Справа № 2-22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н  И

24
липня 2008 року
Бородянський районний суд

Київської області в складі:

головуючого- судді                                                  Додатко В.Д. ,

при секретарі -
Трухла С.М.

розглянувши у відкритому  судовому засіданні в залі суду  смт. Бородянка справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2, про розділ спільно нажитого
майна,

зустрічної позовної заяви ОСОБА_2
до ОСОБА_1 , ОСОБА_4,ОСОБА_5, про виселення, за неможливістю спільного
проживання, із квартири та анулювання незаконної прописки,

позовної заяви третьої особи з самостійними
вимогами-ОСОБА_3до ОСОБА_2, ОСОБА_1, про визнання і залучення третьою особою із
самостійними вимогами, та визнання права власності на Ѕ частину спірної
квартири  та уточнення позовної заяви про
визнання договору купівлі - продажу стосовно покупця недійсним, та визнання
дійсним покупцем іншої особи і власником квартири,

В  С  Т
А  Н  О
В  И  В :

Зважаючи
на складність у викладені повного рішення пов”язаного з потребою у
обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд
вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину рішення,

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 214-215,218 ЦПК України, суд

В  И
Р  І  Ш
И  В  :

Позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розділ спільно нажитого майна
задоволенню не підлягає.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1

Анулювати реєстрацію на проживання
ОСОБА_1, ОСОБА_4 таОСОБА_5 в квартиріАДРЕСА_1, як незаконну.

В позовній заяві від третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу  стосовно покупця недійсним, та визнання дійсним  покупцем іншої особи і власником квартири
відмовити.

Накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Київської області через  Бородянський
районний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний  строк з дня проголошення  рішення заяви про апеляційне оскарження  і подання після цього   протягом 20 днів  апеляційної скарги.

Головуючий- суддя
В.Додатко

Справа № 2-22
/08

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

24
липня 2008 року
Бородянський районний суд

Київської області в складі:

головуючого- судді                                                  Додатко В.Д. ,

при секретарі -
Трухла С.М.

розглянувши у відкритому  судовому засіданні в залі суду  смт. Бородянка справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2, про розділ спільного нажитого
майна,

зустрічної позовної заяви ОСОБА_2
до ОСОБА_1 , ОСОБА_4,ОСОБА_5, про виселення, за неможливістю спільного
проживання, із квартири та анулювання незаконної прописки,

позовної заяви третьої особи з самостійними
вимогами-ОСОБА_3до ОСОБА_2, ОСОБА_1, про визнання і залучення третьою особою із
самостійними вимогами, та визнання права власності на Ѕ частину спірної
квартири  та уточнення позовної заяви про
визнання договору купівлі - продажу стосовно покупця недійсним, та визнання
дійсним покупцем іншої особи і власником квартири

В  С  Т
А  Н  О
В  И  В :

До
суду з вказаною позовною заявою звернулася
ОСОБА_1. мотивуючи її тим, що
вона з листопада 2000 року з відповідачем по справі  проживала однією сім”єю в будинку  його матері ( АДРЕСА_1

В серпні 2001 року вона  з
відповідачем за спільні кошти купили квартиру АДРЕСА_1

Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі,
у травні 2005 року вони купили в кредит автомобіль ГАЗ 31105 за 48 330
гривень.

А тому, відповідно до ст. 17 ч.1 Закону України „ Про власність” , ст. 355,
369, 370 ЦК України, ст. 60, 61, 70, 71 СК України в редакції 2004 року,  ОСОБА_1. просить суд  розділити спільно нажите майно в шлюбі між
сторонами, виділивши  у власність
ОСОБА_2  автомобіль марки ГАЗ 31105,
зобов”язавши  його сплатити їй половину
вартості  автомобіля в сумі 24 165
гривень, та визнати за нею право власності на 1/2  частину квартири АДРЕСА_1

До суду з зустрічним позовом звернувся ОСОБА_2 мотивуючи його тим, що
01.08.2001 року він за договором купівлі-продажу , купив за материні гроші собі
квартиру зАДРЕСА_1,  продавши  будинок
матері- ОСОБА_3, а 29.05. 2004 року з відповідачкою зареєстрував шлюб в
якої від першого шлюбу  четверо дітей,
який було розірвано  з першим чоловіком
ОСОБА_6, актовим записом № 76 від 27.04. 2004 року. До його квартири без його
дозволу незаконно були прописані - ОСОБА_1., її син-  ОСОБА_4 та дочка- ОСОБА_5

До квартири залишився не прописаний його син ОСОБА_6 який також проживає в
його квартирі. 12.12.2006 року він з ОСОБА_1. розірвав шлюб, так як вона в
квартирі створила нестерпні умови і він змушений піти жити на квартиру, а його
мати на тривалий час виїхала проживати в с. Вишевичі до його співмешканки.

А тому, відповідно до ст. ст.65,116, 157 ЖК України  ОСОБА_2. просить суд  виселити ОСОБА_1 та її двох дітей- ОСОБА_4,
ОСОБА_5 з його квартири АДРЕСА_1 за неможливістю спільного проживання з ними,
без надання іншого житлового приміщення та анулювати незаконну прописку.

До суду з позовною заявою та уточнюючою позовною заявою  звернулася третя особа із самостійними
вимогами ОСОБА_3  мотивуючи її тим,
щоОСОБА_1. має намір  розділити її
квартиру АДРЕСА_1, яка куплена за її гроші
від продажу за угодою 27.07.2001 року належного їй будинкуАДРЕСА_1 за 32
700 гривень,  а тому вона просить
суд  відсудити квартиру, яка куплена за
її гроші, та уточняє позовні вимоги  і
просить суд  відповідно до ст. 215, 216,
217, 235, 236 ЦК України визнати договір купівлі- продажу, посвідчений  01.08. 2001 року приватним нотаріусом
Бородянського районного нотаріального округу ОСОБА_8реєстраційний № 30798 в
частині, що стосується  покупця  ОСОБА_2- недійсним  та визнати за
нею-ОСОБА_3. дійсним покупцем зазначеного договору і власником
квартириАДРЕСА_1, селища Бородянка Київської області, зареєстрованої в
Бородянському БТІ 07.08.2001 року, визнавши за нею право власності на всю
квартиру.

Представниця позивачки  ОСОБА_1.
-  ОСОБА_7 заявлений позов підтримала і
викладене підтвердила зазначивши, що на купівлю квартири АДРЕСА_1 її
доверителька сплатила половину вартості купленої квартири із грошей які вона
заощадила. Вона не заперечувала, що
ОСОБА_2 взяв в кредит автомобіль ГАЗ 31105 для здійснення підприємницької
діяльності по перевезенню пасажирів і сам його виплачує, але автомобіль був
придбаний під час спільного шлюбного життя, а тому  вона просить суд стягнути з ОСОБА_2
половину  вартості автомобіля- 24 165
гривень.

Щодо вимог по зустрічній позовній заяві
ОСОБА_2 представниця ОСОБА_1. в суді заявлений позов не визнала,
зазначивши, що ОСОБА_1. до  спірної
квартири  прописала на проживання  себе та своїх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, так
як вважала себе дружиною ОСОБА_2.

Вона заперечувала, що по відношенні
ОСОБА_3. її довірителька - ОСОБА_1. застосовувала психологічний тиск і погрози,
що та в своїх письмових заявах до суду відмовлялася від своїх позовних вимог та
від свого представника в суді ОСОБА_9.
Щодо самостійних вимог третьої особи ОСОБА_3. представниця
ОСОБА_1.-ОСОБА_7 позовну  заяву не
визнала, зазначивши, що гроші на придбання спірної квартири  її довірителька отримала від свого сина -
ОСОБА_17  та бувшого чоловіка-ОСОБА_10 а
тому являється співвласницею спірної квартири.

Відповідач по справі ОСОБА_2 заявлений позов ОСОБА_1. не визнав   зазначивши, що спірну квартиру він купив за
материні гроші, які вона виручила від проданого 27.01.2001 року  нею будинку АДРЕСА_1  для покупки
спірної квартири, а автомобіль ГАЗ 31105
він взяв в кредит  для своєї підприємницької
діяльності, який виплачує   сам. Щодо
позовної вимоги третьої особи по справі ОСОБА_3. він позов визнає повністю, так
як спірна квартира  була куплена за  гроші його матері ОСОБА_3., а тому повинна
належати їй.

Представник
третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3.- ОСОБА_9. заявлений позов своєї
довірительки підтримав і викладене підтвердив, зазначивши, що сім”я ОСОБА_1.
створює нестерпні умови  для проживання і
вона як людина похилого віку 1920 року народження просить суд виселити  ОСОБА_1. та її дітей, яка має намір розділити
квартиру, яка була куплена за її гроші
не для ОСОБА_1та її дітей, а для неї та її сина ОСОБА_2.

Відповідачі
по зустрічному позову ОСОБА_3 таОСОБА_5 в судове засідання не з”явилися, про
причину неявки суд не попередили, а тому суд вирішив справу слухати у їх
відсутності.

Оглянувши матеріали справи,
вислухавши сторони, свідчення свідків ОСОБА_11,  ОСОБА_12 ОСОБА_13,
ОСОБА_14.,ОСОБА_15,ОСОБА_10 ОСОБА_16., ОСОБА_15   суд вважає, що в позовній заяві ОСОБА_1. до
ОСОБА_2, про розділ спільно нажитого
майна  необхідно відмовити.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1 актовим записом № 76 від 27 квітня 2004 року розірвала шлюб з
ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу  НОМЕР_1

З свідоцтва про реєстрацію шлюбу
вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2. , актовим записом № 26 зареєстрували
шлюб  29 травня 2004 року.( а.с. 8 ).

Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2. актовим записом  № 30 від 6 березня  2006 року шлюб між сторонами розірвали ( а.с.
57 )

З договору купівлі-продажу  від  27 липня 2001 року вбачається, що ОСОБА_3-
рідна мати ОСОБА_2за  32 700 гривень
продала свій власний житловий будинок АДРЕСА_1 ( а.с.51).

Як вбачається з довідки
Бородянського відділення ощадного банку № 3037  за № 571 від 29 травня 2007 року, ОСОБА_3 1
серпня 2001 року з  рахунку НОМЕР_2
отримала гроші в розмірі

32 700,00 гривень ( а.с.94 ).

З договору купівлі -продажу квартири
від 1 серпня  2001 року ( а.с. 19
) вбачається, що ОСОБА_2 придбав  спірну
квартиру за 29 195 гривень.

Свідки  ОСОБА_10 ОСОБА_15,
ОСОБА_14.,ОСОБА_13. в суді засвідчили, що
їм невідомо хто давав кошти ОСОБА_1. на придбання спірної квартири.

Суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_17 та  ОСОБА_11., які в суді заявили, що він
ОСОБА_17 на придбання спірної квартири ОСОБА_2 особисто дав 1200 долларів США,
а ОСОБА_11.  дав 1000 долларів США
ОСОБА_2 та  сестрі  ОСОБА_5 які суду не надали жодного доказу, що
в них ці кошти були  і вони саме дали
кошти на придбання спірної квартири, які за ці кошти, для своєї матері,
могли  купити інше житло на її ім.”я,,
яка перебуваючи в шлюбі з їхнім батьком та вимушена була  проживати в чужого чоловіка.

Суд критично ставиться до показів
представника ОСОБА_1.-ОСОБА_7, яка в суді показала, що кошти на
придбання спірної квартири ОСОБА_1. заощадила, які  отримала від свого сина ОСОБА_17 та брата не
надавши суду жодних доказів, що в неї були гроші, які вона витратила на
придбання квартири.

Відповідно до ст.74  СК України в
редакції 2002 року, якщо жінка та чоловік проживають однією сім”єю, але не
перебувають в шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної власності

Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте  подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловіку.

Суд вважає, що не можна вважати придбану квартиру,АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя, так як ОСОБА_1. на час придбання спірної
квартири  перебувала в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_10, що вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу, який було
розірвано актовим записом № 76 від 27 квітня 2004 року,а спірна квартира була
придбана за гроші ОСОБА_3. від продажу її будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_2. за отримані гроші від матері купив квартиру на своє ім.”я, але
вважає , що власницею купленої квартири являється його мати.

ОСОБА_3. не заперечувала, щоб власником купленої ОСОБА_2. квартири  після продажу будинку став її син, так
як  вона людина похилого віку ( 1920 року
народження) потребувала допомогу від сина, яку вона і отримувала проживаючи з
ним в купленій квартирі.

ОСОБА_1. в позовній заяві просила суд
сплатити їй половину вартості придбаного автомобіля ГАЗ 31105 в сумі
24  165 гривень, який був придбаний під
час спільного з ОСОБА_2. сумісного проживання в зареєстрованому шлюбі.

З Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи- підприємця (НОМЕР_3 від
17.05.2005 року), вбачається, що ОСОБА_2, являється фізична особа-підприємець

З кредитного  договору № 14/2564/7312855  від 6 травня 2005 року вбачається, що ОСОБА_2отримав з банку кредит в сумі 48 330, 00 гривень.

Як вбачається з довора застави від 7 травня 2005 року, ОСОБА_2.  передав в заставу придбаний ним
автомобіль  марки ГАЗ 31105, тип ТЗ
легковий  седан В, випуска 2005 року,
кузов НОМЕР_4 державний номерний НОМЕР_5 для виконання умов договору кредиту в
сумі 48 330,00 гривень.

З договора купівлі-продажу №001-90
від  4 травня 2005 року  вбачається, що ОСОБА_2. стає власником  автомобіля після повної виплати вартості
автомобіля.

Згідно накладної № 688 та актом передачі від 11 травня  2005 року ОСОБА_2. придбав у кредит
автомобіль НОМЕР_6  двигунНОМЕР_7 кузов
НОМЕР_8, який йому переданий у користування.

Відповідно до п.2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об”єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Суд вважає, що придбаний  ОСОБА_2.в
кредит автомобіль, є його особистою індивідуальною власністю, так як він ним
був куплений за його власні гроші, які взяв в кредит для його підприємницької
діяльності.

Зустрічна позовна заява  ОСОБА_2
про  виселення за неможливістю спільного
проживання, із квартири та анулювання незаконної прописки підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1.
перебуваючи в шлюбі з
ОСОБА_6   і не будучі в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2. прописала  2001,2002
році себе, свого сина ОСОБА_3. та
дочку-ОСОБА_5 до  квартири ,
АДРЕСА_1на підставі договору купівлі-продажу № 3079 від 01.08.2001 року, яка
належитьОСОБА_2( а.с.58,64,65,66 )..

З свідоцтва про одруження ( а.с.130 ) вбачається,  що ОСОБА_2.
актовим записом № 142,     20
вересня 2007 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_18

Згідно з постановами Бородянського РВ ГУ МВС України в Київській області
,про відмову в порушенні кримінальнальної справи від 5 травня 2006 року, 8
серпня 2006 року, 22 грудня 2006 року,
15 жовтня 2007 року,19 червня 2007 року, 26 березня 2008 року  вбачається, що ОСОБА_1. спільно зі своїми
дітьми- ОСОБА_4, ОСОБА_5. своєю аморальною поведінкою створює нестерпні умови
для сім”ї власника квартири, які змушені були проживати в інших людей.

З акту обстеження складеного в присутності Депутата від 4 травня 2006 року,
вбачається, що в квартиріАДРЕСА_1
проживали :- ОСОБА_2., ОСОБА_1.,мати
ОСОБА_2- ОСОБА_3., син ОСОБА_1.- ОСОБА_3, дочка  ОСОБА_1.ОСОБА_5. та ОСОБА_19- син ОСОБА_2 на
день обстеження ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_19
переїхали на інше місце проживання.

Відповідно до ст.150 ЖК України
громадяни , які мають у приватній власності будинок ( частину будинку ),
квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх
сімей.

Суд вважає, що ОСОБА_1. після розірвання шлюбу з ОСОБА_2. перестала бути
його дружиною та відноситися до складу його сім”ї, а  її повнолітні діти- ОСОБА_4 та ОСОБА_5ніколи
не були членами сім”ї ОСОБА_2, так як вони мають рідного батька  ОСОБА_10 і мають право на спільне з ним
проживання.

Відповідно до ст. 157 ЖК України члена сім”ї власника житлового будинку (
квартири) може бути виселено у випадках передбачених ст. 116 цього Кодексу за
систематичне порушення правил співжиття, що робить неможливим для інших
проживання.

Суд вважає, що ОСОБА_1., ОСОБА_3 таОСОБА_5 підлягають виселенню без
надання   іншого житла за систематичне
порушення правил співжиття, що робить неможливим для проживання з ними в одній
квартирі інших осіб та анулювати прописку на проживання, як таку , що оманним
шляхом була отримана без письмової згоди власника квартири.

Щодо позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами-ОСОБА_3до
ОСОБА_2, ОСОБА_1, про визнання і залучення третьою особою із самостійними
вимогами, та визнання права власності на Ѕ частину спірної квартири  та уточнення позовної заяви про визнання
договору купівлі - продажу стосовно покупця недійсним, та визнання дійсним
покупцем іншої особи і власником квартири, суд вважає за необхідне відмовити,
так як  ОСОБА_3  27 липня 2001 року за 32 700,00 гривень
продала  Тетерівському  досвідному-виробничому державному
лісогосподарському підприємству власний житловий будинок заАДРЕСА_1 Київської
області, яка 1 серпня 2001року отримала кошти з рахункуНОМЕР_9в сумі 32 700,00
гривень, які передала  своєму сину
ОСОБА_2. для придбання квартири, яку він в
той же день купив  на своє ім”я
для його потреб   та його матері.
ОСОБА_3. заперечує проти розділу квартири, яка була куплена за її гроші, що
фактично договір купівлі квартири був удаваний, що власником спірної квартири
записаний її син - ОСОБА_2., але гроші за які
була куплена квартира належали ОСОБА_3..

Суд визнає, що договір купівлі спірної квартири був удаваний, але з часу
заключення договору пройшло сім років, що більше трьох років позовної давності
передбаченої ст.257 ЦК України, а тому власником квартири являється ОСОБА_2.,
який  купив квартиру за гроші його матері
ОСОБА_3., яка продала свій власний будинок і яка знала про наміри свого сина
купити на його ім”я квартиру.

Керуючись ст.ст.215, 216, 217, 235, 236, 355,369,370 ЦК України, ст.ст. 60,
61, 70, 71 СК України в редакції 2004 року, ст.74 СК України в редакції 2002
року, ст.ст. 65, 116, 150,157 ЖК України, ст. 17 ч.1  Закону України „ Про власність”, ст.ст. 10,
11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд-

В  И  Р
І  Ш  И
В  :

Позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розділ спільно нажитого майна
задоволенню не підлягає.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1

Анулювати реєстрацію на проживання
ОСОБА_1, ОСОБА_4 таОСОБА_5 в квартиріАДРЕСА_1як незаконну.

В позовній заяві від третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу  стосовно покупця недійсним, та визнання
дійсним  покупцем іншої особи і власником
квартири відмовити.

Накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Київської області через  Бородянський
районний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний  строк з дня проголошення  рішення заяви про апеляційне оскарження  і подання після цього   протягом 20 днів  апеляційної скарги.

Головуючий- суддя
В.Додатко