Справа
№ 2 - 4883/
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 вересня 2008 року Білоцерківський міськрайонний суд
Київської області в складі:                         головуючого судді:
Таран Н.Г.

при секретарі судового засідання: Чайка О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 4
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И
В:

Позивач
звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з
відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу вони мають двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 таОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя
не склалося з самого початку нашого спільного проживання. З відповідачкою різні
за характером та мають різні погляди на життя, по різним причинам виникали
сварки та непорозуміння і це призвело дотого, що припинили сімейно-шлюбні
стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що примирення неможливо,
так як втратив до відповідачки почуття та повагу і не бажає надалі з нею
перебувати у шлюбі.

Позивач в
судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач в
судовому засідання, подала заяву про визнання позову, просила  шлюб розірвати.

За ч. 4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб  08 лютого 1997 року в Терезинській селишній
Раді Білоцерківського району Київської області. Від вказаного шлюбу вони мають
двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1таОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне
життя не склалося з самого початку нашого спільного проживання. Сторони різні
за характером люди та мають різні погляди на життя, по різним причинам виникали
сварки та непорозуміння і це призвело до того, що сторони припинили
сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Примирення сторін
неможливе, шлюб існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження
сім»ї є не доцільним.

Визнання
відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та
інтереси інших осіб.

Суд прийшов до
висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Стягнути з
відповідача державне мито 17 грн. при отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про
розірвання шлюбу.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61,
88,  174, 209, 224, 213-215, 294, 296 ЦПК
України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позов
задовольнити.

Шлюб міжОСОБА_1
та ОСОБА_2 зареєстрований 08 лютого 1997 року в Терезинській селишній Раді
Білоцерківського району Київської області,
актовий запис № 1 - розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_2 державне мито 17 грн. при отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про
розірвання шлюбу.

ОСОБА_1. від
сплати державного мита, при отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання
шлюбу, звільнити.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський
міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня ухвалення рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів.

Суддя:                                                                        Н.Г.Таран