Справа № 2-2470
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м   У к р а ї н и

26 листопада 2008
року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:     головуючого
- судді Прокулевича В.С.

при секретарі Крисюк Л.Л.

за
участю адвоката  ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Умань справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2до ОСОБА_3 про усунення від права на
спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися
до суду з позовом до відповідачки про усунення її від права на спадкування на
майно, що залишилось після смерті її батька, а їх брата, ОСОБА_1 посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх рідний брат, який був батьком відповідачки,
ОСОБА_4 якого останні 10 років, без допомоги з боку інших родичів, доглядали
вони до його останнього дня. Після смертіОСОБА_1 відкрилась спадщина у вигляді
19/75 будинку АДРЕСА_1.  Спадкоємцями
першої черги є четверо дітей від трьох жінок, але  на протязі 6-ти місяців після смерті ОСОБА_3
подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини лише відповідачка. Вони
вважають, що відповідачка не має права на спадкове майно після смерті її
батька, а їх брата, ОСОБА_3, оскільки вона ухилялася від надання матеріальної
допомоги батькові, який за станом здоров'я та віку потребував стороннього
догляду, не приймала матеріальної участі в
організації поховання батька та в проведенні поминальних обідів,  тому звернулися з  даним позовом
до суду.

В судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1позов підтримала, просила його задовольнити та
пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_4 який проживав з нею в
одному будинку.

Після його смерті
залишилась спадщина у вигляді 19/75 частин житлового будинку АДРЕСА_1

Право на спадщину
померлого за законом, як спадкоємці першої черги, мали його четверо дітей від
трьох жінок, але тільки відповідачка, яка є позашлюбною дитиною покійного,
подала заяву про прийняття спадщини.

Вони з сестрою
вважають, що відповідачка повинна бути усунена від права на спадщину, виходячи
з того, що у лютому 1994 року мати відповідачки розлучилася з їх братом, після
чого він переїхав жити до матері. ОСОБА_3 зловживав спиртним, пропивав всі свої
доходи, а тому практично знаходився на материному та ОСОБА_1утриманні. В 1997
році вона приїхала жити до брата і сестри, допомагала його доглядати.

За свої кошти вона
перепланувала будинок, виділивши братові окрему кімнату з окремим входом,
виділена частина перевищувала його долю у спільному будинку, яка йому фактично
належала.

З 1992 року ОСОБА_3
захворів і часто знаходився на лікуванні в різних медичних закладах.

В останні роки свого
життя, брат став практично безпорадним, в зв'язку з алкоголізмом і потребував
стороннього догляду. Відповідачка не надавала йому ніякої допомоги, не
навідувалась до нього. Брат хотів налагодити стосунки з своєю першою дружиною,
мамою відповідачки, але саме через Галину, вони не зійшлися.

Відповідачка взагалі
не приходила до батька, не допомагала ні морально ні матеріально, не варила, не
прала, не купала його не надавала матеріальної допомоги та не приймала участі у
похованні свого батька, в проведенні поминальних обідів, але не дивлячись на
це, претендує на спадщину.

Законом передбачено,
що якщо спадкоємець по закону ухиляється від надання допомоги спадкодавцю, який
за станом здоров'я та віку потребував стороннього догляду, то він підлягає
усуненню від права на спадщину, тому просить суд винести рішення, яким усунути
ОСОБА_3 від права на спадщину за законом після смерті її батька, як особу яка
ухилялась від надання допомоги батькові-спадкодавцю, що через хворобу перебував
у безпорадному стані. Покійний брат усно заповідав свою частину будинку своєму
синові ОСОБА_5, а відповідачку він не любив. Вони згодні виплатити вартість
кімнати, яка належала братові, його синові ОСОБА_5, а не відповідачці.

В судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1позов підтримала, просила його задовольнити та
пояснила, що вона повністю підтримую пояснення ОСОБА_1і просить суд
їх позов задоволити і добавила, що  вона
пенсіонер і більше знаходилася з братом і знала про його життя. Відповідачка є незаконнонародженою
донькою покійного, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вже не були в шлюбі, коли народилася
Галина. Вона вважаю, що діти повинні доглядати своїх батьків, а відповідачка
цього не робила. Вона лише один раз приходила до батька на храмове свято.

Покійний не
потребував матеріальної допомоги, бо він всі гроші що отримував пропивав, хоча
мав велику пенсію. Брат хотів, щоб до нього хтось прийшов, поговорив з ним,
зварив йому їсти. Він часто приходив до неї, коли був п'яний і просив їсти.
Дійсно покійний дуже пив, але дочка повинна поважати свого батька, який він не
є.

Після смерті їх
матері брат отримав у спадщину одну кімнату, в якій і жив. Але їм тепер не
треба, щоб туди вселилась чужа людина, не з їх сім'ї.

Відповідачка не має
права на спадщину, бо вона його не доглядала і не поважала як батька, вони
вважаємо що вона ухилялася від морального утримання свого батька, а не
матеріального.

Відповідачка вже два
роки працює, отримує зарплату і ще й пенсію по інвалідності, а на даний час
вона перейшла на батькову пенсію.

В судовому засіданні
відповідачка позов не визнала, проти задоволення позову заперечувала та
пояснила, що вона народиласяІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 був її батьком, про що
свідчить також і запис в її свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 де  батьком вказано -  ОСОБА_3.

Вона жила з матір'ю
і братом. В сім'ї часто бувала така скрута, що не було шматка хліба. Але
виручало їх те, що в селі в матері є город, на якому вони вирощували продукти.
Потім в 2001 році вона пішла навчатись в ВУЗ, на платне відділення, закінчила
навчання в 2007 році.

Дійсно вона до
батька ходила не часто, але він сам часто приходив до них і розповідав що
чоловік ОСОБА_1бив його, вибив йому зуби і він писав заяву в вуличний комітет.
Також розказував що вони з сестрами не миряться, часто виникають сварки,
скандали.

Коли їй було 13
років, мати по проханню батька, забрала виконавчий лист про стягнення з нього
аліментів на її утримання.  Батько
перейшов на пенсію і відрахування аліментів збільшилось, він просив забрати
виконавчий лист, а він по мірі можливості буде надавати допомогу сам. Мати
пожаліла батька і забрала виконавчий лист. Також батько жалівся, що сестра
ОСОБА_1 забрала документи на хату і не дає йому оформити спадщину.

Вона не могла
допомагати батькові матеріально, бо вони платили за її навчання по 1300 гривень
на рік, а пенсію по інвалідності вона отримувала 209 грн.

В судовому засіданні
свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що знає сторін 1979 року і перебувала з покійним
в фактичних шлюбних відносинах з 1995 по 1997 роки. Від даного шлюбу вона має
дитину. В покійного крім неї ще було 2 дружини від яких також є діти. Всі діти
приходили провідували їх, але матеріальної допомоги не надавали. Доглядали
покійного тільки позивачі по справі.

В судовому засіданні
свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він дуже добре знав сім'ю позивачів. Останні
роки ОСОБА_3 не слідкував за собою, зловживав алкогольними напоями, а тому
потребував стороннього догляду.

В судовому засіданні
встановлено, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 батьком відповідачки є
- ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 63 роки.

Відповідно статті
1261 ЦК України у першу чергу на спадкування мають право діти спадкоємця….

Згідно ч.5 статті
1224 ЦК України - За рішенням суду особа може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання
допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу, або каліцтво був
у безпорадному стані.

З довідки Київської
обласної психоневрологічної лікарні №2, вбачається, що ОСОБА_3 перебував на
лікуванні з 25.05.1994 року по 23.06 1994 року з діагнозом (хронічний
алкоголізм 2-ї стадії, в формі постійного пияцтва).

Як вбачається з
посвідчення серії НОМЕР_1 відповідачка ОСОБА_3. є інвалідом з дитинства 3-ї групи.

Згідно диплома серії
НОМЕР_2 відповідачка ОСОБА_3. закінчила в 2007 році Уманський ДПУ ім.П.Тичини.

Як вбачається з
довідок Уманського ДПУ ім.П.Тичини від 16 жовтня 2008 року ОСОБА_3. навчалася в
Уманському ГДПУ на денній, контрактній формі навчання з 1 вересня 2002 року по
30 червня 2007 року і за 5 курсів навчання відповідачкою сплачено 6500 гривень.

Згідно довідки
Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської Ради
ОСОБА_3. перебуває на обліку, як інвалід 3-ї груп з дитинства і отримує
допомогу 282 гривні 00 копійок.

Вислухавши пояснення
позивачів, відповідачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що заявлений позивачами позов не підлягає до задоволення,
оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів про те, що покійний ОСОБА_3,
через похилий вік чи тяжку хворобу, був у безпорадному стані, зверталася до
відповідачки з проханням про надання нею йому якоїсь допомоги, а відповідачка
ухилялися від надання такої допомоги ОСОБА_3, а встановлено, що відповідачка до
2002 року була неповнолітньою, а з 2002 року по 30 червня 2007 року навчалася
на денній, контрактній формі навчання в Уманському ДПУ ім.П.Тичини і не могла
надавати батькові матеріальної допомоги, спілкувалася зі спадкодавцем,
провідувала його і не відмовлялася від виконання своїх дочірніх обов'язків.

Керуючись ст.ст.10,60,208,209,212-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст.1224, 1261 ЦК України, суд,  -

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1
ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування
за законом.

Заява про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подана сторонами до Уманського міськрайонного
суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на
рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження до судової палати в цивільних справах апеляційного суду  Черкаської області, через Уманський
міськрайонний суд.

Головуючий (підпис)

Копія вірна:       Суддя                   Секретар