Справа № 2-262/11
У Х В А Л А

"04" березня 2009 р. Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючого Шавиріної Л. П.

при секретарі Подосельник Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красний Лиман цивільну справу за позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

08.01.2009 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4617,27 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн., які обгрунтовує тим, що в результаті неправомірних дій відповідача - залишення відповідачем ОСОБА_3 в небезпечному для здоров"я та життя стані, дезінформація медичних працівників на момент госпіталізації ОСОБА_3 про фізичний стан останнього, які знаходяться в причинному зв"язку з настанням смерті ОСОБА_3, а також відмова відповідача від участі в несенні витрат на лікування та захоронення ОСОБА_3 позивачу було завдано вказану шкоду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач позовні вимоги позивача не визнала, вказавши на те, що в провадженні Краснолиманського МВ знаходиться матеріал по факту смерті ОСОБА_3, процесуальне рішення за яким не прийнято.

Тому до прийняття процесуального рішення за матеріалом по факту смерті ОСОБА_3 суд запропонував зупинити провадження по справі.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.1166, 1167 ЦК України підставою для відповідальності фізичної чи юридичної особи за заподіяння матеріальної чи моральної шкоди є наявність вини.

Питання про причину смерті особи та наявність чи відсутність складу злочину ( вини) відповідно до ст. 97 КПК України вирішуються лише органи досудового слідства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов"язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Однак судом встановлено, що матеріал про встановлення причини смерті ОСОБА_3, а також вирішення питання про наявність чи відсутність складу злочинів, передбачених ст.ст. 136, 139 КК України, які передбачають відповідальність за ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, а також ненадання допомоги хворому медичним працівником, до теперішнього часу перебуває в провадженні Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області і процесуальне рішення в порядку ст. 97 КПК України в ньому не прийнято, бо постанова слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи від 11.11.2008 року скасована постановою прокуратури Донецької області від 10.02.2009 року.

Тобто до теперішнього часу не вирішено питання про наявність вини будь-кого в смерті ОСОБА_3

Крім того, позивачем заявлено також вимоги в частині відшкодування відповідачем шкоди у зв"язку з тим, що вона не приймала участі в несенні витрат на лікування та захоронення ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 168, ст. 201 ч. 1 п. 4 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, - зупинити до прийняття процесуального рішення по кримінальній справі № 1072-2008 (ЖРЗПЗ № 1467 від 26.05.2008 року) за фактом смерті ОСОБА_3, яка знаходиться в провадженні Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції може бути подано протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_4