Справа № 2-2978/2008 року
РІШЕННЯ

Іменем України

18.05.2009 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Усатова Д.Д. при секретарі Смик М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту належності частини будинку на праві власності та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Білогородської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з даним позовом, посилаючись на те, що після смерті її батька ОСОБА_4 , що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1

09.09.2000 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем Білогородської сільської ради, на користь позивачки. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 14.03.2008 року за нею визнано право власності на жилий будинок АДРЕСА_2 Прийнявши у спадок цей будинок, вона також успадкувала належну ОСОБА_4 1/3 будинку АДРЕСА_3 . Однак не має можливості оформити спадщину на цю частину будинку у зв`язку з тим, що у рішенні суду від 29.03.1979 року та у погосподарських книгах сільської ради за померлим зареєстрована 1 АДРЕСА_4 АДРЕСА_3 . Крім того, за цим рішенням за ОСОБА_4 і ОСОБА_2 визнано за кожним по 1/3 будинку

АДРЕСА_3 подружжю ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, оскільки зведений ними в період шлюбу. Тому, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на 1/3 будинку позивачка просила встановити факт належності подружжю ОСОБА_5 1/3 частини будинку АДРЕСА_5 частині кожному, визнати за нею право власності на Ѕ будинку АДРЕСА_6 , а за відповідачкою ОСОБА_2 на 1/6 цього будинку.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Білогородської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов мотивував тим, що у 1985 році ОСОБА_4 подарував його батькові ОСОБА_6 1/3 будинку АДРЕСА_3 . Оскільки ОСОБА_4 та його батько ОСОБА_6 були юридично необізнаними особами, договір дарування укладений ними в усній формі. Упродовж 1980-1990 років його батько зробив прибудову ще 2-х житлових кімнат, внаслідок чого утворилась кв.№1, яка має загальну площу 55 кв.м. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина на кв. АДРЕСА_7 , яку він успадкував шляхом проживання у спадковому будинку.

Просив визнати за ним право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 на 1/3 будинку АДРЕСА_6

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали заявлений позов та заперечували проти зустрічного позову.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав зустрічний позов та заперечував проти первинного позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась повторно, будучи повідомленою належним чином про день, час та місце розгляду справи.

Відповідач Білогородська сільська рада в судове засідання представника не направив повторно, будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи. Надав заяву, де просив справу слухати у відсутність представника.

Суд, заслухавши осіб, що брали участь у справі та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, знаходить первісний позов, заявлений ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову відмовляє, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду від 29.03.1974 року за ОСОБА_4 і ОСОБА_2 визнано право власності за кожним на 1/3 будинку АДРЕСА_8 ( АДРЕСА_6 та розділено його в натурі. Про наявність чинного судового рішення та те, що саме будинок АДРЕСА_6 є спадковим, сторони знають та цього не оспорювали.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , який склав заповіт, посвідчений секретарем Білогородської сільської ради, на користь ОСОБА_1 . Це підтверджується довідкою про смерть серії НОМЕР_1 від 02.01.2003 року та наявним у справі заповітом від 09.09.2000року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 14.03.2008 року за нею визнано право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_4 на жилий будинок АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.111 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 18.06.1994 року спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст.548 Цивільного Кодексу України в ред..1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Як встановлено судом, на1/3 будинку АДРЕСА_8 ( АДРЕСА_6 відсутні правовстановлюючі документи. Як вбачається із повідомлення КП Києво-Святошинського бюро технічної інвентаризації за даними реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 07.10.2008 року за адресою: АДРЕСА_3 право власності на нерухомість не зареєстровано.

Відповідно до ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить визнання, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, факт належності подружжю ОСОБА_5 1/3 будинку має бути встановлений судом.

Як вбачається із протоколу засідання виконкому Білогородської сільської ради від 23.03.1966 року ОСОБА_4 надано дозвіл на будівництво будинку на виділеній радгоспом земельній ділянці. За таких обставин суд вважає встановленим факт належності 1/3 будинку АДРЕСА_6 подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а відтак кожному із них належить по 1/6 цього будинку.

Отже, суд визнає за ОСОБА_1 право власності на Ѕ будинку АДРЕСА_6 в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_4 (1/3 + 1/6). За ОСОБА_2 суд визнає право власності на 1/6 цього будинку (1/2 від 1/3 частини).

Водночас суд має відмовити ОСОБА_3 у зустрічному позові, оскільки спадщина після смерті його батька ОСОБА_6 не відкрилась. Його посилання на укладення між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 договору дарування 1/3 будинку в усній формі не має під собою законних підстав, та не підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 244. Цивільного Кодексу України в ред.1963 року договір дарування жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений з наступною його реєстрацією у відповідному виконавчому комітеті місцевої ради. Недодержання нотаріальної форми тягне за собою недійсність договору.

Не має під собою підстав твердження позивача щодо набуття його батьком ОСОБА_6 права власності на частину будинку у зв`язку зі здійсненням прибудови до нього. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п.4 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року (з наступними змінами) особи, що брали участь у будівництві жилого будинку не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво, якщо допомогу забудовнику вони надавали не безоплатно.

Таким чином, підстав для задоволення зустрічного позову суд не виявив.

Керуючись ст.ст.244, 534, 548, 548 Цивільного Кодексу України в ред.1963 року, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту належності частини будинку на праві власності та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт, що 1/3 частина будинку АДРЕСА_6 належала на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 1/6 частині кожному.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_6 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину будинку АДРЕСА_6 .

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Білогородської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів і подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя