Справа № 2-926/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К  Р
А Ї Н И

23 квітня 2008 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької
області у складі:

головуючого судді Мироненко І.П.,

при
секретарі Новіковій Г.О.,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну умов договору найму жилого приміщення; третя особа
Житлово-комунальне підприємство „Азовжилкомплекс”, суд -

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну умов договору найму жилого приміщення
квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що спірна
квартира складається з трьох жилих кімнат загальною площею 44,7 кв.м В даній
квартирі, крім нього, зареєстровані відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Крім того, в даній квартирі без реєстрації проживає друга його дочка ОСОБА_4,
яка доглядає його як інваліда І групи. Він займає кімнату площею 17,4 кв.м, однак
ця кімната є прохідною, що становить для нього певні незручності. Відповідачки
самовільно зайняли дві ізольовані кімнати, чим позбавили його можливості
користуватися всією квартирою. До того ж, онука ОСОБА_3 постійно влаштовує
сварки, застосовує до нього насильство, у зв'язку з чим він змушений був
звертатися до правоохоронних органів. Відповідачки на протязі тривалого часу не
несуть участь у оплаті комунальних послуг та квартирної плати, заборгованість
він змушений оплачувати зі своєї невисокої пенсії інваліда.

Просить змінити умови договору найму житла, виділити йому у користування
ізольовану кімнату площею 13,5 кв.м і зобов'язати ЖКП „Азовжилкомплекс”
поділити лицьові рахунки відповідно до займаної площі.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, 18 жовтня 2007 року
звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення в квартиру АДРЕСА_1. В
обґрунтування заявлених вимог вказувала на те, що в серпні 2007 року
відповідачі забрали в неї ключі, гроші, особисті речи і вигнали її з квартири.
Вважає, що підставою до цього стало ухвалення Орджонікідзевським районним судом
міста Маріуполя 26 грудня 2006 року, залишеним в  силі ухвалою Донецького апеляційного суду від
10 квітня 2007 року, рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про
визнання її, ОСОБА_3, та її матері ОСОБА_2 втративши ми право користування
жилим приміщенням спірної квартири і визнання за ОСОБА_4 право користування
жилим приміщенням даної квартири. З цього часу, відповідачі постійно провокують
її на сварки і роблять неможливим її проживання в квартирі.

Вона, ОСОБА_3, займала ізольовану кімнату площею 13,5 кв.м, а відповідач
ОСОБА_1 кімнату площею 11,0 кв.м Відповідачка ОСОБА_4 зареєстрована і проживає
за іншою адресою, але будучи опікуном ОСОБА_1 часто знаходиться в спірній
квартирі і іноді залишається на ніч. Вважає, що ОСОБА_4 скористувалася
хворобливим станом ОСОБА_1 і спровокувала його звернутися до суду  з метою заволодіти квартирою. Заперечувала
проти виділення ОСОБА_1 в користування кімнати площею 13,5 кв.м, тому як в цій
кімнаті проводився ремонт.

Ухвалою суду від 13 грудня 2007 року позовна заява ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення в квартиру АДРЕСА_1
залишена без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_5.

Ухвала в установленому законом порядку не оскаржена і набрала законної
сили.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 13 грудня
2007 року, ухваленому у заочному порядку, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені у
повному обсязі. ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 виділена в користування ізольована
кімната площею 13,5 кв.м, а ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в цій же квартирі виділені у
користування кімнати площею 11,0 кв.м та 17, 4 кв.м. Підсобні приміщення
коридор, кухня, ванна кімната і туалет залишені у спільному користуванні
сторін. ЖКП „Азовжилкомплекс” зобов'язаний укласти з ОСОБА_1 окремий договір
найму на виділене у користування житлове приміщення в квартирі АДРЕСА_1
відповідно до займаної площі.

За заявою ОСОБА_3 ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста
Маріуполя від  25 січня 2008 року рішення
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 13 грудня 2007 року було
скасовано і справа призначена до розгляду у загальному порядку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала заявлені
вимоги і пояснила наступне. Відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спірною квартирою
не користувалися, фактично в ній проживав їх чоловік та батько ОСОБА_6. Після
його смерті в квітні 2005 року до квартири переїхав її наймач ОСОБА_1 і вона,
ОСОБА_4, як особа, що доглядає батька. Відповідачка ОСОБА_3 проживає у свого
співмешканця, до квартири приходить на недовгий час на 1-2 місяці. Останній раз
вселилася в жовтні 2006 року разом із співмешканцем, прожили до липня 2007
року, більше в квартирі не проживала, а лише приходила за своїми речами. Ні
ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 не беруть участі в утриманні квартири, всі витрати несе
ОСОБА_1 Позивач ОСОБА_1 є літньою людиною, 1925 року народження, важко хворий,
а відповідачки з різних підстав навмисно затягують розгляд справи.

Представник третьої особи ЖКП „Азовжилкомплекс” в судове засідання не
з'явився, суду надана заява про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до п.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основних
свобод людини, кожна людина при визначенні його цивільних прав та обов'язків
має право на справедливий та відкритий розгляд його справи на протязі розумного
строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно наданої суду угоди про роботу - проживання на дому, укладеної між
роботодавцем ОСОБА_7, яка мешкає АДРЕСА_2 і робітником ОСОБА_2, українкою,
остання з 01 жовтня 2003 року прийнята на роботу по догляду за особами похилого
віку.

Дозвіл на перебування іноземця, виданий відділенням поліції в Косенці
Міністерства внутрішніх справ Італії, ОСОБА_2, яка працює по найму по догляду
людей похилого віку, строком до 15 грудня 2006 року, продовжений до 15 грудня
2008 року.

02 листопада 2007 року відповідачка ОСОБА_2, що мешкає АДРЕСА_3, подала
заяву, посвідчену державним службовцем, в якій у відповідь на скаргу батька
ОСОБА_1 до суду, в якій він просить надати йому можливість користування однією
із кімнат в квартирі, висловила свою незгоду з приводу скарги на володіння,
поданої її батьком. Заявила, що по поверненню в Україну хотіла б особисто
заслухати, обговорити, оцінити нерухомість, а також зробити особисті висновки у
відповідь на скаргу батька. При цьому зазначила, що повернеться в Україну по
закінченню робочого контракту.

Про день та час розгляду справи відповідачка ОСОБА_2 (за двома адресами)
була повідомлена через консульський відділ Посольства України в Італії.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 28 лютого 2008 року
не з'явилася. Представником ОСОБА_5 подана заява про перенос розгляду справи у
зв'язку з травмуванням ОСОБА_3

В судове засідання призначене на 11 годину 08 квітня 2008 року відповідачка
ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи,
про що свідчить судова розписка, не з'явилася, про причини своєї неявки суд не
повідомила. Її представник ОСОБА_5 також не з'явилася в судове засідання,
подала заяву про перенесення розгляду справи у зв'язку з її виїздом на сесію до
міста Харкова.

В судове засідання призначене на 11 годину 23 квітня 2008 року відповідачка
ОСОБА_3 і її представник ОСОБА_5 не з'явилися. До судового засідання
відповідачка ОСОБА_3 повідомила в усній формі про неможливість явки її
представника. При цьому, будучи попередженою про особисту явку, відповідачка
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, заяв про неможливість її явки до суду
не надходило.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, її
представник ОСОБА_5 навмисно затягують розгляд справи і визнає, що в справі є
достатньо матеріалів, які вказують на права та обов'язки сторін, і вважає за
можливе розглянути дану справу по суті за відсутності осіб, що не з'явилися.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши надбані докази, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати за
згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого
договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у
вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст.. 63 ЖК України (є ізольованим і
за розміром не менше встановленого для надання одній особі).

У разі відмови членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору
найму, а також відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути
вирішено в судовому порядку.

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 складається з трьох
кімнат жилою площею 11,0 кв.м, 13,5 кв.м, та 17,4 кв.м.

На час розгляду справи в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1
(наймач), у якості членів сім'ї відповідачки ОСОБА_2 (дочка), ОСОБА_3(онука).

Фактично в спірній квартирі проживають позивач ОСОБА_1 і його представник
ОСОБА_4, яка здійснює за ним догляд. Відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не
проживають в цій квартирі, в установленому законом порядку, не визнанні
втративши ми право користування жилим приміщенням даної квартири.

Таким чином, виходячи з вимог закону на кожного із мешканців, які мають
право користування жилим приміщенням в спірній квартирі припадає по 13,96 кв.
(41,9 : 3 осіб).

Розмір часток сторін визначений судом без врахування інтересів ОСОБА_4,
тому як остання у встановленому законом порядку не зареєстрована в цій
квартирі. До того ж, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста
Маріуполя від 27 грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 10 квітня 2007 року, ОСОБА_4 відмовлено у визнанні права
користування жилим приміщенням даної квартири.

Враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає за можливе виділити у
користування позивачу ОСОБА_1 ізольовану жилу кімнату площею 13,5 кв.м, яка
хоча і має незначний (0,46 кв.м) відступ від його частки у цій квартирі, однак
це не суперечить вимогам закону і не порушує прав інших співмешканців, яким
мають бути виділені кімнати жилою площею 11,0 кв.м та 17,4 кв.м.

Виділені позивачу ОСОБА_1 ізольована кімната площею 13,5 кв.м і
відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 кімнати жилою площею 11,0 кв.м та 17,4 кв.м
відповідають вимогам ст. 63 ЖК України і можуть бути предметом окремого
договору найму жилого приміщення.

Інші підсобні приміщення, коридор, ванну кімнату, туалет, кухню суд вважає
можливим залишити у спільному користуванні сторін.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов'язати ЖКП
„Азовжилкомплекс” укласти з позивачем ОСОБА_1 окремий договір найму жилого
приміщення квартири АДРЕСА_1 відповідно до зайнятої житлової площі.

На підставі ст. ст. 63, 103, 104 Житлового кодексу
України, ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини,
ст. 10, 60, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну умов договору
найму жилого приміщення, задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 у користування
ізольовану кімнату жилою площею 13,5 кв.м, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в цій же квартирі
виділити у користування кімнати жилою площею 11,0 кв.м та 17,4 кв.м. Підсобні
приміщення коридор, кухню, ванну кімнату і туалет залишити у спільному
користуванні сторін.

Зобов'язати Житлово-комунальне підприємство
„Азовжилкомплекс” укласти з ОСОБА_1 окремий договір найму на виділене у
користування житлове приміщення в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя
шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя ________________