Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
Справа № 2-26/2009р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

*

25 серпня 2009 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючої Хоми М.В.

при секретарі Стус К.І.

з участю адвоката Дідуха Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Тернопільського будівельно-монтажного управління «Промбуд», виконкому Тернопільської міської ради, ТОВ Міське бюро технічної інвентаризації про визнання частково недійсним договору на дольову участь у будівництві квартири, рішення виконкому Тернопільської міської ради, свідоцтва про право власності на квартиру, реєстраційного напису інвентар бюро та визнання права власності на Уі частину квартири,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Тернопільського будівельно-монтажного управління «Промбуд», виконкому Тернопільської міської ради, ТОВ Міське бюро технічної інвентаризації про визнання частково недійсним договору на дольову участь у будівництві квартири, рішення виконкому Тернопільської міської ради, свідоцтва про право власності на квартиру, реєстраційного напису інвентар бюро та визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Посилається на те, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 , між ними обома та БМУ «Промбуд» у 2002 році було укладено договір про дольову участь у будівництві житла - 3-х кімнатної квартири по АДРЕСА_2 , загальною площею 91, 15 кв.м. вартістю 82035 грн. Згідно даного договору вони разом 22.01.2002 року внесли перший внесок у розмірі 42 тисячі грн., а потім щоквартально, починаючи з II кварталу 2002 року до кінця 2002 року - по 13345 грн. Він перебував на роботі за кордоном (в Іспанії), і з січня 2002 року передавав відповідачці ОСОБА_2 кошти для оплати вартості квартири, оскільки вона в цей час ніде не працювала і не мала заробітку. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 у 2007 році виявив, що договір на дольову участь переукладений, і замість нього у договорі вказана його дочка ОСОБА_4 , і відповідно, свідоцтво про право власності на дану квартиру оформлено на відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Договір вважає сфальсифікованим, оскільки 22.01.2002 року ОСОБА_4 була неповнолітньою, не мала дієздатності для укладення такого договору, навчалась у 10 класі Тернопільської гімназії ім.Л.Франка, не мала жодних власних коштів, перебувала на його утриманні, не могла оплачувати вартість квартири. Вважає, що дана квартира є спільною сумісною власністю його та ОСОБА_2 і він має право на 1/2 частину цієї квартири. Тому просить визнати частково недійсним договір про дольову участь у будівництві 3-х кімнатної квартири від 22 січня 2002 року, укладений БМУ «Промбуд» з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 - в частині, що стосується ОСОБА_4 , а також визнати частково недійсним і скасувати рішення виконкому Тернопільської міської ради №435 від 23.04.2003 року - в частині передачі у власність ОСОБА_4 вказаної квартири, та визнати частково недійсним свідоцтво про праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний напис інвентар бюро - в частині, що стосується ОСОБА_4 , та визнати за ним право власності на 1/2 частину даної квартири. ' ,

Відповідачка ОСОБА_2 , яка представляє власні інтереси та інтересі відповідачки ОСОБА_3 згідно довіреності від 9.02.2008 року посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу, позов не визнала та пояснила, що договір про дольову участь у будівництві 3-х кімнатної квартири від 22 січня 2002 року укладений між БМУ «Промбуд» з нею та її дочкою ОСОБА_4 . Хоча остання й була неповнолітньою у момент укладення договору, однак вона як мати дала дозвіл на укладення такого договору. Була й усна згода позивача, хоча тепер він це заперечує. Для оплати вартості квартири були внесенні її власні кошти та кошти ОСОБА_4 , які вона отримала у спадок від бабусі. Крім цього, ОСОБА_4 , будучи неповнолітньою, на літніх канікулах працювала, отримувала заробітну плату, займалася сільськогосподарськими роботами (вирощування та продаж), а виручені кошти використала для придбання квартири, Позивач не надавав жодних коштів для оплати вартості квартири. Якщо він і передавав кошти, то вони були використані для прожиття. Крім цього, просить врахувати, що позивачем пропущено строк позовної давності. У задоволенні позову просить відмовити.

Представник виконкому Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Представник Тернопільського будівельно-монтажного управління «Промбуд» j судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Представник ТОВ Міське бюро технічної інвентаризації у судовому засіданні пояснив, що свідоцтво про право власності на квартиру, реєстраційний напис інвентар бюро було здійснено на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради про передачу у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 . При вирішенні спору покладається на думку суду.

Судом встановлено наступні обставини.

22 січня 2002 року укладено договір №12 про дольову участь у будівництві житла, згідно якого виконавець - БМУ «Промбуд» веде забудову житлового будинку по АДРЕСА_2 , а замовники - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 оплачують вартість 3-х кімнатної квартири загальною площею 91, 15 кв.м. у сумі 82035 грн., з них 42000 грн. вносяться після підписання договору, і в процесі будівництва замовник вносить щоквартально кошти в розмірі, 13345 грн., починаючи з II кварталу 2002 року. Підписання документів про передачу права власності Замовнику здійснюється після розрахунку по сумах, встановлених на момент завершення будівництва.

За даним договором 22.01.2002 року ОСОБА_2 на рахунок БМУ Промбуд внесено 42 000 грн., 13.06.2002 р. - 13345 грн., 27.08.2002 року - 13345 грн., 25.11.2002 року - 13345 грн., що стверджується квитанціями.

Таким чином, протягом 2002 року вартість квартири у розмірі 82035 грн. згідно договору №12 про дольову участь у будівництві житла була повністю оплачена.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №435 від 23.04.2003 року «Про оформлення права власності та прийняття на баланс 24-1 квартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 » вирішено оформити , право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

4 червня 2003 року на підставі вказаного рішення Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно якого власниками даної квартири є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Як вбачається з довідки Тернопільської української гімназії ім.І.Франка №295 від 29.10.2007 року, ОСОБА_4 , 1985 року народження, з 1996 року навчалася у даній гімназії, 11 клас закінчила 21 червня 2003 року.

Таким чином, на момент укладення договору про дольову участь у будівництві житла та оплати вартості квартири у січні 2002 році відповідачці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 16 років та 2 місяці, вона була ученицею гімназії, самостійного заробітку не мала.

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_1, 24 вересня 2006 року ОСОБА_4 у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 .

Як вбачається з повідомлення Тернопільської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» №431-бт від 30.07.2008 року, у період 2002-2008 років в акціонерному поштово-пенсійному банку «Аваль», перейменованому в ВАТ і «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 отримано 3 грошові перекази, відправлені на її ім`я ОСОБА_1 з Іспанії: 4.01.2002 року у сумі 2579,31 долар США; 6.08.2002 року - 2867,32 доларів США; 9.11.2002 року-2936, 65 доларів США.

Офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України складав станом на 1.01.2002 року : 100 доларів США - 529, 85 грн.; 5 серпня 2002 року - 100 доларів США - 532, 90 грн.; 8 листопада 2002 року - 100 доларів США - 533, 04 грн., що стверджується повідомленням управління НБУ в Тернопільській області №13008/227/2007 від 7.08. 2008 р.

Таким чином, з врахуванням офіційного курсу гривні до долара США, відповідачка ОСОБА_2 отримала від позивача ОСОБА_1 грошові перекази у таких сумах : 4.01.2002 року - 13 666, 47 грн. (2579, 31 долар США х 5, 2985 грн.); 6 серпня 2002 року - 15 279, 95 грн. (2867, 32 долари США х 5, 329 грн.); 9.11.2002 року - 15 653, 42 грн. ( 2936, 65 доларів США х 5, 3304 грн.).

Враховуючи календарні дати внесення ОСОБА_2 згідно квитанцій коштів на оплату вартості квартири та календарні дати здійснення грошових переказів позивачем та отримання їх ОСОБА_2 , а також суми, які були ним переказані, суд вважає, що для внесків по оплаті вартості спірної квартири у січні, серпні та листопаді 2002 року були використані кошти ОСОБА_1 .

При цому суд враховує, що ОСОБА_4 не мала власних коштів, а коштів, які передав ОСОБА_1 вистачало для покриття повністю внесків на оплату вартості квартири 27.08.2002 року - 13345 грн., 25.11.2002 року - 13345 грн., та частково - першого внеску 22.01.2002 року, а загальної суми переданих ним та отриманих ОСОБА_2 у 2002 році коштів достатньо для оплати половини вартості спірної квартири.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до переконання, що оплата вартості квартири АДРЕСА_1 була здійснена за рахунок коштів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , під час перебування їх у шлюбі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 вересня 2007 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно ст. 16 Закону України «Про власність», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (2002-2003 р.р), майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього

права регулюється цим Законом та Кодексом законів про шлюб та сім`ю України.

Відповідно до ст.22 Кодексу законів про шлюб та сім`ю України, ст. 60

Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить

чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності. Частки чоловіка; дружини

у спільній сумісній власності є рівними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що квартира

АДРЕСА_1 набута ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 за час шлюбу за їх спільні кошти, є їх спільною сумісною

власністю, частки їх є рівними, кожен з них має на право на 1/2 частину даної квартири.

При цьому суд не приймає до уваги тверджень відповідачки ОСОБА_2 про

те, що позивач ОСОБА_1 не приймав жодної участі в оплаті вартості спірної квартири, для цього були використані виключно її власні кошти та кошти ОСОБА_4 , які вона отримала у спадок від бабусі, а також зароблені нею під час літніх канікул, оскільки відповідачкою не доведено цих обставин.

Також суд не приймає до уваги посилання відповідачки ОСОБА_2 на

пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки згідно ст. 76 ЦК України (в ред.1963 р.), ст.261 ЦК України ( 2004 р.), такий строк рахується з моменту, коли

особа дізналася про порушення свого права, у даному випадку - після розірвання шлюбу у 2007 році, тобто строк позовної давності позивачем не пропущено.

З врахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на квартиру

АДРЕСА_1 , реєстрового напису на документі про право приватної власності

виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 4 червня 2003 року в

частині, що стосується ОСОБА_4 , та визнання за ОСОБА_1 права власносі

на 1/2 частину даної квартири підлягають до задоволення.

У решті позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215 ЦПК України, ст.22 Кодексу законів про шлюб та сім`ю України, ст. 60 Сімейного кодексу України, ст. 76,86 ЦК України ( в ред.1963 р.), ст.261 ЦК України ( 2004 р.), Законом України «Про власність», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на квартиру

АДРЕСА_1 та реєстровий напис на документі про право

приватної власності, видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 4 червня 2003 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області. Заява про апеляційне оскарження подається апеляційному суду Тернопільської області

через Тернопільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга - протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськарйонний суд.

Головуюча Хома М.В.