Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 2-34/2009 р.
РІШЕННЯ

іменем України

12 червня 2009 року

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Киричка С.А.

при секретарі - Коркішко А.М.

з участю адвоката - Петрушанко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Супротивнобалківська сільська рада Новосанжарського району, КП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Відділ Держкомзему у Новосанжарському районі про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , третіх осіб - Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району, КП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Відділ Держкомзему у Новосанжарському районі. Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями.

02 грудня 2008 року ОСОБА_1 надав суду уточнення позовних вимог, згідно яких прохав визнати частково недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 в частині особи власника та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок.

23 лютого 2009 року ОСОБА_1 надав суду уточнення позовних вимог, згідно яких прохає поновити строк позовної давності, а також визнати частково недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 в частині особи власника та визнати за ним право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Згідно ухвали суду від 29 квітня 2009 року до участі у справі залучено в якості третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..

Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та прохав поновити строк позовної давності, а також визнати частково недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 в частині власника та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідачка позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що вона 19 вересня 1992 року викупила у колгоспу «Зоря» житловий будинок по АДРЕСА_1 та має право власності зазначене нерухоме майно.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечували та пояснили, що ОСОБА_2 викупила у колгоспу«Зоря» житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Також вважають, що вони мають право на частки в зазначеному житловому будинку.

Представники Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району та Відділу Держкомзему у вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи КП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи йому повідомлено належним чином. Згідно листа представник КП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» прохає дану справу розглянути за його відсутності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 21 січня 1978 року та зареєстрували в сільській раді с. Валя-Трестени, РАГС Нішпорени, Молдова (а.с. 7).

07 серпня 2006 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано(а.с. 8).

Згідно договору купівлі-продажу 19 вересня 1992 року ОСОБА_2 купила у колгоспу «Зоря» житловий будинок з господарськими будівлями (а.с. 14).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 власником є ОСОБА_2 (а.с. 15 -16).

В житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ( а.с. 39).

Рішенням правління колгоспу «Зоря» вирішено продати ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями за 5700 крб. (а.с. 41).

Згідно архівної довідки від 03 жовтня 2008 року № 01-29/164 у протоколах зборів уповноважених та засідань правління колгоспу «Зоря» за 1992 рік розгляд питань про надання житлового будинку та виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 не значиться (а.с. 53).

Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку між ОСОБА_2 та колгоспом «Зоря» був укладений в 1992 році до даних правовідносин слід застосовувати норми права, які діяли на час укладання даного договору.

Відповідно до ст. 22 КпШС УРСР (в редакції 1969 р.), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружися має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Пункт 4 „Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачає, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до довідки Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району житловий будинок по АДРЕСА_1 відноситься до типу колгоспного двору (а.с. 12).

Згідно ст.120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) власність колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці, землі, що знаходяться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент, відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному двору належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив що, житловий будинок по АДРЕСА_1 знаходився на балансі колгоспу „Зоря, тобто на лежав до громадського житлового фонду і був проданий ОСОБА_2 відповідно до рішення правління колгоспу „Зоря.

Відповідно до пояснень позивача, відповідачки та третіх осіб, житловий будинок по АДРЕСА_1 був наданий їх сім`ї в користування колгоспом „ ОСОБА_8 , а в подальшому викуплений позивачкою.

Таким чином, житловий будинок по АДРЕСА_1 не відноситься до спільної сумісної власності членів колгоспного двору, а на нього поширюються правила ст.22 КпШС УРСР.

Суд прийшов до висновку, що загальний строк позовної давності позивачем не пропущений, так як спір про право власності між колишнім подружжям не виникав до моменту звернення ОСОБА_2 до суду у 2008 році з позовом про визначення порядку користування земельною ділянкою, а отже про те, що його право порушено позивач дізнався з цього часу. Крім того, застосування судом позовної давності відповідно до ч. 3 ст.267 ЦК України допускається лише за заявою сторони спорі. В судовому засіданні відповідачка не заявляла про застосування позовної давності.

Суд прийшов до висновку, що в частині визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 19 вересня 1992 року між ОСОБА_2 та колгоспом «Зоря» слід відмовити, так як відповідно до ст 23 КпШС УРСР майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Крім того, договір купівлі-продажу житлового будинку від 19 вересня 1992 року укладено відповідно до чинної на момент укладання договору Постанови Ради Міністрів УРСР від 19 травня 1989 р. N 142 „Про затвердження Положення про продаж громадянам в власність квартир у будинках державного і громадського житлового фонду, їх утримання і ремонт, тому підстави для визнання його частково недійсним відсутні.

Згідно ст.28 КпШС УРСР в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 175, 208, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 22, 23, 28 КпШС УРСР, суд -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В задоволенні позовної вимоги про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 частково недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку, передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення надруковано суддею власноручно та є оригіналом.

Суддя Новосанжарського

районного суд С.А.Киричок