Ленінський  районний
суд  міста  Севастополя
_________________________________________________________________________
Справа № 2-3154/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

13 серпня 2008 року Ленінський районний суд міста Севастополя в складі:         головуючого судді - Гаркуши О.М.

при секретарі     - Грудіній А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Севастополі
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду, просить усунути свого брата,
відповідача по справі, від права на спадкування за законом майна, що залишилось
після смерті батька сторін, ОСОБА_3. Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача судові витрати у сумі 1730,00грн. Позовні вимоги обґрунтовані тім,
що відповідач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька, має
бути усунений від права на спадкування, оскільки він ухилявся від надання
спадкодавцю необхідної допомоги, якої той потребував у останні роки життя через
свій безпорадний стан.

Представник
позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить врахувати,  що відповідачу було вірогідно відомо
про те, що  спадкодавець потребує  постійної сторонньої допомоги та  догляду .
Вказана обставина  підтвержується актом судово-медичної
експертизи № 84 від 21.04.2006 року, проведеної у рамках цивільної справи за
заявою відповідача про визнання спадкодавця недієздатним, але ж майже дана
обставина не спонукала відповідача потурбуватися про тяжко хвору
людину,   перебуваючу у безпорадному
стані , похилому батько.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він відвідував
батька, привозив йому продукти , відвозив батько до лікарів, піклувався про
нього, але ж  позивач перешкоджав йому
бачитися з батьком, змінив замок на двері воріт, не повідомив їх про код, у
зв'язку з чим позивач був позбавлений можливості бачити батька частіше ,
просить відмовити  у задоволені позову .

Представник відповідача також просить відмовити у задоволенні позову,
оскільки  вважає, по позивачем не надано
доказів про ухилення відповідача від виконання обов'язків  по
утриманню спадкодавця. Крім того, просить врахувати , що позивач
проживав спільно з батьком , тому повинен був нести витрати по комунальних
платежах, а у разі складнощів по утриманню батька не позбавлений був можливості
стягнути аліменти з відповідача, але ж не зробив цього, вважає, що пенсії
батька сторін було достатньо для належного його утримання.

Суд, вислухав доводи сторін, їх представників, пояснення свідків,
дослідивши матеріали справи,  приходить
до висновку про те, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню за
наступними обставинами.

Судом встановлено що позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги за
законом після смерті свого батько ОСОБА_3, що помер 27.05.2006р. (а.с. 5,6).

За життя спадкодавець розпорядився належним йому майном, склавши
13.01.2006р. заповіт, де усе належне йому майно заповів ОСОБА_1, позивачу по
справ (а.с.7).  Але відповідач, вважаючи,
що у нього виникло право на отримання спадку після смерті батька, оспорює у
відокремленому судовому процесі цей заповіт, прохаючи визнати його недійсним, на
підставі того, що батько, складаючи його, не міг розуміти значення своїх дій.

З матеріалів справи вбачається, що 12 травня 2006р. рішенням Ленінського
районного суду м.Севастополя померлий ОСОБА_3 був визнаний судом недієздатним
та таким, що потребує встановлення над ним опіки.

Відповідно до ч.3 ст.1224 ЦК України, не мають права на спадкування за
законом повнолітні діти, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом, ч.5 ст.1224 ЦК України
визначає, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування
за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Із численних заяв відповідача , складених ним та наданих безпосередньо у Ленінський районний суд м. Севастополя, в рамках
інших цивільних справ  прямує, що
відповідачу було достовірно відомо про те, що
батько страждає тяжкою психічною хворобою, оскільки саме з його слів
встановлено цей діагноз, він повідомив лікаря про неспроможність батька  обслуговувати себе, орієнтуватися у часі та
просторі, про те що він міг йти з дому та не знати, як повернутися а.с.9,27,
висновками амбулаторної  посмертної
судово-психіатричної експертизи також підтверджується безпорадний стан
спадкодавця а.с.48-66.

Відповідно ст.202 СК України право на утримання від дочки, сина мати та
батько мають за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної
допомоги. Ст.203 СК України передбачає обов'язок дітей брати участь у
додаткових витратах на батьків.

У суду не викликає сумніву що спадкодавець ОСОБА_3, за життя перебував у
безпорадному стані, оскільки страждав на слабоумство, з 2004р. перестав
узнавати рідних, обслуговувати себе, втратив
необхідні життєві навики, та потребував стороннього догляду, що
вбачається з висновку амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи.
Відповідачем не оспорюється, що про такий стан батько йому було відомо, але ж,
ніяких достовірних доказів участі у догляді за батьком, хоча б матеріальної участі,
відповідачем не надано.

Навпаки, зі слів відповідача , при зверненні до лікарів за постановкою
батька на облік як душевнохворої  людини
у 2005 році відповідач пояснював, що
такий стан здоров'я у батька останні п'ять років , тобто з 2000 року ,
але ж , як встановлено у судовому засіданні, у 2000році відповідач  виїхав з дому батька, залишив його у
безпорадному стані.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача про турботу про стан
здоров'я батька шляхом звернення до лікарів , оскільки з протоколу судового
засідання за заявою ОСОБА_2. про визнання недієздатним ОСОБА_3. ц/с №
2о-95вбачається, що на питання суду навіщо син, який не проживає спільно з
батьком, звертається із заявою про визнання батька недієздатнім , відповідач
пояснив, що «підставою для звернення з даною заявою послужило те, що мій брат ,
використовуючи психічний розлад батька, робить замах на його майно», доказів,
що відповідач вертався до Ради опіки та піклування з заявою про встановлення
опіки над хворим батьком суду не надано, вказані обставині підтверджують , що
термінове звернення до лікарів , при наявності існування  тяжкої хвороби батька, зі слів відповідача,
протягом останніх п'яти років викликане ні турботою про стан здоров'я батька, а
опікою про спадкову масу. Цей факт підтверджується також тім , що майже після
звернення відповідача  із заявою про
визнання батька недієздатним , відповідач не забрав батька проживати за власним
місцем проживання, не вселився до будинку батька, не потурбувався про сиділку
чи інших осіб, які б забезпечували б батьку турботу та піклування.

У той же час , безспірно матеріалами справи підтверджується , що у зв'язку
зі станом здоров'я батька , позивач у 2005 році був змушений змінити
роботу  на менш високо оплачувану
а.с.14-15, знаходився на лікарняному а.с.12, показаннями свідків ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6. підтверджується, що ліками , яки колола патронажна сестра
ОСОБА_4., її забезпечував позивач, прав, купав, готував та годував,
забезпечував іншими ліками, одягом, предметами першої необхідності хворого
батька  позивач, цими  ж поясненнями підтверджується , що
спадкодавець  просив свідка  ОСОБА_5. подзвонити відповідачу та запитати
чому він не приходить до нього,  може
образився на нього, а з показань ОСОБА_6. вбачається , що від був присутній при
розмові сторін, на якої позивач просив у відповідача допомоги по уходу за
батьком , пропонував наняти сиділку та разом сплачувати її послуги, але ж  відповідач відмовився від надання допомоги.
Судом приймаються до уваги показання цих свідків, тому що вони конкретні,
збігаються між собою та з матеріалами справи.

Показання ж свідків ОСОБА_7. та
ОСОБА_8. про участь відповідача у турботі за батьком , судом не
можуть  бути покладені у підстави для
рішення на корись відповідача , оскільки вони не є конкретними , свідки не  можуть згадати, коли саме  вони двічі підвозили відповідача з великими
сумками до воріт будинку  батька,
оскільки на запитання  представника  позивача вони не змогли описати під'їзд до
будинку, ворота , поверховість будинку , крім того, вони не можуть
стверджувати, що було у сумках відповідача , тому ці поясненні викликають
сумніви у їх достовірності  і прийняти до
уваги бути не можуть.

Не приймаються до уваги також доводи відповідача та його представника про
перешкоди, яки чинив позивач шляхом зміни замка та заперечення спілкування з
батьком, оскільки у судовому засіданні встановлено, що замок змінений виходячи
з інтересів батька, а син відповідача , деякий час проживаючий у спірному
будинку , знав  код , спростовуються  ці
доводи відповідача також наданими суду фотографіями а.с.71, тому суд
находить доводи про перешкоди надуманими та не обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається а.с.69,
що напередодні смерті, спадкодавець отримав  пенсію у розмірі біля 700грн., у той час як
вартість тільки лікарських препаратів складала біля 2000грн. а.с.89, велика
вартість препаратів, призначених
ОСОБА_3., підтверджується показаннями
дільничного лікаря  ОСОБА_9.,
тобто, з урахуванням вартості їжі, одягу, предметів першої необхідності та
інших витрат, пенсії спадкодавця не могло вистачати на задоволення потреб тяжко
хворої, лежачої людини.

Судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача про те , що
дорогі ліки були потрібні  батьку  тільки один місяць напередодні смерті,
оскільки у висновку експертизи а.с.48-66 вказані усі ліки, призначені
ОСОБА_3. на протязі останніх п'яти років, яких велика кількість, а приймаючи до
уваги, що пенсія у країні була підвищена останнім часом, а прожитковий мінімум
не враховує вартість ліків, ці доводи представника відповідача не спростовують
доводів позивача про те, що батько гостро потребував допомоги, доказів по
наданню якої відповідачем суду не надано. Не обґрунтовані також доводи
представника позивача про можливість, у разі потреби, стягнення  аліментів, оскільки згідно п.6 Пленуму ВС
України  «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30.05.2008 р. непред'явлення спадкодавцем, який мав право
на утримання, позову про стягнення аліментів
до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для
відмови в позові про усунення від права
на спадкування».

Таким чином, приймаючи до уваги , що відповідач з'ясував, наскільки хвора
людина його батько та наскільки він потребує допомоги, яку на підставі
ст.172,202,203 СК України відповідач зобов'язаний був надати,
проаналізував  усі зібрані по справі
докази у їх сукупності, суд знаходить встановленою ту обставину , що відповідач
ухилявся  від обов'язку  щодо утримання спадкодавця-свого батька, що
перебув у безпорадному стані,  у суду не
викликає сумніву свідоме  ухилення
відповідача від виконання своїх обов'язків, тому суд  знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим
задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають відшкодуванню
судові витрати у сумі 1730грн. а.с.22.

На підставі ст.1224 ч.3,5 ЦК України, ст.ст.202,203 СК України, керуючись
ст.ст.10,11,60,88,179,212,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом майна, що залишилось
після смерті ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
1730грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Севастополя
шляхом подачі апеляційної скарги в Ленінський районний суд м. Севастополя
протягом 20 днів з моменту подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження подається до Ленінського районного суду міста Севастополя
протягом 10 днів з моменту проголошення рішення суду.

Суддя - підпис

Копія вірна:

Суддя Ленінського районного

суду міста Севастополя                                  О.М.Гаркуша