Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
Справа № 2-3896/2009
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2009 року

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду Грицака Р. М.

при секретарях с/з Семяоніді В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до відповідача Тернопільської міської ради про визнання права власності по частині житлового будинку АДРЕСА_1 посилаючись на те, що вони проживають та є власниками квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 в двоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 тобто кожен з них є фактично власниками частин даного житлового будинку, який перебуває у їх спільній частковій власності. Однак при реалізації права на безоплатну передачу у їх власність земельної ділянки загальною площею 300 кв. м., для обслуговування житловому будинку АДРЕСА_1 їм управлінням містобудівного та архітектурного комплексу виконавчого комітету Тернопільської міської ради було відмовлено з тих підстав, що земельна ділянка за квартирами не закріплюється і їм потрібно пред?явити документ, що посвідчує право власності на даний житловий будинок. У зв?язку з тим, що їм фактично належить по частині спірного житлового будинку, їх частки у спільному майні є виділеними у натурі, просять суд визнати за ними право власності по частині спірного житлового будинку.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просять суд позов задовольнити та визнати за ними право власності по частині житлового будинку АДРЕСА_1 .

Представник відповідача Тернопільської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову та визнання права власності за відповідачами по частині спірного житлового будинку не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1213 від 12.10.2005 р. було вирішено оформити право власності за ОСОБА_3 на двоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 та оформити право власності за ним на квартиру АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 в даному житловому будинку.

На підставі вищевказаного рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1213 від 12.10.2005 р., ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право власності від 01.12.2005 р. на квартиру АДРЕСА_2 та

АДРЕСА_4 та зареєстровані в Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації за № 1301.

21.12.2005 р. ОСОБА_1 передав безоплатно у власність ОСОБА_2 належну йому трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 21.12.2005 р. та реєстраційним написом ТОВ „Міське бюро технічної інвентаризації" про реєстрацію квартири АДРЕСА_5 на праві приватної власності за ОСОБА_2 і записом в реєстрову книгу №19 за реєстровим №1301.

Таким чином судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 складається з квартири АДРЕСА_6 , власником якої є ОСОБА_2 , та квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 , це також підтверджується технічними паспортами на квартири. Дані квартири складають по частині даного житлового будинку, на який не було оформлено права приватної власності на підставі п. 3 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1213 від 12.10.2005 р.

З пояснень позивачів вбачається, що внаслідок оформлення за ними права приватної власності на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 вони позбавлені права на безоплатну передачу у їх власність земельної ділянки загальною площею 300 кв. м., для обслуговування даного житлового будинку. Про дану обставину свідчить лист управління містобудівного та архітектурного комплексу виконавчого комітету Тернопільської міської ради №311/09 від 31.01.2008 р., за яким позивачам було відмовлено в передачі у власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 з підстав, що земельна ділянка за квартирами не закріплюється і їм потрібно пред`явити документ, що посвідчує право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Спірні правовідносини регулюються ст. 392 ЦК України, власник майна може пред?явити позов про визнання його, права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи те, що оформлення за позивачами право приватної власності на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 позбавило їх права на безоплатну передачу у їх власність земельної ділянки, для обслуговування спірного житлового будинку; їм фактично належить спірний житловий будинок та їх частки у спільному частковому майні є виділеними у натурі, що складає по частині спірного житлового будинку; визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права приватної власності по частині житлового будинку АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 228-232 ЦПК України, ст.ст. 331, 376, 392 Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження або апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий Р.М. Грицак