Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 - 459 / 2008 р.                       Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач:                                                                                            Ломейко
УХВАЛА

Іменем України

«19» лютого 2008 року                                                                               м.
Запоріжжя.

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:                              Бондаря М. С.

Суддів:                                         Ломейко
В.О. Гончара О.С.

При
секретарі:                             Тахтаул
О.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2007 року по справі
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання незаконним прийняття
спадщини, визнання права власності у порядку спадкування, зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа : третя Запорізька державна нотаріальна
контора про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права
власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2006 року ОСОБА_2,
ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання незаконним
прийняття спадщини, визнання права власності у порядку спадкування.

В
позовній заяві зазначали, що 06.07.2005
року помер їх двоюрідний дядькоОСОБА_4 - двоюрідний брат їхнього батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати батька - ОСОБА_6 та
матиОСОБА_4 -ОСОБА_7
були рідними сестрами. Після смертіОСОБА_4 у них виникло право на спадкування
за законом на АДРЕСА_1. Інших спадкоємців, які були б живими на час відкриття
спадщини померлогоОСОБА_4 не має. При подачі заяви про прийняття спадщини, їм
стало відомо, що відповідачка також бажає прийняти спадщину. Вважають
неправомірним прийняття нею спадщини, оскільки зОСОБА_4 вона не проживала
однією сім'єю, він мешкав з ОСОБА_8 Та їх сосунки припинилися лише після смерті
дядька. З цих підстав просили визнати незаконним прийняття спадщини ОСОБА_1 та
визнати за ними право власності на спірну квартиру.

Не
погоджуючись з позовом, у травні 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування за законом .

2

В
позовній заяві зазначала, що на початку 1999
року вона познайомилася зОСОБА_4, з яким з 15.04.1999 року вони почали проживати разом як сім'я.ОСОБА_4
проживав у квартирі з матір'ю, потім оселився у неї в квартирі. ОскількиОСОБА_4
зловживав спиртними напоями, вона не поспішала з ним реєструвати шлюб. У жовтні
2004 року
хворіла мати ОСОБА_4 тому вона переїхала до них у квартиру, а коли матір
померла, вони разом у її квартирі робили ремонт, планували одружитися,
алеОСОБА_4 несподівано помер від алкогольної кардіоміопатії. Вона за власні
кошти поховала його. З цих підстав просила встановити факт їх сумісного
проживання з 1999 року та
визнати за нею право власності у порядку спадкування на АДРЕСА_1.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2007 року
позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково, у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Визнано
за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1.

Визнано
за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1.

Інші позовні
вимоги залишені без задоволення.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її
позовні вимоги, у задоволенні позову ОСОБА_2. ОСОБА_3 відмовити.

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши
обставини справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно
ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правільне по суті і

справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи
в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що вона не
довела суду факт сумісного проживання з спадкодавцемОСОБА_4, і з таким
висновком, суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Відповідно
до ст. 1264 ЦК України,
у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім*єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1, дійсно знайома з спадкодавцемОСОБА_4.
Їх неодноразово бачили разом в помешкані спадкодавця та в неї. Вони удвох
відпочивали на морі і вона брала участь в похованніОСОБА_4

Але, на
думку колегії суддів зазначене не говорить про те, що між ними були сімейні
стосунки.

3

Сїм*ю,
відповідно до ч.2 ст. 3 СК
України, складають особи, які спільно проживають, пов*язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов*язки.

Суд
правільно дійшов висновку, що переконливих доказів, які б свідчили про те, що
ОСОБА_1, іОСОБА_4, спільно проживали, були пов*язані спільним побутом, мали
взаємні права і обов*язки з 1999
року та померлий визнавав сімейні відносини з ОСОБА_1, як на це посилається
остання, в матеріалах справи не має.

У
відповідності до ст. 10 ЦПК
України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з
урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України зазначені ним обставини.

Доводи ж
апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично
зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду першої інстанції
по їх оцінці і відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України, юридичної значення для
вирішення справи не мають.

За таких
підстав судова колегія вважає, що рішення суду відповідає вимогам закону і не
вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.
ст. 209, 218, 303, 307,
308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від «13» листопада 2007 р. по цій
справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена
протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду
України.