Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа №2 -2542/2009
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2009 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Вознюка С.М.,
при секретарі Височин Ю.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) „Альфа-Банк в особі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „ЕКОЛЛ до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно, -
Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обставини вказані у позові підтвердила.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 24.07.2008 року між ЗАТ „Альфа-Банк та відповідачем укладено кредитний договір за №800006009 (а.с.7-13), згідно до якого ЗАТ „Альфа-Банк надав ОСОБА_2 100000 доларів США на власні потреби, без будь-яких обмежень. Даним договором передбачалось сплата процентів за користування кредитними коштами з розрахунку 19,50% річних від суми кредиту. Відповідач взяв їх, та зобовязувався погашати отриманий кредит та відсотки по ньому не пізніше 23 числа кожного місяця, починаючи з липня 2008 року. Повернення кредитної заборгованості в повному обсязі передбачалось до 24 липня 2013 року.
Відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк (а.с.82-84) вищевказана юридична особа є правонаступником Закритого акціонерного товариства „Альфа-Банк.
Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договірних зобовязань, а саме виконання умов договору позики.
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог законодавства (ст. 526 ЦК України).
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязується сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу
Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором, або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.
В даному випадку умови були визначені укладеним в письмовій формі договором, який знаходиться в матеріалах справи. В ньому обумовлена сума позики, строк її повернення, проценти за користування договору та штрафні санкції, які наступають за невиконання умов договору.
Згідно з п. 5.1 Кредитного договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту у випадках утворення простроченої заборгованості за кредитом та/або відсоткам щонайменше на один календарний місяць.
У зв'язку з утворенням простроченої заборгованості більше одного звітного періоду, у відповідності з Кредитним договором, ЗАТ „Альфа-Банк скористався правом вимоги дострокового повернення кредиту та 29 грудня 2009 року направив на адресу відповідача повідомлення з вимогою (а.с.44-45) достроково повернути кредит, сплатити нараховані відсотки та штрафи.
Відповідно до п. 3.6 Кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, сплати процентів та комісії ОСОБА_2 зобовязаний був сплатити ЗАТ „Альфа-Банк пеню в розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення.
Згідно ст. 589 Цивільного кодексу України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Частина 2 статті 590 ЦК України передбачає, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором чи законом.
Згідно п. 4.1.4 Іпотечного договору (а.с.20-23) договору, у разі неповернення відповідачем кредиту та/або несплати відсотків та комісії за користування ним у встановлені Договором строки позивач має право звернути стягнення на предмет застави.
Відповідно ч.1 ст.590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з п. 6.2 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет застави може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Пунктом 6.4 іпотечного договору передбачено, що за іпотекодержателем зберігається право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки з числа передбачених у цьому договорі та законодавстві України.
Керуючись тим, що в п.6.3.2 вищезгаданого договору передбачено, що звернення стягнення може проводитись шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу і за ціною вказаною у п.3.3 Договору. Даний спосіб не суперечить вимогам закону, а тому суд приходить до висновку про задоволення даної вимоги.
Зважаючи на той факт, що ОСОБА_2 є власником вищезазначеної земельної ділянки, на яку згідно рішення суду звернено стягнення, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку (а.с.19), позов в цій частині задовольнити. Зважаючи на детальне описання процедури звернення стягнення в договорі та на законодавчому рівні в Законі України "Про іпотеку ", вимоги щодо визначення порядку звернення стягнення суд вважає заявленими необґрунтовано. Тому в цій частині задоволення вимог є зайвим.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача, оскільки заочне рішення ухвалено на користь позивача.
На підставі ст. ст. 11, 16, 526, 546, 625, 1049, 1050 Цивільного Кодексу України, Закону України „Про іпотеку та ст.ст. 4, 10, 60, 88, 213, 215, 224 ЦПК України, суд, -
Позов публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк в особі товариства з обмеженою відповідальністю „ЕКОЛЛ задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду Київської області в загальному порядку.
Суддя Бориспільського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_3