Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-3485/09
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2009 р. Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

Секретаря Шевченко Д.С.

За участю:

Позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2009 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 20.06.2001 р. між ним та відповідачкою. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що уклав оспорюваний правочин внаслідок погроз з боку відповідачки та її матері, перебуваючи у той час у тяжкому стані здоровя після перенесеного інфаркту.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, на його задоволенні наполягали.

Відповідачка до суду не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася (а.с. 30), про причини неявки суд не повідомила, що є підставою для вирішення справи у заочному порядку.

Третьою особою надана заява про розгляд справи за відсутності представника.

Заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2001 р. між сторонами у справі був укладений оспорюваний договір дарування, за яким позивач передав у власність відповідачки квартиру № 306 у житловому будинку № 19 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську (а.с. 9).

Згідно поясненням позивача, допитаного у судовому засіданні як свідок, що не спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, укладання даної угоди відбулося не з його власної волі, оскільки він погодився на це у звязку з погрозами з боку відповідачки та її матері.

Як вбачається з виписки з історії хвороби № 4506, перед укладанням зазначеної угоди у період з 04.05.2001 р. до 23.05.2001 р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у звязку з перенесеним повторним інфарктом міокарду (а.с. 5), у звязку з чим його посилання на стан здоровя та погане самопочуття під час укладання оспорюваного договору, що потягли неможливість протистояння психічному тиску з боку відповідачки та її матері, не позбавлені сенсу.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, укладання угоди внаслідок погрози є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним відповідно до положень як ст. 57 ЦК України в редакції Закону 1963 р., чинній на час укладання спірного договору, так і ст. 231 ЦК України у чинній на час розгляду справи редакції Закону 2003 р.

Враховуючи, що факт укладання договору дарування від 12.06.2001 р. внаслідок психічного тиску з боку відповідачки під час розгляду справи знайшов підтвердження, суд з урахуванням вищенаведених положень законодавства вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. При цьому питання про строк позовної давності у спірних правовідносинах не обговорюється згідно ч. 3 ст. 267 ЦПК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 20.06.2001 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, - визнати недійсним.

В порядку розподілу судових витрат достягнути з ОСОБА_1 в доход держави 93, 80 грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 174, 80 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної силі після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.А. Мазниця