Справа № 2-266, 2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2008 року
Ставищенський районний суд Київської
області в складі:

головуючої - судді:                                 Марущак Н.М.,

при секретарі:                                          Курляк Л.
І.,

з участю позивачки:                                ОСОБА_1,

представника
відповідача Юрківської сільської ради: Савчук Є. К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище
справу за позовом ОСОБА_1 до Юрківської сільської ради Ставищенського району
Київської області про визнання права власності, визнання права на спадщину за
законом, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою
звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг
Юрківської сільської ради за 1986 - 1990, 1991 - 1995 роки житловий
будинок  АДРЕСА_1 відносився до майна
колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в
ньому проживали та не втратили частку в його майні ОСОБА_2, який набув права
власності на вищевказаний будинок, як на майно колгоспного двору. 22 травня
2006 року останній помер. Спадщину після його смерті прийняла вона (позивачка),
його дочка, отримавши 31 січня 2007 року в Ставищенській районній державній
нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину
спадкового майна. Вартість вищевказаного житлового будинку 20043 гривні.
Земельна ділянка на якій розташований вказаний будинок не приватизована.

Відсутність
правовстановлюючого документу на будинок та витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно не дає змоги оформити її (позивачці) права на будинок в
Ставищенській районній державній нотаріальній конторі.

Позивачка просила визнати за нею право на спадщину за
законом на даний  житловий будинок.

В попередньому судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги,
просить визнати за нею право власності на 1/3 частину вказаного житлового
будинку та право на спадщину за законом після смерті батька на 2/3 частини
даного будинку, посилаючись на те, що на час припинення колгоспного двору в
ньому проживали вона (позивачка), її мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2 Останній
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, як спадкоємець за законом, що фактично
вступив в володіння її майном.

Представник відповідача Юрківської сільської ради Савчук Є. К._ в судовому
засіданні позовні вимоги визнала, зробивши про це усну заяву, суду пояснила, що
відповідно до записів погосподарських книг

Юрківської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий
будинок  АДРЕСА_1 відносився до майна
колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в
ньому проживали ОСОБА_2, ОСОБА_3 та позивачка, які набули право власності на
вищевказаний будинок, як на майно колгоспного двору відповідно. Після
смерті  1996 року ОСОБА_3, спадщину за
законом прийняв ОСОБА_2, як особа, яка фактично вступила в володіння спадковим
майном. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадщину за законом прийняла
позивачка, його дочка.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, усну
заяву про визнання позову представника відповідача Юрківської  сільської ради Савчук Є. К., який діє
відповідно до довіреності і має повноваження на вчинення такої дії, та
перевіривши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача
позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших
осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідно до погосподарських книг Юрківської сільської ради за 1986-1990,
1991-1995 роки житловий будинок  АДРЕСА_1
відносився до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору 15
квітня 1991 року в ньому проживали ОСОБА_2, ОСОБА_3 та позивачка, які набули
право власності на вищевказаний будинок, як на майно колгоспного двору
відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.)  8 травня 1996 року померла ОСОБА_3, спадщину
за законом після смерті якої прийняв ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 529 ч. 1,
549 ч. 1 п. 1 ЦК України (1963), як особа, яка фактично вступила в володіння
спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, спадщину після якого прийняла
позивачка, його дочка, відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261, 1269, 1270 ЦК
України, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори
відповідну заяву у встановлений шестимісячний строк.   Вартість вищевказаного житлового будинку
становить 20043 гривні. Земельна ділянка на якій розташований вказаний будинок
не приватизована.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК
України (1963 р.)  майно колгоспного
двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року
№20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної
власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15
квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права
на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право
власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте, свідоцтво про право власності
Юрківською радою на вищевказаний будинок на ім'я ОСОБА_2 не видавалось.

Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від
03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме
майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру
прав власності.

Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна, може пред'явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що  право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
як члени колгоспного двору відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.)
набули ОСОБА_2 ОСОБА_3 та позивачка.
ОСОБА_2 прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на 1/3 частину
даного будинку. Після смерті ОСОБА_2 позивачка набула право на спадщину за
законом на 2/3 частини вказаного будинку і оскільки представником відповідача -
Юрківської сільської ради позов визнається, то він підлягає задоволенню.

Оскільки Юрківська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права
на спадщину на житловий будинок  і в
попередньому судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту
ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок  по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123, 529 ч. 1, 549 ч. 1 п. 1 ЦК України (1963),  ст. ст. 182, 392, 1223 ч. 2, 1261, 1269, 1270
ЦК України, ч. 5 статті 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень", п. 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від
07.02.2002 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004
р. за N 283/8882, абзацу 4 п. 216 Інструкції “Про порядок вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України”, затвердженої Наказом Міністерства юстиції
України  від 3 березня 2004 року N 20/5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N
283/8882,  ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130,
174, 213-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та
право на спадщину за законом після смерті 22 травня 2006 року ОСОБА_2 на 2/3
частини житлового будинку АДРЕСА_1 вартістю 20043 (двадцять тисяч сорок три)
гривні.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом
подачі  в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя