Справа  № 2-541/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 року.   Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

у складі:            головуючого  судді
Чебикіна  В.П.,

при секретарі   Власенко М.М.

за  участю адвокатів                       ОСОБА_1.                ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  в  залі суду м. Дніпропетровська

цивільну  справу за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті

Дніпропетровську
Ради, КЖЕП № 53 Індустріального району міста Дніпропетровська

“Про
вселення та зміну умов договору найму жилого приміщення”; по зустрічному

позову
ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя

особа:
КЖЕП №53 Індустріального району міста Дніпропетровська”Про встановлення

порядку
користування житловим приміщенням”, -

В
С Т А Н О В И В :

У січні 2008 року ОСОБА_3
звернувся до

суду
з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є особою, яка має право на

користування
житловою площею у квартирі АДРЕСА_1

в
місті Дніпропетровську. На цієї житловій площі він мешкав разом з колишньої

жінкою
- відповідачкою ОСОБА_6, дочкою - відповідачкою ОСОБА_7  та батьками ОСОБА_6. - відповідачами ОСОБА_4,
ОСОБА_5. Після розірвання шлюбу між ним

(ОСОБА_3.)
і колишньою жінкою ОСОБА_6. склалися неприязливі стосунки.

Відповідачка
стала провокувати його на конфлікти та сварки з однією метою -

вижити
його із спірної квартири, а потім позбавити можливості проживати у

нормальних
умовах. У грудні 2007 року вона без його відома забрала в нього

ключі
від вхідної двері, внаслідок цього він не може зайти в квартиру, коли

нікого
немає вдома. У своїй позовній заяві ОСОБА_3. просив в судовому порядку

вселити
його у квартиру АДРЕСА_1 в місті

Дніпропетровську
та зобов'язати КЖЕП №53 Індустріального району міста

Дніпропетровська
укласти з ним окремий договір найму на житлову кімнату площею

9,6
кв. м., кухню, ванну, вбиральню, коридор залишити у спільному користуванні

всіх
мешканців квартири.

У березні 2008 року позивач
ОСОБА_3. вточнив свої позовні

вимоги,
просив в судовому порядку вселити його у квартиру АДРЕСА_1 в місті
Дніпропетровську і зобов'язати відповідачів надати

йому
ключ від вхідної двері вказаної квартири. Крім того, позивач просив

змінити
умови договору житлового найму на квартиру НОМЕР_1,зобов`язавши КЖЕП №53

Індустріального
району міста Дніпропетровська укласти з ним окремий договір

найму
на житлову кімнату площею 9,6 кв. м. у вказаній квартирі, а ванну, кухню,

вбиральню,
коридор залишити у спільному користуванні всіх мешканців квартири.

Відповідачі ОСОБА_4.,
ОСОБА_5.,ОСОБА_6., ОСОБА_7.

позовні
вимоги ОСОБА_3. не визнали. Відповідачка ОСОБА_6 у

судовому
засіданні надала зустрічний позов до ОСОБА_3., ОСОБА_7., ОСОБА_4,ОСОБА_5. про
встановлення порядку користування житловим приміщенням

у
кв.АДРЕСА_1 в місті Дніпропетровську із виділом

для
неї кімнати площею 9,6 кв. м., а відповідачам виділити кімнати площею 11,2

кв.
м. і 18,1 кв. м. В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог ОСОБА_6.

пояснила,
що у жовтні 1996 року при заселені спірної квартири батьки тобто

ОСОБА_4.
і ОСОБА_5. оселилися в кімнаті площею 9,6 кв.м., дочка ОСОБА_3. оселилася у
кімнаті площею11,2 кв.м., а вона з колишнім чоловіком ОСОБА_3 поселилася в
кімнаті площею 18,1 кв., де  вони
мешкають до цього часу.

19.06.2007
року  їхній шлюб було розірвано, між ними
склалися неприязні

стосунки.
Він приходить додому пізно, влаштовує гуркіт , із-за чого вона не

може
спати. ОСОБА_3. є для неї чужою людиною, тому вона не може мешкати з ним

в
однієї кімнаті. У зв'язку з наведеним, вона звернулася до суду із зазначеним

зустрічним
позовом. Вона ніколи не забирала у ОСОБА_3. ключі від вхідної

двері,
тому він без перешкоджань міг попасти у квартиру і постійно там

проживати.
З урахуванням наведеного, для неї залишається неясним питання , про

яке
вселення в спірну квартиру просить суд її колишній чоловік ОСОБА_3.,

тому  просила її зустрічний позов задовольнити, у
позові ОСОБА_3. відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, думку

адвокатів,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3. та зустрічний позов ОСОБА_6.

задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у
1986 році позивач ОСОБА_3.

зареєстрував
шлюб з ОСОБА_6., яка є відповідачкою по справі.
19.10.1996 року

Дніпропетровським
бюро по обміну жилих приміщень відповідачці ОСОБА_4.

був
виданий обмінний ордер НОМЕР_2 на право зайняття квартири АДРЕСА_1 у місті
Дніпропетровську на склад сім'ї  з 5
осіб, у тому

числі
на її колишнього чоловіка   ОСОБА_5(шлюб
був розірваний 13.08.1976

р.
- а.с.42),дочку ОСОБА_6., зятя ОСОБА_3.(позивача) та дочку позивача -

ОСОБА_7.(а.с.11).
У жовтні 1996 року всі члени сім'ї заселилися у спірну

квартиру,
а 04.11.1996 року було зареєстровано місце проживання кожного із

сторін
за вказаною адресою (а.с.8).

Спірна квартира не є приватизованою,
складається з 3-х ізольованих

житлових
кімнат  площею 11,2 кв.м., 9,6 кв.м.,
18,1 кв.м., кухні - 8,9 кв.м.,

коридору
- 10,5 кв.м., санвузол - 2,7 кв.м., вбиральня - 1,3 кв.м. Загальна

площа
квартири - 62,9 кв. м., житлова - 38,9 кв.м. (а.с.10).

19.06.2007 року шлюб між ОСОБА_3. і
ОСОБА_6. був розірваний (а.с.

9).

21.01.2008 р. ОСОБА_3. звернувся до
суду із зазначеним позовом (а.с.

4-7,
34-35).

Суд вважає, що  доводи позивача ОСОБА_3. та відповідачки(
позивачки

по
зустрічному позову) ОСОБА_6. в обґрунтування своїх позовних вимог свого

підтвердження
в судовому засіданні не знайшли.

Так, відповідно до ст.103 ЖК України
договір найму жилого приміщення

може
бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї  і наймодавця, за

винятком
випадків, передбачених житловим законодавством.

Згідно зі ст.104 ЖК  України член сім'ї наймача вправі вимагати,
за

згодою
інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого

договору
найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у

вигляді
приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 Житлового Кодексу України.

Із змісту ст.63 ЖК України витікає,
що не можуть бути самостійним

предметом
договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за

розміром
менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті

48),
частина кімнати або кімната , зв'язана з іншою
кімнатою  спільним входом,

а
також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Згідно ст.48 ЖК України жиле
приміщення надається громадянам у

межах
норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом

Міністрів
України.

Таким чином, з урахуванням
обставин, які були встановлені в

судовому
засіданні, законних підстав для задоволення позову ОСОБА_3. та

зустрічного
позову ОСОБА_6. не мається, тому рішенням суду у вказаних

позовних
вимогах потрібно відмовити.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_3. фактично

мешкає
один у  найбільшій кімнаті площею 18,1
кв. м.,  до розірвання шлюбу він

в
цієї кімнаті проживав разом з відповідачкою ОСОБА_6. У кімнаті площею 9,6

кв.
м., на яку він претендує, багато років, незважаючи на те, що шлюб між ними

розірваний,
мешкають  відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
які заперечують проти позовних вимог
ОСОБА_3. та ОСОБА_6.,

змінювати
місце проживання на якусь іншу жилу кімнату не згодні.

Позивачка по зустрічному позову -
ОСОБА_6. фактично мешкає у

кімнаті
площею 11,2 кв. м. Відповідачка ОСОБА_7. також зареєстрована у

спірній
квартирі і раніше проживала разом із матір'ю ОСОБА_6. у вказаній

кімнаті,
на цей час перейшла жити до чоловіка за іншою адресою.

Суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_3. в частині його вселення у

спірну
квартиру та видачі йому ключів від
вхідної двері необгрунтовані, так як

він
фактично проживає у спірній квартирі у найбільшій кімнаті, має ключ від

вхідної
двері і більш того постійно сплачує
наймачу ОСОБА_4 свою долю плати

за
квартплату і комунальні послуги, що підтверджується долученими до справи

розписками
ОСОБА_3. (а.с.61-63 ).

В судовому засіданні також
встановлено, що житлова площа спірної

квартири
складає  38,9 кв.м., на кожного
зареєстрованого приходиться по 7,77

кв.
м., що значно менше ніж передбачено ст.48 ЖК України та встановленим КМУ

України
нормам. Виділення позивачу ОСОБА_3., або ОСОБА_6.   кімнати
площею

9,6
кв. ,  незважаючи на заперечення
відповідачів  ОСОБА_5 і ОСОБА_4,   буде перевищувати долю ОСОБА_7., ОСОБА_4,
ОСОБА_5 фактично

на
2 кв.м., та буде ще одним порушенням житлових прав  відповідачів
по справі.

З урахуванням наведеного, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3. і зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6. відносно
виділення їм кімнати площею

9,6
кв. м. задоволенню  не підлягають, так
як  рішення суду на користь кого-

небудь
з них буде порушувати житлові права інших наймачів спірної квартири-

ОСОБА_7.,
ОСОБА_4, ОСОБА_5

Таким чином, з урахуванням
обставин, які були встановлені в

судовому
засіданні, законних підстав для задоволення позову ОСОБА_3. та

зустрічного
позову ОСОБА_6. не мається, тому рішенням суду у вказаних

позовних
вимогах потрібно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 3, 7, 14, 57, 58, 59,

60,
88, 208, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.48, 63, 64, 103, 104 ЖК України   суд

-

В
И Р І Ш И В :

ОСОБА_3
у позові до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

Виконавчого
комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську Ради,

КЖЕП
№ 53 Індустріального району міста Дніпропетровська  про вселення його у

квартиру
АДРЕСА_1 міста Дніпропетровська та про

зобов'язання
відповідачів надати йому ключ від вхідної двері згаданої квартири,

про
зміну умов договору житлового найму на квартиру АДРЕСА_1 у місті Дніпропетровську
та зобов'язані КЖЕП №53 Індустріального

району
міста Дніпропетровська укласти з ним окремий договір найму на житлову

кімнату
площею 9,6 кв. м. у згаданій  квартирі, а
ванну, кухню, коридор

залишити
у спільному користуванні всіх мешканців квартири - відмовити.

ОСОБА_6
у зустрічному позові до ОСОБА_3,

ОСОБА_7,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

третя
особа: КЖЕП №53 Індустріального району міста Дніпропетровська про

встановлення
порядку користування квартирою АДРЕСА_1 в місті Дніпропетровську, та виділенні
їй  у користування кімнати площею

9,6
кв. м., а відповідачам виділити кімнати площею
11,2 кв. м. І 18,1 кв. м.

,коридор,
кухню, туалет, ванну залишити у спільному користуванні сторін -

відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний

строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням

після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:                       В.П.Чебикін