УХВАЛА

03 червня 2008 року суддя Самарського
районного суду міста Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши заяву
ОСОБА_1про забезпечення позову ОСОБА_1до ОСОБА_2, Житлово-будівельного
кооперативу № 30 «Марс-2», треті особи - П'ята дніпропетровська державна
нотаріальна контора, Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,

установив:

02 червня 2008 року
позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач
обґрунтувала тим, що її батьки,ОСОБА_3та ОСОБА_4, у шлюбі придбали квартиру
АДРЕСА_1 та гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_2. У вересні 1977 року
мати позивача померла. Після смерті матері позивач та її батько фактично
прийняли спадщину (3/4 - батькові, &frac14; - позивачеві). У 1978 році батько позивача уклав шлюб з
відповідачем. У лютому 1998 року батько позивача помер. Позивач на час смерті
батька являлася професійною спортсменкою, згодом вимушена була переїхати до м.
Київ. Весь цей час позивач була впевнена, що має право на спадщину, і це право
ніким не порушується, проте у 2008 році вона дізналася про те, що відповідач
оформила на себе право власності на квартиру в цілому. Гараж не був
зареєстрований за батьком належним чином, а тому на теперішній час право
власності на нього ні за ким не зареєстроване. Позивач вважає, що прийняла
спадщину, має право на частку в ній, а тому звернулася до суду з позовом про
визнання за нею права власності на &frac12; частку спадкового гаражу, визнання права власності на 5/8
часток спірної квартири.

Водночас з подачею позову позивач просила суд забезпечити
позов шляхом накладення арешту на спірні квартиру та гараж.

Вивчивши подані матеріали, суддя дійшов висновку, що
заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

В силу ст. 151 ЦПК України суддя може вжити заходи із забезпечення позову,
якщо невжиття цих заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання
рішення суду.

Як вбачається з поданих матеріалів, спірну квартиру дійсно свого часу було
передано ОСОБА_3, яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Подружжя
було членами ЖБК № 30 «Марс-2» та сплачувало відповідні внески за квартиру.

Проте право власності на спірну квартиру згодом було оформлено на
відповідача, про що опосередковано свідчить копія технічного паспорту, доданого
до позовного матеріалу.

Отже, зважаючи на те, що претензії позивача можуть бути обґрунтовані, а
невжиття заходів із забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим
виконання рішення суду у справі, порушити законні права останнього в разі
ухвалення рішення на його користь, суддя вважає за необхідне забезпечити позов
в частині накладення арешту на спірну квартиру.

Що стосується накладення арешту на спадковий гараж, то суд вважає, що позов
в цій частині не може бути забезпечено, оскільки позивачем не надано копій
відповідних правовстановлювальних документів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, у тому
числі накладенням арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 208 - 210 ЦПК України, суддя

ухвалив:

заяву ОСОБА_1про
забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 шляхом заборони
ОСОБА_2, будь-яким іншим особам провадити дії з її відчуження.

У задоволенні решти заяви відмовити.

Направити копії ухвали на адреси Комунального
підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», П'ятої
дніпропетровської державної нотаріальної контори.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали може
бути подано протягом п'яти днів з дня її постановлення. Апеляційна скарга на
ухвалу подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя                                                      підпис                                    М.О.
Католікян

Копія вірна:

Суддя Самарського
районного

суду м. Дніпропетровська                                                                    М.О.
Католікян