Справа
№ 2- 969 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М       У К Р А Ї Н И

25  листопада 2008
р.                                            Ренійський районний суд Одеської
області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області про
визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник
відповідача - виконкому Новосільської сільради позовні вимоги визнав, проти їх
задоволення не заперечує, просив розглянути справу у його відсутності.

Представник
позивачки, діючий від її імені та в її інтересах, позовні вимоги підтримує,
просив розглянути справу без його участі.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом в
ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія паспорту на ім'я
позивачки; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1.; копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_2. - помер ІНФОРМАЦІЯ_2.; копія державного акту на
право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2.; копія державного акту на
право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2; копії свідоцтв про право
власності на майновий пай на ім'я ОСОБА_2. та ОСОБА_2; копія довідки банку;
копії довідок Новосільської сільради від 14.08.2008р.; копії витягів про оцінку
земельних ділянок; копія технічного паспорту на домоволодіння.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1. є донькою нині
померлих ОСОБА_2. та ОСОБА_2, які за своє життя мали у власності певне майно:
ОСОБА_2. - земельну ділянку згідно держакту, майновий пай згідно свідоцтва,
грошовий вклад у банківській установі; ОСОБА_2 - земельну ділянку згідно
держакту, майновий пай згідно свідоцтва, житловий будинок. За даними
документації житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2, в якому вона мешкала
разом із чоловіком та донькою (позивачкою у справі) без оформлення відповідних
документів на домоволодіння. Факт належності будинку ОСОБА_2 підтверджується:
копією технічного паспорту на будинок, у якому власником будинку записана вона.
На випадок смерті  ОСОБА_2. та ОСОБА_2 не
розпорядилися належним (як вони і вважали протягом життя) їм майном, заповіту
не залишили, ІНФОРМАЦІЯ_2. та ІНФОРМАЦІЯ_1. відповідно - померли.

У
встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка не
звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття, проте вона її
прийняла фактично відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Однак, навіть при
своєчасному зверненні, оформлення частини спадщини (а саме, на житловий
будинок) нотаріусом було б неможливим у зв'язку із тим, що  відсутній правовстановлюючий документ,
підтверджуючий право власності померлої ОСОБА_2 В даний час оформити право
власності на земельні ділянки, майнові паї, грошовий вклад неможливо у зв'язку
із спливом відповідного строку для звернення за прийняттям спадщини, що
стосується житлового будинку, то і його оформити на ім'я ОСОБА_2 після її
смерті також  неможливо, це питання
повинно вирішуватися у судовому порядку. Після смерті батьків позивачка
продовжує мешкати у будинку, доглядає за ним, несе всі витрати по його
утриманню, щодо земельних ділянок, майнових паїв, грошового внеску, то
відповідні свідоцтва та інша документація також знаходяться у позивачки.

Таким
чином, позивачка, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцями
на час відкриття спадщини, вважається такою, що її прийняла, вона фактично
управляє та володіє  будинком, іншим
майном, що залишилися після померлих батьків і вважає, що має всі законні
підстави для визнання за нею права власності на спадщину, оскільки до держави
вона не перейшла, відумерлою  не визнана,
а  інших спадкоємців немає.

Вивчивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки  обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки її доводи  знайшли своє належне
підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки
щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд
вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи
встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами
засобом дослідження показань свідків.

Відповідно
до вимог ст. 1270 ЦК України 2003р. для прийняття спадщини встановлюється строк
- шість місяців, який обчислюється з моменту відкриття спадщини. Ст. 1272 ЦК
України  передбачає, що якщо спадкоємець  протягом вищезгаданого терміну не подав
заяви  про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до вимог ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК
України 2003р. спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти
спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Таким чином, прийняття
спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті
спадкодавця. Позивачка по справі є спадкоємицею першої черги за законом (ст.
1261 ЦК України). Вона юридично не прийняла спадщину, але управляє та  володіє майном померлих батьків, несе
відповідні витрати по його утриманню, тобто вона фактично прийняла спадщину в
порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцями
на час відкриття спадщини, не заявила про відмову від неї.

Як
виходить з положень ст. 346 ЦК України 2003р. однією із підстав  припинення права власності  є
смерть власника.  Згідно із ст. 25
ЦК України правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та
припиняється у момент її смерті. У випадку смерті власника нерухомого майна,
первинну реєстрацію права власності на яке не було проведено та
правовстановлюючий документ на яке відсутній, питання про перехід права
власності на це нерухоме майно до спадкоємця повинно вирішуватися у судовому
порядку.

Згідно
п.20 постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про спадкування”  № 7 від 30.05.2008р. справи про спадкування
за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК України. За відсутності
заповіту, право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної
черги. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як виходить з матеріалів справи, крім позивачки, інших спадкоємців немає. Факт
прийняття спадщини позивачкою після смерті батьків знайшов своє належне
підтвердження в ході розгляду справи. З урахуванням викладених позивачкою
та  досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права
власності на житловий будинок та інше спадкове майно.

Згідно
ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст.ст. 328, 1225, 1228, 1261, 1268, 1270, 1272  ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1  задовольнити.

Визнати
в порядку спадкування за ОСОБА_1право власності:

1) на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований
по АДРЕСА_1

2) на майновий пай в розмірі 1389 грн. згідно свідоцтва
серії НОМЕР_1 від 20.12.2006 року;

грошовий вклад за компенсаційним рахунком
НОМЕР_2 який знаходиться у філії - Ренійському відділенні № 6780/08 Відкритого
акціонерного товариства  «Державний
ощадний банк України»,

- що
належали ОСОБА_3 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1

3) на майновий пай в розмірі 564 грн. згідно свідоцтва
серії НОМЕР_2 від 20.12.2006 року, що належав ОСОБА_2 померлійІНФОРМАЦІЯ_2

4) на земельну ділянку площею 2,94 га, розташовану в
АДРЕСА_1, що зареєстрована згідно державного акту на право власності серії
НОМЕР_3 за  ОСОБА_3

5) на земельну ділянку площею 3,15 га, розташовану в
АДРЕСА_1, що зареєстрована згідно державного акту на право власності серії
НОМЕР_2 за ОСОБА_2

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя