Справа № 2-4631
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

31 жовтня 2008 року

Ялтинський міський суд
Автономної Республіки Крим у складі:

судді - Романенко В.В.,

при секретарі - Валішевській В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Ялта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про
визнання права на проживання, стягнення суми та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить
стягнути з ОСОБА_2. на її користь 13 500,00 гривень, в якості зобов'язання
надавати їй матеріальної допомоги, моральну шкоду в суммі 250 000,00 гривень та
визнати за нею право на проживання в квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача, діючий на
підставі доручення, позов підтримав і пояснив суду, що 02 червня 2006 року на
підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1. продала квартируАДРЕСА_1 ОСОБА_2.
При укладанні цього договору, ОСОБА_2. взяв на себе усні зобов'язання, у
відповідності з якими він пообіцяв право довічного проживання позивачки у
вказаній квартирі, щомісячну матеріальну допомогу в розмірі 500,00 гривен, та
її поховання за власний рахунок. Гроші за вказану квартиру відповідач ОСОБА_1.
не сплачував, а також відмовився надавати їй матеріальну допомогу в розмірі
500,00 гривень, щомісячно, чим грубо порушив умови угоди. 25.05.2007 року
ОСОБА_2. продав зазначену квартиру ОСОБА_3., що підтверджується копією договора
купівлі-продажу від 25.05.2007 року, не повідомівши ОСОБА_3. про право ОСОБА_1.
на проживання в квартирі. Після того, як ОСОБА_3. дізнався, що позивач
зареєстрована та проживає у вказаній квартирі, він вимагав від неї виселення із
квартири та зняття з реєстраційного обліку, пояснюючи це тим, що він придбав
квартиру з метою здавати її в оренду та отримувати прибуток, а ОСОБА_1. своїм
проживанням перешкоджає йому в цьому. Не маючи можливості використовувати
квартиру на свій розсуд, та бажання в судовому порядку усувати перешкоди в
користуванні квартирою, ОСОБА_3. 27 грудня 2007 року продав квартиру ОСОБА_4.,
що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.12.2007 року. Як новий
власник, ОСОБА_4. у липні 2008 року звернулась до суду з позовом про визнання
ОСОБА_1. такою, що втратила право на користування квартирою та усунення
перешкод в її користуванні. Такі дії ОСОБА_4., є фактично похідними від
неправомірних дій ОСОБА_2., у зв'язку з чим у ОСОБА_1. порушились нормальні
життєві  зв'язки через неможливість
продовження активного громадського життя, порушились стосунки з оточуючими
людьми, настали негативні наслідки, пов'язані з погіршенням її здоров'я через
психологічні та моральні переживання, тому вона оцінює моральну шкоду в сумі
250000,00 гривень, та просить її стягнути з відповідача. Крім того, ОСОБА_1.
просить визнати за нею право на проживання в квартирі АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_3., діючий на підставі
довіреності, у судовому засіданні позов не визнав і пояснив суду, що 02 червня
2006 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2. придбав у ОСОБА_1.
квартиру АДРЕСА_1.  За вказану квартиру
він розрахувався з ОСОБА_1. в повному обсязі, що підтверджуєтся копією розписки
від 24.08.2005 року про отримання ОСОБА_1. від ОСОБА_2. в якості задатка 20
000,00 долларів США, та остаточна сумма була сплачена ОСОБА_1. 02.06.2006 року
після підписання договору купівлі-продажу. При укладанні цього договору,
ОСОБА_2. не брав на себе зобов'язаннь, у відповідності з якими він обіцяв
щомісячну матеріальну допомогу ОСОБА_1. в розмірі 500,00 гривен, та її
поховання за власний рахунок, тому що він розрахувався з нею в повному обсязі
та уклав договір купівлі-продажу квартири у нотаріальній конторі. Зі згоди
ОСОБА_2., ОСОБА_1. проживала у вказаній квартирі та питання про її виселення не
стояло. Договір найму між ОСОБА_2. та ОСОБА_1. на проживання останній у
вказаній квартирі не укладався. 25.05.2007 року на підставі договору
купівлі-продажу ОСОБА_2. продав за 75000,00 долларів США вказану квартиру
ОСОБА_3., та вказаний договір було укладено зі згоди ОСОБА_1., що вона буде і
надалі проживати в даній квартирі, що підтверджують: позовна заява ОСОБА_1. до
ОСОБА_2. від 18.08.2007 року про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
звернення в прокуратуру м.Ялта, в прокуратуру АР Крим, в яких ОСОБА_1. сама
вказує, що квартиру ОСОБА_2. продавав ОСОБА_3. саме за її згодою, а також другими
доказами, які ОСОБА_2. додав до заперечень на позовну заяву. 27.12.2007 року
ОСОБА_3. продав вказану квартиру ОСОБА_4. не тому, що він не міг
використовувати квартиру за власним розсудом, а тому що, він не розрахувався в
повному обсязі з ОСОБА_2., та повинен був до 31.12.2007 року сплатити ОСОБА_2.
залишок від вартості квартири в сумі 25000,00 долларів США. Позовні вимоги про
визнання права на проживання ОСОБА_1. у вказаній квартирі не можуть бути
пред'явлені до ОСОБА_2. тому, що він у даний час не є власником
квартириАДРЕСА_1

Заслухавши пояснення представників сторін, перевірівши
матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову з наступних
підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2. придбав квартиру у ОСОБА_1. на підставі договору
купівлі-продажу, а не на підставі договору довічного утримання, яким
передбачено забезпечення допомоги та ухід довічно. ОСОБА_2. розрахувався з
ОСОБА_1. у повному обсязі, що підтверджується копією розписки від 24.08.2005
року про отримання ОСОБА_1. від ОСОБА_2. в якості задатку 20000,00 долларів США
та договір купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1 Договір купівлі-продажу не
передбачає забезпечення допомоги та довічного уходу. 25.05.2007 року ОСОБА_2.
продав зазначену квартиру ОСОБА_3., що підтверджується договором купівлі-продажу
від 25.05.2007 року. В свою чергу ОСОБА_3. 27 грудня 2007 року продав квартиру
ОСОБА_4., що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.12.2007 року.
Тому судом встановлено, що на теперешній час власником квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_4.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі
продажу одна сторона (продавець) передає чи зобов'язується передати майно
(товар) у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає чи
зобов'язується прийняти майно (товар) та сплатити за нього певну грошову суму.
Вказані вимоги договору купівлі-продажу виконані ОСОБА_1. та ОСОБА_2. в повному
обсязі, тому при вказаних обставинах позовні вимоги ОСОБА_1. про стягення
матеріальної шкоди є необгрунтованими, та не підлягаючими задоволенню.

Таким чином,   договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. 02 червня
2006 року, повністю відповідає вимогам, викладеним у ст.203 ЦК України.

Також судом встановлен факт, що ОСОБА_2. продав квартиру
ОСОБА_3. за 75000,00 долларів США саме за згодою ОСОБА_1. що підтверджується
позовню заявою ОСОБА_1. до ОСОБА_2. від 18.08.2007 року про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, звернення в прокуратуру м.Ялта, в прокуратуру
АР Крим, в яких ОСОБА_1. сама вказує, що квартиру ОСОБА_2. продавав ОСОБА_3. за
її згодою, тому ствердження ОСОБА_1. про те, що ОСОБА_2. продав квартиру
ОСОБА_3. не повідомівши його про те, що в квартирі зарєєстрована та проживає
ОСОБА_1. суперечить обставинам справи та наявним доказам.

Оскільки судом встановлено, що договір найму між ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. на право проживання ОСОБА_1. в квартирі АДРЕСА_1, в той час, коли
ОСОБА_2. був власником цієї квартири, не укладався, договор купівлі-продажу
вказаної квартири, укладений між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. 02 червня 2006 року,
повністю відповідає вимогам, викладеним у ст.203 ЦК України, а також те, що
ОСОБА_2. в даний час не є власником вказаної квартири, в позовних вимогах у
частині визнання права на проживання ОСОБА_1. у вказаній квартирі також повинно
бути відмовлено.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх
вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Позивачка також посилається на те, що діями відповідача
їй була заподіяна моральна шкода, але суд не бачить підстав для задоволення
вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки з боку відповідача відносно
позивача не скоєно неправомірних дій, порушуючих її права.

Таким чином, розглянувши дану  цивільну справу за участю представників
сторін, у рамках заявлених вимог, на основі дотримання принципів
диспозитивності, змагальності і справедливості судочинства, всебічного та
повного дослідження  обставин справи,
перевірки  їх наданими сторонами
доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 23, 203, 655,
1167 ЦК України, ст.10, 60, 209, 210, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення суми, відшкодування
моральної шкоди, визнання права на проживання - відмовити.

На рішення суду може бути подана заява  про апеляційне оскарження до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд у строк 10 днів з дня проголошення рішення, або
апеляційна скарга до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через  Ялтинський міський суд у строк 20 днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано.

Суддя: