Любарський районний суд Житомирської області
Справа № 2-418/09
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2009 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді В.М.Паламарчука

секретаря В.І.Демчук

за участю представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні у селищі Любар цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яких представляє ОСОБА_1 до Любарської селищної ради Любарського району про визнання права власності на будинок.

ВСТАНОВИВ:

Позивачі вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Любар Житомирської області у віці 69 роки померла їхня баба - ОСОБА_4 . Згідно з волею покійної вираженою у заповіті, вони являються спадкоємцями майна померлої, серед якого є будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , однак оформити спадщину вони не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на будинок за вищевказаною адресою.

На підставі вище викладеного позивачі просять суд постановити рішення, яким визнати за спадкоємцями ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином України в порядку спадкоємства за заповітом ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт.Любар Любарського району, права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги своїх довірителів підтримав в повному об`ємі.

Представник Любарської селищної ради в судове засідання на розгляд справи не з`явився, згідно наявної в матеріалах справи довідки проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності.

Оскільки відповідач визнав позов повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні.

Вислухавши пояснення представника позивачів, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого:

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 4 травня 2007 року, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років в смт.Любар Любарського району.

Із заповіту, посвідченого 30 січня 2007 року секретарем Стрижівської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно, яке на день її смерті буде їй належати, з чого б воно не складалося, де б воно не знаходилося і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

18 серпня 2008 року виконкомом Громадської сільської ради Любарського району було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , після чого їй було присвоєно прізвище ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 .

Згідно з рішенням №18 виконкому Любарської селищної ради від 02.02.1994 року, дідові позивачів - ОСОБА_8 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 , була передана у приватну власність земельна ділянка розміром 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка була передана ОСОБА_8 відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» і це рішення не скасовано і не переглянуто, а відповідно, право приватної власності на земельну ділянку не припинено.

Судом встановлено, що баба позивачів - ОСОБА_4 проживала разом з дідом до дня його смерті, а тому прийняла спадщину, оскільки відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Довідка №423 від 17.12.2009 року, видана Любарською селищною радою вказує на те, що ОСОБА_4 з 1980 року проживала у власному будинку АДРЕСА_1 .

У довідках №№900, 901 від 26.10.2007 року, виданих виконкомом Любарської селищної ради зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з ОСОБА_4 до дня її смерті.

Із довідки №3043 від 2 листопада 2006 року, виданої Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації вбачається, що у користуванні ОСОБА_4 перебував житловий будинок за АДРЕСА_1 . Правоустановчі документи на житловий будинок не зареєстровано.

Відповідно до ст.346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а цивільна правоздатність фізичної особи за ст.25 ЦК України виникає при її народженні і припиняється у момент її смерті. Право власності на новостворене нерухоме майно (будівлі) відповідно до ст.331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) та його державної реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Розглянувши та дослідивши всі зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 за матеріалами Любарської селищної ради рахувався за померлою ОСОБА_4 , а позивачі є спадкоємцями майна своєї баби за заповітом, тому враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На підставі вище викладенного та керуючись ст.ст. 15, 16, 79, 80, 176, 179, 208, 209, 214, 215, 218, ЦПК України, ст.ст.25, 30, 321, 325, 328, 331, 346, 1261, 1268 ЦК України, Суд,

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за спадкоємцями ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянкою України та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянином України у рівних частинах в порядку спадкоємства за заповітом ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя В.М. Паламарчук