Справа №2- 737/08
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 липня   2008 року
м.Ніжин

Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської  області
в складі:

головуючого -судді Ковальової Т.Г.,   при секретарі - Дьоміній Н.А.,

з участю  сторін, адвокатаОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3про визнання
права на користування жилим приміщенням та визначення порядку користування
жилим будинком,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею та її
неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, право користування
жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1, та виділити їм в користування три кімнати
площею 9,9 кв.м, 8,8 кв.м та 7,5 кв.м, а відповідачу виділити кімнату площею 23
кв.м, посилаючись на те, що вказаний будинок був придбаний відповідачем до
укладення шлюбу між ними і належить йому на праві власності на підставі
договору купівлі-продажу від 02.08.1991 року, а після розірвання їх шлюбу 19
лютого 2008 року ОСОБА_3 чинить їй перешкоди в користуванні приміщеннями
будинку, порушуючи її житлові права як члена сім*ї  власника будинку, передбачені ст.156 ЖК
України, на користування жилим приміщенням нарівні з власником.

В
судовому  засіданні позивач підтримала
свій позов за вищевикладених обставин, уточнила позовні вимоги і просила
виділити їй в користування позначену на плані будинку кімнату 1-2 площею 9,9
кв.м, їх неповнолітній дочці виділити в користування житлові кімнати 1-4 площею
8,8 кв.м і  1-5 площею 7,5 кв.м, а
відповідачу -  кімнату 1-3 площею 23
кв.м, залишивши в спільному користуванні кухню 1-6 площею 13,3 кв.м та
приміщення вітальні 1-1 площею 5,8 кв.м.

Відповідач
в судовому засіданні не визнав позов і пояснив, що він не бажає, щоб позивачка
проживала в його будинку, так як вона вчиняє сварки, виказує наміри притягнути
його до кримінальної відповідальності,
щоб залишитися у будинку, з метою чого примусила їх 13-літню дочку
написати на нього заяву до міліції про нанесення ним тілесних ушкоджень. Хоча в
запереченні на позовну заяву він заявляв вимоги про виселення ОСОБА_2і зняття
її з реєстрації, але зустрічний позов він не подавав і має намір в подальшому
звернутися до суду з окремим позовом про її виселення. Він визнає  право користування жилим будинком за їх
неповнолітньою дочкою і заперечує проти
встановлення порядку користування будинком.

Заслухавши
осіб, що з*явились в судове засідання, та дослідивши усі докази по справі, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2підлягають частковому  задоволенню з таких підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що з 30 липня 1994 року по 13 березня 2008 року
сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, і проживають  вАДРЕСА_1, який належить в цілому на праві
власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.1991 року. Під
час вселення ОСОБА_2у будинок в якості члена сім*ї відповідача між ними не було
ніякої угоди про порядок користування цим жилим приміщенням.

Відповідно
до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім*ї власника жилого будинку, які проживають
разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні
з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням. Згідно ч.4 ст.156 ЖК припинення сімейних відносин
з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. З
цих підстав вимоги позивачки щодо визнання за нею та неповнолітньою дитиною
права на користування спірним жилим будинком підлягають задоволенню.

Позовні
вимоги ОСОБА_2в частині встановлення порядку користування жилим будинком не
підлягають задоволенню, так як обмежують право користування житломОСОБА_3, як
власника будинку, і не обгрунтовані на законі.

Керуючись
ст.156 Житлового кодексу України, ст.ст.60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_2до ОСОБА_3про визнання права на користування жилим приміщенням та
визначення порядку користування жилим будинком задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_2 та її неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 Чернігівської області
нарівні з власником будинку ОСОБА_3.

В
частині позовних вимог ОСОБА_2про визначення порядку користування жилим
приміщенням у вказаному будинку відмовити.

Стягнути
із ОСОБА_3на користь ОСОБА_2понесені нею витрати по сплаті судового збору у
сумі 4 грн.25 коп. та  витрати з
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу  в сумі
3 грн.75 коп., а всього стягнути з нього 8 (вісім) грн..

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський
міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня його проголошення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги.

Головуючий                          суддя  Ковальова Т.Г.