Придніпровський районний суд м.Черкаси
справа № 2-160/09
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2009 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого- судді Драник Н.П.

При секретарі Кривошея М.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства Ватфарм до ОСОБА_1 , третя особа- орган опіки та піклування Придніпровської районної ради м.Черкаси про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення та стягнення боргу, -

Встановив:

Позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до відповідача, вказуючи, що 01.07.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди на підставі якого відповідачу та її неповнолітньому синові для тимчасового користування була надана кімната № АДРЕСА_1 в гуртожитку по АДРЕСА_2 . Позивач є власником даного гуртожитку. З 01.02.2008 року відповідач переселилася з кімнати № 713 в кімнату № 906 даного гуртожитку, де і проживає по цей час. У відповідності до п.7.2 Договору оренди, договір складено на строк 360 днів 25.05.2007 року. Тому договір оренди припиняється у зв`язку з закінченням строку його дії - 20 травня 2008 року. Позивач неодноразово попереджав відповідача про неукладення з нею договору оренди на наступний період. Відповідач відмовляється добровільно звільнити займане приміщення та передати його власнику гуртожитку. Офіційно відповідач був повідомлений рекомендованим листом 30.05.2008 року..Відповідач в трудових відносинах з позивачем не перебувала, крім того несвоєчасно слачує кошти за оренду приміщення. Станом на 01.08.2008 року борг відповідача перед позивачем становить 823 грн. Просить виселити ОСОБА_1 з її неповнолітнім сином ОСОБА_2 з кімнати № 906 гуртожитку по АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення. Стягнути з ОСОБА_1 борг за проживання в гуртожитку в сумі 823 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, уточнивши вимоги, просили усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення відповідача та її неповнолітнього сина з кімнати № 906 без надання іншого житлового приміщення та стягнути ж відповідача на користь позивача 899 грн. 34 коп. і судові витрати.Пояснили, що відповідач заселялася в гуртожиток на підставі договору оренди, який продовжувався із року в рік. Останній договір оренди заключався з відповідачем в 2007 році на кімнату № 713, яку адміністрація запропонувала відповідачеві звільнити в кінці 2007 року та переселитись в кімнату № 906, оскільки кімнату № 713 виділили працівниці їх підприємства. Договір з відповідачем на оренду кімнати № 906 не заключався.

Відповідач та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали частково, лише в частині заборгованості за проживання в гуртожитку, пояснивши, що відповідач є матір`то -одиначкою і згідно норм чинного законодався не підлягає виселенню з гуртожитку. Крім того, вона зареєстрована в кімнаті АДРЕСА_3 та з нею заключався договір оренди на дану кімнату. Десь в кінці 2007 року їй запропонували перебратись з кімнати № 713 до кімнати № 906 вищезазначеного гуртожитку, оскільки дану кімнату передали в оренду іншій людині. Договір оренди з відповідачем на кімнату № 713 не розривався. І договір оренди на кімнату № 906 з відповідачем не заключався. Поселялась відповідач в кімнату № 906 з дозволу адміністрації підприємства, а не самовільно.Просить в позові щодо виселення відмовити.

Суд, заслухавши представників позивача, відповідача та її представника ОСОБА_4 , дослідивши в судовому засіданні письмові матеріали справи, вважає,що позов підлягає до часткового задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням виконавчого комітету Придніпровської районної ради депутатів трудящих № 487 від 29.12.1975 р затверджений акт державної комісії на приймання в експлуатацію гуртожитку на 408 місць в кварталі 368, збудованого Черкаською фабрикою гігроскопічної вати та передано на баланс останньому. Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області № 269-ГА від 14.06.1996 року завершений процес приватизації ВАТ Черкаська гігровата.Згідно плану приватизації орендного підприємства "Черкаська фабрика гігроскопічної вати гуртожиток по АДРЕСА_2 увійшов в цілісний майновий комплекс ,який підлягає приватизації. Пункт 8 Статуту відкритого акціонерного товариства Ватфрм передбачено, що останнє є правонаступником всіх прав та обовязків відкритого акціонерного товариства Черкаська гігровата. Згідно реєстраційного посвідчення на обєкти нерухомого майна, які належать юридичним особам , гуртожиток по АДРЕСА_2 зареєстрований в ЧООБТІ 11.04.1997року на праві приватної власності за ВАТ « Ватфарм.

Відповідач ОСОБА_1 була поселена в гуртожиток Черкаської фабрики гігроскопічної вати на ліжко-місце згідно договору про надання кімнати в гуртожитку від 23.09.1996 року, по 31.12.1997 року. 16.07.1998 року з відповідачем був укладений договір про надання кімнати в гуртожитку ВАТ Ватфарм по 31.12.1999 року. З 04.10.1996 року відповідач була зареєстрована у гуртожитку по АДРЕСА_4 . В послідуючому відповідач 17.02.1999 року була зареєстрована в кімнату № 614 вищезазначеного гуртожитку і з 01.10.2001 року з відповідачем був укладений договір оренди № 37 на кімнату № 713., де і була зареєстрована 01.06.2001 року. 25.05.2005 року з відповідачем був переукладений договір за № 280 на ту ж кімнату., терміном на 360 днів. 01.07.2006 року з відповідачем в котре був перезаключений договір оренди на кімнату № 713 на строк 360 днів. Пунктом 7.6 договору передбачено, що при відсутності заяви однієї з сторін на протязі місяця до закінчення строку дії договору, останній вважається продовженим на тих же умовах і та то же термін. Незавжаючи на попередження позивача від 24.04.2007 року про непродовження терміну оренди кімнати, відповідач залишилась проживати в кімнаті № 713 до грудня 2007 року. Листом на імя відповідачки за підписом генерального директора ВАТ Ватфарм , їй запропоновано до 31.12.2007 року звільнити кімнату АДРЕСА_1 та переселитись АДРЕСА_5 кімнату № АДРЕСА_6 , не розірвавши договору оренди з відповідачем на заселення кімнати № 713., де вона залишилась бути зареєстрованою і в той же час 01.02.2008 року позивач укладає договір оренди № 27 на дану кімнату з іншою особою - ОСОБА_5 .Незважаючи на те,що відповідач проживає в кімнаті № 906, договір оренди на яку з відповідачем не заключався, позивач звергається до останньої з попередженням 16.05.2008 року про звільнення кімнати з посиланням на закінчення договору оренди від 01.07.2006 року , згідно якого відповідач займала кімнату № 713 і в яку уже заселені інші особи з лютого 2008 року. А тому суд вважає,що відповідач не самовільно заселилась в спірну кімнату № 906, як це вважає позивач, а з письмового дозволу на це позивача. Крім того, 07.06.2008 року відповідач звернулась із письмовою заявою на ім`я позивача про надання в оренду їй кімнати з послідуючим викупом, відповіді на своє звернення не отримала.

Відповідно до ст.ст. 125, 132 Житлового кодексу , виселення із гуртожитків одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними не допускається без надання їм іншого жилого приміщення. Дана позиція викладена у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985р № 2 з послідуючими змінами та доповненнями Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України".

Відповідач є одинокою матірю, що підтверджується особовою книжкою на отримання державної допомоги одинокій матері. На утриманні відповідача знаходиться син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно довідки ЧООБТІ від 05.09.2008 року за ОСОБА_1 належного на праві приватної власності домоволодіння, квартири не зареєстровано. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що позов позивача щодо виселення відповідача з її неповнолітнім сином без надання іншого жилого приміщення не підлягає до задоволення.

Згідно ч. ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Як встановлено судом, відповідач має заборгованість за користування житлом та наданими комунальними послугами за період з 01.03.2008 року по 12.02.2009 року в сумі 853 грн. 87 коп., що не заперечує відповідач. Дана сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення державне мито в сумі 51 грн. та 22 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 10,11, 88, 209,212,213,214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 125, 132 Житлового Кодексу, ст. 815 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04,1985р №2 "Про деякі питання , що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", суд.

Вирішив:

Позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Ватфарм» задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Ватфарм» борг за проживання в гуртожитку за період з 01.03.2008р по 12.02.2009 року в сумі 853 гри. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Ватфарм» державне мито в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 22 грн. 50 коп.

В решті частині позову позивачеві відкритому акціонерному товаристу «Ватфарм» відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий