справа № 2-2154/09
№ провадження -
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської
головуючого, судді: Л.І. Стасовської
при секретарі: О.В. Бардадим
за участю позивача: ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на придбане нерухоме майно, третя особи ОКП Дніпродзержинське БТІ, суд -
У березня 2009 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним таким, що відбувся та визнання права власності на гараж по провул. Цегельному № 6 в м. Дніпродзержинську, загальною площею 71,4 кв.м.
У судовому засіданні позивач підтримала свій позов, в обґрунтування своїх вимог суду зазначила, що 27 січня 2009 року між відповідачкою по справі, ОСОБА_2, як продавцем з одного боку, та позивачкою, ОСОБА_1, як покупцем, з другого боку, фактично було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, до складу якого входять земельна ділянка та гараж, що розташовані за адресою провулок Цегельний, 6 ум. Дніпродзержинську. Земельна ділянка площею 0,0086 га., надана для гаражного будівництва, по провулку Цегельному, 6 у м. Дніпродзержинську належала відповідачці по справі, ОСОБА_2 на підставі Дублікату Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ №476639, виданого Дніпродзержинською міською Радою Дніпропетровської області від 26.10.2007 року, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, згідно договору оренди землі за №1205. Гараж №6 по провулку Цегельному у м. Дніпродзержинську площею 71,4 кв. м. належав відповідачці по справі, ОСОБА_2 на праві власності, згідно зі Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 18.02.2003 року Виконавчим комітетом Заводської районної Ради м. Дніпродзержинська. В БТІ право власності на нерухоме майно на ім'я відповідачки було зареєстровано в книзі №19, за №4498, реєстраційний номер 102086. Укладений договір купівлі-продажу гаражу сторони нотаріально не оформлювали, оскільки у відповідачки не були готові всі необхідні для цього документи, був відсутній правовстановлюючий документ на гараж, технічний паспорт, тому 27 січня 2009 року сторони письмово уклали побутовий договір щодо купівлі-продажу нерухомого майна, в якому оговорили всі умови майбутнього нотаріального правочину. Відповідно до договору відповідачка, ОСОБА_2 продала позивачці, ОСОБА_1, нерухоме майно, до складу якого увійшли: земельна ділянка площею 0,0086 га, розташована по провулку Цегельному № 6 у м. Дніпродзержинську, а також гараж № 6, що знаходиться по провулку Цегельному у м. Дніпродзержинську. Продаж вчинено за ціною, що є еквівалентною 17 000 доларам США, розрахунок відбувся в гривнях за курсом купівлі доларів США, який був встановлений НБУ а той час. Згідно з п. 7 Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27 січня 2009 року відповідач по справі, продавець - ОСОБА_3, зобов'язалась, підготувати необхідні документи для укладення нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу гаражу та земельної ділянки по провулку Цегельному, 6ум. Дніпродзержинську, та укласти відповідні договори до 01 березня 2009 року. Даний договір було підписано сторонами, та свідками: сином відповідачки, ОСОБА_2, - ОСОБА_4, та представником за довіреністю ОСОБА_2, - ОСОБА_5. В день укладення угоди про купівлю - продаж гаражу, тобто 27.01.2009 року, відповідач передала позивачці ключі від будівлі, а позивачка передала відповідачці, у присутності свідків, обумовлену суму грошей за купівлю гаражу. В той самий день, тобто 27 січня 2009 року, відповідачкою, ОСОБА_2 було видано довіреність на ім'я позивачки, згідно якої вона мала право бути представником відповідачки з питань оформлення та підготовки документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу гаражу та земельної ділянки по провулку Цегельному, 6 в м. Дніпродзержинську, а також продати даний гараж і земельну ділянку за ціну та на умовах за своїм розсудом. Крім цього, 27 січня 2009 року, відповідачкою по справі, ОСОБА_2 було зроблено заповіт на ім'я позивачки про те, що відповідачка заповідає позивачці належний їй на праві власності гараж № 6 по провулку Цегельному у м. Дніпродзержинську, та земельну ділянку, площею 0,0086 га. яка призначена для гаражного будівництва, розташовану по провулку Цегельному, 6 ум. Дніпродзержинську. Позивачка добросовісно придбала нерухоме майно, заплатила за нього певну грошову суму, прийняла майно у власність, тобто виконала всі умови договору купівлі-продажу, але відповідачка, до теперішнього часу умов домовленості не виконала, байдуже відноситься до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу гаража, у зв'язку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом про визнання дійсною договору купівлі-продажу гаражу за захистом своїх прав власника та встановленням своїх інтересів, які захищаються Конституцією України.
У судове засідання відповідач та третя особа не з'явились, хоча про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача, яка підтримала свої позовні вимоги й наполягала на їх задоволенні, оглянувши та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає вимоги позивача обґрунтованими, законними й підлягаючим задоволенням з наступних підставах: як вбачається з матеріалів справи, 27 січня 2009 року між сторонами фактично було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, до складу якого входять земельна ділянка та гараж, що розташовані за адресою провулок Цегельний,6 ум. Дніпродзержинську.
Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка площею 0,0086 га., надана для гаражного будівництва, по провулку Цегельному, 6ум. Дніпродзержинську належала відповідачці по справі. ОСОБА_2 на підставі Дублікату Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ №476639, виданого Дніпродзержинською міською Радою Дніпропетровської області від 26.10.2007 року, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, згідно договору оренди землі за №1205.
З матеріалів справи вбачається, що гараж №6 по провулку Цегельному у м. Дніпродзержинську площею 71,4 кв. м. належав відповідачці по справі, ОСОБА_2 на праві власності, згідно зі Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 18.02.2003 року Виконавчим комітетом Заводської районної Ради м. Дніпродзержинська.
Відповідно до витягу з реєстру прав власності, право власності на нерухоме майно на ім'я відповідачки було зареєстровано в ОКП Дніпродзержинське БТІ в книзі №19, за №4498. реєстраційний номер 102086.
Як встановлено в судовому засіданні, укладений договір купівлі-продажу гаражу сторони нотаріально не посвідчили, оскільки у відповідачки не були готові всі необхідні для цього документи, був відсутній правовстановлюючий документ на гараж, технічний паспорт, тому 27 січня 2009 року сторони письмово уклали побутовий договір щодо купівлі-продажу нерухомого майна, в якому оговорили всі умови майбутнього нотаріального правочину.
Відповідно до договору відповідачка, ОСОБА_2 продала позивачці, ОСОБА_1, нерухоме майно, до складу якого увійшли: земельна ділянка площею 0,0086 га, розташована по провулку Цегельному № 6 у м. Дніпродзержинську, а також гараж № 6, що знаходиться по провулку Цегельному у м. Дніпродзержинську.
З матеріалів справи вбачається, що продаж вчинено за ціною, що є еквівалентною 17 000 доларам США, розрахунок відбувся в гривнях за курсом купівлі доларів США, який був встановлений НБУ а той час.
В порушення вимог статті 657 Цивільного кодексу України угоду купівлі-продажу нерухомого майна було укладено в простій письмовій формі та не було її нотаріально посвідчено, згідно з п. 7 Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27 січня 2009 року відповідач по справі, продавець - ОСОБА_3, зобов'язалась, підготувати необхідні документи для укладення нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу гаражу та земельної ділянки по провулку Цегельному, 6ум. Дніпродзержинську, та укласти відповідні договори до 01 березня 2009 року, цей договір було підписано сторонами, та свідками: сином відповідачки ОСОБА_4, та представником за дорученням з боку відповідачки ОСОБА_6
Судом встановлено, що в день укладення угоди про купівлю - продаж гаражу, тобто 27.01.2009 року, відповідач передала позивачці ключі від будівлі, а позивачка передала відповідачці, у присутності свідків, обумовлену суму грошей за купівлю гаражу.
Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, 27 січня 2009 року, відповідачкою. ОСОБА_2 було видано додатково довіреність на ім'я позивачки, згідно якої позивачка мала право бути представником відповідачки з питань оформлення та підготовки документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу гаражу та земельної ділянки по провулку Цегельному, 6 в м. Дніпродзержинську, а також продати даний гараж і земельну ділянку за ціну та на умовах за своїм розсудом, та було зроблено заповіт на ім'я позивачки про те, що відповідачка заповідає позивачці належний їй на праві власності гараж № 6 по провулку Цегельному у м. Дніпродзержинську, та земельну ділянку, площею 0,0086 га, яка призначена для гаражного будівництва, розташовану по провулку Цегельному, 6 у м. Дніпродзержинську.
Судом встановлено, що позивачка добросовісно придбала нерухоме майно, заплатила за нього певну грошову суму, прийняла майно у власність, тобто виконала всі умови договору купівлі-продажу, але відповідачка, до теперішнього часу умов домовленості не виконала, байдуже відноситься до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу гаража, у зв'язку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом про визнання дійсною договору купівлі-продажу гаражу за захистом своїх прав власника та встановленням своїх інтересів.
Відповідно до ст. 655 ЦК України «За договором купівлі-продажу» одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність іншій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов'язується прийняти це майно та заплатити за нього визначену грошову суму».
Згідно зі ст. 657 Цивільного Кодексу України Договір купівлі продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна складається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Таким чином вищевказана угода повинна бути нотаріально посвідчена.
У разі недотримання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір, відповідно до вимог ст. 220 ЦК України є нікчемним.
Відповідно до ст. 220 ч. 1 ЦК України нотаріальне посвідчення договору може бути компенсовано рішенням суду при наявності таких умов: 1) якщо сторони домовились відносно усіх умов договору, що стверджується письменними доказами; 2) склалося повне або часткове виконання договору; 3/ одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення. Якщо суд визнає такий договір дійсним, послідуюче нотаріальне посвідчення договору не потрібне.
Так, відповідно до ст. 334 ч. З ЦК України право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у покупця з часу такого посвідчення чи з часу вступу в законну силу рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Згідно ст.638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди по всім істотним умовам договору. Між сторонами була досягнута згода по умовам договору; будинок, який був об'єктом договору купівлі-продажу, був переданий позивачці у власність, а це означає, що, у відповідності з ч.2 ст.640 ЦК України, договір купівлі-продажу дійсно був укладений з моменту передачі відповідного майна.
Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності надувається на підставах, які не заборонені законом, а саме - за угодами.
Проте згідно п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відхилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір за дійсний. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне.
Оскільки в даному випадку сторони, тобто продавець і покупець домовилися щодо всіх важливих умов договору, а саме про предмет купівлі-продажу і ціну, і відбулося повне виконання договору, тобто позивачці було передано нерухоме майно, а відповідач, продав та одержав кошти в повному обсязі за продаж гаражу, суд вважає за можливе визнати даний договір купівлі-продажу дійсним та таким що відбувся.
Таким чином, з урахуванням обставин справи та наданих доказів, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача за пред'явленим ним позовом, та в задоволенні їх в повному обсязі
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 203, 220, 325, 328, 334, 338, 355, 368, 379, 382, 384, 509, 638, 640, 655 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 6, 10, 11, 60, 130, 174, 208, 209, 210, 213, 214, 367 ЦПК України, суд, -
1. Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді гаражу №6 по провулку Цегельному у м. Дніпродзержинську площею 71,4 кв. м., та земельної ділянки площею 0,0086 га по провулку Цегельному, бум. Дніпродзержинську, укладений 27 січня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - дійсним та таким що відбувся.
2. Визнати право власності на гараж № 6 по провулку Цегельному у м. Дніпродзержинську площею 71,4 кв. м. та на земельну ділянку площею 0,0086 га по провулку Цегельному, 6 у м . Дніпродзержинську, на ім'я ОСОБА_1, для подальшого використання за власним розсудом.
3. Зобов'язати ОКП Дніпродзержинське БТІ зареєструвати право власності на ім'я ОСОБА_1 на гараж № 6 по провулку Цегельному ум. Дніпродзержинську площею 71,4 кв. м., шляхом внесення змін в реєстр прав власності, підготувати та видати усю технічну документацію.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Стасовська Л.І.