Справа  №2-2733/08
15 жовтня 2008 року                                                                                              м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді:                                                                                          Дзярук
при секретарі:                                                                                                  Кожушаній
за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ в натурі
частки із майна, що є спільній сумісній власності, визнання права власності на
прості іменні цінні акції та банківські вклади в порядку спадкування за законом
та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання дійсними
договорів купівлі-продажу 2/3 часток квартири, визнання права власності на
Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ
в натурі частки із майна, що є спільній сумісній власності, посилаючись на те,
що АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власностіОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Після її смерті відкрилася спадщина на
частину спірної квартири, спадкоємицею за заповітом стала ОСОБА_1 ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 Після його смерті також відкрилася спадщина у вигляді частки в
спірній квартирі. Спадкоємцем за законом першої черги є ОСОБА_4  Позивачі в передбачений законом термін подали
до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва
їм було відмовлено, оскільки частки померлих не виділені. В зв'язку з чим вони
змушені звернутися до суду з зазначеним позовом. Згодом ОСОБА_4 надав до суду
додаткову позовну заяву до ОСОБА_3 про визнання права власності на  прості іменні акції та банківські вклади в
порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 В обґрунтування
своїх позовних вимог послався на той факт, що не може отримати в нотаріальній
конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки заяву про прийняття спадщини
до нотаріальної контори також подав ОСОБА_3
Відповідачем ОСОБА_3 подана зустрічна позовна вимоги до ОСОБА_4 та ОСОБА_1
про визнання дійсними договорів купівлі-продажу 2/3 часток квартири, визнання
права власності на квартиру. Позивач по зустрічному позову посилається на те,
що АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності йому та
померлимОСОБА_5, ОСОБА_6 Після їх смерті спадщину у вигляді часток в спірній
квартирі прийняли відповідачі. З кожним з них він уклав договір купівлі-продажу
1/3 частини спірної квартири. Умови договору були виконані сторонами в повному
обсязі, однак від нотаріального посвідчення відповідачі ухиляються, посилаючись
на те, що не готові документи. Просить суд визнати договори дійсними та у
зв”язку з тим, що по договорам у власність йому переходить 2/3 частини
квартири, а 1/3 частина належить йому відповідно до свідоцтва про право
власності, просить суд визнати за ним право власності в цілому на квартиру.
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, свої інтереси довірив представляти ОСОБА_2
Представник позивача по первісному
позову ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 успадкував частину
спірної квартири від батька ОСОБА_6 Оформити право на спадщину не зміг,
оскільки в нотаріальній конторі послалися на те, що частки не виділені та
запропонували звернутися до суду. Однак в зв'язку з тим, що ОСОБА_3звернувся до
суду з зустрічним позовом про визнання договору купівлі-продажу, укладеного між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дійсним, відмовляється від позовних вимог щодо визначення
частки та просить тільки задовольнити позовні вимоги в частині визнання права
власності на прості іменні акції та банківські рахунки, а також в повному
обсязі визнала зустрічні позовні вимоги.
ОСОБА_1 в судовому засіданні також відмовилася від позовних вимог щодо
виділення часток та визнала зустрічний позов.
Відмова позивачів по первісному позову в частині виділу часток судом
ОСОБА_3позовні вимоги ОСОБА_4 щодо визнання права власності на прості
іменні акції та банківські рахунки в порядку спадкування за законом визнав. По
своєму позову пояснив, що уклав з відповідачами договори купівлі-продажу частин
спірної квартири як зі спадкоємцями померлих співвласників. Однак відповідачі
ухиляються від нотаріального посвідчення, оскільки нема правовстановлюючих
документів. Просить його позов задовольнити.
Вислухавши пояснення сторін,  дослідивши інші докази, що є в справі, суд
вважає, що позови не підлягають задоволенню в зв'язку з наступним.
Судом встановлено, що АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва
про право власності на житло НОМЕР_1 від 28.01.1994р. та копією технічного
паспорту (а.с. 13, 14). ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть (а.с. 8). Після її смерті з заявами до нотаріальної
контори про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 та
ОСОБА_1, що вбачається з копії спадкової справи померлої ОСОБА_5 Померлою був
ІНФОРМАЦІЯ_3складений заповіт на ім'я ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина, в т.ч. на частину спірної квартири. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.
7). Після його смерті з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори
звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується копією спадкової справи
померлого (а.с. 42, 43). Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, в т.ч. на
частину спірної квартири. Оскільки угоди між співвласниками спірної квартири
щодо часток не було, кожному належить по 1/3 частині. В зв'язку з чим між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також ОСОБА_1, тобто спадкоємцями померлих, були укладені
договори купівлі-продажу 1/3 частини спірної квартири з кожним (а.с. 25, 26).
Відповідно до договорів ОСОБА_4 зобов'язався нотаріально посвідчити договір до
01.08.2008р., а ОСОБА_1 - до 12.08.2008р.
обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
до ст.. 1 Закону України „Про нотаріат” від 02.09.1993р. № 3425-XII з
подальшими змінами (надалі Закон), нотаріат в Україні - це система органів і
посадових осіб,  на які покладено
обов'язок посвідчувати  права,  а
також  факти,  що мають
юридичне  значення,  та
вчиняти  інші  нотаріальні
дії, передбачені  цим  Законом,
з  метою    надання    їм    юридичної вірогідності. Видача свідоцтва про право на спадщину покладається на державні
нотаріальні контори (ст.. 34 Закону).
ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до
нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому
свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Ст.. 1299 ЦК України
передбачає, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме
майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.. 182 цього
Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту
державної реєстрації цього майна.
вбачається з матеріалів справи після смерті ОСОБА_7 до нотаріальної контори
звернулися два спадкоємця - ОСОБА_6, чоловік померлої, як такий, що постійно
проживав на час відкриття спадщини з померлою та ОСОБА_1 - спадкоємець за
заповітом. У складі спадщини є нерухоме майно, зокрема частка в спірній
смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори в передбачений законом строк з заявами
про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_4 - син померлого та ОСОБА_3У складі
спадщини також є нерухоме майно, зокрема частка у спірній квартирі.
наданих до суду копій спадкових справ вбачається, що спадкоємці не виконали
свій обов»язок, передбачений цивільним законодавством щодо звернення до
нотаріуса  за видачею свідоцтва про право
на спадщину на нерухоме майно. Посиланням позивачів на відмову нотаріальної
контори у видачі свідоцтва про право на спадщину безпідставні, оскільки відмова
відсутня у спадкових справах. Згідно п. 12 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. „Про судову практику у справах про спадкування” (надалі Постанова) у разі смерті співвласника
приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві
спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними
(частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого
співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на
спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.  Таким чином, суд приходить до висновку про те,
що спадкоємці не зверталися до нотаріальних контор для отримання свідоцтва про
право на спадщину та не виконали у зв»язку з цим вимоги, передбачені цивільним
законодавством і не набули право власності на спадкове майно, а саме на
нерухоме майно, в т.ч. на частки у спірній квартирі, а тому не мали право їх
відчужувати. Крім цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не є єдиними спадкоємцями померлих.
Так, зі спадкової справи померлої ОСОБА_7 спадщину прийняв її непрацездатний
чоловік ОСОБА_6, який в незалежності від існування заповіту має обов»язкову
частку. Таким чином, ОСОБА_1 вже не могла успадкувати 1/3 частину спірної
квартири. У зв»язку з цим, спадковим майном після смерті ОСОБА_6 не є тільки
1/3 частина спірної квартири, а також обов»язкова частка в порядку спадкування
після смерті дружини ОСОБА_7, а тому ОСОБА_4 не міг успадкувати тільки 1/3
частину спірної квартири.
На підставі ст.. 657 ЦК України договір купівлі-продажу
.... квартири......укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст.. 658 ЦК України право продажу
товару......, належить власникові товару.
Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не набули право власності на нерухоме майно, а
саме частки в спірній квартирі, вони не мали право відчужувати їх, тобто на
момент укладення договорів не були власниками. Крім цього,  предмет договорів купівлі-продажу не
відповідає дійсним часткам, які мають успадкувати ОСОБА_4 та ОСОБА_1
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір
Суд не вбачає в діях відповідачів по зустрічному позову ухилення від нотаріального
посвідчення договорів, а вбачає не виконання ними вимог цивільного
законодавства щодо належного оформлення права власності на спадкове нерухоме
майно та у зв»язку з чим можливості відчуження.
Позовні вимоги ОСОБА_4 щодо визнання права власності на прості іменні акції
та банківські рахунки також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не
надано до суду доказів існування зазначеного майна. Посилання позивача в заяві,
що відомості про зазначене майно знаходяться в матеріалах спадкової справи, не
відповідають дійсності. В наданій до суду Мелітопольською районної державною
нотаріальною конторою копії спадкової справи на 9 аркушах після померлого
ОСОБА_6 жодних документів, які б свідчили про існування переліченого майна
ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.  В судовому
засіданні  позивачем  ОСОБА_4 не   доведена
обгрунтованість висунутих
ним позовних вимог.  Крім цього,
відповідно до п. 23 Постанови за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про
визнання права власності на спадщину судовому розглядові не підлягають. Позивач
не надав до суду доказів неможливості оформлення права власності на майно через
нотаріальну контору, навпаки на думку суду, є всі підстави для оформлення права
власності в передбаченому законом порядку через нотаріальну контору.
Таким чином, суд не вбачає порушення прав кожним із сторін, щоб передбачало
захист їх прав у суді, а вбачається намагання їх ухилитися від виконання норм
законодавства та перекласти свої обов»язки на суд.
На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 1, 34 Закону України «Про нотаріат»
від 02.09.1993р. № 3425-XII, ст.ст. 182, 220, 657, 658, 1269, 1297, 1299 ЦК
України,  п.п. 12, 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. „Про судову практику у справах про спадкування” , ст. ст. 60, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подання апеляційної
скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя:                                                                                              М.П.
Дзярук