Ковельський міськрайонний суд Волинської області
Справа№ 2-12/09
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель

10 квітня 2009 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Денісова В.П.,

за участі секретаря МатвійчукТ.Е.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі справу за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , виконавчого комітету Тойкутської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Олейнікова О.В. про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , виконавчого комітету Тойкутської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Олейнікова О.В. про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, укладеного та нотаріально посвідченого 25.09.2007 року №1079 та визнання права власності за кожним на 1/8 частину будинку АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивачі мотивували тим, що згідно погосподарської книги по селу Воля Ковельського району станом на 01.01.2005 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 рахувався за ОСОБА_6 . Будинок за вищезазначеною адресою був збудований у період перебування у шлюбі між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Тому житловий будинок є спільною подружньою власністю відповідно до ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України. 03.12.2004 року на підставі заяви ОСОБА_6 прийнято рішенням № 12/3 виконавчого комітету Тойкутської сільської ради про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 28.03.2005 року останній помирає і після його смерті свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 23.03.2005 року Тойкутською сільською радою було видане ОСОБА_7 . Пояснила, що внаслідок смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, у тому числі на 1/2 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , як

на частку в спільному подружньому майні. Спадкоємцями першої черги за законом на

спадкове майно були ОСОБА_7 , як дружина, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , як діти. У відповідності до ст. 1268, ст. 1269 ЦК України всі четверо спадкоємців за законом прийняли спадщину. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , як спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - шляхом подання до Ковельської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Згідно інформації з БТІ їм стало відомо, що право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 зареєстроване 16.10.2007 року за Р№ 18 на праві приватної власності за ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 25.09.2007 року № 1079 приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Олейніковою О.В. За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а тому 1/2 частина житлового будинку, яка є спадковою та успадкована позивачами, унеможливлює вважати правочинним договір дарування в частині дарування успадкованих ними часток житлового будинку. Просять позов задовольнити повністю.

У відкритому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з під викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача Тойкутської сільської ради позов не визнала, суду пояснила, що довіреність, якою ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_3 оформити право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , посвідчена нею і відповідає волевиявленню ОСОБА_7 ..

У відкритому судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 , та його представник ОСОБА_4 позов не визнали. Суду пояснили, кожен зокрема, що позовні вимоги позивачів є безпідставними, оскільки право власності на спірний житловий будинок після смерті батька було оформлено на його матір ОСОБА_7 .. Вона згідно договору дарування подарувала вказаний житловий будинок йому. Право власності матері на житловий будинок АДРЕСА_1 стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Просить відмовити у замовленні позовних вимог повністю.

ОСОБА_8 пояснила суду, що нею було посвідчено договір дарування спірного житлового будинку. Вказаний договір було укладено та посвідчено з дотриманням всіх вимог законодавства, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. З ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

З ч.1 ст.1278 ЦК України вбачається, що частки кожного спадкоємця у спадщині є

рівними.

Відповідно до ч. З ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено в 1957 році, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 30.04.1957 року /а.с.13/.

З дослідженої в судовому засіданні довідки Тойкутської сільської ради від 26.05.2008 року № 72 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 рахувався за ОСОБА_6 , а після його смерті з 01.03.2005 року - за ОСОБА_7 /а.с.12/. Отже, даний житловий будинок є спільною подружньою власністю відповідно до вимог ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України, ст. 22 КпШС України.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 02.03.2005 року виконавчим комітетом Тойкутської сільської ради Ковельського району, актовий запис № 8 вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.14/.

З копії свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна від 23.03.2005 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Тойкутської сільської ради №12/3 від 3.12.2004 року, вбачається, житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 на праві приватної власності /а.с.49/.

Вищевказаний факт також стверджується, дослідженими в судовому засіданні копіями протоколу №12 засідання виконавчого комітету Тойкутської сільської ради від 03.12.2004 року та рішення №12/3 від 03.12.2004 року/а.с.155-158/.

Зі змісту ч. 2 ст. 370 та ч. 2 ст. 372 ЦК України вбачається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. ,

Внаслідок смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно відповідно до ст. 1261 ЦК України були - дружина ОСОБА_7 , діти - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 /а.с.8, 28-29/. Сторонами стверджено, що інших спадкоємців за законом після померлого немає.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України всі спадкоємці за законом прийняли спадщину. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , як спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 шляхом подання до Ковельської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини /а.с.169, 60/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про підставність вимог позивачів про визнання за кожним з них права власності на 1/8 частину будинку АДРЕСА_1 за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 .

Як вбачається з копії договору дарування житлового будинку, укладеного та нотаріально посвідченого 25.09.2007 року №1079, ОСОБА_7 подарувала будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_3 /а.с.50-51/.

Як вбачається зі змісту ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А тому відчуження в користь відповідача ОСОБА_3 2/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , які є спадковою масою та успадковані позивачами, дає підстави вважати частково недійсним договір дарування, посвідчений 25.09.2007 року № 1079 приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Олейніковою О.В. в частині розпорядження успадкованими позивачами частками в праві власності на житловий будинок.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про визнання частково недійсним договору дарування житлового будинку, укладеного та нотаріально посвідченого 25.09.2007 року №1079 приватним нотаріусом Ковальського, районного нотаріального округу Олейніковою О.В. в частині дарування ОСОБА_3 2/8 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , визнання права власності за кожним з позивачів на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в

порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_6 . В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони усі понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже, сума сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 203 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., - підлягає стягненню в користь позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_1 з відповідачів, солідарно.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 10, 11, 15, 30, 60, 62, 64, 66, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 215, 319, 360, 370, 372, 1216, 1226, 1261, 1267, 1268, 1269, 1278,1296 ЦК України, ст. 60 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку, укладений та нотаріально посвідчений 25.09.2007 року №1079 приватним нотаріусом Ковальського районного нотаріального округу Олейніковою О.В. в частині дарування 2/8 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_6 .

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку, встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: В.П. Денісов