РАЙОННИЙ СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
Справа №2-2715/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

12
грудня 2008 р. Ленінський районний суд м. Севастополя в складі:

головуючого
- судді Балюкової К.Г.

при
секретарі -     Усатій Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Севастополі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа: відкрите акціонерне товариство
акціонерний банк «Південний» про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду до відповідача з вимогами про визнання недійсним
договору купівлі-продажу автомобіля Chrusler PT Cruiser, державний реєстраційний НОМЕР_1, 2000 року випуску, красного коліру,
укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 18 квітня 2007 року на товарній біржі «Ваш
дом», зареєстрованого під № 596-ТБ, як укладеного без її згоди як співвласника
подружнього майна та після надання нею позовної заяви до суду про розподіл
подружнього майна до складу якого входив і автомобіль придбаний подружжям під
час знаходження у шлюбі, також просить суд примінити двосторонню реституцію,
передбачену ст. 216 ЦК України.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог
позивачу, оскільки їй було відомо про відчуження автомобілю, кошти від його
продажу були потрібні на навчання дочки, тому угода про відчуження автомобілю
відбулася за її згоди, відповідач ОСОБА_3 є добросовісним набувачем спірного
майна, та воно не може бути за даних обставин вилучено у неї.

Відповідач
ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнала позовні вимоги ОСОБА_1, просила
відмовити в їх задоволенні, пояснювала суду, що спірна автомашина була придбана
нею у ОСОБА_2 18.04.2007 року за 15 000 доларів США, кошти на її придбання вона
взяла у банку, уклавши для цього кредитний договір на споживчі цілі, сума
кредиту до теперішнього часу нею не погашена, машина знаходиться в заставі у
банку за для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору.

Представник
3-ої особи в судовому засіданні просила відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог, вказувала на те, що в забезпечення виконання зобов'язань по
кредитному договору від 10.05.2007 року укладеного між банком та ОСОБА_3 на
отримання 75000 гривень зі строком дії до 10.05.2010 року,  10.05.2007 року між АЮ «Південний» і ОСОБА_3
був укладений договір застави
транспортного засобу, предметом якого є автомобіль Chrusler PT Cruiser, державний реєстраційний
НОМЕР_2 2000 року випуску, красного коліру, вартість якого за домовленістю
сторін складає 65504,81 грн., тому визнання недійсним договору купівлі-продажу
та застосування двосторонньої реституції, спричинить за собою припинення
вказаного договору застави, чім будуть порушені права та законні інтереси  банку на повернення грошей за кредитним
договором.

Суд, вислухавши доводи сторін по справі,
представника 3-ої особи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до
наступного.

У
судовому засіданні встановлено, що у шлюбі в період сумісного проживання
27.05.2003 року подружжям ОСОБА_2 був придбаний автомобіль Chrusler PT Cruiser, державний реєстраційний
НОМЕР_1, року випуску, красного коліру, який є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України.

03.03.2007
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розділ сумісного нажитого майна,
предметом якого зокрема є придбаний у сумісному шлюбі автомобіль Chrusler PT Cruiser.

18.04.2007
року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу вказаного
автомобіля, який був зареєстрований товарною біржею «Ваш дом» за № 596-ТБ.

07.08.2007
року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був розірваний органами РАЦС.

Згідно
з частиною першою статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовліністю між ними або шлюбним
договором.

Рівність
кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що
належить їм на праві спільної сумісної власності та необхідність взаємної згоди
подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної
власності, зокрема на укладення однім із подружжя договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, про наявність
нотаріально посвідченої згоди другого з подружжя на укладення такого
договору,   передбачено ч.1 ст. 63, ч.1,3
ст. 65 Сімейного кодексу України.

Згідно
ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом,
але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на
підставах встановлених законом, такий правочин морже бути визнаний судом
недійсним, що узгоджується з ч.4 ст. 369 ЦК України.

Оскільки
суду не надано відомостей про те, що нотаріально-посвідчена згода позивачкою
при відчуженні автомобіля була надана, суд, відповідно до ч.2 ст. 60 ЦПК
України, приходить до висновку, що договір відбувся з порушенням вимог ст. 65
Сімейного Кодексу України, ст. 369 Цивільного Кодексу України, що може
потягнути за собою його недійсність відповідно до вимог ст.ст. 215, 216 ЦК
України, та застосування двосторонньої реституції.

Крім того, із наданої до суду копії договору
застави транспортного засобу від 10.05.2007 року, вбачається що автомобіль Chrusler PT Cruiser, державний реєстраційний
НОМЕР_2 2000 року випуску, красного коліру, до виконання ОСОБА_3 своїх
зобов'язань по договору кредиту на суму 75000 грн., не може бути відчужений,
переданий у користування інший особі, або інше розпорядження ним може
відбуватися лише за згодою заставодержателя - банку «Південний», та
застосування двосторонньої реституції при визнанні договору купівлі-продажу
автомобіля недійсним, порушить права та законні інтереси банку на повернення
суми наданої ОСОБА_3 за договором
кредиту, а також буде суперечити ст. 520 ЦК України, оскільки своєї
згоди на заміну боржника за договором кредиту банк не надавав.

Відповідно
до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України  від 21.12.007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у
випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде
встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій
розсуд про волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби
або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Як
встановлено в судовому засіданні у провадженні суду знаходиться цивільна справа
за позовомОСОБА_1 про розділ сумісно-нажитого майна, предметом якого зокрема є
автомобіль Chrusler PT Cruiser, державний реєстраційний
НОМЕР_1, 2000 року випуску. З пояснень відповідача ОСОБА_3 вбачається, що
вказаний автомобіль був нею придбаний у ОСОБА_2 за 15000 доларів США, тому у
подальшому позивач не позбавлена можливості з урахуванням вимог ст. 70 СК
України, та неподільності вказаного предмету спору звернутися до суду з
вимогами про отримання грошової компенсації за спірне майно.

Зібрані
докази по справі в їх сукупності вказують на те, що з урахуванням прав та
законних інтересів відповідача ОСОБА_3 та 3-ої особи банку «Південний», а також
передбачених ст. 3 ЦК України як загальних засад цивільного судочинства
принципів справедливості, добросовісності та розумності, у задоволенні
позовуОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля Chrusler PT Cruiser, державний реєстраційний
НОМЕР_1, необхідно відмовити, оскільки позивач не позбавлена можливості
отримати грошову компенсацію вартості Ѕ частині автомобіля в порядку вирішення
справи про розділ сумісного майна, яка знаходиться у провадженні суду.

На
підставі ст.ст. 60,63,65 Сімейного кодексу України, ст.ст. 203,204,215,216,369
ЦК України,  керуючись ст.ст.10,11,209,
212, 214-215 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа: відкрите акціонерне
товариство акціонерний банк «Південний» про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста
Севастополя через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя