Справа|річ| № 2-7410/2008
7 липня    2008 року Приморський районний суд м. Одеси
головуючого - судді Шенцевої О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Одесі  цивільну справу за позовом  ОСОБА_1
міської Ради про визнання права
Позивачка  ОСОБА_1 звернулася   до
суду  з   позовом до
Одеської міської Ради,  яким просить визнати за нею право  власності на нежитлове приміщення  квартири АДРЕСА_1,   посилаючись на те,  що
її  квартира знаходиться на
першому поверсі будинку, має окремий самостійний вихід, яким ніхто  з мешканців будинку не користується,  і вона, як
власник квартири,  стала її
використовувати як нежитлове приміщення під офіс. Позивачка зазначила, що  вона
сплачує комунальні платежі за
користування приміщенням, зокрема,
за водопостачання, теплопостачання, електропостачання, виходячи з
тарифів  встановлених  для нежитлових приміщень.
У судовому
засіданні представник  позивачки  позов
підтримала, обґрунтовуючи  позовні
вимоги  частиною першою  ст.319 ЦК України,  відповідно до якої   власник  на свій розсуд володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном,  та
ст.320 ЦК України, згідно якої
власник має право використовувати своє майно для здійснення
підприємницької діяльності.   При цьому
позивачка зазначила, що використання її квартири під офіс та зміна статусу
приміщення  із житлового в
нежитлове,  не призвело до порушень
прав  чи законних інтересів   власників інших квартир у  будинку АДРЕСА_1, будь-яких заперечень
суміжних  власників квартир  щодо зміни статусу  квартири не надходило.
В судове
засідання представник відповідача не з'явився,
про дату,   час і місце судового
засідання повідомлений   завчасно в
установленому законом порядку у відповідності до  вимог
ст.74 ЦПК України, про що є відповідні розписки  про отримання судових повісток, про причини
неявки суд  не повідомив, свою думку щодо
позову  у будь-якій формі не
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин
сторін, а також маючи згоду представника позивачки на заочний розгляд справи, суд
вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідача, що
відповідає  положенням  ст.224 ЦПК України.
представника позивачки, вивчивши та дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши їх в сукупності з вимогами чинного законодавства, суд прийшов
до висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню.
Судом  встановлено, що  ОСОБА_1 є власником квартири  АДРЕСА_1
на підставі рішення  Приморського
районного суду м.Одеси від  15
червня  2006 року (справа №2-6566/06),  зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН»   03.10.2006 року   в
книзі: 6119пр-167, номер запису: 1749
за  реєстраційним номером
Позивачка, скориставшись своїм правом, закріпленим ч.1 ст.320 ЦК
України,  свою квартиру  улаштувала під нежитлове приміщення  для
використання його під офіс з можливим
використанням в майбутньому  для
здійснення підприємницької діяльності.
технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН», приміщення квартири  має загальну площу 46,5 кв.м.,  а саме: дві
кімнати площами 12,9 кв.м. та 17,5
кв.м., кухню площею 9,7 кв.м.,  санвузол
площею  2,7 кв.м., кладовку  площею 2,5 кв.м.,  балкон
Відповідно до  ст.41 Конституції
України  кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю власність, результатами своєї  інтелектуальної, творчої діяльності. Право
приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.  Ніхто не може бути протиправно позбавлений
права власності.  Право приватної
власності є непорушним. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду
України №9  від 01.11.1996 року «Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки
Конституція України , як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її
норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати
зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його
відповідності Конституції  і в усіх
необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення
мають ґрунтуватись на Конституції , а також на чинному законодавстві, яке не
на наведені норми ОСОБА_1,
володіючи  на праві приватної  власності
квартирою, має право на власний розсуд вирішувати питання щодо
доцільності її  використання, зокрема для
використання її як нежитлового приміщення.
обставин та з урахуванням ст.383 ЦК України, згідно з положеннями якої  власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного
цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших
квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, суд вважає, що
переведення  позивачкою ОСОБА_1  своєї
квартири в нежитлове приміщення
не призвело до порушень прав  чи
законних інтересів  будь-яких  осіб, зокрема власників інших квартир у
житловому  будинку АДРЕСА_1.
чином, суд дійшов висновку, що всі умови
законодавства для переоформлення
статусу приміщення та визнання права власності на нього позивачкою
виконано, тому позовні вимоги слід вважати обґрунтованими та доведеними.
Відповідно до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може
визначати порядок його виконання, тому суд зазначає, що визнання за ОСОБА_1
права приватної   власності  на спірне нежитлове приміщення  є підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права
приватної власності  на  нежитлове приміщення  АДРЕСА_1.
ст.ст.8,13,41 Конституції України, п.2 постанови Пленуму Верховного суду
України №9  від 01.11.1996 року «Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,
ст.ст.320,383,383,386 ЦК України, ст.ст.10,11,60,209,212,214-215,217,224,225,226
ЦПК  України  суд, -
заяву  ОСОБА_1  -  задовольнити.
за ОСОБА_1 право приватної власності
на  нежитлове  приміщення
АДРЕСА_1  загальною площею  46,5 кв.м., що складається   з
кімнат  площами 12,9 кв.м. та
17,5  кв.м., кухні площею 9,7 кв.м.,  санвузла площею  2,7 кв.м.,
кладовки  площею 2,5 кв.м.,  балкону
Рішення,
як заочне, може бути переглянуте за заявою відповідача, що подається до Приморського
районного суду м.Одеси протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення
може бути оскаржене  позивачем  до апеляційного   суду Одеської області на протязі 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, що подається до Приморського
районного суду м.Одеси протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя