Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 2-55/09
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2009 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді Рішко Г, при секретарі Стрижак О.М., з участю адвокатів

ОСОБА_1М, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради, православної громади с.Холмовець Виноградівського району про скасування рішень сесії ОСОБА_4 сільської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 6.06.2008 року та зобов'язання селищної ради прийняти рішення про приватизацію квартири,

В С Т А Н О В И В :

Позивач із зазначеним позовом звернувся до суду. Позов мотивує тим, що в серпні 1963 року йому і його дружині, як вчителям, був наданий сільською радою для постійного проживання будинок з надвірними спорудами по вулиці Зеленій № 95 в с.Холмовець. До 6.06.08 р. цей будинок знаходився на балансі сільської ради. 6.06.08 р. ОСОБА_4 сільська рада видала свідоцтво про право власності на зазначений будинок православній релігійній громаді Української Православної церкви.

Позивач вважає, що свідоцтво на підставі ст.228 ЦК України як правочин, що порушує публічний порядок, є недійсним, оскільки направлений на порушення конституційних прав позивача. Підставою для видачі свідоцтва було рішення VІІ сесії XXIІ скликання ОСОБА_4 сільської ради від 23.11.95 р. 30.04.96 р. рішенням VІІІ сесії XXIІ скликання за заявою православної громади в с.Холмовець внесено зміни в рішення VІІ сесії XXIІ скликання ОСОБА_4 сільської ради від 23.11.95 р. і пунктом 1 залишено у власності Православної громади с.Холмовець лише 1/2 фронтову частину будинку колишньої церковно-приходської школи з кімнатами показаними на схемі будинку, виданої Виноградівським інвентар бюро за номерами 1,2,7,8,9 загальною площею 79.2 кв.м. Другим пунктом рішення другу тилову частину даного будинку з кімнатами показаними на схемі за номерами 3,4,5,6 залишено у власності ОСОБА_4 сільської ради загальною площею 70.8 кв.м на основі письмової згоди від православної громади с.Холмовець.

22 травня 2006 року позивач звернувся із заявою до сесії сільської ради про надання дозволу на реконструкцію бувшої школи під житло. 30.06.06 р. йому було надано дозвіл на реконструкцію школи під житло і на виконання цього рішення було замовлено проект та виготовлено будівельний паспорт, а 21.01.08 р. начальник ДАБК дав дозвіл на виконання будівельних робіт.

Позивач зазначив, що він неодноразово звертався із заявою в сільську раду про передачу йому будинку у приватну власність. З різних підстав розгляд даного питання зволікався, а 30.07.08 р. рішенням № 209 дванадцятої сесії п»ятого скликання ОСОБА_4 сільської ради відмовлено у віднесенні будівлі до житлового фонду по тій причині, що 6.06.08 р. ОСОБА_4 сільською радою видано свідоцтво про право власності на православну церкву.

Позивач вважає, що рішення VІІ сесії XXIІ скликання від 23.11.95 р., рішення XIІ сесії У

скликання за № 245 від 30.07.08 р. підлягають скасуванню в повному обсязі, а рішення У111 сесії XXI1 скликання від 30.04.96 р. частковій відміні. Відповідно повинно бути визнано недійсним і свідоцтво про право власності на нерухоме майно на будинок в с.Холмовець по вулиці Зеленій № 95 від 6.06.08 р., яке прийняте на підставі незаконних рішень і на порушення конституційних прав людини - права на житло та права про набуття права власності на житло в порядку закону.

Крім цього, зазначає позивач, будинок бувшої церковно-приходської школи до 1944 року належав греко-католицькій громаді, православна громада ніколи не була його власником, ніколи цей будинок не перебував у її користуванні, а відповідно православна громада не має права на повернення чужого майна.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги і пояснив, що він декілька років підряд звертався з вимогою до ОСОБА_4 сільської ради про приватизацію. Однак питання відкладалося і по суті не вирішувалося. Сільська рада дала дозвіл на виготовлення необхідних документів на будинок, а після того, як він позивач, виготовив документи, йому відмовили в приватизації. В будинку разом із сім»єю він проживає з 1963 року. Будинок був розвалений, розбиті вікна. За свої кошти він привів будинок у належний стан. Коли він провів капітальний ремонт будинку, то православна громада почала претендувати на нього. Про те, що православна громада приватизувала будинок йому стало відомо 30.06.08 р.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради, сільський голова ОСОБА_5. позов не визнав та пояснив, що в 1963 році спірне приміщення знаходилося на балансі сільської ради. Позивач зареєстрований в цьому будинку. Представник відповідача пояснив, що позивачу надавався дозвіл на реконструкцію будинку. Рішення про відмову позивачу в приватизації будинку прийняла сесія, а не він особисто.

Представник третьої особи, голова православної релігійної громади с.Холмовець ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах православної громади, позов не визнали та пояснили, що Православна релігійна громада с.Холмовець є єдиним належним правонаступником приміщення, в якому проживає позивач, оскільки дане приміщення є церковним майном, а оскільки в с.Холмовець є тільки одна Православна релігійна громада, то це майно повинно перейти їй як єдиному правонаступнику. Представники третьої особи вважають, що позивачем пропущені строки давності на оскарження рішень сільської ради. ОСОБА_5 вони пояснили, що не заперечують проти проживання позивача у спірному будинку, але заперечують передачу йому у власність цього будинку.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що будинок в якому проживає позивач та члени його сім»ї був у власності бувшої церковно - приходської школи до 1944 року і належав греко- католицькій громаді. Дана обставина підтверджується архівною довідкою № с-2312/01-23 від 22.10.08 р. в якій зазначено, що у паспортах церковних шкіл Севлюського адміністративного округу, складених у 1931-1934 рр., є запис про те, що власником

шкільного будинку греко-католицької змішаної школи с.Холмовець є греко-католицька церковна громада зазначеного села /а.с.85/.

В судовому засіданні представники православної громади заперечували той факт, шо приміщення в якому проживає позивач є жилим, оскільки відсутні докази про вселення позивача в дане приміщення як в будинок, докази про те, що дане приміщення знаходиться на балансі сільської ради як жиле приміщення.

Зазначені доводи третьої особи спростовуються наступними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що в 1963 році позивач ОСОБА_3 працював директором Холмовецької восьмирічної школи, а його дружина вчителем цієї школи, а тому їх сім»ї із 4-хосіб був виділений для постійного проживання вищезазначений будинок. В цьому будинку позивач постійно проживав із своєю сім»єю, був зареєстрований в ньому як в жилому будинку, підтримував його в належному стані, за свої кошти провів капітальний та поточні ремонти, газифікував, провів реконструкцію під жилий будинок. Так, із паспорта серії ВО № 746222, виданого 22.12.00 р. ОСОБА_3 вбачається, що він зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.27/.

Той факт, що дане приміщення є житлом підтверджується рішенням Виноградівського

районного суду від 19.09.09 р. /а.с. 13-15/ та оглянутими в судовому засіданні погосподарськими книгами за 1964-1966 р.р. /особистий рахунок № 738/, 1971- 1973 р.р./ особистий рахунок 1005/, 1974-1976 р.р. №11/ особистий рахунок № 795 /, в яких приміщення по вулиці Зеленій 95 в с.Холмовець значиться як жилий будинок.

Зазначене приміщення знаходиться на балансі ОСОБА_4 сільської ради і згідно до інвентарної карточки йому присвоєний інвентарний номер 101029/ 10310010 /а.с.94/.

За таких обставин , суд вважає, що ОСОБА_4 сільська рада своїм рішенням від 7.04.08 р. безпідставно відмовила позивачу ОСОБА_3 у віднесенні будівлі до житлового фонду /а.с. 10/, хоч дане рішення суперечить рішенню цієї ж ради від 30.06.06 р., яким дозволено ОСОБА_7 реконструкцію школи на вулиці Зеленій, 95 під житло/ а.с.28/.

Згідно до рішення ОСОБА_4 сільської ради від 23.11.95 року п.1 Православній общині с.Холмовець повернуто безкоштовно у власність будинок бувшої церковно-приходської школи, який розташований в с.Холмовець по вулиці Зеленій, 95 /а.с.7/, а рішенням від 30.04.96 р. внесено зміни в рішення від 23.11.95 р. і залишено у власності Православної громади с.Холмовець лише 1/2 фронтову частину будинку колишньої церковно-приходської школи, який розташований в с.Холмовець по вул.Зеленій, 95, а тилову частину цього будинку залишено у власності ОСОБА_4 сільської ради / а.с.8-9/.

Суд вважає, що зазначені рішення є незаконними, оскільки після їх прийняття. ОСОБА_4 сільська рада звернулася до суду з позовом до членів сім»ї позивача про виселення їх з будинку. Рішенням Виноградівського районного суду від 19.09.96 р. в позові виконкому ОСОБА_4 сільської ради було відмовлено, тобто фактично було визнано право на проживання позивача та членів його сім»ї в спірному будинку /а.с. 13- 15/.

Вирішуючи питання про недійсність свідоцтва про право власності від 6.06.08 р., яке видане ОСОБА_4 сільською радою Православній громаді с. Холмовець на будинок, що в с.Холмовець по вулиці Зеленій, 95, суд вважає, що позов у цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Суд вважає, що свідоцтво про право власності від 6.06.08 року порушує конституційні права позивача, які передбачені ст.47 Конституції України згідно до якої кожен має право на житло. За таких обставин, зазначене свідоцтво необхідно визнати недійсним.

Суд вважає, що підлягають до задоволення і вимоги позивача щодо приватизації №95 по вулиці Зеленій в с.Холмовець. В судовому засіданні встановлено, що позивач проживає в даному будинку з 1963 року, за згодою сільської ради провів його реконстукцію, іншого житла в нього не має, а тому відповідно до ст. 1,2,3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 22.07.92 р. із змінами та доповненнями він має право на приватизацію цього житла.

Вирішуючи питання про строки на оскарження рішень від 23.11.95 р. та від 20.04.96 р., суд вважає, що позивачем вони не пропущені, так як після ухвалення цих рішень за позивачем ОСОБА_3 та членами його сім»ї рішенням Виноградівського районного суду від 19.09.96 року було визнано право на цей будинок, а лише 30.07.08 р. коли йому було відмовлено в приватизації, було порушено права позивача на житло.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача ОСОБА_4 сільської ради в користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн., по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та витрати на оплату юридичної допомоги в сумі 2700 грн.

Що стосується відшкодування витрат по виготовленню будівельного паспорта в сумі 2111 грн. 43 коп., то в цій частині позову позивачу необхідно відмовити, поскільки зазначені витрати відповідно до ст.79 ЦПК України не є судовими.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.41. 47 Конституції України, ст.228 ЦК України, ст.ст. 1,2,3 Закону України «Про приватизацію житлового фонду» від 19.06.92 р . суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Відмінити рішення VІІ сесії XXIІ скликання ОСОБА_4 сільської ради від 23 листопада 1995 року про повернення у власність православній общині с.Холмовець будинку по вулиці Зеленій 95.

Скасувати п.1 рішення VІІІ сесії XXII скликання ОСОБА_4 сільської ради від 30.04.96 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане ОСОБА_4 сільською радою 6 червня 2008 року Православній релігійній громаді Української православної церкви.

Зобов'язати ОСОБА_4 сільську раду прийняти рішення про приватизацію будинку в с.Холмовець по вулиці Зеленій № 95 ОСОБА_8 та членами його сім'ї.

Стягнути з ОСОБА_4 сільської ради в користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 2781 грн./51 грн. - судовий збір, 30 грн. - ІТЗ, 2700 грн. - витрати по оплаті юридичної допомоги/.

В позові про стягнення витрат в сумі 2111 грн. за виготовлення будівельного паспорту, відмовити.

На рішення може бути подана заява про його апеляційне оскарження протягом 10- ти днів з дня його проголошення та апеляційна скарга протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через районний суд.

ГоловуючийОСОБА_9