№ 2-3046/2007
Р І Ш Е Н Н Я                                   № 2-3308/2008

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

4 серпня  2008 року                                                                                          місто Краматорськ   Краматорський міський суд Донецької області в
складі  головуючого судді Склярова
В.В.  при секретарі Садовій Ю.С., за
участю адвоката ОСОБА_1., позивача ОСОБА_2., представника позивача ОСОБА_3.,
відповідача ОСОБА_4.,  представника
відповідача  ОСОБА_5. - ОСОБА_4.,

розглянувши в відритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_4, ОСОБА_5про
визнання  довіреності та договору  дарування квартири недійсними,  стягнення моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
відповідачів  про визнання
довіреності, договору дарування квартири недійсними та стягнення моральної
шкоди.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_2. позов уточнив і суду пояснив, що в  квартирі АДРЕСА_1 він проживав  з матір'ю, яка  в ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті він
прийняв спадщину і став власником цієї
квартири.  Після смерті матері він
став зловживати спиртними напоями, неодноразово знаходився на лікуванні в
наркологічному диспансері. В цей час він почав спілкуватися зі ОСОБА_4., який
пригощав його спиртними напоями, давав гроші
по 10-20 грн., оскільки він ніде не працював.  Весною 2005 року він  став втрачати зір і звернувся до лікаря,
оскільки бачив лише силуети.  Йому
сказали що,  необхідна операція. Про це
він розповів ОСОБА_4 і так як коштів не вистачало він попросив у останнього
дати йому в борг 300 грн. Той погодився, однак хотів оформити даний договір
займу грошей через нотаріальну контору. Через деякий час вони поїхали в
першу  ДНК, де йому дали прочитати якісь
папери, однак він нічого не бачив, перебував в стані алкогольного сп'яніння, й
тому підписав даний документ, не прочитавши його, помилково думаючи що він
підписує договір займу. Гроші в розмірі 300 грн. він отримував, які вже
повернув. Весною 2007 року він знову проходив курс лікування в наркотичному
диспансері,  й дізнався що ним був
підписаний не договір займу, а довіреність на ОСОБА_4. щодо розпорядження його
квартирою. ОСОБА_4  25.07.2005 р. подарував  його квартиру своїй доньці ОСОБА_5. Після
підписання  цього доручення   він весь час   проживав в своїй квартирі,  перебуває в ній на реєстраційному обліку.
Просить суд визнати цю довіреність недійсною, а також договір дарування його
квартири ОСОБА_4. своїй дочці ОСОБА_5., оскільки він не міг прочитати зміст
підписаного документа в зв'язку з поганим зором,  і він думав, що він підписав договір займу
300 грн.  Ні яких грошей   крім
300 грн. він у ОСОБА_4. не займав і ні яких розписок йому не писав.
Просить його позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача - ОСОБА_3. позовні вимоги та пояснення ОСОБА_2.
підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_4., він же представник відповідачки ОСОБА_5. позов не визнав і суду
пояснив, що він  позивач був його
сусідом. В 2005 році позивач почав підходити до нього, просив у нього
гроші  по 20-30 грн., які  потім повертав.  15.03.2005 р. ОСОБА_2попросив у нього в борг
5000 доларів США. Він  погодився зайняти
йому  гроші, однак лише в тому випадку,
якщо  той оформить на нього доручення
щодо розпорядження його квартирою, так як хотів мати  гарантію повернення боргу. ОСОБА_2дав згоду
на таке доручення й тому в березні 2005 року вони разом поїхали до нотаріуса,
де підписали вказану довіреність. При цьому, позивач в стані алкогольного
сп'яніння не знаходився, зміст даного доручення йому роз'яснив нотаріус, а тому
він все розумів, добровільно підписав доручення. Після підписання доручення,
він передав йому гроші. Розписку з ОСОБА_2на ці гроші  він не брав.
В червні 2005 р. ОСОБА_2знову
попросив у нього зайняти гроші. Він йому знову  зайняв 16000 грн. і знову ні якої розписки не
брав. 25.07.2005 році він цю квартиру
подарував своїй доньці. В добровільному порядку повернути квартиру позивачу
він не бажає.  Гроші яки він заявляв
позивачу у нього були з продажу АДРЕСА_2 яку він продав на початку 2005 року. В
задоволенні позову  просить відмовити в
повному обсязі.

Представник
відповідача ОСОБА_4. - ОСОБА_1. дав такі ж пояснення, що й відповідач і просив
в задоволенні позову відмовити.

Представник
третьої  особи Уварова Г.І. позов не
визнала та суду пояснила, що дійсно 15.03. 2005 року в Першої ДНК звернулися
ОСОБА_2. та ОСОБА_4. з метою оформлення доручення на розпорядження квартирою
позивача. Зміст даного доручення було оголошено сторонам, позивач добровільно підписав
даний документ, ніяких заперечень не було, він був повністю згоден. Також були
роз'яснені наслідки даної угоди. Крім того, в момент підписання доручення,
позивач  був тверезий, з п'яним вона б і
не розмовляла. Таким чином, вважає, що ніяких порушень з її боку допущено не
було, а тому посвідчений нотаріально документ являється законним.

Вислухавши думку сторін, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд
вважає, що позов ОСОБА_2. підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2. являвся власником квартири
АДРЕСА_1, де з 26.02.1988 року й по теперішній час він перебуває на
реєстраційному обліку /а.с.11.12/

Як вбачається з довіреності від 15.03.2005 року, посвідченої
нотаріусом  1 ДНК м. Краматорська   Уваровою Г.І., ОСОБА_2. уповноважив ОСОБА_4.
розпоряджатися (продати за ціну та на умовах за його розсудом, обміняти, або
подарувати ОСОБА_5.) належну йому квартиру АДРЕСА_2/ а. с. 41/

Згідно договору дарування від 25.07.2005 року цю квартиру ОСОБА_4.
подарував  своїй доньці - ОСОБА_5.
/а.с.42/.

Свідок ОСОБА_6. суду пояснив, що позивач
є його двоюрідним братом. ОСОБА_2 зловживав спиртними напоями, стояв на
обліку в наркології, часто там лікувався. В 2007 році він знову потрапив до
наркологічного диспансеру в зв'язку з надмірним зловживанням алкоголю. В цей
час він виявив, що в квартирі брата відсутні документи на квартиру, потім він
звернувся до БТІ і дізнався, що ОСОБА_2 вже не власник квартири в якій мешкає,
так як оформив доручення на ОСОБА_4, який в подальшому подарував квартиру своїй
доньці. ОСОБА_2розповідав йому, що він займав у ОСОБА_4  300 грн., в зв'язку з чим був у
нотаріуса.   В березні 2005 року його
брат погано бачив, в зв'язку з втратою зору. В 2005 р. ні яких великих сум
грошей у ОСОБА_2не було, він бувало що займав і в нього.

Свідок ОСОБА_7. суду пояснила, що починаючи з 2003 року по лютий 2007 року
вона  жила  з ОСОБА_2. однією родиною. Мешкали вони в
його квартирі, по  АДРЕСА_1. Позивач  зловживав спиртними напоями, постійного місця
роботи не мав. Іноді він брав в борг гроші
у ОСОБА_4, однак мови про укладання договору або доручення відносно
продажу його квартири ніколи не велося.
В березні 2005 року вона проживала у
ОСОБА_2,  і на фоні зловживання
спиртним  у нього погіршився зір, ні чого
не бачив.  Він потребував лікування,
а  тому
він зайняв у ОСОБА_4  300 грн. В
березні 2005 року ОСОБА_4 приходив до ОСОБА_2, однак при їхній розмові вона не
була присутня. Ніколи доларів США, крупних сум грошей вона у ОСОБА_2не
бачила.

Свідок
ОСОБА_8. суду пояснив, що він працює лікарем офтальмологічного  відділення й лікував ОСОБА_2. Маючи 0,04%
зору, позивач міг читати без окулярів лише крупні заголовки в газетах,
звичайний текст він може прочитати лише за допомогою великої лупи.  Враховуючи те, що позивач зловживав спиртним
напоями, він міг не відразу виявити те, що у нього погіршився зір, а тому
процент зору міг знизити раніше, чим він звернувся до лікарні за допомогою.

Свідок  ОСОБА_9. дав такі ж пояснення
як і  ОСОБА_7. і доповнив, що він
товаришував з ОСОБА_2і ні яких крупних сум грошей у нього в 2005 р. не було і
не могло бути, так як він би їх пропив.

Згідно ч. 1 ст. 229 ЦК України,  якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний
судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та
обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її
цінність або можливість використання зі цільовим призначенням.

В судовому засіданні було встановлено, що починаючи з березня 2001 року
позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КЛПУ «Краматорський
наркологічний диспансер», оскільки лікування проводилося анонімно, він вказав
своє не справжнє прізвище «ОСОБА_2», а інше прізвище - «ОСОБА_10», а також
перебуває на диспансерному обліку в Краматорському наркологічному диспансері.
/а.с.9, 53/

Згідно виписки з історії хвороби
ОСОБА_2. страждає частковою атрофією зорових нервів після токсичного невриту
обох очей, в зв'язку з чим проходив стаціонарне лікування в очному відділенні з
30.09.2005 року по 10.10.2005 року. /а.с.10/

Таким чином, суд вважає, що при посвідченні довіреності щодо розпорядження
квартирою позивача, ОСОБА_2. не міг знати про зміст даної довіреності в зв'язку
з тим, що не мав змоги її прочитати через поганий зір. Він помилявся підписуючи
цей документ, думаючи що вони з
ОСОБА_4укладають договір позики. Тому цю довіреність треба визнати
недійсною.

Також треба визнати  недійсним  договір дарування квартири АДРЕСА_1від  25.07.2005 року укладений між ОСОБА_4та  ОСОБА_5, так як визнається недійсною
довіреність.

Доводи ОСОБА_4. про те, що він давав ОСОБА_2великі суми грошей 25 000  і 16 000 грн. суд до уваги не бере, вважає їх
необ'єктивними, надуманими і ні чим не підтвердженими, так як  він знаючи, що ОСОБА_2 пияка, не має
постійної роботи, без розписок давав йому ці суми грошей.

Крім того, не підтвердилися доводи ОСОБА_4 про те, що ці заощадження грошей
у нього були від продажу АДРЕСА_2, так як згідно відповіді з БТІ м.
Краматорська  ОСОБА_4. до цієї квартири
ні якої відносин не має./ а.с.107/

З огляду на викладене, суд вважає, що довіреність, видана позивачем
15.03.2005 року треба визнати недійсною, а тому договір дарування квартири
АДРЕСА_1 також підлягає визнанню недійсним.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів  на
користь  позивача треба стягнути
судові витрати:    за інформаційно -
технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн., судовий збір 51
грн. і за моральну шкоду   в доход
держави 8,50 грн.

Керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, ст. 216, 230 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2до
ОСОБА_4, ОСОБА_5про  визнання  довіреності та договору  дарування квартири недійсними,  стягнення моральної шкоди, задовольнити
частково.

Визнати  недійсними
довіреність від 15.03.2005 року, згідно якої ОСОБА_2 уповноважив  ОСОБА_4 розпоряджатися належною йому
квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати  недійсними
договір дарування квартири АДРЕСА_1від
25.07.2005 року укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_4 та  ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_2моральну шкоду  по 1000
грн. з кожного, витрати    за
інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн.,
судовий збір 51 грн.,  за моральну
шкоду   в доход держави 8,50 грн.

В
іншій частині позовних вимог відмовити.

Заява про  апеляційне  оскарження
рішення може бути подана протягом
10 днів з дня оголошення рішення, апеляційна скарга  на
рішення суду  може бути подана
протягом  20 днів після подання  заяви про
апеляційне оскарження в Апеляційний суд Донецької області  через Краматорський  міський суд.

Суддя:

Рішення ухвалене і видрукуване в
нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: