ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-2952/09
провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2009 року . Апеляційний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Горелкіної Н.А.

суддів: - Ратнікової В.М., Штелик С.П.

при секретарі Пасинок В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

3.03.2009р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначав, що відповідачка відмовляється виконати боргові зобов`язання, які взяті нею відповідно до угоди по тестам в сумі 136522 дол. США, що еквівалентно 1023915 грн. по курсу НБУ на день подачі позову.

Боргові зобов`язання відповідачки підтверджуються письмово, про що свідчить угода по тестам.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд стягнути з відповідачки суму боргу в розмірі 1023915 грн., що еквівалентно 136522 доларів США.

В жовтні 2009р. позивач уточнив свої вимоги і просив суд стягнути з відповідачки на його користь 1914671,96 грн., що відповідає 234100,08 дол. США, посилаючись на те, що згідно з угодами по тестам сума основного боргу відповідачки складає 44 955 дол. США, відсотки в розмірі 3.5% за кожен місць користування коштами складають 138216,03 дол. США, індекс інфляції з 2004р. по 30.10.2009р. складає 50929 дол. США (а .с. 106-109).

Рішенням суду позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3,5% за користування грошовими коштами в розмірі 1 487 762,30 грн., а також державне мито в розмірі 1700 грн та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнуто з відповідачки 1 489 492 грн. 30 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду-скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що сторони уклали договір позики, що підтверджується угодою по тестам, відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ст, 374 ЦК УРСР (1963 року) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості.

Договір позики вважається укладеним у момент передання грошей або речей. Згідно зі ст. 375 ЦК УРСР (1963 року) договір позики укладається в письмовій формі.

Згідно з ст.169 ЦК України (1963р.) грошові зобов`язання повинні бути виражені і підлягають оплаті в національній валюті.

Відповідно до вимог ст.170 ЦК України (1963р.) проценти по грошових зобов`язаннях не допускаються, за винятком операцій кредитних установ, зобов`язань по зовнішній торгівлі та інших випадків, зазначених у законі.

Зі змісту угоди по тестам, на яку позивач посилається як на письмовий доказ укладення договору позики, не вбачається, що позивач передає відповідачці безвідплатно у власність або оперативне управління гроші. В угоді йдеться про оплату ОСОБА_2 тестів, передбачені проценти-3.5% в місяць, які згідно з ст.170 ЦК України (1963р.) не допускаються.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були засновниками ТОВ ВКФ «Альбіна», відповідачка ОСОБА_1 також була директором зазначеного товариства. ТОВ ВКФ «Альбіна» на підставі укладених угод була покупцем медичних тестів, здійснюючи розрахунки за укладеними договорами з юридичними особами в доларах США (45-89). Зазначені докази, а також показання свідка ОСОБА_5 підтверджують, що угода по тестам не є доказом укладення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору позики.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки позивач не надав доказів укладення з ОСОБА_1 договору позики 1.11.2003 р. відповідно до вимог ст. ст.374,375 ЦК України (1963 р.).

Оскільки в позові відмовлено, відповідно до вимог ч. 6 ст.154 ЦПК України підлягають скасуванню заходи забезпечення позову , а саме: накладений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва 13 березня 2009р. арешт на нежиле приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 54,90 кв. м., що належить ОСОБА_1 на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення АЕВ №888440 від 31.08.2001р.

Керуючись ст. ст. 309 ч. І п. п.2,4,316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення „ Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2009 року скасувати, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

Зняти арешт накладений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва 13 березня 2009р. на нежиле приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 54,90 кв. м., що належить ОСОБА_1 на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення АЕВ №888440 від 31.08.2001р.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили шляхом подання скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: