Справа № 22-ц-487-2008                                  Головуючий
у 1 інстанції: Неминущий Г.Л.
16                                                                             Доповідач
УХВАЛА

Іменем   України

9 січня
2008 року                                                        Апеляційний
суд Донецької області в

складі:

Головуючого: Шабанової В.О.

суддів: Будулуци
М. С. ,  Резнікової Л.В.

при
технічному секретарі: Кошмак Т.С. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного
суду від 7 листопада 2007 року за позовом відкритого акціонерного товариства „
Укртелеком" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за телекомунікаційні
послуги ,  -

ВСТАНОВИВ:

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Слов'янського
міськрайонного суду від 7 листопада 2007 року,
яким повністю задоволений позов відкритого акціонерного товариства
„Укртелеком" (далі ВАТ ) до нього про стягнення заборгованості за
телекомунікаційні послуги,  і ухвалити
нове про відмову в задоволені позову.

Рішенням
суду на користь позивача з відповідача стягнута зазначена заборгованість у сумі
1122, 11 грн.,  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. а також судовий збір - 51
грн.

Доводи
скарги зводяться до того,  що рішенням
суду вимоги позивача задоволено безпідставно і суд не прийняв до уваги надані
відповідачем докази про те,  що він та
члени його родини були відсутні дома в той час,
коли з номера його домашнього телефону велись розмови з абонентом ,  який мешкає в Австрії,  а тому заборгованість за міжміські розмови за
квітень 2006 року на загальну сум 947, 94 грн. на його думку могла виникнуть
внаслідок несанкціонованого втручання в телефонну мережу третіх осіб. Що ж
стосується заборгованості абонентної плати за користування телефоном у розмірі
174, 16 грн.,  то вона також нарахована
позивачем безпідставно,  оскільки йому
був відключений телефон за несплату,  він
телекомунікаційними послугами вже не користувався,  а абонента плата позивачем продовжувала
нараховуватись. Тому апелянт просив його скаргу задовольнити,  рішення суду скасувати і в задоволені позову
ВАТ відмовити.

В судовому
засіданні він підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача
заперечував проти задоволення апеляційної скарги і вважав ,  що рішення суду є законним і обґрунтованим.

Судом
першої інстанції при розгляді справи встановлено,  що відкрите акціонерне товариство „
Укртелеком звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за
телекомунікаційні послуги за договором про надання послуг зв'язку.

Посилався на ті обставини,  що з відповідачем 20 січня 2000р. укладено
договір про надання послуг місцевого телефонного зв'язку. Відповідач не сплатив
заборгованість за надані у квітні 2006 року міжміські телефонні розмови у сумі
947, 95 грн. та абонентну плату за користування телефоном у розмірі 174, 16 грн.,  які нараховані позивачем у відповідності з
діючими тарифами та передбачені угодою. Тому позивач просив стягнути з
відповідача вказану суму боргу за абонентну плату і міжміські розмови на
загальну суму 1122, 11 грн. і судові витрати.

Рішенням
Слов'янського міськрайонного суду від 7 листопада 2007 року позов ВАТ
задоволено повністю. З відповідача на користь позивача стягнуто борг за вказані
послуги у розмірі 1122, 11 грн. і судові витрати.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши доводи скарги за матеріалами
справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційну скаргу слід відхилити а рішення
суду залишити без змін,  з наступних
підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи,  між
сторонами укладений договір,  згідно
якого позивач надавав відповідачу послуги зв'язку,  в тому числі і міжміські розмови,  які велись з телефону відповідача у квітні
2006 p.,  з відповідним нарахуванням за це щомісячних сум.

На
підставі розрахунку,  заборгованість за
міжміські розмови складала 947, 95 грн. та за абонентну плату -174, 16 грн.( а.
с. 8).

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції правильно
встановив фактичні обставини справи і правильно виходив з того,  що відповідач згідно договору на користування
місцевим телефонним зв'язком № 2-22-52 від 20 січня 2000 року повинен сплатити
заборгованість за надані послуги,
нараховану згідно встановлених тарифів.

Що ж
стосується твердження апелянта про те,
що йому безпідставно була нарахована абонентська плата вже після
відключення його телефону,  то воно
суперечить п.113 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг,  затверджених постановою Кабінету Міністрів
України № 720 від 9 серпня 2005 року,  із
змісту якого вбачається,  що за час,  протягом якого послуги місцевого телефонного
зв'язку не надавалися з вини абонента,
абонента плата справляється в повному розмірі. Як встановлено по
справі,  телефон був відключений
відповідачу через несплату ним заборгованості за міжміські розмови,  а тому нарахована йому абонентна плата за
період відключена телефону підлягає стягненню з останнього,  що і вирішив суд першої інстанції.

Тому ці доводи
апелянта суд відхиляє,  як
необгрунтовані.

Інший
довід апелянта про те,  що він і члени
його родини не вели в квітні 2006 р. міжміських розмов з його домашнього
телефону з абонентом ,  який мешкає в
Австрії,  а тому рахунки за ці розмови
він не повинен сплачувати,  суперечить
встановленим судом обставинам справи. Ці його заперечення були предметом
ретельного дослідження суду першої інстанції,
який прийшов до правильного висновку про те,  що відповідач їх не довів. Що ж до того,  що заборгованість за міжміські розмови за
квітень 2006 року на суму 947, 94 грн. на думку відповідача могла виникнуть
внаслідок несанкціонованого втручання в телефонну мережу третіх осіб,  то це є лише припущенням.  А відповідно до вимог  ст. 60 ЦПК України,  доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом
першої інстанції повно і всебічно з'ясовані усі обставини по справі,  зібраним доказам дана належна правова оцінка
і суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ЗАТ "Укртелеком".

Згідно
зі  ст.
308 ЦПК України,  суд апеляційної
інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає     рішення
суду  без  змін,
якщо  суд  першої
інстанції  ухвалив  рішення
з

додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті
і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної
оцінки досліджених по справі доказів,  то
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не
має.

Керуючись ч. 1
п. 1  ст.
307,   ст.  308, 313, 315 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Слов'янського міськрайонного суду від 7 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили негайно і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення ухвали суду.