Справа  № 2-775/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 червня  2008 року
Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської  області

в  складі:
головуючого-судді   Зарічної
Л.А.,

при  секретарі : Голушко Н.А.,

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  в м.Прилуках
цивільну  справу  за
позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до  ОСОБА_3,
треті особи  ОСОБА_4, що діє у
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої  ОСОБА_5,   ОСОБА_6, що діє у своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього ОСОБА_7  про
усунення перешкод  в користуванні
підвальним приміщенням,-

В С Т А Н О В И В  :

В АДРЕСА_1 розташований одноповерховий будинок, в якому  мається 5 квартир, що належать на праві
приватної власності сторонам по справі.

Посилаючись на ті обставини, що   у даному будинку мається підвальне
приміщення, що знаходиться під квартирою
НОМЕР_1, яка належить відповідачці
ОСОБА_3.,  та яка стала
одноособово ним  користуватися, оскільки
встановила  двері та  повісила замок, позивачі  ОСОБА_1. та
ОСОБА_2, як  власники квартир
відповідно  НОМЕР_2 та НОМЕР_3 звернулися
до суду із позовною  заявою  про усунення перешкод у користуванні
підвальним приміщенням.

В судовому засіданні   ОСОБА_1 та
представник  ОСОБА_2- ОСОБА_8.
підтримали позовні вимоги та пояснили, що
незважаючи на ті обставини, що
підвальне приміщення знаходиться
лише під квартирою  НОМЕР_1,  вважають, що
мають законне право  на
користування  підвальним приміщенням,
оскільки  відповідно до Закону України
«Про приватизацію державного житлового фонду»,
власники квартир  багатоквартирних
будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і передаються вони у власність квартиронаймачів
безоплатно і окремо приватизації не підлягають.
А оскільки  відповідачка  чинить перешкоди у користуванні  цим підвальним приміщення, вважають, що таким
чином ущемляються їх законні права, як власників квартир.

Відповідачка ОСОБА_3. та її
представники ОСОБА_9 та  ОСОБА_10 не
визнали позовні вимоги посилаючись на ті обставини, що  вказане підвальне приміщення належить
позивачці , оскільки вона придбала його
згідно договору дарування,  та
зважаючи на ті обставини, що ним   жодний
із співвласників будинку не користувався,
вони було захаращене,  було
притулком для бомжів  та наркоманів, що
вподальшому призвело  до порушення
цілісності її квартири, а саме прогниття підлоги,  яка є одночасно  стелею підвального приміщення.

Треті особи
ОСОБА_4 та ОСОБА_6., що діють у своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх дітей не заперечили проти задоволення позовних вимог, посилаючись
на  ті обставини, що дійсно  підвальне приміщення повинно
використовуватися  не лише відповідачкою.

Вислухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи  суд
приходить до наступного висновку:

Згідно договору дарування від 25.10.2005
року  (а.с.7)  вбачається, що власником  квартири НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1 є
ОСОБА_1, що також підтверджується
витягом про реєстрацію права на нерухоме майно (а.с.8).

Згідно свідоцтва  про право власності на нерухоме майно   (а.с.10) вбачається, що квартира НОМЕР_3 у
будинку  АДРЕСА_1  приватизована згідно  Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду» і належить відповідно по 1/3 частині

ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що
також підтверджується  витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11).

Згідно  договорів дарування  (а.с.
)  вбачається, що  власником квартир НОМЕР_2 та НОМЕР_5 у будинку
АДРЕСА_1 є ОСОБА_3,  яка після одруження
змінила прізвище на  «ОСОБА_3»

Згідно  довідки Прилуцького МБТІ (а.с.96) вбачається,
що  власником квартир НОМЕР_4 у
будинку  АДРЕСА_1 , є  у рівних частках ОСОБА_7  та
ОСОБА_6, яка після одруження змінила прізвище на «ОСОБА_6»(а.с.62).

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_11,  ОСОБА_12., ОСОБА_13
пояснили  , що приймали участь  у ремонтних роботах підвального приміщення по
АДРЕСА_1 на вимогу  відповідачки. Дане
приміщення було схоже на  сміттєзвалище
та притон для бомжів та наркоманів.
Про  використання його всіма
власниками будинку  вони не могли
вказати.

Свідок
ОСОБА_14.  в судовому засіданні
пояснив, що  вказане підвальне приміщення  знаходилося під належною  йому квартирою, і саме через неналежне утримання  такого приміщення   його квартира прийшла у неналежний стан,
оскільки  цвіль та мокроти,  неприємні запахи  проникали
до його квартири через
підлогу,  яка була одночасно і
стелею підвалу. Саме підвальне приміщення було
у захаращеному стані, де завелися миші та криси, та яке було
сховищем  для  наркоманів та бомжів.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила,
що  через неналежний стан  підвального
приміщення та неможливістю його використання було прийнято рішення про
передачу його  лише одному власнику -
власнику квартири НОМЕР_1.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16,
ОСОБА_17 ОСОБА_18 та ОСОБА_19 пояснили, що
приймали участь в обстеженні
підвального приміщення  за адресою
АДРЕСА_1 та  зважаючи на  стан цього приміщення дійшли висновку про
неможливість використання його  всіма
власниками  квартир.

Як вбачається із матеріалів справи  та показів сторін, свідків, вказаний
будинок   являє собою одноповерхову
споруду, де розміщено 5 квартир, де під
частиною одної із квартир розташоване так зване підвальне
приміщення.

Відповідно до Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду»,  власники
квартир  багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів
зовнішнього благоустрою.  Такі приміщення
передаються  у власність квартиронаймачів
безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Однак, як
було встановлено в судовому засіданні,
через  неналежний технічний стан
та можливість  порушення цілісного стану
будинку в цілому,  було прийнято
рішення  про передачу даного приміщення
у  користування  лише тієї квартири, під якою це приміщення
знаходиться та в подальшому відбулося його приватизація та відчуження і   ОСОБА_3. стала правомірним власником  цього приміщення разом із квартирою  згідно договору дарування, яке  було визначено як льох (а.с.86), що
підтверджується також і технічним паспортом, виготовленим на дане приміщення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України  право власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності  вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена
судом.

Право власності у набувача майна за договором
виникає з момен6ту передання майна, якщо інше не встановлено  договором або законом. У випадку , коли такий
договір підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з
моменту такої реєстрації.

Оспорюване приміщення  належить позивачці згідно договору дарування
від 09.02.2004 року,  який
зареєстрований  у 27.03.2004 року у
електронному Реєстрі  прав  власності нерухомого майна,   тобто позивачка  законно набула права власності на дане
приміщення,  і підстав вважати даний
договір на даний час недійсним судом  не
встановлено і тим паче, що така вимога стороною позивача не ставилася.

А тому суд вважає, що на даний час
позивачка правомірно одноособово користується  підвальним приміщенням (льохом), яке належить
їй на праві приватної власності, та не вбачає
можливості користуватися таким позивачами по справі, оскільки право
власності є непорушним.

Тому,  керуючись ст.ст.328, 334 ЦК
України, ст.ст 213-216, 218  ЦПК   України суд -

В И  Р  І  Ш
И  В:

У позові
ОСОБА_1  та ОСОБА_2  до ОСОБА_3
про усунення перешкод  у
користуванні підвальним приміщеням-відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі впродовж 10 днів з дня його проголошення до Прилуцького міськрайонного
суду апеляційної скарги або заяви про апеляційне оскарження із наступним  поданням апеляційної скарги протягом 20 днів
Апеляційному суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

СУДДЯ (підпис)

З оригіналом згідно.

Рішення набрало законної сили 01.07.2008 року.

СУДДЯ
Л.А.Зарічна