Справа 2-5647/2008 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09
грудня 2008 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого
судді Таран Н.Г.

при секретарі судового
засідання Чайка О.П., Бондаренко Н.В.

розглянувши    у
відкритому    судовому    засіданні
в    приміщенні    Білоцерківського

міськрайонного суду в
м. Білій Церкві, в залі судового засідання №4

цивільну   справу
за   позовом   ОСОБА_1до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по аліментах та пені за
прострочення сплати

аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якогоІНФОРМАЦІЯ_1у них народився син - ОСОБА_3. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 02 лютого 1993 року з
відповідача були стягнуті аліменти на утримання
сина на користь позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до
його повноліття. Оскільки відповідач
ухиляється від сплати аліментів, добровільно сплачувати їх не бажає, допустив значну заборгованість,
тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по
виконавчому листу №АЕ-21 від 30.11.1998 року
- 17566,77 грн., та пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 64118,71 грн., а всього 81685,48 грн.

В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги,
просила стягнути з відповідача на її
користь заборгованість по виконавчому листу №АЕ-21 від 30.11.1998 року - 19538,96 грн., та пеню за
прострочення сплати аліментів в сумі 59696,25 грн., а всього 79235,24 грн.

Відповідач позов визнав
повністю.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, у відповідності до ст. 195 СК України Заборгованість
за аліментами, присудженими у частці від заробітку, визначається виходячи з
фактичного заробітку, який платник аліментів одержував за час, протягом якого
не провадилося їх стягнення.

Згідно ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Відповідно до ст. 549, 550 ЦК України пенею є неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються.

Ст. 256, 258 ЦК України говорить, що позовна давність -
це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або інтересу. Позовна
давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

В судовому засіданні було встановлено, що сторони по
справі перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якогоІНФОРМАЦІЯ_1у них народився син - ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про народження дитини.

Також, судом встановлено, що рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду від 02 лютого 1993 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання
сина на користь позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до
повноліття дитини (виконавчий лист №АЕ-21
від 30.11.1998 року).

На даний час заборгованість по виконавчому листу №АЕ-21
від 30.11.1998 року становить 19308,98, що підтверджується копією
виконавчого листа та довідкою-розрахунок державної виконавчої служби у
Дарницькому районі м.Києва та не заперечується сторонами.

Згідно
ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік.

Позивачка просить суд стягнути з відповідача неустойку
(пеню) за останній рік в розмірі 59696,25 грн., дана вимога на думку суду є
законною та такою, що підлягає задоволенню.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не
порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача заборгованості аліментах на утримання сина на користь
позивачки по виконавчому листу №АЕ-21 від 30.11.1998 року - 19538,96 грн., та пеню за
прострочення сплати аліментів в сумі 59696,25 грн., а всього 79235,24 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183, 195,
196 СК України, ст.ст. 256, 258, 549, 550 ЦК України
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, заборгованість по аліментах в сумі 19538,96
грн., та пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 59696,25 грн., а всього 79235,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду
Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня ухвалення рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом
двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження, або без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів.

Суддя:                                                                                                         Н.Г.Таран