Справа № 2-612/08 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

21
листопада 2008 року
СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННІЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого   - судді Слоквенко Г.П.

при секретарі - Філюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судновому засіданні у смт. Солоне справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної
інформації та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачки про спростування недостовірної інформації
та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що 10.07.2008 року в с.Калинівка Солонянського району,
відповідачка поширила проти нього недостовірну інформацію шляхом повідомлення
цієї інформації ОСОБА_3про те, що він 09.11.2006 року вигнав її з будинку.

11.07.2008 року в с.Калинівка
Солонянського району, відповідачка поширила проти нього недостовірну інформацію
шляхом повідомлення цієї інформації ОСОБА_4 про те, що він не доглядав за
матір'ю, не допомагав їй, не давав їй їжу, ліки, схиляв її до зловживання
алкоголем.

17.07.2008 року відповідачка поширила
проти нього недостовірну інформацію написавши листа до Військової сільської
ради Солонянського району, в якому зазначила, що він побив її, від'єднав
будинок матері від мережі водопостачання, енергопостачання, газопостачання та
знищує рослини на городі.

19 липня 2008 року в с.Вовніги
Солонянського району, відповідачка поширила проти нього недостовірну інформацію
шляхом повідомлення цієї інформації ОСОБА_5 про те, що він 06.07.2008 року
вигнав її з будинку.

У позовній заяві позивач прохає
зобов'язати відповідачку спростувати вищевказану інформацію та стягнути з
відповідачки на його користь 1000 гривень моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач відмовився
від вимог про спростування недостовірної інформації, поширеної відповідачкою
11.07.2008 року та 19.07.2008 року. В іншій частині позовні вимоги підтримав і
пояснив, що 10.07.2008 року в с.Калинівка Солонянського району, відповідачка
поширила проти нього недостовірну інформацію шляхом повідомлення цієї
інформації ОСОБА_3про те, що він 09.11.2006 року вигнав її з будинку.

17.07.2008 року відповідачка поширила
проти нього недостовірну інформацію написавши листа до Військової сільської
ради Солонянського району, в якому зазначила, що він побив її, від'єднав
будинок матері від мережі водопостачання, енергопостачання, газопостачання та
знищує рослини на городі.

Прохав визнати відомості, такими, що ганьблять
його честь, гідність та ділову репутацію, зобовязати відповідачку спростувати
проголошенні та надруковані відомості та стягнути з відповідачки на користь
позивача 1000 гривень спричиненої моральної шкоди.

Відповідачка в судовому засіданні позов не
визнала та пояснила, що 10 та 11 липня 2008 року вона була на роботі у
м.Дніпропетровську і таким чином не могла розповсюджувати негативну інформацію
в с.Вовніги, а с.ОСОБА_4 не бачилась більше року.

Також пояснила, що ОСОБА_6 є матір'ю її та
позивача. Ще за життя ОСОБА_6 позивач від'єднав її будинок від мережі
водопостачання, енергопостачання, газопостачання. Крім того, після смерті
ОСОБА_6 позивач виганяв її з хати, хоча вона прописана в ній, бив її і забрав
ключі від хати.

Свідок ОСОБА_3в судовому засіданні
пояснила, що в червні 2008 року відповідачка їй говорила, що у неї з позивачем
виникають сварки і що позивач бив її.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив, що одного разу відповідачка прийшла до нього і розповіла, що позивач
вигнав її з дому, що в неї постійно виникають з позивачем сварки із-за хати
ОСОБА_6, яка є їх матір'ю.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні
пояснив, що йому не відомо, чи бив позивач відповідачку. В хаті зараз ні хто не
живе. Газ та світло відключили з метою економії.

Суд, заслухавши сторони, свідків,
дослідивши докази, що є у матеріалах справи, приходити до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.07.2008 року до
Військової сільської ради Солонянького району від відповідачки надійшов лист, в
якому вона зазначає наступне : «В селі Вовніги, я прописана з 2006 року у
господарстві матеріОСОБА_6 нині померлої… …Але мій брат ОСОБА_1 не дозволяє
мені там з'являтися, перекрив воду, відрізав світло і погрожує відрізати газ,
відібрав ключі. Посаджене мною в огороді знищив… …Постійно обливає мене брудом,
і навіть мене вдарив…» (а.с.56).

Вказані в листі відомості про те, що
позивач : «Посаджене мною в огороді знищив… …і навіть мене вдарив…» не
відповідають дійсності і підлягають спростуванню, оскільки є такими, що
порочать честь, гідність позивача, а саме, в судовому засіданні не встановлено, а відповідачкою не підтверджено, що позивач
здійснював дії на які позивач посилалися у зазначеному листі. Так, про факт побиття говорив лише свідок ОСОБА_3,
якому цей факт став відомий лише зі слів відповідачки, а сам він цього не
бачив. Також ні чого не відомо про побиття позивачем відповідачки і іншим
свідкам. Також не доведено і факт знищення
позивачем городу відповідачки. Тобто, відповідачка в судовому засіданні не довела факту, на які вона посилається у оспорюваному листі.

Згідно ч.3 ст.277 ЦК України,
негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа,
яка її поширила, не доведе протилежного. На підставі
ч.4 ст.277 ЦК України «спростування недостовірної інформації здійснюється
особою, що поширила інформацію...», а відповідно до ч.7 ст.277 ЦК України
«спростування недостовірної інформації здійснюється таким же способом, яким
вона була поширена».

Таким чином, вимога позивача про
спростування недостовірної інформації викладеної в листі до сільської ради
підлягає задоволенню.

Що стосується факту поширення
недостовірної інформації 10.07.2008 року в с.Калинівка, шляхом повідомлення
цієї інформації ОСОБА_3, то факт розповсюдження цієї інформації не знайшов
свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки допитана в якості свідка
ОСОБА_3пояснила, що відповідачка розповідала їй лише про те, що позивач побив
її, а не вигнав з будинку.

Таким чином, у судовому засіданні не
встановлено, а позивач не довів належними доказами, факту поширення відомостей
10.07.2008 року, що не відповідають дійсності, ганьблять його честь і гідність
та ділову репутацію.

Розглядаючи питання про
відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд вважає необхідним, задовольнити
цю вимогу частково, оскільки, за ч.2 п.4 ст.23 ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав, що
полягає в приниженні честі,
достоїнства, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. А
відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошима,
майном або іншим способом”. Також, при винесенні рішення суд враховує положення
ст.280 ЦК України, згідно якої: якщо фізичній особі внаслідок порушення його
особистого немайнового права заподіяний моральна шкода, то вона підлягає
відшкодуванню.

Позивач зазнав моральні
страждання, через інформацію викладену в листі до сільської ради, оскільки вона
не відповідає дійсності та принижує його честь, гідність як людини.

Таким чином, відповідно вимога
про стягнення завданої моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, в
рамках доведених вимог, у розмірі 200 гривень, оскільки позивач з 1998 року по
2006 рік працював головою Військової сільської ради (а.с.11) і відповідачка,
поширивши неправдиві відомості про позивача у листі до Військової сільської
ради, головою якої тривалий час був позивач, змусила сумніватися відносно його
порядності, фактично звинуватила у скоєні злочину.

На підставі викладеного, керуючись
Постановою Пленуму   Верховного Суду
України “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди”, ст.ст. 23,277, 280, 297, 1168 ЦК України 2003
року, ст.10,11,57,60,88,212,213,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування
недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_2
спростувати поширені в листі до Військової сільської ради Солонянського
району Дніпропетровської області від 17.07.2008
року відомості, що не відповідають дійсності і
порочать його честь, гідність, а саме, про те, що «позивач побив відповідачку
та протиправно знищує майно - город», шляхом надіслання письмового повідомлення
про іі недостовірність Військової сільської ради Солонянського
району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 200(двісті) гривень спричиненої моральної шкоди, відмовивши
у задоволенні іншої частини позову.

Стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 66 (шістдесят шість) гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
Дніпропетровського апеляційного суду через
районний суд, шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення
заяви про апеляційне оскарження та протягом
двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження поданням апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: суддя