Справа
№ 2-762/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2008 р.                                                                                   м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайсуд
Вінницької області в складі:

головуючого
- судді Соколова
В.О.,

з участю:
-  секретаря Сілантьєвої Л.А.,

-
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Могилеві-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення, усунення перешкод в користуванні квартирою та
встановлення порядку користування нею,
-

ВСТАНОВИВ:

В Могилів-Подільський міськрайонний суд звернувся ОСОБА_2
з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення, усунення перешкод в
користуванні квартирою та встановлення порядку користування нею,  мотивуючи тим, що з відповідачкою по справі
ОСОБА_3 в 1982 році зареєстрував шлюб в Грушанській сільській раді. В шлюбі
народилося двоє дітей: відповідачі по справі - ОСОБА_4, 1985 року народження,
ОСОБА_5, 1983 року народження. В листопаді 1994 року  на підставі ордеру № 91 сім'ї позивача, яка складалась з чотирьох осіб була надана в
користування квартира АДРЕСА_1. 11.04.2008 року квартира була приватизована на
всіх членів сім'ї. Шлюб між подружжям було розірвано 28.02.2002 року рішенням
суду, але сторони залишалися проживати на одній жилій площі. З кінця 2007 року
по день розгляду справи в суді  позивач
відповідачами по справі був позбавлений права користуватися належною йому
часткою жилого приміщення АДРЕСА_1. Це виразилося в тому, що відповідачі чинять
перешкоди і не пускають його проживати  в
спірній квартирі. Позивач не має іншого житла. В даний час тимчасово проживає
на жилплощаді свого рідного брата ОСОБА_6. З приводу вчинення перешкод з боку
відповідачів в користуванні квартирою, позивач звертався до міліції, в ЖЕК.
Просить суд винести рішення, вселивши позивача в квартиру АДРЕСА_1, зобов'язавши відповідачів не чинити перешкод в користуванні
квартирою. Мотивуючи тим, що він і відповідачка ОСОБА_3 не є членами однієї
сім'ї, позивач просить суд встановити порядок користування жилим приміщенням
таким чином: виділити позивачу в користування кімнату площею 11.4 кв.м.,
відповідачам (колишній дружині ОСОБА_3, двом повнолітнім синам: ОСОБА_4,
ОСОБА_5) - кімнату площею 16.1 кв.м., залишити в спільному користуванні
коридор, ванну, санвузол, кухню.

Відповідачка по справі ОСОБА_3 позов визнала частково. Не
заперечує, що позивач є власником &frac14; спірної
квартири, має право на користування, володіння належною йому часткою квартири.
Але не визнає позов в частині вселення позивача і встановлені порядку
користування жилим приміщенням на умовах запропонованих позивачем. Не
заперечує, що дійсно в 1994 році  на
сім'ю, яка складалась з неї, позивача (її чоловік)  та двох неповнолітніх дітей, отримали двохкімнатку
квартиру  АДРЕСА_1, загальною площею 50,3
кв.м., жилою площею 27, 5 кв. м. -
кімнатами площею: 11,4 кв.м., 16.1 кв.м.. Проживаючи в квартирі позивач
створював  неможливі умови спільного
проживання сім'ї. Постійно
пиячив, вчиняв бійки, сварки. В 2002 році, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, безпричинно вчинив сварку з сином ОСОБА_5, яка переросла в бійку під
час якої позивач сину ножем заподіяв ушкодження середньої важкості і вироком
суду був засуджений до двох років позбавлення волі умовно. В 2004 році було два
епізода  бійок позивача з сином ОСОБА_5.
Відповідачка намагалася зберегти сім'ю. В 2002 році була змушена звернутися до
суду і рішенням від 22.02.2002 року шлюб було розірвано, але сторони проджовжували
проживати в одній квартирі, хоча позивач
не змінив свого відношення до членів сім'ї, постійно пиячив. В кінці 2007 року, після чергової
сварки, позивач забрав свої особисті речі і
залишив квартиру. Відповідачка не заперечує, що вона дійсно чинить
перешкоди в користуванню позивачу квартирою, мотивуючи тим, що вони чужі люди,
проживати в одній квартирі в складі її двох повнолітніх синів і відповідача -
неможливо. Підтвердила, що на день слухання справи в спірній квартирі
зареєстровані і проживають: вона, її сини ОСОБА_4, ОСОБА_5 (який тимчасово у зв'язку з роботою у Р.Молдова проживає по місцю роботи.) Не
погоджується з позицією позивача про виділення йому в користування кімнати
площею 11,4 кв. м.,  а їй з двома
повнолітніми синами -  кімнату 16,1
кв.м., що є погіршення житлових умов відповідачів і створення неможливості
проживаи в оній кімнаті їй з двома повнолітніми синами. Просить в позові
відмовити. В судовому засіданні відповдачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 пропонували
позивачу сплатити вартість &frac14;
спільної квартири для вирішення
спору мирним шляхом.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав. В обгрунтування
заперечення проти позову дав пояснення аналогічні поясненням відповідачки
ОСОБА_3 - його рідної матері. Підтвердив, про неможливість відповідачам
проживати з позивачем на одній жилій площі з приводу того, що між ними існують
стійкі неприязні відносини, які виникли на грунті того, що позивач на протязі
майже всього спільного проживання в сім'ї пиячив, вчиняв сварки, бійки.  Особисто від себе добавив, що він не вважає
відповідача своїм батьком, який його вихованням не займався, матеріально не
утримував, постійно і безпідставно принижував його, як людину, а також матір за
яку відповідач неодноразово заступався. Заподіяв тілесні ушкодження брату
ОСОБА_5, порізавши його ножем, з приводу чого був засуджений. Не заперечує, що
позивач є власником &frac14; квартири, але з приводу своєї поведінки сторонам не
можливо проживати в одній квартирі. Просить в позові відмовити. В судовому
засіданні від себе особисто для вирішення спору мирним шляхом пропонував
позивачу сплатити вартість &frac14;
частки спірної квартири.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився з
поважної причини, згідно письмової заяви тимчасово проживає і працює в
Р.Молдова, просив справу розглянути у його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши
матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку позов задовільнити
частково. А саме: задовільнити його в частині вселення ОСОБА_2 в квартиру,
відмовити в частині встановлення порядку користування жилим приміщенням,
запропонованим позивачем, з таких підстав.

Сім'ї сторін, яка складалась з чотирьох осіб: подружжя
ОСОБА_2, ОСОБА_3; синів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, 14.11.1994 року була надана в
користування квартира згідно ордеру № 91 АДРЕСА_1. Вказана квартира була
приватизована всіма членами сім'ї 11.04.2008 року (свідоцтво про право власності серії
САВ № 626251).         Таким чином позивач по справі ОСОБА_2 набув права
власності на &frac14; спірної квартири, і відповідно ст. 317 ч. 1 ЦК України,
йому належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власносі є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права, чи обмежений в його здійсненні. В  судовому засіданні відповідачі також визнали
право власності позивача на &frac14;
спірної квартири. При таких
обставинах суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 має право володіти,
користуватися, розпоряджатися  належною
йому часткою квартири, що дає підстави вселити позивача в квартиру АДРЕСА_1, і
відповідно зобов'язати відповідачів по справі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не
чинити перешкод ОСОБА_2 в володінні, користуванні та розпорядженні своєю
частиною квартири.

Згідно  ст. 47 ЖК України, норма жилої площі в
Україні встановлюється в розмірі 13,65 кв. м. на одну особу.  Відповідно особистого рахунку в матеріалах
справи, загальна жила площа спірної квартири 27,5 кв.м., яка складається з двох
жилих кімнат, площею: 11,4 кв.м., 16.1 кв. м.. Таким чином, кожному з чотирьох
власників квартири належить 6,9 кв.м. жилої площі, що вдівічі менше за встановлену
норму жилої пощі на одну особу. При
встановлені порядку користування жилим приміщенням на умовах
запропонованим позивачем, а саме виділивши йому в користування жилу кімнату
розміром 11,4 кв. м., відповідачам в кількості трьох осіб кімнату розміром 16,1
кв.м., тобто на одну особу припадає по 5,2 кв.м., що значно погіршує житлові
умови відповідачів. Крім того, згідно ст. 50 ч. 2 ЖК України, при наданні жилих
приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі,
старшими за 9 років, крім подружжя. В судовому засіданні встановлено, що в 2002
році рішенням суду шлюб подружжя ОСОБА_2 розірвано, що унеможливлює їх
проживання в одній кімнаті. Проживання в кімнаті площею 16,1 кв.м.,
відповідачки ОСОБА_3 з двома повнолітніми синами віком 23 та 25 років, діючим
законодавством не допускається. При таких обставинах, суд не може задоволити
позов ОСОБА_2 в частині встановлення порядку користування жилим приміщенням, з
виділенням в його користування кімнати 11,4 кв.м., відповідачам 16,1 кв.м.,
залишивши в загальному користуванні кухню, коридор, ванну, санвузол.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст. 150, 156
ЖК України, ст.ст. 10, 60, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні &frac14; частки квартири АДРЕСА_1.

В задоволені позову в частині
встановлення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1  -відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення може бути подано до апеляційного суду Вінницької області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення
подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення або протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: