Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
16 листопада 2009 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Шавули В.С.
при секретарі Волкобоєвій О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Акціонерного страхового товариства «Вексель» в особі філії АСТ «Вексель» в м. Дніпропетровську до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення витрат на виплату страхового відшкодування, -
19 листопада 2008 року Акціонерне страхове товариство «Вексель» в особі філії АСТ «Вексель» в м. Дніпропетровську звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення витрат на виплату страхового відшкодування.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 13 липня 2007 року між Акціонерним страховим товариством «Вексель» в особі філії АСТ «Вексель» в м. Дніпропетровську було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-0750/07 ДНФ, згідно умов якого було прийнято під страховий захист транспортний засіб легковий автомобіль НОМЕР_1.
06 серпня 2007 року відбулось зіткнення автомобілів НОМЕР_1 та «ВАЗ 2107» реєстраційний номер АЕ 0367ВІ, в результаті чого автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.
Позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрати на виплату страхового відшкодування в сумі 7825,47 грн., збитки, повязані з витратами на проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 600,00 грн., збитки, повязані з отриманням розширеної довідки Управління ДАІ в сумі 34,05 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 84,60 грн. та витрати по інформаційно технічному забезпеченню судового процесу в сумі 30,00 грн.
В судове засідання представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 не зявився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв до суду не надходило.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки № 821СК/вих, від 20 вересня 2007 року, 06 серпня 2007 року об 14 годині 30 хвилин відбулося зіткнення автомобілів НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та «КІА CARENS» реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5 (а.с. 29).
23 серпня 2007 постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, вина відповідача, в скоєнні ДПТ була підтверджена та притягнуто до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП (а.с. 37).
Відповідно висновку авто товарознавчого дослідження № 838 від 01 серпня 2007 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4, в результаті його пошкодження, складає 7825,47 грн. ( а.с. 18-26).
13 липня 2007 року між Акціонерного страхового товариства «Вексель» в особі АСТ «Вексель» в м. Дніпропетровську та ОСОБА_6 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-0750/07- ДПФ (а.с.12).
08 серпня 2007 року ОСОБА_6 повідомила АСТ «Вексель» у м. Дніпропетровську про випадок ДТП ( а.с.11).
Відповідно ОСОБА_7 № 0261/07 ДН від 16 жовтня 2007 року по договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-0750/07- ДПФ підлягає виплаті сума страхового відшкодування в розмірі 7825,47 грн. (а.с.8-10), яка була сплачена ОСОБА_6 платіжним дорученням № 59 від 25 жовтня 2007 року (а.с.36).
Згідно ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному розмірі особою, яка її завдала.
Згідно частини 2 статті 1187 Цивільного Кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі.
Відповідно п. 1 ч. 1 статті 1188 Цивільного Кодексу України, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 27 березня 1992 року № 6 із змінами «власником джерела підвищеної небезпеки вважається юридична особа або громадянин, який здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки, на підставі права власності, повного господарчого володіння, оперативного управління, або у звязку з іншими підставами (договору оренди, довіреності)».
Згідно частини 1 статті 1191 Цивільного Кодексу України, особа яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до статті 993 Цивільного Кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягти з ОСОБА_1 на користь позивача суму відшкодування збитків у розмірі 7825,47 гривень, витрати на експертні послуги у розмірі 600,00 гривень, витрати, повязані з одержанням довідки ДАІ у розмірі 34,00 гривень.
Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позовної заяви були оплачені судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору на суму 84,60 гривень та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,05 гривень.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188 1191 ЦК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 27 березня 1992 року № 6 із змінами, ст.ст.10,11, 60, 79, 88, 209 п.3, 212, 213-218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного страхового товариства «Вексель» в особі філії АСТ «Вексель» в м. Дніпропетровську до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення витрат на виплату страхового відшкодування задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.С. Шавула