Біляївський районний суд Одеської області
Справа №2-1118/09
РІШЕННЯ

Іменем України

17 серпня 2009 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді Крачкової С.В.

при секретарі Дигуляр А.С.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно і за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи Маяківська сільська рада та приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання відмови від спадкового майна недійсною, встановлення факту володіння майном на праві приватної власності та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами: сараєм та літньою кухнею, що розташований в с. Маяки Біляївського району Одеської області по вул. Степовій №19 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7, померлої 14.06.2006 року.

Свої вимоги мотивує тим, що він постійно проживав у вказаному будинку разом з матір'ю та вів спільне господарство, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. При цьому позивач посилається на те, що він та відповідачі є спадкоємцями за законом 1-ї черги, але вони від спадщини відмовились, про що свідчить їхня заява посвідчена нотаріально, а державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як свідоцтво про право власності на житловий будинок було видано сільською радою на ім'я матері після її смерті.

Відповідачі позов не визнали та звернулись до ОСОБА_2 з зустрічним позовом, в

якому просять визнати їх відмову від спадщини на його користь недійсною та визнати за ними право власності на спадкове майно в рівних частках.

В подальшому відповідачі доповнили свої вимоги та просять встановити факт належності їхній матері ОСОБА_7 при житті спірного житлового будинку, так як свідоцтво про право власності видано сільською радою після її смерті (а.с. 147).

Свої вимоги мотивують тим, що позивач та вони є дітьми померлої, а тому являються спадкоємцями 1-ї черги за законом. Згідно запису в погосподарській книзі Маяківської сільської ради матері належав житловий будинок з надвірними спорудами в с. Маяки вул.. Степова 19, але при житті вона не одержала свідоцтво про право власності на нього. 21.12.2006 року вони відмовились від спадщини на користь ОСОБА_2, але вчинили це під впливом обману з його сторони та помиляючись щодо обставин такого правочину.

Позивач ОСОБА_2ІІ. в судовому засіданні на позові наполягав, а зустрічний позов не визнав. При цьому пояснив, що він мешкав разом з матірю у її будинку. Після її смерті відповідачі - його сестри добровільно відмовились від спадщини, а тому вважає, що має право успадкувати весь житловий будинок.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не визнали позов ОСОБА_2 і наполягали на задоволенні свого зустрічного позову. При цьому уточнили, що відмовились від спадщини на його користь під впливом помилки, так як вважали, що будинок буде оформлено на ім'я брата, а вони не позбавляються прав на нього, як спадкоємці, будуть приїздити та користуватись і володіти цим будинком. Нотаріус не розяснила їм зміст та наслідки такої заяви, а вони рахували, що оформляють спадщину на всіх.

Представник відповідача - Маяківської сільської ради в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, але також направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 померла 14 липня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №068096 (а.с. 15).

Позивачу ОСОБА_2 20 серпня 2008 року (а.с. 9) державний нотаріус відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину після її смерті в зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на житловий будинок було видано після смерті матері (а.с. 10), а тому в силу ст. 25 ЦК України не має юридичної сили.

Факт належності ОСОБА_7 при житті житлового будинку, що розташований в с. Маяки Біляївського р-ну Одеської області по вул. Степовій 19 підтверджується записом в погосподарській книзі №24/1944 за 1996-2000 роки (а.с. 20).

При цьому суд не приймає до уваги свідоцтво №80 про право власності на житловий будинок (а.с. 10), так як воно видано 5 серпня 2008 року, тобто після смерті ОСОБА_7 а тому не є дійсним в силу ст. 25 ЦК України.

Таким чином, суд вважає можливим встановити, що при житгі ОСОБА_7 була власницею цього будинку.

Згідно свідоцтв про народження серії ІІ-ЖД №383038, ІІІ-ЖД №279367, V-ЖД №255768, I- АГ №608338 (а.с. 16, 41, 42, 43) сторони є дітьми померлої 14.06.2006 року ОСОБА_7, а тому відповідно сг. 1261 ЦК України є спадкоємцями 1-ї черги за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1274 вказаного Кодексу спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги, а ч. 5 вказаної статті встановлено, що відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229, 231,233 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2006 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовились від належної їм частки в спадщині, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_7, на користь сина померлої ОСОБА_2. Вказана заява була посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с. 22).

В судовому засіданні вони пояснили, що відмовились від спадщини під впливом помилки.

Згідно ч. 1 сг. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін.

Згідно розяснень, які містяться в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з наступними змінами) «під помилкою у даному випадку слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною субєкта, предмета чи інших істотних умов угоди, що вплинуло на її волевиявлення, за відсутності якого за обставинами справи можна вважати, що угода не була б укладена».

Суттєвою помилкою ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 при відмові від спадщини є те, що їх воля і бажання були направлені на реалізацію своїх спадкових прав та прийняття спадщини, а не на фактичну відмову від спадкового майна. Крім того, в заяві про відмову від спадщини відсутні відомості про те, що нотаріусом заявникам були розяснені наслідки такої заяви.

Таким чином, заява ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відмову від спадщини не відповідає вимогам ч. 3 ст. 203 ЦК України, що підставою для визнання її недійсною.

Відповідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Сторони являються спадкоємцями 1-ї черги за законом після смерті матері, а тому мають рівні права на спадкування майна, що залишилось після її смерті, а саме: житлового будинку з надвірними спорудами в с. Маяки вул. Степова 19.

При цьому суд враховує також те, що ОСОБА_2 проживав разом з матірю на момент її смерті, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, а ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в установлений законом строк відмовились від спадщини на користь брата під впливом помилки.

Керуючись ст.ст. 10, 209, 212-215, ч.2 ст. 256 ЦПК України, ст.ст. 229, 1261, 1267-1270, 1274 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позивні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, а зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Встановити факт володіння на праві приватної власності ОСОБА_7 житловим будинком з надвірними спорудами: сараєм, літньою кухнею та огорожею, що розташований в с. Маяки Біляївського р-ну Одеської області по вул. Степова 19.

Визнати відмову від прийняття спадщини від 21 грудня 2006 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що залишилась після смерті ОСОБА_7, померлої 14 липня 2006 року недійсною.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності за кожним на 1/4 частину спадкового майна, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд: сараю, літньої кухні та огорожі, що розташований в с. Маяки Біляївського р-ну Одеської області по вул. Степова 19 за кожним в порядку спадкування за законом після смерті їхньої матері ОСОБА_7, померлої 14 липня 2006 року.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовити.

На рішення суду може бути подана заява про його оскарження протягом 10 діб та апеляція протягом 20 діб з дня подачі вказаної заяви до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд.

Суддя: С.В.Крачкова