Справа №2-260/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28
липня 2008 року                                             Підгаєцький
районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого
судді                                Горуц Р.О.

при
секретарі                                         Костенюк
М.Я.

з
участю позивача                                 ОСОБА_1.

з
участю відповідача                             ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі засідань в місті Підгайці справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання особи такою,
що втратила право користування жилим приміщенням
, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2. про визнання особи такою, що втратила право користування
жилим приміщенням.

В судовому судовому засіданні позивач позов підтримала та
пояснила , що їй на праві приватної власності належить
житловий будинок ,що в АДРЕСА_1 ,в якому з вересня 2003 року прописана
відповідачка. Остання на протязі 5 років проживає в будинку своїх батьків і
добровільно виписуватись з її будинку ,не бажає.

Даний
будинок подарований їй братом ОСОБА_3. згідно договору
дарування житлового будинку з господарськими будівлями від 19 лютого 2008 року.

Просить
задовольнити її позовні вимоги ,визнавши ОСОБА_2. такою, що втратила право користування жилим приміщенням ,оскільки їй це
необхідно для отримання субсидій.

Відповідач
ОСОБА_2. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила ,що в будинку
ОСОБА_3. та його дружини ,вона прописана та
проживає з 26 вересня 2003 року. З того часу вона постійно доглядала за вищевказаними
особами та допомагала їм по господарству ,аж до листопада 2007 року ,тобто до того часу коли позивачка
забрала проживати ОСОБА_3. до себе додому в с. Новосілка Підгаєцького району та
закрила житловий будинок останнього на
замок. Дружина ОСОБА_3. була -її батька тіткою ,тобто її бабці ,а батькової матері -рідною сестрою.

За життя тітки ,між ними була усна
домовленість ,що за те ,що вона доглядає за ними ,житловий будинок ,що
вАДРЕСА_1 перейде у її власність,оскільки у
них своїх дітей не було. 5 листопада 2004 року ОСОБА_3. в Сільцівській
сільській раді було складено заповіт , яким він вищевказаний житловий будинок з
надвірними будівлями заповів їй.

Проте
,позивачка скориставшись хворобливим станом свого брата ОСОБА_3. і стала власником вказаного житлового будинку.

Свідки ОСОБА_4 ОСОБА_5. ,ОСОБА_6. ,ОСОБА_7. в судовому засіданні пояснили ,що є подругами відповідачки.
їм відомо ,що ОСОБА_2. часто ночувала в
житловому будинку ОСОБА_3обходила їх та
допомагала все по господарству. Сім'я ОСОБА_3говорили ОСОБА_2. ,що вона для них як дочка і щоб остання робила
ремонти у їх будинку на свій розсуд ,так як будинок все одно буде
її.

Свідок ОСОБА_3. суду пояснити не зміг нічого ,оскільки на
одне й те ж запитання сторін ,останній відповідав
по різному ,при цьому не впізнав
відповідачку та на запитання останньої відповів ,що його дружина не померла
,а знаходиться в дома.

Свідок ОСОБА_8суду пояснив ,що є чоловіком позивачки.
Разом із дружиною часто їздили до її брата ОСОБА_3.
та його дружини , навідували їх і допомагали їм по господарству. Відповідачки
вони там не бачили і вона там не проживала ,а обходила сім'ю ОСОБА_3-соціальний
працівник.

Свідок
ОСОБА_9. в судовому засіданні пояснила ,що живе по сусідству з позивачкою.
Багато разів разом їздили на базар чи до млина в м. Підгайці і заїжджали до
брата позивачки ОСОБА_3. ,при цьому по місцю
його проживання нікого,крім нього самого та його дружини не бачила.

Свідок ОСОБА_10в судовому засіданні пояснила ,що є
матір'ю відповідачки. їй відомо ,що її дочка на
протязі багатьох років доглядала за сім'єю
ОСОБА_3„допомагала їм по господарству і робила в їх житловому будинку ремонти
,а також їм допомагали по господарству вона з чоловіком. Дуже часто її
дочка ночувала в будинку вказаної сім'ї ,де й була прописана

Свідок
ОСОБА_11суду пояснив ,що часто приходив до свого колеги ОСОБА_3. і при цьому завжди там бачив ОСОБА_2. Йому відомо, що остання постійно допомагала сім'ї ОСОБА_3, а
саме обходила їх , поралась по господарству і ін. Дружина ОСОБА_3. весь
час говорила, що ОСОБА_2. є як їхньою
дитиною і що свій будинок вони залишать саме їй.

Свідок
ОСОБА_12. суду пояснив ,що ОСОБА_3. з дружиною проживали в с. Сільце. В них
дітей не було і більше з ними ніхто не проживав ,але інколи в день він бачив
,як сім'я ОСОБА_2їм допомагали по господарству.

СвідокОСОБА_13. в
судовому засіданні пояснив ,що за усною згодою ОСОБА_14. відповідачка була
прописана у їх житловому будинку ,шо в АДРЕСА_1
Йому відомо ,що ОСОБА_2. ніколи не проживала по вищезазначеному адресу ,а лише часто приходила до сім'ї ОСОБА_3допомагаючи
їм по господарству. Він був в складі комісії ,яка проводила обстеження житлового будинку ,що належав ОСОБА_3.
,а в даний час належить позивачці ОСОБА_1. Тричі проводячи таке
обстеження комісією було встановлено ,що ОСОБА_2. не проживає у житловому будинку власником якого є позивачка ,про що було
складено відповідні акти.

Свідок
ОСОБА_15в судовому засіданні пояснила ,що вона була в складі комісії ,яка
проводила обстеження житлового будинку ,що належав ОСОБА_3. ,а в даний час
належить позивачці ОСОБА_1. Тричі проводячи
таке обстеження комісією було встановлено ,що ОСОБА_2. не проживає у
житловому будинку власником якого є позивачка ,про що було складено відповідні акти. їй не відомо чи
ОСОБА_2. з вересня 2003 року проживала в будинку ОСОБА_3.

Суд , заслухавши
пояснення сторін, свідків ОСОБА_4ОСОБА_5., ОСОБА_6. ,ОСОБА_7., ОСОБА_3. ,
ОСОБА_8,ОСОБА_9., ОСОБА_16.,
ОСОБА_11,ОСОБА_12. ,ОСОБА_17. , ОСОБА_18 дослідивши матеріали справи , прийшов до переконання , що позов
підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав.

Згідно
ч.ч.1,3 ст.98 ЖК України ,наймач жилого приміщення та члени його сім'ї ,які проживають разом з ним ,можуть за
взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні ,що є
в їх користуванні,інших осіб без стягнення
плати за користуванням приміщенням
(тимчасових жильців) ,в тому числі опікуна чи піклувальника , який не є членом сім'ї наймача.

Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї ,які
проживають разом з ним зобов'язані негайно звільнити
приміщення ,а в разі відмовлення -
підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно
до ч.1 ст.99 ЖК України піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле
приміщення не набувають незалежно від тривалості
проживання.

Судом
встановлено ,що позивач ОСОБА_1. згідно договору дарування серії ВКІ №082360 за
реєстром №171 від 19 лютого 2008 року є власником житлового будинку з
господарськими будівлями ,що в АДРЕСА_1 ,що
підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Підгаєцького
районного бюро технічної інвентаризації серії ССЕ №326278 від 25.02.2008 року.

Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями
належав рідному брату позивачки
- ОСОБА_3.

19 лютого 2008 року
ОСОБА_3. згідно договору дарування житлового
будинку з господарськими будівлями передав у власність ОСОБА_1. житловий будинок з господарськими будівлями ,що в АДРЕСА_1

За життя дружини
бувшого власника будинку -ОСОБА_14. та за її усної згоди відповідач ОСОБА_2. в
вересні 2003 року була прописана у ньому ,не як член даної сім'ї,оскільки вона не
відноситься до такого ,а як тимчасовий жилець. ОСОБА_14. була рідною сестрою бабці
відповідача.

На вимогу теперішнього власника житлового будинку ОСОБА_1., відповідач ОСОБА_2. відмовляється
добровільно звільнити (виписатись) із вказаного приміщення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку ,що позов
ОСОБА_1. підставний , а тому
підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ,
215,221 ЦПК України, ст. ст. 98,99 ЖК України , суд , -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 особою , що втратила право користування жилим приміщенням та виселити її без надання
іншого жилого приміщення з житлового
будинку , що в АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на
його оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано Тернопільському апеляційному суду через Підгаєцький районний суд
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається Тернопільському апеляційному суду через Підгаєцький районний суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий: