справа №2-1235/08
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27
серпня 2008 року                                                                         м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді Олійника В.П.,

при секретарі - Павленко О.В.,

з участю сторін,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні справу за позовом    ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач
звернулась до суду із позовом  про
розірвання шлюбу, укладеного 25 жовтня 2003 року із ОСОБА_2, посилаючись на те,
що від шлюбу  вони мають малолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спільне життя з відповідачем не склалося, взаємні
непорозуміння призводять до постійних конфліктів, їх сім"я  фактично розпалася, сторони мають різні
характери і погляди на життя, шлюбні відносини неодноразово припинялися,  примирення між ними неможливо.

В
попередньому судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених
обставин, на примирення не згодна, пояснивши, що з моменту одруження
неодноразово припинялись шлюбні відносини, при цьому вона переїжджала жити до
своєї матері, в даний час спільно із відповідачем не проживає, на примирення не
згодна, дитина після розірвання шлюбу буде проживати із позивачем, спору про
поділ спільного майна не виникає.

Відповідач
в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати,
на примирення не згоден.

Заслухавши
сторони та дослідивши усі докази по справі, суд відповідно до ст.130 Цивільного
процесуального кодексу УкраЇни з"ясував можливість врегулювання спору до
судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає за необхідне
задовольнити позов відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу
України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105,
110, 112 Сімейного кодексу України. Суд з"ясував фактичні  взаємини подружжя та дійшов висновку, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та
інтересам дитини, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати, поклавши
витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС на відповідача. Визнання
відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи
вищезазначене, на основі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,
керуючись ст.ст.60, 130, 174,  212-215
Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25 жовтня 2003 року у виконкомі
Перебудівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області за
актовим записом №04.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути із ОСОБА_2 17 (сімнадцять)
гривень державного мита на користь держави, звільнивши від сплати державного
мита   ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня  його проголошення та подання  апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя
Олійник В.П.