Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 2-1737/09
Провадження № .
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2009 р. м. Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: судді Алькової С. М., при секретарі: Золотих Л. М., розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач до попереднього розгляду справи позов по суті та за обставинами справи визнав у повному обсязі.

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 травня 2009 року між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу магазину непродовольчих товарів (вбудованого приміщення № 43) по вул. Інтернаціоналістів, 1 «а» у м. Дніпродзержинську, власником якого був відповідач у справі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. У виконання договору купівлі-продажу нерухомого майна нею, позивачкою, як покупцем, була передана відповідачу, як продавцю, грошова сума в розмірі 77000 грн. - вартість магазину, який був предметом договору купівлі-продажу. Факт оплати придбаного майна підтверджується договором, що був підписаний нею та відповідачем ОСОБА_2, у пункті 2.1. якого зазначено, що підписання договору свідчить про те, що розрахунки повністю здійснені і продаж вчинено за 77000 грн. Після укладення договору ОСОБА_2 передав їй магазин, ключі від нього та правовстановлюючі документи для переоформлення права власності на її, позивачки, ім'я. Після придбання гаражу вона, позивачка, як його власник, прийняла це майно у власність, взявши на себе обов'язки по утриманню магазину у належному стані та використання його за призначенням. Але укладений договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, а за умовами договору відповідач зобов'язався протягом тридцяти днів звернутися до нотаріуса за посвідченням вищевказаного договору та сплатити фінансові витрати за посвідчення договору. Але свої зобов'язався відповідач не виконав, посилаючись на відсутність вільного часу, зазначив, що визнає укладений договір, і претензій до неї, як до покупця магазину, не має. Тому на теперішній час вона позбавлена можливості зареєструвати на своє ім'я право власності на придбаний магазин, і вимушена звернутися до суду з цим позовом. Вважає, що і нею і відповідачем були дотримані всі умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, а тому просить визнати за нею право власності на вищевказаний магазин.

До попереднього розгляду справи позивачка підтримала свій позов по суті та за обставинами справи, просить розглянути справу у її відсутність та ухвалити рішення про задоволення позову при попередньому розгляді справи.

Відповідач ОСОБА_2 до попереднього розгляду справи позов по суті та за обставинами визнав повністю, не заперечує проти того, що між ним та позивачкою дійсно був укладений договір купівлі-продажу магазину, не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позову при попередньому розгляді справи та просить розглянути справу у його відсутність.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 дійсно на праві власності належав магазин непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 43), розташований по вул. Інтернаціоналістів, 1 «а» у м. Дніпродзержинську, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що видане ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 08 квітня 2008 року (а.с. 9), та рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 березня 2008 року (а.с. 10-13), технічним паспортом на магазин (а.с. 14-17).

23 травня 2009 року між сторонами у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу вищезазначеного магазину, і

у виконання цього договору позивачкою, яка виступала, покупець, була передана продавцю, відповідачу у справі, грошова сума в розмірі 77000 грн. - вартість магазин, розташованого по вул..

Інтернаціоналістів, 1 «а» у м. Дніпродзержинську, який був предметом договору купівлі-продажу.

Факт оплати придбаного майна підтверджується письмовим договором, що був підписаний

сторонами у справі (ах. 7-8), у пункті 2.1. якого було зазначено, що продаж вчинено за 77000

грн., і підписання договору свідчить про те, що розрахунки за договором повністю здійснені.

Після укладення договору відповідач передав позивачці магазин, ключі та всі правовстановлюючі

документи на нерухоме майно Позивачка у свою черг прийняла придбане майно у власність, взявши на себе обовязки по утриманню магазину у належному стані та використання його за

функціональним призначенням.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність іншій стороні (покупцю), а покупець

приймає або зобовязується прийняти це майно та заплатити за нього визначену грошову суму.

На підставі наявних доказів, судом встановлено, що сторонами у справі були виконані всі умови договору купівлі-продажу: нерухоме майно передано відповідачем (продавцем) позивачці (покупцю) у власність, позивачка у свою чергу сплатила відповідачу певну грошову суму, і в звязку з тим, що між сторонами була досягнута згода по всім істотним умовам договору, цей

договір купівлі-продажу нерухомого майна повинний вважитися укладеним з моменту передачі

майна позивачу (ст. 638, 640 ч.2 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності придбавається на підставах, які не заборонені законом, а саме за угодами, і право власності у набувача майна за договором виникає з

моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.. 334 ЦК України).

Суд дійшов до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу

нерухомого майна, він є законним, хоча з обєктивних причин не був нотаріально посвідчений

відповідно до вимог частини 1 ст. 657 ЦК України; позивачкою, як покупцем, і відповідачем, як

продавцем, виконані всі умови договору, він був укладений з обопільної згоди сторін, угода

виконана відповідно до чинного законодавства і не суперечить йому, позивачка добросовісно

придбала нерухоме майно, заплатив за нього грошову суму, прийняв майно у власність, і тому вона з законних підстав придбала право власності на нерухоме майно на підставах, які не заборонені законом з моменту передачі їй майна.

Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права,свободи та інтереси інших осіб, і позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 328, 334, 638, 655, 657, 1264 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212,

214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2

договору купівлі-продажу дійсним, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на магазин непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 43), загальною площею 106,9 кв.м., розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Інтернаціоналістів, 1 «а».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом

подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження й

поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя С.М. Алькова