Справа № 2- 5142/08р.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

26 листопада 2008 року      Соснівський районний суд
м.Черкаси в складі

головуючого - судді    Пироженко В.Д.

при секретарі                Трохименко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2, ОСОБА_3
про усунення перешкод у здійсненні права користування будинком, -

в с т а н о в и в:

Позивачка
звернулася  з позовом  до суду про
усунення перешкод у здійсненні права користування будинком вказуючи, що
вона на праві приватної власності має будинок АДРЕСА_1 Поряд з її будинком
розміщене будинковолодіння АДРЕСА_2 що належить відповідачам. Їхні будинки та
земельні ділянки межують. Земельні ділянки приватизовані.

На своїй земельній ділянці відповідачі без дозволу влаштували вигрібну
яму для нечистот, яка розміщена на відстані 1,2 м від межі між їхніми
земельними ділянками та на відстані 4-х метрів від вікон її житлового будинку.
Дана обставина зафіксована актом обстеження земельних ділянок який складений
27.03.2008 року комісією створеною виконкомом Соснівської ради. Листом від
08.04.2008 року голова Соснівської районної ради зобов»язав відповідачів
улаштовану без дозволу вигрібну яму демонтувати у місячний термін, проте
відповідачі вимог не виконали.

Відповідно до ДБН, дворові
вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не
ближче 15 м від вікон житлового будинку. Порушення відповідачами вказаних
санітарних вимог призвело до того, що сморід та хмари мух , які доносяться з
вигрібної ями доносяться до вікон її будинку. Вона позбавлена можливості
нормально безперешкодно користуватись житловим приміщенням свого будинку.

Крім того, обстеженням газопроводу
низького тиску, виконаного працівниками ВАТ «Черкасигаз» виявлено, що
відповідачі без погодження з ВАТ «Черкасигаз» самовільно збудували поблизу
розподільчого газопроводу низького тиску - туалет з вигрібною ямою. Таке
порушення може призвести до корозії газопроводу, перебоїв у постачанні газу до
її будинку і до виникнення нещасних випадків. Попередження головного інженера
ВАТ «Черкасигаз» про негайний демонтаж туалету відповідачі не виконали. Просить
усунути перешкоди з боку відповідачів у здійсненні її права користування
будинком, для чого зобов»язати їх демонтувати дворову вбиральню з вигрібною
ямою.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2та ОСОБА_3
в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнали та пояснили, що дана
дворова вбиральня розташована на земельній ділянці з 1949 року і зафіксована у
технічному паспорті на домоволодіння. Вбиральня має надземну частину,
розташовану з правого боку з системою вентиляції у дверях та витяжною трубою.
Вона не допускає фільтрації, а дно вигрібної ями забетоноване . Місце
розташування не мінялось з 1949 року, тільки вбиральня в 80-х роках була
обкладена цеглою. Сама позивачка набула право власності на своє домоволодіння в
1979 році, побудувала будинок у безпосередній близькості до вбиральні. Просять
в позові позивачці відмовити.

Заслухавши сторони,
представника ЧООБТІ, представника Черкаської міської санепідемстанції, представників
ВАТ «Черкасигаз», дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Позивачка ОСОБА_1. є
власницею будинковолодіння по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від
25.05.1979 року.  Домоволодіння
розташовано на земельній ділянці площею 652 кв.м. Земельна ділянка
приватизована та на неї мається державний акт на право власності на земельну
ділянку .

Відповідачі ОСОБА_2та
ОСОБА_3. є співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_2  згідно договору дарування частини житлового
будинку від 25.06.98 року та 29.07.1998 року, яке розташовано на земельній
ділянці площею 377 кв.м.  Дана земельна
ділянка  приватизована  відповідно до державного акту на земельну
ділянку.

На земельній ділянці
відповідачів влаштована вигрібна яма   та
дворова вбиральня на відстані 3,8 м. від сусіднього домоволодіння.

В  судовому засіданні встановлено, що  вбиральня з вигрібною ямою зазначені в
технічній документації БТІ з 1972 року
під літ. «г» та  процент зносу
її  на той період становив 25%. Як
пояснив в судовому засіданні представник ЧООБТІ, процент  зносу дерев»яної споруди техніками
зазначається 1% в рік, тобто дана вбиральня була побудована приблизно в 1947
році, тобто до того часу як позивачка стала власницею домоволодіння по пров.
Поштовому, 3. При цьому зазначила, що дозволу на будівництво вбиральні
архітектура не надає.

Згідно викопійовки
будівельного кварталу на присадибну ділянку № 8/1 1972 року,  в домоволодінні по АДРЕСА_1 зазначено як
господарська споруда під літ. 2Г2 - вбиральня.

Таким чином, дворова
вбиральня не являється новим будівництвом, та її місце розташування не
змінювалось. Як зазначила в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2дану
вбиральню було обкладено цеглою на початку 80-х років.

Відповідно до акту
обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1 від 27.03.2008 року, вигрібна яма біля
вбиральні виконана  з конструкцій, які
допускають фільтрацію фекальних вод. Листом
Соснівської районної ради м.Черкаси від 08.04.2008 року відповідачі  були попереджені про зобов»язання демонтувати
вигрібну яму.

В той же час, відповідачкою
ОСОБА_2наданий в судове засідання лист Соснівської районної ради від 20.05.2008
року в якому зазначено, що вигрібна яма влаштована на відстані1.20 м від
огорожі з сусідами, та 4 м від вікон житлового приміщення сусідів. Майданчик
навколо вигрібної ями дворової вбиральні вкрито шаром глини та зацементовано
зверху. Вигрібна яма має щільний отвір для шлангу спец транспорту. Незручності
щодо влаштування вигрібної ями дворової вбиральні в іншому місці зумовлені
розмірами земельних ділянок домоволодінь.

В судовому засіданні був
допитаний лікар санепідемстанції, яка пояснила, що вона виїздила по скарзі
ОСОБА_1 до будинків позивачки та відповідачів. Було встановлено, що згідно
санітарних правил порушення є так як відстань від вбиральні до вікон житлового
будинку повинна становити 15 м, а в приватному секторі 8-10 м.  На ОСОБА_2була винесена постанова та
накладено штраф.

Рішенням заступника
головного державного санітарного лікаря ОСОБА_2 від 27.10.2008 року скасовано
постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 справа закрита в зв»язку з
відсутністю об»єктивних даних, які б свідчили про подію та склад порушення
санітарного законодавства з боку ОСОБА_2 .як дворова вбиральня побудована у
1949 році, тобто до будівництва будинку ОСОБА_1.

Таким чином, посилання
позивачки на те, що відповідачі побудували вбиральню та вигрібну яму приблизно
в 1987 році не знайшло свого підтвердження та спростовується вищевикладеними
обставинами.

Листом ВАТ «Черкасигаз»
від 25.04.2008 року  ОСОБА_1. повідомлено
про те, що при обстеженні газопроводу низького тиску, прокладеного по АДРЕСА_1
було виявлено, що абонент ОСОБА_2 без погодження із ВАТ «Черкасигаз» самовільно
побудувала туалет поблизу розподільчого газопроводу низького тиску та їй видано
попередження про необхідність прибрати туалет з охоронної зони газопроводу.

В судовому засіданні
були допитані представники ВАТ «Черкасигаз», зокрема ОСОБА_3 який пояснив, що
він на місці робив заміри комплексним приборним методом. Прибором виявлено, що
в охоронній зоні побудовано туалет на відстані 0,90 м. По нормативам відстань
повинна бути не менша 2 метрів. Коли побудовано вбиральню пояснити не може, але
в проекті газопроводу 1981 року ця вбиральня
не зазначена.

Представник ВАТ
«Черкасигаз»  ОСОБА_2пояснив, що вони
проводили обстеження  газопроводу по
скарзі ОСОБА_1. та по вказівці прокуратури м.Черкаси. Встановили наявність
вбиральні на відстані  меншій одного
метра від газопроводу. Коли вона збудована пояснити не може.

Таким чином, посилання
позивачки на лист ВАТ «Черкасигаз» про самовільно збудовану вбиральню судом є
безпідставними, так як зазначалось вище, дана вбиральня побудована в 1949
році,  хоч в проект газопроводу в 1981
році працівниками архітектури вона внесена  не була.

Крім того, як зазначила
сама позивачка, власницею будинку вона стала в 1979 році, дана вбиральня з
вигрібною ямою була на той час побудована, вона не зверталась до суду та в інші
інстанції, а тому нею пропущений трьохрічний термін звернення до суду . Питання
про поновлення даного терміну позивачка перед судом не ставила, що  є підставою для відмови в задоволенні позову
відповідно до вимог ст.267 ЦК України.

При таких обставинах
суд приходить до висновку, що вимоги позивачки не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, а тому до задоволення не підлягають.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 5.10.11. 209, 212. 214, 215, 218 ЦПК України, ст.
267, 391 ЦК України, суд

В и
р і ш и в :

Позов ОСОБА_1
доОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування
будинком - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий :