Справа
№ 2-2873/08
Індустріальний районний суд м.
складі:  головуючого   судді
при секретарі            Карпенко В.Ю.
за участю адвоката  Куценко Т.Р.,
розглянувши у відкритому
судовому  засіданні в залі суду м.
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про
вересні 2008 року  позивачка звернулася
до суду з позовом до відповідача,
потім уточнила, про визнання за нею права власності на домоволодіння № АДРЕСА_1
у м. Дніпропетровську посилаючись на те, що у цьому
домоволодінні  проживала ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
З 1994 року позивачка постійно проживає за адресою: м. Дніпропетровськ,
утримує будинок, сплачує комунальні платежі, тобто
та вільно користується  ним.   Просила визнати за нею право власності
домоволодіння № АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську, яке
із житлового будинку літ. А-2, прибудови літ. а-1, сараю літ. Б,
літ. В, споруд: воріт, колодязя, огорожі, хвіртки,  цоколя з
вводом до експлуатації за набувальною давністю.
у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та
відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним
не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає
ст. 224 ЦПК України.
Суд,
заслухавши пояснення позивачки, думку адвоката,
матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
встановлено у судовому засіданні, згідно рішення Індустріального районного
суду
м. Дніпропетровська від 30.11.1989 року право власності на житловий
№ АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську було визнано за
Згідно технічного паспорту домоволодіння
з  житлового будинку літ. А-2, прибудови
літ. а-1, сараю літ. Б,
літ. В, споруд: воріт, колодязя, огорожі, хвіртки,  цоколя. Після
чоловіка у 1988 році ОСОБА_2. залишилася проживати одна, дітей вона
мала, ніхто із родичів до неї не приходив. Позивачка, яка на той час
по сусідству, надавала ОСОБА_2. посильну допомогу, обробляла
купувала продукти харчування, ліки, готувала їжу, прибирала у будинку,
одяг. ОСОБА_2. за життя висловлювала намір залишити все своє майно
та її дітям.  У січні 1994 року
ОСОБА_2.  передала позивачці усі
на будинок, а саме: акт відводу землі від 15.05.1950 року, рішення
районної ради м. Дніпропетровська № 38 від 09.01.1962 року, технічний
на будинок, довідку-характеристику та ключі від будинку. З того часу
почала постійно проживати у будинку № АДРЕСА_1 у
Дніпропетровську.  ОСОБА_2 померла
підтверджується Свідоцтвом про смерть.
Позивачка поховала ОСОБА_2. за
кошти та продовжила проживати у спірному будинку де мешкає і по
сьогодні.  Дані обставини підтвердили допитані у
судовому засіданні свідки
та ОСОБА_4., які все своє життя проживали по сусідству.
до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим
і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом
років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності
це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
судовому засіданні знайшло  підтвердження
того, що позивачка  добросовісно
домоволодінням № АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську,
відкрито, вільно та безперервно їм володіти з 1994 року  і тому
вимоги підлягають задоволенню.
домоволодінні № АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було
самовільно збудована прибудова літ. а-1
будинку літ. А-1 та сарай літ. Б. За життя вони не узаконили
до ч. 5 ст. 376 ЦК України за вимогою власника (користувача)
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
побудоване на ньому, якщо це не порушує прав інших осіб.
ділянка за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 була
ОСОБА_5 згідно рішення правління сільської ради від 03.03.1950
№ 6  під індивідуальне будівництво, про
що 15.05.1950 року комісією
сільської ради було складено акт. Рішенням виконкому АНД районної
м. Дніпропетровська від 09.01.1962 року за ОСОБА_5 було визнано
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 у м.
технічного висновку за результатами обстеження будівель по вул.
45 у м. Дніпропетровську, виконаного ТОВ „Промтехстальпроект”
(ліцензія  серія АВ № 051902),  прибудова літ. а-1 до житлового будинку літ.
та сарай літ. Б по АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську виконані
правильно, відповідають вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних,
та інших діючих норм та правил, придатні до експлуатації та є
для життя та здоров'я людей. Прибудова літ. а-1 не порушила несучої
конструкцій житлового будинку та його загального стану, не потягла
конструктивної схеми будівлі та дозволяє експлуатацію приміщення без
для інших оточуючих приміщень та будинку у цілому.
будівництво вищевказаних будівель по АДРЕСА_1 у м.
завершено, здійснено на відведеній у встановленому законом
земельній ділянці, права інших осіб при
цьому не порушені, позовні
підлягають задоволенню.
до ст. 88 ЦПК України судовий збір суд вважає можливим віднести за
держави, оскільки позивачка є ветераном війни, що підтверджується
ст. ст. 344, 376 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 60, 88, 212, 213,
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку
А-1, прибудови літ. а-1. сараю літ. Б, убиральні літ. В, споруд: воріт,
огорожі, хвіртки, цоколя, з подальшим вводом до експлуатації.
Рішення
може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного

суду
Дніпропетровської області  через
Індустріальний районний суду м.

Дніпропетровська  шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення

апеляційної
скарги або шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення

рішення
заяви про апеляційне оскарження  і
поданням після цього протягом

двадцяти
днів апеляційної скарги.

У разі залишення  заяви
про перегляд заочного рішення без

задоволення
заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному

порядку.

Суддя

С.Г. Зосименко