Справа
№ 2 - 7779/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2008
року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі            Шнуровенко
В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства „Міська агенція
з приватизації житла” Одеської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання права власності на нежиле підсобне приміщення ;

ВСТАНОВИВ
:

Позивач
пред'явив в суд позов до відповідачів про визнання  права власності на нежиле підсобне приміщення
сараю, площею 20,00 кв.м.,
що розташоване АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири НОМЕР_1, розташованої в житловому
будинку  АДРЕСА_1, і поруч з цією
квартирою знаходиться нежиле підсобне приміщення сараю, площа якого складає
20,00 кв.м. та яке використовуються лише ним з моменту придбання ним вказаної
вище квартири. Крім того, він за рахунок своїх коштів здійснив ремонт
зазначеного нежилого приміщення сараю, а інші мешканці та власники
квартир, розташованих в житловому будинку АДРЕСА_1, не заперечують проти
передачі йому у власність цього сараю, але у зв'язку з відсутністю правового
механізму передачі майна, що знаходиться у спільній сумісній власності
мешканців багатоквартирного житлового будинку, у власність одного з мешканців
будинку, він змушений звернутися до суду з даним позовом до відповідачів.

Представник позивача ОСОБА_6 підтримала позов свого
довірителя, підтвердила викладені вище обставини і наполягала на задоволені
позову.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 визнали
позов і просили суд розглянути справу за їх відсутністю, про що надали суду
свою письмову заяву від 21.07.2008р., яка завірена керівником дільниці № 2 КП
„ЖКС „Порто-Франківський”.

Відповідач КП „Міська агенція з приватизації
житла” Одеської міської ради про дату і місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про що свідчить розписка про одержання ним судової повістки,
причину неявки свого представника суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення
представника позивача, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом установлено, що позивач є власником квартири
НОМЕР_1, загальною площею 108,3 кв.м., жилою площею 54,6 кв.м., що розташована
на першому поверсі одноповерхового житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу від 22.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В. за р.№ 6871,
зареєстрованого КП „ОМБТІ та РОН” 12.01.2007 року під № 365 в книзі : 635пр-14.

Поруч з вказаною
вище квартирою розташоване нежиле підсобне приміщення сараю, площа якого
складає 20,00 кв.м., яке з грудня 2006 року використовується лише позивачем.

Також судом установлено, що позивач за свої власні кошти
відремонтував це нежиле підсобне приміщення сараю, а відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які є мешканцями і власниками  інших квартир, розташованих в житловому
будинку АДРЕСА_1, не заперечують проти передачі позивачеві у власність
вказаного нежилого підсобного приміщення сараю, площею 20,00 кв.м., що, в свою
чергу, підтверджується заявою відповідачів від 23.06.2008 року, завіреною
керівником дільниці № 2 КП „ЖКС „Порто-Франківський”.

Частиною 2 статті 382 ЦК України
визначено, що власникам квартир у багатоквартирному будинку
на праві спільної сумісної власності належать приміщення загального користування та нежилі приміщення, які
призначені для забезпечення їх потреб.

Відповідно до рішення
Конституційного суду України від 02.03.2004 року по справі №4-рп/2004 „У справі за конституційним зверненням
ОСОБА_7 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 ст.10
Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” та за
конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення
положень ст.ст.1,10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні
приміщення багатоквартирних будинків) допоміжні приміщення (сараї, підвали,
кладовки, горища, колясочні та інш.) передаються безоплатно у спільну власність
громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків.

Таким чином, нежиле
підсобне приміщення сараю, площею 20,00 кв.м., що розташоване в житловому
будинку АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю усіх мешканців та власників
квартир цього житлового будинку.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України
розпорядження майном, що знаходиться в спільній сумісній власності,
здійснюється за згодою власників.

Виходячи з викладеного та ураховуючи,
що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які є  співвласниками спірного нежилого підсобного
приміщення сараю, не заперечують проти його передачі позивачеві у власність, а
тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на це нежиле
підсобне приміщення сараю.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст.209,212,214-215 ЦПК України,  ст.369
ЦК України, ч.2 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового
фонду”, пунктами 2, 4.2 Рішення Конституційного суду України №4-рп/2004 від 02.03.2004 року, суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на нежиле підсобне приміщення сараю, площею 20,00
кв.м., що розташоване АДРЕСА_1.

Це рішення підлягає державній реєстрації в КП „ОМБТІ
та РОН” на підставі ст.182 ЦК України.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк
з дня складання рішення в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
суду апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                  Н.А.Ільченко