ТАТАРБУНАРСЬКИЙ  РАЙОННИЙ СУД    ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №2-1036/08р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 грудня 2008
року  Татарбунарський районний суд
Одеської області в складі:

головуючого- судді
Сивоконь Т.І.

при секретарі                               Коваленко І.М.

за участю
прокурора

адвоката(тів)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості спадкодавця від спадкоємців,

В С Т А Н О В
И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості спадкодавця
від спадкоємців, посилаючись на наступні обставини.

11.05.2008 року в с.Білолісся
Татарбунарського району Одеської області помер ОСОБА_5, який був рідним братом
позивачки, а відповідачі по справі є його дітьми. У зв'язку зі смертю брата,
відкрилася спадщина, спадкоємцями першої черги є відповідачі, в тому числі і на
будинок по АДРЕСА_1, який належав померлому на праві власності.

11.07.2006 року брат позивачки
ОСОБА_5 вчинив договір купівлі-продажу будинку, який розташований по вул.Леніна
в с.Білолісся та належав їх батькові, який вони з братом успадкували після
смерті батька. Між позивачкою та покійним братом на той час була домовленість
про те, що позивачка надасть братові доручення на продаж спадкового будинку і
після його продажу вони розділять гроші порівну. Позивачка деякий час після
продажу спадкового будинку не вимагала від покійного брата грошей за нього, так
як у нього була дуже хвора дружина, потім після її смерті він сам важко
захворів. Позивачка не мала наміру звертатися до суду з даним позовом, але в
день погребіння брата його діти, відповідачі по справі, вкрай погано повелися з
позивачкою, вчинили сварку, принижували її, тому позивачка вважає, що на
законних підставах має право звернутися до суду та вимагати від відповідачів
повернення їй боргу батька за проданий ним спадковий будинок. В зв'язку з цим
позивачка просить стягнути з відповідачів на її користь половину вартості
проданого будинку в розмірі 13912,50 грн., виходячи з інвентарної вартості
будинку, яка складає 27825 грн.

Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачі позовні вимоги не
визнали та пояснили, що вони не повинні відшкодовувати позивачці половину
вартості спадкового будинку в розмірі 13912,50 грн., так як, по-перше їм
відомо, що даний будинок був проданий їх батьком за значно меншу суму, а саме
за 5000 грн., крім того, відповідачам напевне відомо, що з позивачкою за продаж
будинку був проведений повний розрахунок покупцем будинку тобто вона отримала вартість
належної їй як спадкоємиці половини вартості проданого будинку, а отже ніякого
боргу не існує, тому в задоволенні позовної заяви необхідно відмовити.

Заслухавши пояснення та доводи
сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява задоволенню не
підлягає.

У відповідності до ст.1216 ЦК
України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні встановлено,
що покійний брат позивачки ОСОБА_5 дійсно з її згоди, на підставі виданої нею
довіреності, 08.07.2006 року уклав договір купівлі-продажу будинку (а.с.8) за
адресою по АДРЕСА_2, який належав їм на підставі свідоцтва про право власності.
За даний будинок було сплачено 5000 грн., що не заперечувала в судовому
засіданні позивачка та підтвердив свідок ОСОБА_6, який також пояснив, що ним в
присутності ОСОБА_5 та за його проханням ще до укладення нотаріально договору
купівлі-продажу була передана позивачці ОСОБА_1 половина вартості вищезгаданого
будинку.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Суд вважає, що позивачкою не
надано в судове засідання жодних доказів того, що її покійний брат ОСОБА_5 не
повернув їй вартість &frac12; частини будинку,
успадкованого ними після смерті їх батька, який він відчужував зі згоди
позивачки, а отже суду позивачкою не доведено, що діти її покійного брата,
відповідачі по справі, є спадкоємцями його обов'язку по поверненню суми боргу,
який, на думку позивачки, існує і на даний час.

Суд не погоджується з доводами
позивачки про те, що покійний ОСОБА_5 не повернув належну їй половину вартості
будинку так як відсутні будь-які розписки, які б підтверджували даний факт,
оскільки ці твердження спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_6, який на той
час, а саме на момент відчуження спадкового будинку позивачки та її покійного
брата, мав безпосереднє відношення до даного факту (був стороною договору
купівлі-продажу), крім того він не є заінтересованою особою по даній справі, а
отже його пояснення, на думку суду, можуть бути підтвердженням того, що
покійний ОСОБА_5 виконав усну домовленість між ним та позивачкою про поділ
вартості спадкового будинку після його відчуження. Отже, зважаючи на те, що
ОСОБА_5 ще за життя розрахувався з позивачкою, повернувши їй половину вартості
будинку по вул.Леніна,63 в с.Білолісся, а отже його боргу чи іншого обов'язку
перед позивачкою не існує, тому суд вважає, що відповідачі по справі, як
спадкоємці померлого ОСОБА_5 ніяких обов'язків перед позивачкою не мають, у
відповідності до ст.1219 ЦК України, тому позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст.1216,1218,1219 ЦК України,
ст.ст.58,59,60,213,214,215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості спадкодавця від спадкоємців відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через
Татарбунарський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                    Сивоконь