Справа
№ 2-0-579    2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

4 грудня  2008 року                          Білоцерківський
міськрайонний суд  Київської області в
складі судді Дмитренко А.М. при секретарі судового засідання Музиченко  О.О. розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
заінтересована  особа:  Сквирська державна нотаріальна контора
Київської області,-

В С Т А
Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з
вказаною заявою мотивуючи тим, що
28.01.1994 року  ОСОБА_2.
подарувала їй  будинок   АДРЕСА_1, але в тексті договору її прізвище
вказано -ОСОБА_3, що має розбіжності з прізвищем по паспорту-ОСОБА_1, ці
обставини позбавляють її можливості
провести відчуження цього будинку. А тому заявниця просила суд
встановити факт , що договір дарування
вищевказаного  житлового будинку
належить саме їй.

В судовому засіданні  заявниця
повністю підтримала заяву.

Представник  заінтересованої особи до суду не з”явився,
про час розгляду справи нотаріальна контора повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення  заявниці, оглянувши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Так, по справі встановлено, що 28
січня 1994 року державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори
було посвідчено договір дарування житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1  між ОСОБА_2 як дарувальником та
ОСОБА_3, котрій   цей будинок подаровано,
що стверджується копією вказаного договору та копією технічного паспорта
МБТІ  в матеріалах справи.

Згідно витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 22.07.2008 року на ім”я ОСОБА_1.  зареєстровано право власності на
вказаний  вище будинок на підставі
договору дарування від 28.01.1994 року.

Таким  чином, дослідженими в судовому засіданні
доказами  стверджується факт належності
заявниці  зазначеного вище в рішенні  договору дарування житлового будинку, хоча в
договорі її прізвище вказано -ОСОБА_3, а згідно паспорта  прізвище заявниці-ОСОБА_1.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення факту
належності  правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім”я, по батькові, місце і час народження якої, що
зазначені в документі, не збігаються з ім”ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в
паспорті.

Відповідно до п.12  Постанови Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року № 5 “Про судову практику в справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення” суд може встановлювати
факти належності особі
документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

А тому враховуючи все наведене  суд вважає за можливе встановити  факт
належності  саме заявниці    договору дарування  від  28
січня 1994 року.

На підставі ст.4 п.18 Декрету КМ
України “Про державне мито” заявник звільнена від сплати держмита /судового
збору/ на користь держави.

Керуючись ст.ст.10,60,88, 212-215,
256-259 ЦПК України, суд-

В И Р
І Ш И В:

Заяву  задовольнити.

Встановити факт, що договір
дарування житлового будинку під АДРЕСА_1, укладений                                  28 січня  1994
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Сквирської
державної нотаріальної контори                               ОСОБА_4.,
зареєстрований в реєстрі за  №  200,
фактично укладався ОСОБА_1 і належить ОСОБА_3.

Від сплати держмита заявника
звільнити.

Рішення може бути оскаржене  до апеляційного суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження або без попереднього подання  вказаної заяви протягом десяти днів з
дня  проголошення рішення.

Заява про апеляційне
оскарження  може бути подана  через Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня  проголошення
рішення.

Суддя                                    Дмитренко
А.М.