Справа №2-869/2008 року
З А О Ч Н Е    Р І Ш Е Н Н Я
10 жовтня  2008 року                                                           Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді -
при секретарі - Яценко Л.І., Мирній Т.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Лубенське ВРЕР УМВС України в
Полтавській області, приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального
округу Ковальчук Алла Григорівна про відшкодування матеріальних та моральних
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом доОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., треті
особи Лубенське ВРЕР УМВС України в Полтавській області, приватний нотаріус
Лубенського міського нотаріального округу Ковальчук А.Г. про відшкодування
матеріальних та моральних збитків.
позов мотивував тим, що в жовтні 2002 року він домовився з відповідачем
ОСОБА_2. про виконання певних обов'язків. Між ними була усна угода, де було
обумовлено виконання певних послуг. За виконання цих послуг він дав в
користування відповідачу ОСОБА_2. автомобіль марки БМВ-318 д/нНОМЕР_1, яка належала
йому на підставі технічного паспорту. 08.10.2002 року ним було видано ОСОБА_2.
ОСОБА_2. свого зобов'язання не виконав, тому 14.11.2002 року він через
нотаріуса скасував вищевказане доручення.
скасування доручення він звернувся до відділення ДАІ Лубенського МРВ з
проханням затримати автомобіль та повернути йому як власнику. Однак, автомобіль
йому повернуто не було, оскільки його було продано ОСОБА_2. - відповідачу
вважає, що відповідач ОСОБА_2. незаконно продав транспортний засіб відповідачу
ОСОБА_3, а тому прохає суд винести рішення, яким зобов'язати відповідача
ОСОБА_3 повернути йому автомобіль БМВ-318 д/нНОМЕР_1, що належить йому на праві
власності та стягнути з відповідача ОСОБА_3. на його користь судові витрати по
сплаті державного мита в розмірі 51 гривні.
року позивач ОСОБА_1. надав суду заяву про часткову зміну позовних вимог, а
саме: оскільки він та його дружина являються пенсіонерами, отримують невелику
пенсію, то протягом 2002-2007 років він міг би отримувати незначний прибуток
відкривши підприємницьку діяльність і зайнявшись перевезенням пасажирів
(таксі), маючи в середньому 30 гривень чистого прибутку, за місяць він би міг
позивач ОСОБА_1 вважає, що неправомірними діями відповідачаОСОБА_2. йому було
завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях , яких він зазнав у
зв'язку із незаконним вилученням та пошкодженням транспортного засобу, поїздки
протягом 5 років по судових засіданнях.
ОСОБА_1. прохав суд стягнути з відповідачаОСОБА_2. доходи, які б він міг
відповідача ОСОБА_3. 175,50 гривень, які були удержані із його пенсії на
виконання рішення Лубенського міського суду від 02.03.2004 року. В зв'язку із
неможливістю повернути автомобіль в первісному технічному стані, прохав
повернути річ того ж роду і такої якості в належному технічному стані та
зобов'язати відповідачів сплатити витрати, пов'язані з реєстрацією
автотранспорту. Стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.
чергу відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом
доОСОБА_1.,ОСОБА_2., третя особа ОСОБА_4. про визнання угоди купівлі-продажу
дійсною, визнання права власності на автомобіль.
суду від 18.12.2007 року зазначений зустрічний позов був залишений без розгляду
на підставі  ст.169, п.3 ст.207 ЦПК
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримали, прохали їх задовольнити та уточнили : прохали, щоб ОСОБА_2 повернув
річ того ж роду і такої якості в належному технічному стані .
ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_4. в судове засідання не з'явились без поважних
причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином через
засоби масової інформації, про причини неявки суд не повідомили.
третьої особи Лубенського ВРЕР УМВС України в Полтавській області в особі
ОСОБА_6. при вирішення спору покладалась на розсуд суду.
особа приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Ковальчук
А.Г. в судове засідання не з'явилась без поважних причин, про час, місце
розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи
мається відповідна розписка.
зв'язку з неявкою в судове засідання всіх відповідачів, 10.10.2008 року суд
ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд
заслухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи,
дослідивши матеріали справи, вважає, що в позові слід відмовити з наступних
Судом
встановлено, що 08.10.2002 року ОСОБА_1. по довіреності передав ОСОБА_2. у
користування з правом розпорядження автомобіля БМВ-318 д.н.НОМЕР_1 (продавати,
подарувати, обміняти, здавати в оренду), що підтверджується довіреністюНОМЕР_4
посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу
Ковальчук А.Г. (а.с.30). Під час оформлення вищезазначеної довіреності ОСОБА_1.
знав про умови довіреності .
Суд
відноситься критично до пояснень позивача, що довіреність була оформлена під
умовою, що ОСОБА_2. надасть допомогу у звільненні сина ОСОБА_1. від
кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_1. відповідно до ст.60 ЦПК
України не довів вищезазначену некоректну обставину та судом не здобуто таких
року ОСОБА_2. оформляє доручення на право користування та розпорядження
автомобілем БМВ-318 д.н.НОМЕР_1 ОСОБА_3 (а.с.23). Фактично ОСОБА_2. продав
автомобіль ОСОБА_3, але договір купівлі-продажу не був укладений, як це вимагає
особливості цивільного обороту, тобто ОСОБА_3 не є власником автомобіля, але
себе таким вважав і так вважає ОСОБА_2.
Про це також свідчить те, що ОСОБА_3 звертався до суду з зустрічним
позовом про визнання за ним право власності на спірний автомобіль . Рішенням
Лубенського міського суд від 02.03.2004 року, (яке є незаконним, оскільки
ухвалою Верховного Суду України від 18.07.2007 року дане рішення скасоване),
зустрічний позов ОСОБА_3 було задоволено та визнано за останнім право власності
на автомобіль. Після вступу вищезазначеного рішення в законну силу , 14.12.2006
року ОСОБА_3 реєструє на себе спірний автомобіль в Лубенському ВРЕР, про що
свідчить Перелік операції АМТ . ОСОБА_2. не оспорював право власності ОСОБА_3 на
автомобіль БМВ-318 д.н.НОМЕР_1 .
року ОСОБА_1. скасовує доручення ОСОБА_2. на право користування та
розпорядження від його імені автомобілем БМВ-318 д.н.НОМЕР_1, що
підтверджується листом приватного нотаріуса Ковальчук А.Г. № 69 від 19.02.2003
Судом
встановлено, що ОСОБА_2. при оформленні доручення  на право користування та розпорядження
автомобілем БМВ-318 д.н.НОМЕР_1 ОСОБА_3 діяв в межах повноважень, наданих йому
самим ОСОБА_1., згідно довіреності від 08.10.2002, яка ще не була скасована
позивачем, тобто діяв на законних підставах відповідно до вимог ст.62,64, 65,
67, 68 ЦК України в редакції  1963 року.
до п.4  Розділу “Прикінцеві та перехідні
положення” ЦК України (в ред.2003 року), щодо цивільних відносин, які виникли
до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати
після набрання чинності.
вищезазначену норму, суд вважає, що до вищевказаних правовідносин щодо
відшкодування моральної шкоди, стягнення не отриманих доходів, коштів в порядку
регресу, повернення речі того ж роду і такої якості, слід застосувати норми ЦК
України (в ред.2002 року).
ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті
.

Відповідно
до ч.1 ст.390 ЦК України, власник майна має право вимагати від особи, яка знала
або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача),
передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь
час володіння ним.

Оскільки,
як вже раніше судом зазначалось, ОСОБА_2. при оформленні доручення  на право користування та розпорядження
автомобілем БМВ-318 д.н.НОМЕР_1 ОСОБА_3 , діяв на підставі довіреності від
08.10.2002, в межах своїх повноважень та відповідно до вимог закону, то суд не
вбачає неправомірних дій з бокуОСОБА_2., які завдали моральної шкоди
позивачу, а тому в цій позовній вимозі слід відмовити .

Крім
цього, суд вважає, що ОСОБА_2. не був набувачем майна взагалі, а тим більше
недобросовісним набувачем, так як по своїй правовій природі довіреність з
правом користування та розпорядження не дає право ОСОБА_2. бути власником
транспортного засобу і відповідно до ст.60 ЦПК України позивач не надав суду
цих доказів і судом не здобуто таких доказів. ОСОБА_2.  користувався автомобілем лише 7 днів і то на
законний підставах, а ОСОБА_1. прохає стягнути не отримані доходи за період з
жовтня 2002 року по жовтень 2007 року. Тим більше, позивач ОСОБА_1., має 72
роки, отримує пенсію, про що не заперечує сам позивач, і зареєстрований як
приватний підприємець лише    з 26
листопада 2007 року, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця НОМЕР_6 (а.с.205)

Враховуючи
вищевикладені обставини, суд вважає, що у позовній вимозі щодо стягнення не
отриманих доходів за період з жовтня 2002 року по жовтень 2007 року зОСОБА_2.
на користь позивача слід відмовити за безпідставністю.

Позивач
прохає в порядку регресу стягнути з ОСОБА_3 кошти в розмірі 175 гривень 50
копійок, які були утриманні з його пенсії на виконання рішення суду від
02.03.2004 року, але відповідно до ст.60 ЦПК України ОСОБА_1. не довів в
судовому засіданні, що вищевказані кошти з нього були утримані. В матеріалах
справи мається лише лист В.о. начальника ВДВС Лубенського МРУЮ за № 140/02-141
від 31.01.2005 року, в якому  міститься
лише інформація про те, що виконавчий лист № 2-101, виданий 14.06.2004 року
Лубенським міськрайонним судом про стягнення зОСОБА_1. 175, 50 грн. боргу на
користь ОСОБА_3. направлений за належністю до
ВДВС Октябрського РУЮ м.Полтава .

Враховуючи
вищевикладене, у даній позовній вимозі слід відмовити також.

Відповідно
до ст.1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі.

У разі
не можливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи
про повернення.

По-перше,
судом вже раніше зазначалось, що ОСОБА_2. не є набувачем транспортного засобу,
на момент винесення рішення він не володіє та не користується автомобілем, а
тому не має підстав зобов'язувати останнього повернути річ того ж роду і такої
якості в належному технічному

По-друге,
автомобіль БМВ-318 д.н.НОМЕР_1 дійсно знаходиться не в тому технічно справному
стані, який був раніше, оскільки водій ОСОБА_3 25.10.2005 року на ньому
потрапив у ДТП, внаслідок чого автомобіль отримав технічні пошкодження, про що
свідчить схема пригоди (зворотна сторона), який знаходиться у відмовному
матеріалі № 2806 . Закон встановлює, що у разі не можливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом справи про повернення, але позивач не
прохає відшкодувати вартість автомобіля і суд відповідно до
цивільно-процесуального законодавства на має право виходити за межі позовних
вимог.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що в позовних вимогах щодо повернення речі того ж
роду і такої якості в належному технічному та зобов'язання відповідачів
сплатити витрати, пов'язані з реєстрацією автотранспорту слід відмовити .

Керуючись
ст.ст.10, 15, 60, 130, 212, 213, 214, 224-227
ЦПК України, на підставі ст.ст.62, 64, 65, 67, 68 ЦК України (в ред.1963
року), ст.ст.390, 1167, 1213 ЦК України (в ред. 2003 року),   суд,
-

В
И Р І Ш И В  :

В
позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_3,ОСОБА_2, ОСОБА_4 -відмовити.

На
рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області заява
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення рішення, а
апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
С.В.Гудков