Справа № 2-385/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

(заочне)

26 грудня  2008 року                                                                             смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області  під
головуванням

судді                                                                                                            Труша
В.О.,                  за  участю секретаря                                                                                 Поліщук
І.І.,

прокурора
Веремчук О.М.,

представника
позивача                                                                             ОСОБА_5,

представника
органу опіки та піклування
Філюка П.В.,

представника
служби у справах дітей
Дишка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в  смт. Любешів  цивільну  справу за
позовом  прокурора Любешівського
району в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про  позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Із позовної заяви слідує, що ОСОБА_3, перебуваючи у
зареєстрованому  шлюбі з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_1. Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1,
виданого Дольською сільською радою 02.07.2001 року, вказані особи є батьками
дитини.

З 2003 року ОСОБА_2 з дружиною та донькою не проживає. В
березні 2008 року шлюб між відповідачем та
ОСОБА_3 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання
шлюбу НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Любешівського
РУЮ.

Батько дівчинки ОСОБА_2 на даний час проживає в с.
Зміїнець Луцького району. З 2003 року і по даний час останній умовами
проживання та виховання доньки не цікавився, допомоги на її утримання не
надавав. З 2008 року за рішенням суду з ОСОБА_2 стягуються аліменти на
утримання дочки в розмірі 180 грн. щомісячно.

Згідно висновку обласної лікарсько-консультативної
комісії від 02.08.2005 року неповнолітня ОСОБА_1 дитини-інвалід. Проте, ОСОБА_2
участі у витратах на її лікування не приймає, станом здоров»я доньки не
цікавиться, за місцем проживання та навчання її не відвідує.

В позові ставиться питання  про позбавлення батьківських  прав ОСОБА_2 відносно його
неповнолітньої  дитини ОСОБА_1.

В судовому засіданні прокурор Веремчук О.М. та
представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги із зазначених підстав підтримали  та дали
пояснення  аналогічні  тим,
що вказані в позовній заяві, просять позов задовольнити повністю і
позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої  дочки ОСОБА_1.

Будучи
належним   чином  повідомлений про час і місце розгляду справи
відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки
суд не повідомив.

Зі згоди  позивача
суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.
224  ЦПК України.

Представник служби у справах дітей Любешівської
райдержадміністрації  Дишко С.П. та
представник органу опіки і піклувавання Дольської сільської ради Філюк
П.В.  позов підтримали і ствердили, що
слід позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої  дочки ОСОБА_1.

Заслухавши учасників процесу, думку представників служби
у справах дітей Любешівської РДА та органу опіки і піклування Дольської
сільської ради, допитавши свідка, дослідивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до
задоволення.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України
мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого
Дольською сільською радою 02.07.2001 року, неповнолітня ОСОБА_1 народилася  ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. (а.с. 6).

В березні 2008
року шлюб між ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 було
розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_2, виданим
відділом реєстрації актів цивільного стану Любешівського РУЮ (а.с. 7).

Як вбачається з висновку обласної ЛКК від 02.08.2005 року
неповнолітня ОСОБА_1 дитина-інвалід (а.с. 8).

Із протоколу опікунської ради Луцької РДА № 4 від 18.08.2008
року слідує, що при слуханні на опікунській раді ОСОБА_2 було вирішено про
недоцільність позбавлення батьківських прав останнього відносно неповнолітньої
його дитини ОСОБА_1. (а.с. 9-11).

Однак, як
вбачається з довідок Дольської ЗОШ І-ІІ ступенів № 48 від 16.04.2008 року (а.с.
21) та №44 від 09.04.2008 року (а.с.20), а також  довідок Дольської сільської ради № 317 від
17.04.2008 року (а.с.16) та №305 від 07.04.2008 року (а.с.17) ОСОБА_2 не бере
участі у вихованні своєї дочки ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1, з дитиною та
педагогічними працівниками школи за місцем її навчання не спілкується, по місцю
реєстрації в с.Дольськ Любешівського району не проживає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка дідусь
неповнолітньої ОСОБА_1. - ОСОБА_4 ствердив ту обставину, що ОСОБА_2 протягом
останніх чотирьох років ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню
дитини, а саме, не спілкується з дочкою, не цікавиться її життям і вихованням,
не надає потрібної матеріальної допомоги на лікування дитини, а лише сплачує
аліменти.

Як слідує з акту обстеження матеріально-побутових
умов  представника позивача ОСОБА_5,
житлово-побутові умови по місцю проживанням неповнолітньої ОСОБА_1. є
задовільними (а.с. 13).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону
дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя
достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного,
духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють,
несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 11  Закону
України «Про охорону дитинства»  сім»я є природним середовищем для
фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку
дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з
батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної
турботи та основним обов»язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону,  виховання
в сім»ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання,
створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати
гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;
зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини
на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування
щодо неї.

Оцінивши
досліджені  в  судовому
засіданні  докази  в
їх  сукупності,  суд
приходить  до  висновку,
що батько неповнолітньої ОСОБА_1. - ОСОБА_2 на даний час ухиляється від
виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому  позов
є  обгрунтованим, що згідно ст.
164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача
батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208,  212-215, 218, 224 ЦПК України, ст. 8, 11, 12
Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року,  ст.ст. 150, 152,
155, 164  Сімейного кодексу  України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов  прокурора
Любешівського району в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про  позбавлення батьківських прав
зодовольнити  повністю.

Позбавити
батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне  рішення
може  бути  переглянуте
судом,  що  його
ухвалив, за  письмовою  заявою
відповідача,  поданою  протягом
десяти  днів  з  дня  отримання
його  копії.

Рішення  може  бути
оскаржене  до  Апеляційного
суду  Волинської  області
через  Любешівський  районний
суд  шляхом  подання
заяви  про  апеляційне
оскарження  рішення  суду
протягом  десяти  днів
з  дня проголошення.  Апеляційна
скарга  на  рішення
суду  подається  протягом
двадцяти  днів  після
подання  заяви  про
апеляційне  оскарження.

Рішення
набирає  законної  сили після
закінчення  строку  подання
заяви  про  апеляційне
оскарження,  якщо  заяву
про  апеляційне оскарження не  було
подано.  Якщо  було
подано  заяву  про
апеляційне оскарження,  але
апеляційна  скарга  не була
подана  у  строк,
встановлений  ст. 294  ЦПК України,
рішення  суду  набирає
законної  сили  після
закінчення  цього  строку.
У  разі  подання
апеляційної  скарги  рішення,
якщо  його  не
скасовано,  набирає  законної
сили  після  розгляду
справи  апеляційним  судом.

Головуючий: