Іллічівський міський суд Одеської області
Справа №2-1235/2010
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2009 року Іллічівській міській суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Журавля П.І., при секретарі Кравченко М.Л., за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2, розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іллічівської міської ради Одеської області та виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду з вказаним позовом (а.с.4-5).

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що йому (позивачу) на праві привать і власності належать об'єкти нерухомості, розташован''. за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Олександрійська, 70-А. Вказані об'єкти розташовані на земельній ділянці, яка також належить позивачу на праві приватної власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №842707 від 01.09.2005 року. Згідно технічного паспорту, наданого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м. Іллічівська від 02.06.2008 року, на вищезазначеній земельній ділянці він (позивач) самовільно здійснив будівництво. В Іллічівській міській раді Одеської області та її виконкомі йому (позивачу) було повідомлено, що отримати право-встановлювальні документи можливо лише у судовому порядку, так як вказане будівництво зроблено без належного дозволу та належно затвердженого проекту. За таких обставин він (позивач) вимушен звернутись до суду із зазначеним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів - представник Іллічівської міської ради Одеської та виконавчого комітету Іллічівської міської ради пояснив суду, що у разі позитивного висновку будівельно-технічної експертизи та врахування вимог ст. ст. 375, 376 ЦК України, вказаний позов підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав.

Згідно із Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.09.2004 року за №2469 позивачу на праві приватної власності належать об'єкти нерухомості, розташовані за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Олександрійська, 70-А (а.с.10).

Вказані об'єкти розташовані на земельній ділянці площею 0,100 га, яка також належить позивачу на праві приватної власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №842707 від 01.09.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №43 (а.с.20-21).

На вищезазначеній земельній ділянці позивачем було самочинно побудоване нерухоме майно, яке зазначене у технічному паспорті на викопіровки з плану земельної ділянки, наданим комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» від 02.06.2008 року, інвентарний №2549а, реєстровий №536-14-5-190, а саме: прибудова літера - «а» (1,98x4,70), літній душ літера - «Б» (1,43x1,62), альтанка літера - «В» (5,86x4,36), мансарда літера - «МС» (6,30x18,30; 2,40x6,35), (а.с.11-19).

Згідно технічного висновку №370 про відповідність об'єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Олександрійська, 70-А, будівельним нормам та можливості використання їх по цільовому призначенню, складеного спеціалістом, який має вищу технічно-будівельну освіту та кваліфікацію судебного експерта по спеціальності: «Досліджування об'єктів нерухомості, будівництво матеріалів, конструкцій і відповідних документів» (свідоцтво №852 від 29.02.2008 року, дійсне до 29.02..2011 року), встановлено, що використовувати об'єкти нерухомості за вищевказаною адресою згідно цільового призначення та не порушуючи прав суміжних землевласників можливо (а.с.23-34).

Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зч. 1 ст. 331 ЦК України, власником нової речі є особа, яка її створила.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту.

Норма ч. 5 ст. 376 ЦК України зазначає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У відповідності до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ч. 2 ст. 319 ЦК України встановлює, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ст.ст. 1, З ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та' своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку із чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем вимог позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 319, 328, 376, ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на

нерухоме майно, розташоване за адресою: Одеська область, м.

Іллічівськ, вул. Олександрійська, 70-А, що розташоване на

земельній ділянці площею 0,100 га, позначеного в технічному

паспорті комунального підприємства «Бюро технічної

інвентаризації» від 02.06.2008 року, інвентарний №2549а, реєстровий №536-И-5-190, а саме: прибудова літера «а» (1,98x4,70), літній душ літера - «Б» (1,43x1,62), альтанка літера - «В» (5,86x4,36), мансарда літера - «МС» (6,30x18,30; 2,40x6,35).

Всі судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Журавель П.І.