Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 року                               м.Маріуполь

Іллічівський
районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Ткаченко
Т.Б., при секретарі    Чудіної Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Старо-Кримської селищної ради м.Маріуполя, 3-я особа:
ОСОБА_2, про визнання дійсними угоди купівлі-продажу та договору дарування,
визнання права власності на будинок та самочинно збудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2008 року
позивачка звернулась до суду з позовом до Старо-Кримської селищної
ради м.Маріуполя, 3-ої особи ОСОБА_2, в якому просить визнати угоду
купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсною, визнати договір дарування від
21.01.2001 р. дійсним, визнати за нею право власності на домоволодіння та на
самочинно збудоване майно, а саме: нежитлову прибудову літ.АІ-1, площею 23,1
мІ, житлову прибудову літ.Аі-1, житлової площею 9,5 мІ, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

В обґрунтування
позовних вимог ОСОБА_1 у судовому засідання пояснила, що на підставі свідоцтва
про право власності НОМЕР_1 від 12.03.1979 р. 23/100 частини будинку АДРЕСА_1
належить ОСОБА_5. 16.03.1988 року ОСОБА_3 уклав з її батьком ОСОБА_4 договір
купівлі-продажу даного домоволодіння, за яке останній сплатив 4000 руб. Договір
було укладено при свідках, нотаріально не посвідчувався. Купив даний будинок,
ОСОБА_4 передав його у користування позивачки. 21.01.2001 р. батько склав
договір дарування будинку на користь ОСОБА_1, який теж було укладено при
свідках, підписи було посвідчено головою квартального комітету. ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
ОСОБА_3 помер. ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер батько позивачки - ОСОБА_4

У період користування
домоволодінням позивачкою були самочинно збудовані нежитлова прибудова
літ.АІ-1, площею  23,1 мІ, житлова
прибудова літ.Аі-1, житлової площею 9,5 мІ. Вказані
будови не були прийняті в експлуатацію і правовстановлюючого документа на них
видано не було.

Згідно з  висновком спеціаліста по будівництву № 1605
від 23.09.2008 року, всі будови
збудовані без порушення санітарно - гігієнічних вимог та умов
пожежобезпеки, знаходяться у задовільному технічному стані та можуть безпечно
експлуатуватись у майбутньому, що дає підставу до задоволення його позовних
вимог.

Позивачка просить
суд, визнати дійсним договір купівлі-продажу 23/100 частини АДРЕСА_1, укладений
16.03.1988 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, визнати дійсним договір дарування даного
будинку, укладений 21.01.2001 р. ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6, а також визнати за
нею право власності на житловий будинок літ.А-1, а також на самовільно зведені
нежитлову прибудову літ.АІ-1, площею 23,1 мІ, житлову прибудову літ.Аі-1,
житлової площею 9,5 мІ, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Представник
відповідача - Старо-Кримської селищної ради м.Маріуполя - у судове засідання не
з'явився, у матеріалах справи є заява про розгляд справи у відсутності
відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позовних
вимог не заперечують.

3 особа - ОСОБА_2 -
у судовому засіданні пояснив, що 77/100 частина будинку АДРЕСА_1 належить йому
на праві власності. ОСОБА_3 продав належну йому частину будинку у розмірі
23/100 ОСОБА_4 Після укладення договору купівлі-продажу у будинок
вселилась  його дочка ОСОБА_1 та мешкає у
ньому по теперішній час. Йому також відомо, що батько позивачки подарував їй цю
частку будинку, після чого вона зробила прибудови. Проти задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Суд, вислухавши позивачку,
3-ю особу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з свідоцтвом
про право власності НОМЕР_1 від 12.03.1979 р. ОСОБА_5 належить 23/100 частини
будинку АДРЕСА_1.

Згідно з договором
купівлі-продажу від 16.03.1988 р. ОСОБА_3 продав належне йому домоволодіння
ОСОБА_4 за яке останній сплатив 4000 руб. Договір було складено у присутності
свідків, нотаріально не посвідчено.

Відповідно до заяви
ОСОБА_2 від 21.03.1988 р. він відмовляється від переважного права покупки
будинку.

Згідно з договором
дарування від 21.01.2001 року ОСОБА_4 подарував куплене ним домоволодіння на
користь ОСОБА_1, який теж було укладено при свідках, підписи було посвідчено
головою квартального комітету.

ОСОБА_1 дійсно
являється дочкою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1,
виданим 10.04.1968 р. Старо-Кримської селищною радою м.Жданова
(нині-м.Маріуполя).

Згідно з копією
свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого 14.10.1988 р. міським відділом РАЦС
м.Кустаная Казахської РСР, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., актовий запис № 1353.

Згідно з свідоцтвом
про смерть НОМЕР_3, виданим 16.07.2007 р. виконкомом Старо-Кримської селищної
ради м.Маріуполя, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Відповідно до ст.ст.227,
244 ЦК УРСР (1963 р.) договір купівлі-продажу, дарування житлового будинку
повинен бути нотаріально посвідченим, якщо однією з сторін є громадяни.

За договором
купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього визначену грошову
суму.

Відповідно до ст.243
ЦК УРСР (1963 р.) за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій
стороні майно у власність.

Укладення договорів
купівлі-продажу та дарування, виконання зобов'язань за вказаними угодами не
оспорюються сторонами. Підтвердженням укладення угод між ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
ОСОБА_4 та позивачкою являються письмові договори від 16.03.1988 р. та
21.01.2001 р.

Відповідно до ст.47
ЦК УРСР (1963 р.)нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках,
вказаних у законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка
потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального
посвідчення, суд має право за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати таку
угоду дійсною. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померли, здійснити
нотаріальне посвідчення даних угод не уявляється можливим, суд вважає за
можливе визнати угоди купівлі-продажу та дарування дійсними.

Судом встановлено,
що позивачкою у домоволодінні АДРЕСА_1 були самочинно збудовані нежитлова
прибудова літ.АІ-1, площею  23,1 мІ,
житлова прибудова літ.Аі-1, житлової площею 9,5 мІ.

Відповідно до
висновку ТОВ „Донбасспецмонтаж” № 1605 від 23.09.2008 р. «Про
будівельно-технічне експертне обслідування не житлової прибудови, житлової
прибудови, розташовані за адресою: АДРЕСА_1» всі  побудови збудовані без порушення санітарно -
гігієнічних вимог та умов пожежобезпеки, знаходяться у задовільному технічному
стані та можуть безпечно експлуатуватись у майбутньому.

На підставі зібраних у справі доказів, суд вважає, що
вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні, не порушують права інших осіб, варто визнати дійсними угоди
купівлі-продажу та договору дарування, визнання права власності на будинок та
самочинно збудоване нерухоме майно право власності на самочинно зведені:
нежитлову прибудову літ.АІ-1, площею 23,1 мІ, житлову прибудову літ.Аі-1,
житлової площею 9,5 мІ, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.10, 60, 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, ст.376 ЦК України, 47
ЦК УРСР в редакції 1963
р., суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву
ОСОБА_1 до Старо-Кримської селищної ради м.Маріуполя, 3-я особа: ОСОБА_2, про визнання
дійсними угоди купівлі-продажу та договору дарування, визнання права власності
на будинок та самочинно збудоване нерухоме майно - задовольнити.

Визнати договір
купівлі-продажу 23/100 частини будинку АДРЕСА_1, укладений 16.03.1988 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дійсним.

Визнати договір
дарування 23/100 частини будинку АДРЕСА_1, укладений 21.01.2001 року ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1
право власності на 23/100 частину домоволодіння,  розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке складається
з житлового будинку літ.А-1, погрібу літ.г/п, вбиральні   літ.Д-1, огорожі літ. № 1, а також на
самочинно зведені нежитлову прибудову літ.АІ-1, площею 23,1 мІ, житлову
прибудову літ.Аі-1, житлової площею 9,5 мІ.

На рішення може бути
подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський
районний суд міста Маріуполя. Заява про апеляційне оскарження рішення може бути
подане потягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга може
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви по апеляційне
оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається в
строк, встановлений для подання такої заяви.

Суддя:                                     Ткаченко
Т.Б.