я       Справа
№ 2-967/08р.
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
11 листопада 2008 року
Лубенський міськрайонний суд
Полтавської  області
у складі головуючого - судді Матвієнка В.М.
при секретарі - Павличенко О.А. ,
представника ОСОБА_1- ОСОБА_2.,
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3про
визначення розмірів меж земельних ділянок , порядку користування земельною ділянкою
та ОСОБА_3до ОСОБА_1про визначення фактичного порядку користування земельною
ділянкою суд,
ОСОБА_1. звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3. про  визначення
розмірів меж земельних ділянок , порядку користування земельною ділянкою.
У позові вказано, що 18.07.2000 року ОСОБА_1. стала
власником 71/100 частини домоволодіння розташованого вАДРЕСА_1 на підставі
договору дарування, інша частина 29/100 цього домоволодіння належить на праві
власності ОСОБА_3. на підставі свідоцтва про право власності на спадщину.
виникненням спору щодо порядку користування земельною ділянкою ,
господарськими спорудами ОСОБА_1. в травні 2007р. звернулась до суду з позовом
про визначення розмірів та меж земельних ділянок, однак через те що сторони
являються співвласниками господарських споруд без визначення та розподілу їх в
натурі, що унеможливило визначити розміри та межі земельних ділянок позовна
заява залишена без розгляду.
Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від
27.03.2008р. визнано право власності за ОСОБА_1. на 4/5 частини вищезазначеного
домоволодіння та 1/5 частина за ОСОБА_3. з виділенням та  закріпленням права власності за сторонами на
конкретні господарські споруди, рішення є
Після набуття рішення чинності ОСОБА_1. довідалась, що
площа земельної ділянки, якою вона користується складає - 733кв. м  - 50,3% від загальної площі, а  відповідачка
земельною ділянкою пл.. 503 кв м - 40,7%, що не відповідає розмірам
належних їм часток  у вартості будівлі та
споруд. (4/5 та 1/5 частини). Розподіл земельною ділянки існує в пропорції
59/100 та 41/100 частин. Спірна земельна ділянка не приватизована, ніяких
цивільно -правових угод щодо користування нею сторони не укладали.
Вирішити спір стосовно визначення нових меж земельною ділянки,
порядку користування нею  у добровільному
порядку сторонам не вдається в зв'язку з чим ОСОБА_1. прохає встановити розміри
та межі земельних ділянок поАДРЕСА_1 пропорційно часткам в нерухомому майні в
розмірах - 4/5 частини  - ОСОБА_1. ,
1/ 5 частини - ОСОБА_3. та встановити порядок
користування цією земельною ділянкою, виходячи з  цих розмірів.
ОСОБА_3. звернулась до суду з зустрічною позовною заявою
до ОСОБА_1про визначення фактичного порядку користування земельною ділянкою,
в 60 - ті роки минулого століття попередніми
співвласниками домоволодіння поАДРЕСА_1, її матір'ю ОСОБА_5. та ОСОБА_6.
проводився  добровільно розділ цієї
земельної ділянки на якій встановлювався паркан , а потім металева сітка, які
знаходяться на тому ж самому місці.
Угода про порядок користування спірною земельною ділянкою
поАДРЕСА_1 існує більше 40 років .
Позивачка стверджує, що згідно ст. 42 ЗК України в старій
редакції передбачала обов'язковість дотримання порядку використання і
розпорядження земельною ділянкою особами, які згодом придбали відповідну
частину житлового будинку отже ОСОБА_1., як новий власник будинку  зобов'язана дотримуватися раніш встановленого
порядку користування земельною ділянкою встановленому попередніми власниками
Земельний податок ОСОБА_3. оплачує виходячи з розміру
земельної ділянки, якою користується. Збільшення розмірів часток у будинку не
тягне за собою змін порядку користування присадибною земельною ділянкою.
ОСОБА_3. прохає суд визначити порядок користування земельною
ділянкою поАДРЕСА_1 між нею та відповідачкою , визнавши встановлений фактичний
порядок користування , виділивши їй в користування земельну ділянку, якою вона
користується на даний час.
Дані позовні заяви судом об'єднанні в одне провадження.
В судовому
засіданні ОСОБА_1. свої позовні вимоги підтримала повністю, позов ОСОБА_3. не
визнала, мотивуючи тим, що на час набуття власності на домоволодіння вона не
знала , яка реально їй належить частини в цьому домоволодінні, між нею та
ОСОБА_3. виник спір щодо користування господарськими спорудами, які належали їй
та відповідачці і не були розділені в натурі, що в свою чергу вплинуло на
порядок користування  земельною ділянкою.
Розділ господарських споруд в натурі проведено тільки за рішенням суду у
2008році. Розмір земельної ділянкою, якими користується ОСОБА_3. не відповідає
розміру належній їй частки у домоволодінні встановленоого рішенням суду, є
значно більшим, що порушує інтереси ОСОБА_1Разом з тим межа на якій
встановлювався паркан, що розділяв земельні ділянки, ще попередніми
співвласниками домоволодіння змінювалась, отже визнавати фактичний порядок
користування земельною ділянкою не можна. ОСОБА_1. прохає суд встановити
порядок користування земельною ділянкою, згідно 1- го варіанту експертизи,
виділивши їй земельну ділянку пл..979 кв м.
ОСОБА_3. свої позовні вимоги підтримала, позов ОСОБА_1не
визнала, мотивуючи тим, що на протязі 40 років існував порядок користування
спірною земельною ділянкою, який встановлювався попередніми співвласниками
домоволодіння , хоча межа , що розділяє їх земельні ділянки переносилась також
попередніми власниками. ОСОБА_1., яка набула право власності на домоволодіння
зобов”язана дотримуватися встановленого порядку користування цією земельною
ділянкою. До 2008р. належні їй та ОСОБА_1. господарські споруди не були
виділені та закріплені за ними в натурі в зв”язку з  чим між ними виник спір. ОСОБА_3. прохає суд
визначити  порядок користування земельною
ділянкою за 2- м  варіантом експертизи ,
по фактичному користуванню, виділивши їй земельну ділянку пл..493кв м.
Треті особи ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9. в судове
засідання не з”явилися, звернувшись до суду з письмовими заявами згідно яких
прохають розглянути справу без їх участі , позовні вимоги ОСОБА_1підтримують,
позов ОСОБА_3. не визнають.
Представники третіх осіб відділу земельних ресурсів м.
Лубни, управління містобудування та архітектури , виконавчого комітету
Лубенської міської ради при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.
Представник КП Лубенська МБТІ також покладається на
розсуд суду при вирішенні цього спору, пояснивши, що паркан, який розділяє
земельні ділянки сторін не являється межовим знаком, згідно технічної
документації ця межа змінювалася, сторони не зверталися до МБТІ з заявами про
закріплення розмірів земельних ділянок, якими вони користуються і тому підстав
для визнання фактичного  користування
спірною земельною ділянкою немає.
Свідок ОСОБА_10. батько- ОСОБА_3. пояснив, що він
проживав у 60 - ті роки в  будинку
поАДРЕСА_1, де був встановлений забор,
що розділяв земельні ділянки співвласників цього будинку, він особисто
ремонтував цей забор. Чи переносилась межа, що розділяє земельні ділянки потім
Дослідивши обставини , докази справи, заслухавши
учасників судового засідання суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1підлягає
задоволенню, а в задоволені позову ОСОБА_3. слід відмовити.
18.07.2000 року ОСОБА_1. стала власником 71/100 частини домоволодіння
розташованого вАДРЕСА_1 на підставі договору дарування (а.с.7) інша частина
29/100 цього домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_3. на підставі
свідоцтва про право власності на спадщину. (а.с.33).
Згідно цих правовстановлюючих документів вбачається, що
сторони також набули право власності в частковому відношенні на всі  господарські споруди, які розташовані на
земельній ділянці поАДРЕСА_1.
В 2007 році між сторонами виник спір щодо порядку
користування земельною ділянкою та господарськими спорудами в зв”язку з чим
ОСОБА_1. в травні 2007р. звернулась до суду з позовом про визначення розмірів
та меж земельних ділянок, однак через те що сторони являються співвласниками
господарських споруд без визначення та розподілу їх в натурі, що унеможливило
визначити розміри та межі земельних ділянок позовна заява залишена без
Рішенням  Лубенського міськрайонного суду від
27.03.2008р. визнано право власності за ОСОБА_1. на 4/5 частини вищезазначеного
домоволодіння та 1/5 частина за ОСОБА_3. з виділенням та  закріпленням права власності за сторонами на
конкретні господарські споруди, житловий будинок рішення є  чинним, сторонами не оскаржувалось(а.с.12).
До винесення рішення суду 27.03.2008р. ОСОБА_1. та ОСОБА_3.. не знали , який же
дійсний розмір їх часток у домоволодінні, якими вони користуються, що
підтверджується рішенням суду від 27.03.2008р. (а.с.12). Згідно цього ж рішення
судом проведено реальний розділ житлового будинку між сторонами, що в свою
чергу вплинуло на їх розміри часток у домоволодінні.

Судом встановлено, що з часу набуття права власності на
домоволодіння між ОСОБА_1. та ОСОБА_3. угода щодо користування земельною
ділянкою не укладалась, а  в 2007р. виник
спір по цьому питанню, що не спорюється сторонами.

Згідно ч.4 ст. 120 ЗК України вказано, що при переході
права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельні ділянку
визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше
не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Враховуючи те , що між сторонами виник спір щодо
користування господарськими спорудами, житловим будинком, земельною ділянкою,
відсутність цивільно - правових угод з питань користування земельною ділянкою
між ними самими та державними органами, встановлення дійсних розмірів часток у
домоволодінні за сторонами, виділення та
закріпленням права власності за сторонами на конкретні господарські
споруди, житловий будинок  за рішенням
суду у 2008р., відсутність доказів, підтверджуючих встановлення порядку
користування спірною земельною ділянкою у добровільному порядку, вимоги ст..
120 ЗК України, що сучасні розміри земельних ділянок якими фактично
користуються сторони не відповідають належним
ідеальним долям  сторін суд вважає
за необхідне встановити порядок користування земельною ділянкою , виходячи з
встановлених судом розмірів часток сторін у домоволодінні, а саме 4/5 та 1/5
частин.

Згідно висновку судово - технічної експертизи (1- й
варіант) пропонується виділити ОСОБА_1. земельні ділянку пл.-979кв м, а
ОСОБА_3. пл.. -245 кв м з виділенням земельної ділянки загального користування
пл.. 12 кв.м.. На теперішній час ОСОБА_1. користується земельною ділянкою
733кв.м , що складає 59/100частини від загальної площі земельної ділянки,
ОСОБА_3. - 503кв.м , що складає 41/100часини всієї земельної ділянки. Сучасні
розміри земельних ділянок якими фактично користуються сторони не відповідають
належним їм ідеальним долям (а.с.80-82).

Спору у сторін щодо проведення основної та
додаткової  експертизи немає.

Підстав для встановлення порядку користування земельною
ділянкою по фактичному  користуванню суд
не знайшов, оскільки встановлено, що розділ житлового будинку в установленому
законом порядку (за рішенням суду) проведено тільки у 2008році, межа між
земельними ділянками  переносилась ще
попередніми співвласниками, сам паркан не являється межовим знаком, що не
оспорюється сторонами, підтверджується технічною документацією, висновком
експертизи, поясненням представника Лубенського МБТІ.

Виходячи з
вищенаведеного суд вважає, що  в
задоволені позовних вимог ОСОБА_3. слід відмовити.

Ствердження представника ОСОБА_3. про те що при розгляді
справи слід керуватися нормами ЗК України в старій редакції, що ОСОБА_1.
пропустила строк звернення до суду суд не може взяти за основу так як спір між
сторонами як по користуванню будинком, господарськими спорудами, земельній
ділянкою виник у 2007році.

Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати понесені
ОСОБА_1. підлягають стягненню з ОСОБА_3.

Керуючись ст. 120 ЗК України ,

ст. ст.10,
11, 88, 209, 212- 215 ЦПК України суд,

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_3про визначення розмірів
меж земельних ділянок , порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Виділити ОСОБА_1у
користування земельну ділянку , що розташована вАДРЕСА_1   площею 979 м ( на проекті 1 - го варіанту
експертизи зафарбована синім кольором).

Виділити ОСОБА_3у
користування земельну ділянку , що розташована вАДРЕСА_1   площею 245 м ( на проекті 1 - го варіанту
експертизи зафарбована червоним кольором).

Залишити у спільному користуванні  ОСОБА_1,
ОСОБА_3  земельну ділянку , що
розташована вАДРЕСА_1   площею -12 м ( на
проекті 1 - го варіанту експертизи зафарбована зеленим кольором).

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 -  8 грн. 50 коп. судового збору, 7грн. 50 коп.
за інформаційно - технічне забезпечення по розгляду справи,  199
грн. за проведення експертизи.

В задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3до ОСОБА_1про визначення фактичного порядку користування
земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня оголошення рішення суду.

Суддя  Лубенського
міськрайонного суду:
В.М.Матвієнко