Справа № 2-2211/2009
РІШЕННЯ

Іменем України

17.09.2009 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

при секретарі Тичковській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги позивачі мотивував тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Спадкове майно складається з Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1, 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2, земельної ділянки площею 0, 091 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2. ОСОБА_5 заповів своїм сестрам ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Від своєї частки на спадкове майно ОСОБА_2 відмовилась користь позивача у справі.

Позивач зазначив, що він у встановлений законодавством термін звернувся до нотаріальної контори із заявою прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтво про право власності на спадщину за законом, оскільки КП "БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області" було прийнято рішення про відмову у видачі витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, оскільки померлим не була проведена первинна реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, а Києво-Святошинським районним відділом Київської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" відмовлено у видачі державного акту про право власності на спадкову земельну ділянку, оскільки право на його отримання має лише власник або уповноважена ним особа, а ОСОБА_5 на той час уже помер.

Позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,091 га, яка розташована за цією ж адресою.

В процесі розгляду справи судом до участі у справі в якості співвідповідачів було залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, просили суд його задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позов визнала у повному обсязі, просила суд позов задоволити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ОК №110899 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.8).

Спадкове майно після смерті ОСОБА_5 складається Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1, 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2, земельної ділянки площею 0,091 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2, ОСОБА_5 заповів своїм рідним сестрам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є сином, а відповідач ОСОБА_2 - дружиною померлого ОСОБА_5 (а.с.9.10).

Отож, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_5

Майно, яке підлягає спадкуванню після померлого ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги за законом, складається з Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,091 га, яка розташована за цією ж адресою, оскільки власником іншої Ѕ частини вказаного будинку є ОСОБА_2 як дружина померлого згідно ст.60 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч.2 ст.1274 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Із матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємець за законом першої черги після померлого ОСОБА_5 ОСОБА_1 прийняв спадщину в порядку, встановленому ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори у строк, визначений ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України, а спадкоємець за законом першої черги після померлого ОСОБА_5 ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача у справі.

Проте ОСОБА_6 не може оформити право власності на Ѕ частину спадкового житлового будинку та спадкову земельну ділянку, оскільки в Першій Київській державній нотаріальній конторі йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом тому, що рішенням реєстратора КП "БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області" №207 від 27.10.2008 року було відмовлено у видачі витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 за його життя не було здійснено первинну реєстрацію права власності на належний йому житловий будинок АДРЕСА_1, а Києво-Святошинським районним відділом Київської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" відмовлено у видачі державного акту про право власності на спадкову земельну ділянку, оскільки право на його отримання має лише власник або уповноважена ним особа, а ОСОБА_5 на той час уже помер (а.с.12, 13).

ОСОБА_5 23.12.1977 року на підставі рішення виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих №653/3 від 19.12.1977 року, рішення виконавчого комітету Білогородської сільської ради депутатів трудящих від 05.07.1977 року та наказу по радгоспу "Білогородський" №17 від 21.09.1977 року виконавчим комітетом Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих було видано свідоцтво на будівництво, перебудову індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 Згідно акту державної прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету Білогородської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області №4/23 від 26.05.1989 року, житловий будинок АДРЕСА_1 був прийнятий в експлуатацію, а у ньому зазначено, що його власником є ОСОБА_5 (а.с.20-21). Тобто зазначений будинок за життя належав спадкодавцеві ОСОБА_5

П.10 постанови пленуму Верхового Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року визначено, що відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності спадкодавця ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,091 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, засвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_5.

Ст. 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,091 га, яка розташована за цією ж адресою.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно ст.ст.15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1258, 126І, 1269, 1270, 1274 Цивільного кодексу України, постанови пленуму Верхового Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, керуючись ст. 3, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задоволити у повному обсязі.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,091 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку засвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданим на ім'я ОСОБА_5.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя Волчко А.Я.