Р І Ш Е Н Н Я
Справа  № 2-455/2008р.

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

3    листопада
2008  року  Талалаївський
районний  суд  Чернігівської
області

в складі:

головуючого судді
- Бабич   О.І.

при  секретарі         - Ярошенко Л.А.

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні в
залі  суду   справу за
позовною заявою  ОСОБА_1 до
Болотницької сільської ради про визнання права власності на земельну частку
(пай)

В С Т А
Н О В И В :

18 вересня 2008 року ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати право власності  на земельну частку (пай).

Свої позовні вимоги мотивує тим, що її
мати ОСОБА_2. працювала в сільському господарстві колгоспі ім. Суворова  Талалаївського району, була його членом.
Після досягнення пенсійного віку, вийшла на пенсію  та постійно проживала в с. Болотниця
Талалаївського району. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла.

Після проведення розпаювання земель її
маму в списки не було внесено. З цього питання вона неодноразово зверталася до
комісії з земельних відносин про включення її в списки до осіб, які мають право
на земельну частку (пай), але належної відповіді так і не отримала. Тому,
просить суд визнати пропущений строк звернення до суду поважним та визнати її
особою, яка має право на земельну частку (пай).

У судовому засіданні позивачка свої
позовні вимоги підтримала представник відповідача Талалаївської РДА Михайлюк
В.В. позовні вимоги визнав і вважає,  що
позов підлягає задоволенню.

Представник Болотницької сільської ради
сільський голова Рудько А.М. позовні вимоги визнав частково, і пояснив, що
землю можна видати але тільки не з розпайованих земель.

Представник Держкомзему у
Талалаївському районі Зігура О.М.  суду
пояснила, що землю необхідно виділити за рахунок  не витребуваних паїв.

Суд, заслухавши покази сторін,  заінтересованих осіб, перевіривши матеріали
справи та дослідивши подані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується
наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що позивачка ОСОБА_1.,
являється дочкою ОСОБА_2, мешканки

с.  Болотниця Талалаївського району, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років. Постійно працювала в колгоспі ім. Суворова, з якого
й вийшла на пенсію 01.07.1971 року.

Землю передано у колективну власність
для  сільськогосподарського використання
12 грудня 1995 року згідно з актом №100, та видано Державний акт на право
колективної власності на землю КСП ім. Суворова зі списком членів КСП, в яких
ОСОБА_2. не значиться, як і в додаткових
також із довідки начальника відділу земельних ресурсів від 06.10.2008
року за №0113/1649, вбачається, що вона помилково не була включена до основних
списків на право колективної власності на землю.

Право власності на землю гарантовано
ст. 14 Конституції України.

При вирішенні земельних питань суд
повинен керуватися Законом, що регулює земельні відносини в державі
Конституцією України, Законом України від 7 лютого 1991 року «Про власність»,
«Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указами президента України
від 10 листопада 1994 року, 8 серпня 1995 року, у відповідності до ст.50 Закону
України «Про власність» поширюється трирічний строк позовної давності про
витребування належного громадянину майна.

Таким чином,  у зв'язку зі смертю спадкодавця спадщина
відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті, отже на
день смерті ОСОБА_2. не стала власником частки землі, тому спадкоємці не мають
можливості  успадкувати те , що не
належало спадкоємцю.

Пропущений  термін звернення до суду позивачкою пропущено
без поважних причин, з цих питань її судом надавався термін для усунення
недоліків при зверненні до суду, але вона ухвали суду від 24.09.2008 року так і
не виконала, доводів про порушення строку звернення до суду не надала.

Із наведених даних видно, що позивачка повинна
була звернутися до суду з позовом, про виділення  землі за
рахунок резервного фонду чи не витребуваних паїв  визначивши мету та ціль її виділення.

У зв'язку з тим, що  процес передачі землі у колективну та
приватну власність відбувався на протязі 1994-1997 років то позивачка мала   можливість та умови своєчасного,  звернення з зазначеними вимогами до суду.
Оскільки позивачка вказаних строків не дотрималась поважних причин його втрати
не навела, тому  в суду маються всі
підстави для відмови в її позивних вимогах.

На підставі викладеного, керуючись ст.
41 ЦПК України, Законом України «Про власність» ст. 71, 75, 76, 80 Цивільного
Кодексу України (1540-06) ст.ст. Керуючись ст.ст. 10.11.209, 212, 214-215 ЦПК
України  суд

В
И Р І Ш И В :

Відмовити у  задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 про
визнання права власності на земельну частку (пай).

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ          підпис

Рішення суду не набрало
законної сили

Суддя                                                                                    О.І.БАБИЧ