Справа № 2-3539/09
РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2009 Києво-Святошинський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Волчка А.Я.

при секретарі Тичковській Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , КП БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області про скасування реєстрації права власності та визнання договору дарування частини житлового будинку недійсною, визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2009 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка до дня смерті мешкала в АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, яке складається з 9/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Дана частина житлового будинку належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно рішення виконкому Тарасівської сільської ради № 93 від 31.08.1999 р. та зареєстроване в КП « БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області», що підтверджується довідкою БТІ від 26.06.2007 р. №213.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Цим заповітом вона все своє майно заповідала моєму батьку ОСОБА_5 . Даний заповіт не скасовано, що підтверджується відміткою на заповіті.

ОСОБА_5 спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв в установлений законом 6-ти місячний строк, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, як передбачала ст. 549 (ЦК України в редакції 1963 р.). А саме, після смерті сестри ОСОБА_4 він постійно проживав та був приписаний в спадковій частині будинку, що підтверджується будинковою книгою. Він користувався цією частиною будинком та фактично володів нею, але юридично не оформив, тобто не отримав в нотконторі свідоцтво про право на

спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 його батько ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на його спадкове майно, а саме 9/25 частин житлового будинку в АДРЕСА_1 , який він фактично прийняв після смерті ОСОБА_4 , але юридично не оформив.

Він є сином ОСОБА_5 тому являюсь спадкоємцем першої черги за законом. Крім мене інших спадкоємців немає.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_5 він прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, як передбачала ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.). А саме, після смерті батька він став постійно проживати та користуватись спадковою частиною житлового будинку в АДРЕСА_1 . В будинку він проводив поточні ремонти, підтримуючи його в належному стані, обробляв земельну ділянку, сплачував необхідні платежі. Ним були успадковані всі предмети

домашнього вжитку, які були в його частині будинку та особисті речі батька, якими він розпорядився на свій розсуд. Цей факт можуть підтвердити свідки. Таким чином спадщину він прийняв, але юридично не оформив.

В даний час йому стало відомо, що його частиною будинку незаконним шляхом заволоділи інші особи. А саме, 16 липня 2007 р. Києво-Святошинський районний суду Київської області розглянув цивільну справу № 2-2429/2007 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 (покійної з 01.01.1994 р.) про визнання угоди укладеною і визнання права власності на нерухоме майно. Цим заочним рішенням суду було визнано дійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини будинку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину цього будинку. Ухвалою суду від 17 липня 2007 р. у вищевказаному рішенні суду було виправлено описку та за ОСОБА_2 було визнано право власності на 9/25 ч. житлового будинку згідно даних Києво-Святошинського БТІ. На підставі цього рішення та ухвали суду ОСОБА_2 зареєстрував в КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» право власності на 9/25 ч. вищевказаного житлового будинку. Зареєструвавши право власності ОСОБА_2 подарував 28.08.2007 р. цю частину будинку ОСОБА_3 , згідно договору дарування посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори 28 серпня 2007 р., р. № 2-2661.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2007 р., вищевказане заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.07.2007 р. було скасоване. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2007 р. позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

У зв`язку з тим, що право власності на 9/25 ч. житлового будинку було зареєстроване в БТІ на ім`я ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Києво-Святошинського районного суду від 16.07.2007 р., яке на даний час скасовано, то дана реєстрація права власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно КП БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області повинна бути скасована. Договір дарування 9/25 ч. житлового будинку повинен бути також визнаний недійсним, так як ОСОБА_2 незаконним шляхом заволодів чужим майном, а саме 9/25 ч. мого будинку. Рішення суду по якому було визнано за ним право власності скасовано, тому ОСОБА_2 не є власником цієї частини будинку. Тому і договір дарування повинен бути визнаний недійсним, так як в договорі вказано, що ця частина будинку належить ОСОБА_2 на підставі рішення суду, яке на даний час скасоване. Згідно зі ст. 215 п.З ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин).

Так як реєстрація права власності в БТІ на ім`я ОСОБА_2 та договір дарування на гр. ОСОБА_3 9'25 частин житлового будинку порушують його права, то він змушений звернутися до суду з позовом про скасування такої реєстрації та визнання недійсним договору дарування. Так як дана частина будинку незаконним шляхом зареєстрована на іншу особу, то він як спадкоємець який прийняв спадщину на це спадкове майно, позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Про порушення свого права він дізнався лише тепер, коли намагався оформити спадщину та працівники слідчих органів повідомили його про протиправні дії громадян, які незаконним шляхом заволоділи чужими будинками, в тому числі і його.

Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права, визнання правочину недійсним та інше.

Разом з визнанням недійсним правочину та скасування реєстрації права власності на 9/25 ч. житлового будинку необхідно визнати за ним і право власності на ці 9/25 ч. будинку в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. А відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. До складу спадщини згідно закону входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Дані 9/25 ч. житлового будинку входять до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , та яка це майно заповідала його батьку ОСОБА_5 . Він спадщину прийняв, але юридично не оформив. Після його смерті спадщину прийняв він, так як є його сином і спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину він прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим житловим будинком. Після смерті батька він став постійно користуватись, проживати в спадковому будинку, підтримував його в належному стані проводячи ремонти, обробляючи земельну ділянку, успадкував всі його особисті речі та предмети домашньої обстановки та вжитку. Тому за ним повинно бути визнано право власності на спадкові 9/25 ч. житлового будинку.

Факт належності 9/25 ч. житлового будинку померлій ОСОБА_4 підтверджується будинковою книгою та реєстрацією права власності в установленому законом порядку в БТІ.

Просив постановити рішення згідно якого :

визнати недійсною та скасувати реєстрацію права власності на 9/25 ч. житлового будинку в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 в реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» проведену на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.07.2007 р. та ухвали від 17.07.2007 р.;

визнати недійсним договір дарування 9/25 ч. житлового будинку в АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 28.08.2007 р. державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори, р.№ 2-2661 та скасувати реєстрацію права власності на 9/25 ч. цього житлового будинку в реєстрі прав власності на нерухоме майно КП « БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» на ім`я ОСОБА_3 ;

встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном;

визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на 9/25 ч. спадкового житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 проти позову заперечували, посилалися на ту обставину, що ОСОБА_1 спадщину після смерті батька у встановлений законом спосіб не прийняв, а тому і не має права на спадкове майно. ОСОБА_3 придбав спірну частину будинку на законних підставах . У зв`язку з цим просили в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу у його відсутності.

Відповідачі КП БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, та третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені, просили розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами ч. 1 ст.. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка до дня смерті мешкала в АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, яке складається з 9/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Дана частина житлового будинку належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно рішення виконкому Тарасівської сільської ради № 93 від 31.08.1999 р. та зареєстроване в КП « БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області», що підтверджується довідкою БТІ від 26.06.2007 р. № 213.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 09.09.1992 року. Цим заповітом вона все своє майно заповідала батьку позивача у справі - ОСОБА_5 . Даний заповіт не скасовано, що підтверджується відміткою на заповіті.

ОСОБА_5 спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв в установлений законом 6-ти місячний строк, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, як це передбачала ст. 549 (ЦК України в редакції 1963 р.). А саме, після смерті сестри ОСОБА_4 він постійно проживав та був приписаний в спадковій частині будинку, що підтверджується будинковою книгою. Він користувався цією частиною будинком та фактично володів нею, але юридично не оформив, тобто не отримав в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на його спадкове майно, а саме 9/25 частин житлового будинку в АДРЕСА_1 , який він фактично прийняв після смерті ОСОБА_4 , але юридично не оформив.

Позивач є сином ОСОБА_5 тому відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Крім нього інших спадкоємців немає.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_5 позивач прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, як передбачала ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.). А саме, після смерті батька він став постійно проживати та користуватись спадковою частиною житлового будинку в АДРЕСА_1 . В будинку він проводив поточні ремонти, підтримуючи його в належному стані, обробляв земельну ділянку, сплачував необхідні платежі. Ним були успадковані всі предмети домашнього вжитку, які були в його частині будинку та особисті речі батька, якими він розпорядився на свій розсуд. Цей факт підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 а також підтверджується і іншими доказами дослідженими у справі в їх сукупності. Таким чином спадщину позивач прийняв, але юридично не оформив.

З матеріалів справи вбачається, що 16 липня 2007 р. Києво-Святошинський районний суду Київської області розглянув цивільну справу № 2-2429/2007 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання угоди укладеною і визнання права власності на нерухоме майно. Цим заочним рішенням суду було визнано дійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини будинку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину цього будинку. Ухвалою суду від 17 липня 2007 р. у вищевказаному рішенні суду було виправлено описку та за ОСОБА_2 було визнано право власності на 9/25 ч. житлового будинку згідно даних Києво-Святошинського БТІ. На підставі цього рішення та ухвали суду ОСОБА_2 зареєстрував в КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» право власності на 9/25 ч. вищевказаного житлового будинку. Зареєструвавши право власності ОСОБА_2 подарував 28.08.2007 р. цю частину будинку ОСОБА_3 , згідно договору дарування посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори 28 серпня 2007 р., р. № 2-2661.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2007 р., вищевказане заочне рішення Києво-Свтяошинського районного суду Київської області від 16.07.2007 р. було скасоване. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2007 р. позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

У зв`язку з тим, що право власності на 9/25 ч. житлового будинку було зареєстроване в БТІ на ім`я ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Києво-Святошинського районного суду від 16.07.2007 р„ яке на даний час скасовано, то дана реєстрація права власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно КП БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області повинна бути скасована. Договір дарування 9/25 ч. житлового будинку повинен бути також визнаний недійсним, оскільки рішення суду по якому було визнано за ним право власності скасовано, тому ОСОБА_2 не є власником цієї частини будинку, а тому і договір дарування повинен бути визнаний недійсним, так як в договорі вказано, що ця частина будинку належить ОСОБА_2 на підставі рішення суду, яке на даний час скасоване.

Згідно ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин).

Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права, визнання правочину недійсним та інше.

Разом з визнанням недійсним правочину та скасування реєстрації права власності на 9/25 ч. житлового будинку необхідно визнати за позивачем і право власності на ці 9/25 ч. будинку в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. А відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. До складу спадщини згідно закону входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Дані 9/25 ч. житлового будинку входять до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , та яка це майно заповідала батьку позивача- ОСОБА_5 . Він спадщину прийняв, але юридично не оформив. Після його смерті спадщину прийняв позивач, так як є його сином і спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину він прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим житловим будинком. Після смерті батька він став постійно користуватись, проживати в спадковому будинку, підтримував його в належному стані проводячи ремонти, обробляючи земельну ділянку, успадкував всі його особисті речі та предмети домашньої обстановки та вжитку. Дана обставина також підтверджується довідкою виконавчого комітету тарасівської сільської ради від 30.10.2009 року за № 1774. Тому за позивачем повинно бути визнано право власності на спадкові 9/25 ч. житлового будинку.

Факт належності 9/25 ч. житлового будинку померлій ОСОБА_4 підтверджується будинковою книгою та реєстрацією права власності в установленому законом порядку в БТІ.

За таких обставин позов слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів.

Керуючись ст.. ст.. 524, 525, 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.. ст.. 15, 16, 215, 216Ю 319, 321, 328, 388, 392, 1218 ЦК України, ст.. ст.. 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною та скасувати реєстрацію права власності на 9/25 ч. житлового будинку в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 в реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» проведену на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.07.2007 р. та ухвали від 17.07.2007 р.;

Визнати недійсним договір дарування 9/25 ч. житлового будинку в АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 28.08.2007 р. державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори, р.№ 2-2661 та скасувати реєстрацію права власності на 9/25 ч. цього житлового будинку в реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» на ім`я ОСОБА_3 ;

Визнати за ним, ОСОБА_1 , права власності на 9/25 ч. спадкового житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави мито у розмірі 252.41 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, та шляхом подання апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подання заяви перо апеляційне оскарження.

Суддя