Справа № 22ц - 162
в першій інстанції: Островська О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2008р.                                                                                           м.  Луганськ

Колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних   справах   апеляційного   суду Луганської області в складі:

головуючого:
Оробцової Р.І.

суддів:
Васюкової В.І.,  Свінцової Л.П.

при секретарі:
Супоневій Н.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Ленінського районного суду м.
Луганська від 22 серпня 2007 року по справі
за поданням старшого державного виконавця ДВС у Ленінському районі м.  Луганська про визнання частки майна боржника
у спільному мані,  -

ВСТАНОВИЛА:

:

У квітні
2006 року
старший державний виконавець ДВС у Ленінському районі м.  Луганська Вознюк М. В. звернулася до суду із
поданням,  у якому вказав,  що у провадженні ДВС у Ленінському районі
м.  Луганська знаходиться зведене
виконавче провадження №
23-441 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь фізичних та
юридичних осіб на загальну суму 460971, 02грн. ОСОБА_1 добровільно грошові
зобов'язання не виконує. В зв'язку з чим державний виконавець просить визначити
частку майна у вигляді 1/2 части квартири за ОСОБА_1 по АДРЕСА_1,  яка була придбана ОСОБА_2 за договором
купівлі-продажу під час перебування з ОСОБА_1 у шлюбі.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Луганська
від 22 серпня 2007 року подання
старшого державного виконавця ДВС у Ленінському районі м.  Луганська про визначення частки майна
боржника у спільному майні задоволено,
суд визначив частку майна ОСОБА_1 у вигляді 1/2 часті квартири АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати,  та постановити нове рішення яким у
задоволенні позову старшого державного виконавця ДВС у Ленінському районі
м.  Луганська відмовити,  посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

В
судовому засіданні представник апелянта заявив клопотання про закриття
провадження по справі,  скасування
рішення,  посилаючись на те,  що ухвалою Ленінського районного суду від 14 грудня 2007 року визнана
мирова угода,  укладена між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 за якою ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу в розмірі 15000 доларів
США,  отриманих від ОСОБА_3 на виконання
доручення на придбання квартири передає у власність ОСОБА_3 квартиру
АДРЕСА_1,  придбану за кошти ОСОБА_3

Суду
представлена копія вказаної ухвали з відміткою суду про те ,
що рішення набрало законної сили та підлягає виконанню 22 січня 2008 року.

Від апеляційної
скарги представник апелянта в судовому засіданні не відмовився. Заслухавши   суддю-доповідача,    пояснення
учасників   процесу,    що
з'явилися,  перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає за необхідне,
клопотання про закриття провадження по справі зі скасуванням рішення
суду відхилити,  а також відхилити
апеляційну скаргу з наступних підстав.

Судовою
колегією встановлено,  що у провадженні
ДВС у Ленінському районі м.  Луганська
знаходиться "зведене виконавче провадження № 23-441 по примусовому стягненню з ОСОБА_1 на користь фізичних та
юридичних осіб заборгованості на загальну суму 460971, 02 грн. Прийнятими державним виконавцем заходами щодо
виконання виконавчих документів було виявлено та проведено опис майна боржника
на суму 1650грн.,  якої недостатньо для
задоволення вимог стягувачів у повному обсязі.

Також з
матеріалів справи встановлено,  що
ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 19.07.1995 року була
придбана квартира АДРЕСА_1,  що підтверджується довідкою МКП
"БТІ" від 11.01.2006 року,
копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу та свідоцтва про розірвання шлюбу.
28 березня 2006 року на квартиру АДРЕСА_1 накладений арешт і встановлено
обмеження права користування ним.
Описане майно передане на відповідальне зберігання з копією акта опису і
арешту Нікітенко Людмилі Іллівні.

Згідно
зі  ст.
50 Закону
України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника
звертається в розмірах і обсягах,
необхідних для виконання за виконавчим документом з урахуванням витрат
на виконання та стягнення виконавчого збору. У випадках,  коли боржник володіє майном спільно з іншими
особами,  стягнення звертається на його
частку,  що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Відповідно
з  ст.
60 Сімейного
кодексу України майно,  набуте подружжям
під час шлюбу,  належить дружині та
чоловіку на праві спільної сумісної власності,
крім речей індивідуального користування,
є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно
до  ст.
70 СК
України передбачено,  що у разі поділу
майна,  що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя,  частки
майна дружини та чоловіка є рівними,  яки
інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким
чином суд обгрунтовано прийшов до висновку про визнання частки квартири яка
складає 1/2 за
ОСОБА_1,  за адресою по АДРЕСА_1 яка була придбана ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 під час спільного шлюбу.

Доводи
апелянта про те,  що рішення постановлене
без її участі,  колегія відхиляє так як з
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_2
була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Відповідно
з вимогами ч.2  ст. 379 ЦПК України
Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про
визначення частки майна боржника у майні,
яким він володіє спільно з іншими особами.

Стосовно
заявленого в суді апеляційної інстанції клопотання про скасування рішення з
закриттям провадження по справі колегія суддів приходить до висновку про його
відхилення.

Відповідно
з вимогами с.  303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлений в суді першої
інстанції.

Оскаржуване
рішення постановлене 22 серпня 2007 року,  апеляційна інстанція перевіряє законність
вказаного рішення,  а події,  на які посилається апелянт (набрання чинності
ухвали про затвердження мирової угоди відбулися в грудні 2007 року)

За таких
підстав судова колегія вважає,  що
рішення суду відповідає вимогам

закону і підстав до скасування
немає. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду
першої інстанції,  зроблених в
рішенні,  яке оскаржується.

Враховуючи
наведене,  керуючись  ст.
ст.  308,
314-315 ЦПК України,
колегія

судців,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.  Луганська від 22 серпня 2007
року відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Луганська
від 22 серпня 2007 року,  по справі за поданням старшого державного
виконавця ДВС у Ленінському районі м.  Луганська
про визнання частки майна боржника у спільному мані залишити без змін.

Клопотання
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5  про скасування рішення суду першої інстанції
і закриття провадження по справі відхилити.

Ухвала
набирає чинності негайно,  але протягом
двох місяців може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного
Суду України.