печерський районний суд міста києва
Справа № 2-1342-1/09
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2009 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Литвинової І. В.,

при секретарі - Гайченя О. Д.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління житлового забезпечення Київської міської держаної адміністрації, третя особа: Закрите акціонерне товариство «Позняки-Жил-Буд» про визнання права власності на об`єкт нерухомості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, третя особа: Закрите акціонерне товариство «Позняки-Жил-Буд» про визнання права власності на об`єкт нерухомості. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилаються на те, що 25.12.2001 р. між нею та ЗАТ «Позняки-Жил-Буд» була укладена Генеральна угода про пайову участь в будівництві підземної автостоянки №70-ЛУ-А. Відповідно до умов якої, позивачка зобов`язувалась здійснити пайову участь у будівництві місця НОМЕР_1, загальною площею 15,4 кв.м на верхньому рівні підземної автостоянки по АДРЕСА_1 . Відповідач ЗАТ «Позняки-Жил-Буд» зобов`язався передати позивачці у власність зазначений об`єкт нерухомості. Позивачка в повному обсязі виконала взяті на себе зобов`язання за угодою. 22.03.2006 р. відповідач передав позивачці по акту приймання - передачі вищезазначений об`єкт нерухомості. Проте інші, документи, необхідні для оформлення права власності їй не були передані. Вважає, що це є фактичним невизнанням відповідачем за нею права власності.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просила позов задовольнити та визнати за нею право власності на місце НОМЕР_1 (автостоянку), загальною площею 15,4 кв.м., розташоване на другому поверсі підземної автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду направив заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутністю та не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про час судового розгляду повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. До суду надав пояснення, в яких не заперечував проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 25.12.2001 р. між ОСОБА_2 та третьою особою ЗАТ «Позняки-Жил-Буд» була укладена Генеральна угода про пайову участь у будівництві підземної автостоянки №70-ЛУ-А та в зв`язку із зміною прізвища ОСОБА_2 на ОСОБА_1 була укладена додаткова угода № 70-ЛУ-А-1 до Генеральної угоди (а. с. 5-7).

Відповідно до умов вищезазначеної угоди, позивачка зобов`язувалась здійснити пайову участь у будівництві місця АДРЕСА_2 15,4 кв.м. на верхньому рівні підземної автостоянки по АДРЕСА_1 . Відповідач зобов`язався передати позивачці у власність зазначений об`єкт нерухомості.

На виконання умов угоди, яка була укладена між сторонами, позивачкою була здійснена 100 % оплата на зазначений об`єкт нерухомості, що підтверджується довідкою № 921 від 22.03.2006 р. (а. с. 12).

Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене договором або законом.

Згідно акту приймання-передачі № 70-ЛУ-А від 22.03.2006р. місце НОМЕР_1 (автостоянку), загальною площею 15, 4 кв.м., розташоване на другому поверсі підземної автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 було передано позивачці (а. с. 11). Проте, інші документи, необхідні для оформлення права власності їм не були передані.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності.

Частиною 1 статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визнання часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Таким чином, суд вважає, в зв`язку з відсутністю документів, необхідних для оформлення права спільної сумісної власності, за позивачкою фактично не було визнано право власності на зазначений об`єкт нерухомості.

Крім того, беручи до уваги те, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та такий, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317, 319, 328, 334, 368, 392, 626 ЦК України, ст. ст. 10,11,60,61,88,212,213,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на місце НОМЕР_1 (автостоянку), загальною площею 15,4 кв.м., розташоване на другому поверсі підземної автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий І. В. Литвинова