Справа № 2-637
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

17 жовтня  2008 року                           м. Звенигородка

Звенигородський районний суд,
Черкаської області  в складі

Головуючого судді: Дудніченко В.М.

При секретарі: Літвін Н.М.

розглянув в попередньому судовому
засіданні в приміщені Звенигородського районного суду цивільну справу за
позовом: фізичної особи ОСОБА_1 джо Звенигородської міської ради, Черкаської
області про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі,-

в с т а н о в и в:

Позивач
просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно
збудовані на земельній ділянці, розміром 0.10 га, за номером АДРЕСА_1:

·
житловий будинок, загальною
площею  169.3 кв.м., житловою площею
101,6 кв.м., що складається з коридору, вітальні, гаражу, вбиральні, ванни,
коридору, кухні, вітальні, 2-х кімнат.

·
надвірні споруди, а саме:
прибудову з ганком, літню кухню, сарай, гараж, вбиральню, навіс, погріб під
частиною будинку, 3 вимощення, огорожу, ворота з хвірткою, яму вигрібну.

Позивач мотивує свої позивні вимоги
тим, що без відповідного дозволу зробив добудову до будівель.

Представник
Звенигородської міської ради  позов
визнає повністю.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені
попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст.. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд
вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи
вважає, що позов   задоволення
з  таких підстав.

Судом встановлено такі
факти і відповідні їм правовідносини.

29 жовтня 2005 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2
незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 63%, що розташований
АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченого приватним
нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу, реєстр №3646 від
29.10.2005 року. Даний будинок знаходиться на земельній ділянці розміром 0.06
га, яка надана в постійне користування ОСОБА_2 відповідно до рішення
виконавчого комітету  Звенигородської
міської ради №10-21 від 13.05.1993 року.

В 2006 році на вищевказаній земельній ділянці  ОСОБА_1
добудував житловий будинок, загальною площею  169.3 кв.м., житловою площею 101,6 кв.м., що
складається з коридору, вітальні, гаражу, вбиральні, ванни, коридору, кухні,
вітальні, 2-х кімнат. Крім того є надвірні споруди, а саме: прибудова з ганком,
літня кухня, сарай, гараж, вбиральня, навіс, погріб під частиною будинку, 3
вимощення, огорожа, ворота з хвірткою, яма вигрібна.

В даний час  ОСОБА_1
звернувся до Звенигородської міської ради Черкаської області із заявою,
що б  йому видали свідоцтво про право
власності на даний будинок, але  йому
було відмовлено у видачі даного свідоцтва з тієї причини, що будівництво було
проведено з відхиленням від проекту.

ОСОБА_1 звернувся в Звенигородське відділення
Черкаського обласного бюро технічної інвентаризації з проханням видати мені
свідоцтво про право власності на даний житловий будинок, але мені знову було
відмовлено у його видачі, а тому  він
змушений звернутись з позовом до суду.

18 січня 2006 року
ОСОБА_1  отримав Державний акт на
право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_1 виданий Звенигородською
міською радою), розміром 1000 кв.м., що розташована АДРЕСА_1.

На вищевказаній земельній ділянці  ОСОБА_1
самочинно, без дозволу та належно затверджених змін до проекту провів
добудову житлового будинку, загальною площею
169.3 кв.м., житловою площею 101,6 кв.м., що складається з коридору,
вітальні, гаражу, вбиральні, ванни, коридору, кухні, вітальні, 2-х кімнат. Крім
того добудував надвірні споруди, а саме: прибудову з ганком, літню кухню,
сарай, гараж, вбиральню, навіс, погріб під частиною будинку, 3 вимощення,
огорожу, ворота з хвірткою, яму вигрібну. Здійснення даного будівництва з
порушенням встановленого порядку мала місце внаслідок моєї правової
необізнаності щодо того, що до початку будівництва необхідно було узгодити
зміни до проекту та отримати дозвіл на проведення добудов.

У відповідності до п.5 ст.376
Цивільного Кодексу України “за вимогою власника (користувача) земельної ділянки
суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб”.

Згідно містобудівного висновку Звенигородської
проектно-виробничої групи КП “Облархбюро” від 10.07.2008 року №51 при забудові
житлового будинку та надвірних споруд за АДРЕСА_1 Черкаської області не
порушено генплан забудови м.Звенигородка, порушено державні будівельні норми
ДБН 360-92**”Містобудування. Планування і забудови міських і сільських
поселень”, а саме: житловий будинок розміщено ближче до межі з садибою АДРЕСА_2
на 1 метр ніж передбачалось проектом (3м.) та змінено місце розміщення
господарсько-побутового блоку.

При самовільному будівництві житлового будинку садибного
типу з надвірними спорудами АДРЕСА_1, Черкаської області вимоги норм та правил
пожежної безпеки не були порушені, що підтверджується відміткою
Звенигородського РВ ГУ МНС України в Черкаській області, на вищевказаному
висновку та довідкою №344 від 22.07.2008 року.

При самовільному будівництві санітарні норми не були
порушені, що підтверджується відміткою головного державного санітарного лікаря
Звенигородського району, на вищевказаному висновку та довідкою №783 від
22.07.2008 року.

Суд вважає, що можливо визнати за ОСОБА_1 на  самочинно забудови вищевказаного
будинковолодіння.

На підставі  ст.375,376 ЦК України.   Керуючись ст. ст. 10.11.60.212-215.224-227 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.  Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані на земельній ділянці,
розміром 0.10 га, за номером АДРЕСА_1:

·
житловий будинок, загальною
площею 169.3 кв.м., житловою площею 101,6 кв.м., що складається з коридору,
вітальні, гаражу, вбиральні, ванни, коридору, кухні, вітальні, 2-х кімнат.

·
надвірні споруди, а саме:
прибудову з ганком, літню кухню, сарай, гараж, вбиральню, навіс, погріб під
частиною будинку, 3 вимощення, огорожу, ворота з хвірткою, яму вигрібну.

ОСОБА_1 звільнити від сплати Державного мита
на підставі ст.. 4 п. 18 Декрету КМ України “Про Державне мито”.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду Черкаської області через Звенигородський районний
суд.

Суддя
Дудніченко В.М.