Справа № 2-385, 2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня
2008 року
Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого -
судді:
Галича Ю.М.,

при секретарі:                                Данилюк Н.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в залі суду
в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2до
Антонівської сільської ради про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулись ОСОБА_1 таОСОБА_2,
посилаючись на те, що як вбачається із погосподарських книг Антонівської
сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки будинок АДРЕСА_1Київської області
відносився до майна колгоспного двору. Його головою та єдиним членом була
ОСОБА_3, яка згідно діючих на той час ст.ст. о, 123, ЦК УРСР (1963р) та Закону
України „Про власність”набула права власності на житловий будинок як на майно
колгоспного двору.

1 листопада 2006 року ОСОБА_3 померла, спадщину після
смерті якої прийняли спадкоємці за заповітом, посвідченим  12.12.1994 року Ставищенською районною
державною нотаріальною конторою за реєстром 1-4029 - її діти ОСОБА_1та ОСОБА_2,
які оформили свої спадкові права на частину спадкового майна, отримавши в
Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на
спадщину на частину спадкового майна, що підтверджується спадковою справою.

Позивачки вважають, що право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1Київської області, увійшло до складу спадщини ОСОБА_3, яка
відкрилася 1 листопада 2006 року внаслідок смерті останньої.

Вартість житлового будинку відповідно до технічного
паспорту становить 31339 гривень. Земельна ділянка біля будинку не
приватизована, що підтверджується відповідною довідкою.

Антонівська сільська рада свідоцтва про право власності
на ім'я померлої не видала,  що позбавляє
позивачок можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній
конторі.

Позивачки просять:

- визнати заОСОБА_1право на спадщину за заповітом після
смерті 1 листопада 2006 року матері ОСОБА_3 на &frac12;
частину житлового будинку АДРЕСА_1Київської області
вартістю 15 669 гривень 50 копійок.

- визнати за   ОСОБА_2право на спадщину за заповітом після
смерті 1 листопада 2006 року матері ОСОБА_3 на &frac12;
частину житлдового будинку АДРЕСА_1Київської області
вартістю 15 669 гривень 50 копійок.

В попередньому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній
заяві.

Представник позивачкиОСОБА_2 - ОСОБА_1 в попередньому
судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердили обставини, на які
посилається позивачка в позовній заяві.

Представник відповідача Погорілий О.І. в судовому засіданні позов визнав,
зробивши про це усну заяву.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її
пояснення як представника позивачкиОСОБА_2, усну заяву представника відповідача
про визнання позову, та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання
представником відповідача вказаного позову не суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 таОСОБА_2, підлягають задоволенню в повному об'ємі.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відносини власності на нерухоме майно в Україні
регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України “Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та іншими актами
законодавства України.

Відповідно до абзацу 3 частини 3
статті 331 Цивільного Кодексу України (2003 року) якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону підлягає реєстрації, право власності
виникає з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість
передбачена статтею 182 ЦК України.
Пункт 1 частини 1 статті 4  Закону
України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”
також передбачає обов'язкову  державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно, зокрема права власності на нерухоме
майно.

В той же час у відповідності  з частиною 5 статті 3 вказаного Закону
право  власності  та
інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими  актами  до
набрання чинності  цим  Законом,
визнаються державою.

Згідно зі статтею 25 Цивільного Кодексу України (16.01.2003 року) здатність
мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні
особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і
припиняється у момент смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи є зокрема і
її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх
здійснювати. Однією із підстав припинення права власності відповідно до статті
346 ЦК України є смерть власника.

У відповідності зі ст. 1220 ЦК
України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її
померлою. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини
і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого
статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При видачі свідоцтва про право на
спадщину згідно абз. 4 п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5),
нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав
власності.

Таким чином,
враховуючи вищевикладене та те, що представником відповідача Антонівської
сільської ради Погорілим О.І. позов визнається, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
таОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач Антонівська сільська рада до
пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в
судовому засіданні не оспорювала цього права, а тому відповідно до змісту ст.
88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений обов'язок по
відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст.
182, 392, 1220, 1223 ч. 2, 1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України, ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", абзацу 4
п. 216 Інструкції “Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України”,
затвердженої Наказом Міністерства юстиції України  від 3 березня 2004 року N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3
березня 2004 р. за N
283/8882,  ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130,
174, 213-215 ЦПК України,  суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1,ОСОБА_2 до Антонівської сільської ради про
визнання права на спадщину, задовольнити.

- визнати заОСОБА_1право на спадщину за заповітом після
смерті 1 листопада 2006 року матері ОСОБА_3 на &frac12;
частину житлового будинку АДРЕСА_1Київської області
вартістю 15 669 (п'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят дев'ять) гривень 50
копійок.

- визнати за
ОСОБА_2право на спадщину за заповітом після смерті 1 листопада 2006 року матері
ОСОБА_3 на &frac12; частину
житлдового будинку АДРЕСА_1Київської області вартістю 15 669 (п'ятнадцять тисяч
шістсот шістдесят дев'ять) гривень 50 копійок.

Звільнити від сплати судового збору Антонівську сільську раду на підставі
ст. 88 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом
подачі  в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Ю.М. Галич