Справа № 2-5999           2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2 грудня  2008 року                 Білоцерківський міськрайонний
суд   Київської області  в складі судді Подрєзової Г.О. при секретарі
Стець Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква  цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Білоцерківської міської лікарні №1 про скасування наказів, поновлення на
попередній роботі, стягнення різниці в заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи та моральної шкоди;

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1    звернулася до суду з  позовом до Білоцерківської міської лікарні №1
про скасування наказів, поновлення на попередній роботі, стягнення різниці в
заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи та моральної шкоди,
мотивуючи тим, що з 06.09.1996 року наказом №212 її було призначено на посаду дільничного
лікаря-терапевта. 01.06.2000 року переведена на посаду завідуючої першим
терапевтичним відділенням поліклініки (наказ № 157 від 31.05.2000р.). Наказом
від 28.07.2008р. № 107 та наказом від 11.08.2008р. № 213-к їй було оголошено
догани, а наказом від 01.09.2008р. № 231-к
- її було переведено на нижче оплачувану роботу з формулюванням “Зняти
виконання обов”язків завідувача першим терапевтичним відділенням поліклініки,
залишивши виконання обов”язків лікарі-терапевта дільничного з посадовим окладом
згідно штатного розпису”. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що
оскаржувані накази є незаконними і такими, що підлягають скасуванню, просила її
позов задовольнити та зобов”язати відповідача скасувати накази про оголошення
їй догани, скасувати наказ №231-к від 01.09.2008р. та поновити її на посаді
завідувача першим терапевтичним відділенням поліклініки та стягнути з
відповідача на її користь різницю у заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи в сумі 353грн.28коп. та моральну шкоду -5000грн.,
відшкодувати судові витрати та витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні позивачка
та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, а  суму різниці в заробітку за час виконання
нижче оплачуваної роботи за 3 місяці уточнили та просила стягнути її в розмірі
1059,84грн.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнав повністю.

Заслухавши пояснення
позивачки та її представника, представника відповідача згідно з довіреністю,
розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не
підлягають з наступних підстав.

Сторонами в судовому
засіданні був визнаний факт роботи ОСОБА_1
на посаді дільничного лікаря - терапевта Білоцерківської міської лікарні
№1 з 06.09.1996р., що підтверджується також наказом від 06.09.1996р. №212,  та на посаді завідуючої  першим терапевтичним відділенням поліклініки
з 01.06.2000р., але при цьому позивачка та її представник стверджують, що вона
була переведена на цю посаду згідно наказу від 31.05.2000р. №157, а відповідач
в особі представника послався на ті обставини, що  ОСОБА_1 була призначена виконуючою обов”язки
завідувача першим терапевтичним відділенням поліклініки з 01.06.2000р., згідно
з тим же наказом від 31.05.2000р. №157 тобто вона працювала  лікарем -терапевтом, отримуючи посадовий
оклад, згідно штатного розпису  та за
виконання обов”язків завідувача отримувала доплату в розмірі 25% посадового
окладу.

При цьому відповідач
послався на наказ №130 від 31.10.2008р., яким було скасовано наказ №192 від
04.07.2000 р. “Про переведення ОСОБА_1 на посаду завідувача першим
терапевтичним відділенням поліклініки”, оскільки цей наказ був виданий
виконуючим обов”язки головного лікаря - Масло А.Г., хоч згідно  з Статутом Білоцерківської міської лікарні
№1до повноважень головного лікаря віднесено призначення на посаду та звільнення
з посади працівників  структурних
підрозділів лікарні.

Представник
відповідача в судовому засіданні пояснив, що наказом Міністерства праці та
соціальної політики та Міністерства охорони здоров”я України від 5.10.2005р. №
358/519 “Про упорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони
здоров”я та установ соціального захисту населення”  передбачено установити працівникам закладів
охорони здоров”я посадові оклади (тарифна ставки), доплати та надбавки,
виходячи з розмірів передбачених цими Умовами.

А п.2.2.5 цього
наказу передбачено, що  керівникам
структурних підрозділів -лікарям посадові оклади встановлювати , виходячи з
тарифних розрядів лікарів відповідних спеціальностей та кваліфікаційних
категорій з урахуванням підвищень на 10-25 відсотків у залежності від обсягу
роботи:  п.п. б) - для  інших керівників структурних підрозділів
(відділень, кабінетів, лабораторій,
відділів тощо) - лікарів у таких розмірах при кількості посад в
підрозділі згідно штатного розпису понад 6 одиниць - на 25 відсотків.

Дані обставини
повністю підтверджені в судовому засіданні листом головного лікаря Білоцерківської
міської лікарні №1 Яценко Г.М. від 31.10.2008р. № 879, згідно з яким посадового
окладу завідувача відділенням в штатному розписі лікарні не передбачено, а
оплата праці завідуючої відділенням проводиться згідно з ст. 105 КЗпП України
та наказу № 308/519 від 05.10.2005р.

Тобто в судовому
засіданні було встановлено, що позивачка ОСОБА_1 згідно з наказом від
31.05.2000р. №157 ( підписаним головним лікарем Яценко Г.М.) фактично була  призначена на посаду виконуючої обов”язки
завідуючої першим терапевтичним відділенням лікарні, а не переведена на цю
посаду, хоч дійсно в її трудовій книжці є запис № 30 від 01.06.2000 р.

” переведена на посаду завідуючої 1 терапевтичним відділенням поліклініки”,
згідно з наказом від 31.05.2000р. № 157.

Суд не приймає до уваги твердження
позивачки щодо переведення її на посаду завідуючого терапевтичним відділенням з
01.06.2000 р., оскільки з її письмової заяви до головного лікаря Яценка Г.М.
від 03.07.2000 року вбачається, що вона просила про переведення її на постійну
роботу завідуючою терапевтичним відділенням з 03.07.2000р., і ця заява була
розглянута не головним лікарем Яценко Г.М., а виконуючим обов”язки головного
лікаря Масло А.Г.

Також в судовому
засіданні було встановлено, що дійсно наказами від 28.07.2008р. № 107 позивачці
ОСОБА_1 було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов”язків по
контролю за діяльністю підлеглих лікарів терапевтів. Як вбачається з наказу
підставою його винесення стала перевірка за 6 місяців 2008р. стану роботи з
диспансерною групою хворих та веденням первинної медичної документації, яка не
відповідала існуючим вимогам.

Про проведену
перевірку свідчить і акт від 07.07.2008р., з яким була ознайомлена і позивачка,
яка надавала свої письмові пояснення в частині дільниці №1, яка входить до
складу 1-го терапевтичного відділення лікарні. Також позивачка письмово
зверталася до головного лікаря лікарні Яценко Г.М. 29.07.2008р. з
проханням  переглянути цей наказ з
посиланням на її відсутність у першому півріччі на роботі за станом здоров”я та
по сімейних обставинах, хоч у виявлених комісією  порушеннях в роботі з диспансерною групою
хворих, не заперечувала.

Відповідно до
письмового висновку комісії, утвореної згідно з розпорядженням головного лікаря
лікарні Яценко Г.М. від30.07.2008р. № 41-р - догана, винесена завідуючому
першим терапевтичним відділенням поліклініки ОСОБА_1 - є правомірною, а
відношення до роботи по керівництву ввіреним відділенням - таким, що не відповідає
кваліфікаційним вимогам та посадовій інструкції, та рекомендовано головному
лікарю переглянути доцільність її перебування на посаді завідуючої
терапевтичним відділенням поліклініки.

Також згідно з наказом
головного лікаря від 11.08.2008р. № 213-к ОСОБА_1 оголошено догану за порушення
трудової дисципліни, згідно з актом складеним комісією у складі заступника
головного лікаря з поліклінічної роботи, юрисконсульта та секретаря -
друкарки  про відсутність  виконуючої обов”язки завідуючої першим
терапевтичним відділенням поліклініки ОСОБА_1 на робочому місці без поважної
причини ( обслуговування приватного виклику в робочий час) без дозволу
адміністрації.

В судовому засіданні
позивачка послалася на те, що її по телефону було викликано до хворої
ОСОБА_2  на дому, яка раніше
обслуговувалася терапевтичним відділенням.

Але, як встановлено в
судовому засіданні і це не заперечувала позивачка,  в журналі реєстрації викликів до дому за
30.07.2008р. даного виклику не було зареєстровано, амбулаторна карта хворої в
реєстратурі лікарні відсутня, а адреса, за якою проживає ОСОБА_2 не
входить  до території обслуговування
першим терапевтичним відділенням.

Тобто, дійсно є
підстави вважати, що позивачка залишила своє робоче місце без дозволу
керівництва лікарні та здійснювала приватну медичну діяльність в робочий час.

З даним наказом
позивачка також була ознайомлена  та
надала письмові пояснення, згідно з яким вважає, що порушення трудової
дисципліни відсутнє, оскільки у хворого є право вибору  лікаря, хоч цей наказ також не оскаржувала.

При виданні обох
наказів дотримані вимоги ст. 149 КЗпП України, згідно з якою при застосуванні
дисциплінарних стягнень від працівника відбираються письмові пояснення.

Згідно з наказом
від  18.08.2008р. №224 “Про результати
службової перевірки” виданим Управлінням охорони здоров”я Білоцерківської
міської ради за результатами службової перевірки встановлено, що у завідуючої 1
терапевтичним відділенням відсутні аналізи основних базових показників роботи
відділення, занедбаних випадків захворювання на туберкульоз, занедбаних
онкозахворювань, розходжень діагнозів “поліклініка - стаціонар”, планової
госпіталізації в стаціонар та деякі інші обліки та аналізи роботи відділення,
яке нею очолюється. А тому, від головного лікаря Яценко Г.М.
потребувало терміново вжити заходів до завідуючої 1 терапевтичним відділенням у
відповідності до трудового законодавства.

Відповідно до наказу від 01.09.2008р.
№ 231-к “Про зняття з ОСОБА_1 виконання обов”язків завідувача 1 терапевтичним
відділенням поліклініки” вона почала виконувати свої трудові обов”язки як лікар
- терапевт, з посадовим окладом згідно штатного розпису, а обов”язки
завідуючого терапевтичним відділенням були покладені на  лікаря-терапевта Солодовник М.С.

Відповідно до ст. 105 КЗпП
України працівникам , які виконують на тому ж підприємстві, в установі,
організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором,
додаткову роботу за іншою професією ( посадою) або обов”язків тимчасово
відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться
доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов”язків тимчасово
відсутнього працівника.

При цьому,  суд враховує, що зняття з позивачки
обов”язків завідуючої 1-м  терапевтичним
відділенням поліклініки пов”язано з систематичним невиконанням нею своїх
трудових обов”язків.

В даному випадку,
застосовуються вимоги ст. 40 п.3 КЗпП України яка надає право власникові
розірвати трудовий договір у разі систематичного невиконання працівником без
поважних причин обов”язків, покладених на нього трудовим договором або
правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до нього раніше
застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

На думку суду, наказ
головного лікаря про покладення на позивачку виконання обов”язків завідуючого
відділенням дозволяло йому, у разі вини працівника у систематичному невиконанні
своїх посадових обов”язків, застосувати до нього п.3 вищезазначеної статті, та
зняти виконання обов”язків.

Також суд, враховує і те,
що до трудової книжки позивачки згідно з наказом від 31.10.2008р. №130 “Про
скасування наказу №192 від 04.07.2000р.” зобов”язано начальника відділу кадрів
привести до відповідності кадрову документацію.

Враховуючи вищенаведене,
суд приходить до висновку, що підстав для скасування наказів про накладення
дисциплінарних стягнень на позивачку -немає, як немає підстав вважати і
незаконним зняття з неї обов”язків - завідуючої 1-м терапевтичним відділенням
поліклініки.

З тих же підстав відсутні
законні підстави для задоволення решти позовних вимог щодо стягнення різниці в
заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи та моральної шкоди.

Згідно з ч.2 ст. 232 КЗпП
України безпосередньо у судах розглядаються трудові спори за заявами
працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав звільнення.

Керуючись ст.ст. 15,60,
212-215,218,223 ЦПК України,
ст.ст. 105,149,232 КЗпП України, суд-

В И Р
І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Білоцерківської міської лікарні №1
про поновлення на роботі, скасування наказів про накладення дисциплінарних
стягнень та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної
роботи та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його постановлення шляхом подачі заяви, та протягом 20
днів, після подачі заяви, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: