Справа № 2-631
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

«14» листопада
2008 року Березнівський районний суд Рівненської області

під головуванням
судді Мельника В.Я.

при
секретареві              Кравчук    С.Я.

з участю
позивачки       ОСОБА_1

представника

відповідача                   ОСОБА_2.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Березне справу за позовом ОСОБА_1до
державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове
підприємство «Березнівський держспецлісгосп» про зміну формулювання причини
звільнення з роботи, виплату заробітної плати, стягнення середнього заробітку
за час затримки видачі трудової книжки, вихідної допомоги, допомоги на
лікування,

ВСТАНОВИВ:

В заяві від 27 червня 2008 року ОСОБА_1
просила суд зобов'язати відповідача видати їй трудову книжку, виплатити вихідну
допомогу згідно ст. 44 КЗпП України в сумі 2703 гривні, компенсацію за
невикористану відпуску - 1004,3 гривні, заробітну плату за червень 2008 року в
сумі 610 гривень 88 копійок, та матеріальну допомогу на лікування.

Від цих вимог в ході попереднього судового
засідання вона не відмовилася.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні
вимоги змінила. Показала, що після попереднього судового засідання відповідач
добровільно виплатив їй компенсацію за невикористану відпустку та заробітну
плату за червень. Інші суми виплачувати не бажає.

Додатково також просить змінити запис в
трудовій книжці про її звільнення зі ст. 40 КЗпП України, на ст. 38 КЗпП
України за власним бажанням.

ОСОБА_1 показала, що у лютому 2008 року
звернулася до директора підприємства про допомогу на лікування. У виділенні
допомоги їй було відмовлено, хоча такі допомоги іншим працівникам надавались.
Тоді ж подала заяву по виділення лісоматеріалу за пільговою ціною як
забудовнику, з довідкою про те, що вона є забудовником, які вручила
особистоОСОБА_2 Він їй заяви не підписав, пізніше пояснив, що така заява від неї
не поступала. Вказані права працівників лісгоспу передбачені колективним
договором, розділ VІІІ, пункт 6.

Просить задоволити її позов.

З пояснень в судовому засіданні директора
лісгоспу ОСОБА_2. її заяви про виділення лісоматеріалу він не бачив. Крім
цього, лісоматеріал зі знижкою нікому із працівників не виділявся через
недостатній рівень прибутку у 2008 році.

Допомогу на лікування надають лише за
рішенням трудового колективу і лише тим, хто лікується стаціонарно.

Він також показав, що у липні 2008 року,
коли трудовим колективом вирішувалося питання про достатність підстав
звільнення позивачки за прогули з 19 червня 2008 року, на розгляд трудового
колективу ставилося також питання, але за усною заявою ОСОБА_1, про відпуск їй
за пільговими цінами лісоматеріалу. Тоді трудовий колектив відмовив ОСОБА_1 в
її усній заяві з підстав, ним наведених.

Просить в позові відмовити.

Допитаний як свідокОСОБА_3. показав, що йому
невідомо про те, що ОСОБА_1 зверталася із заявою про виділення лісоматеріалу, в
заяві про надання допомоги їй було відмовлено через недостатність коштів. Збори
трудового колективу 4 липня 2008 року прийшли до висновку, що порушення умов
колективного договору адміністрацією допущено не було і про можливість
звільнення її за прогули.

З показань свідка ОСОБА_4 слідує, що він не
бачив чи передавала ОСОБА_1 директоруОСОБА_2 заяви щодо виписки лісоматеріалу.
Поряд з цим, він також не пригадує щоб на зборах трудового колективу у липні
2008 року вирішувалося питання щодо виписки лісоматеріалу ОСОБА_5

Вислухавши сторін, дослідивши надані ними
докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

У відповідності з п.6 розділу VІІІ
колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ДПСЛАП «Березнівський
держспецлісгосп» відповідач зобов'язується виділяти постійно працюючим
лісоматеріал круглий зі знижкою на 50 % за рахунок прибутку один раз в рік (при
умов, що держлісгосп працює без збитків, а також при наявності довідки
забудовника).

Цим локальним нормативним актом не
встановлений якийсь конкретний рівень прибутку при вирішенні таких заяв. Факт
того, що ОСОБА_1 є забудовником відповідачем не оспорюється.

Суд також вважає встановленим, що ОСОБА_1
зверталася з подібною заявою до адміністрації підприємства, про що свідчить
книга реєстрації заяв ( заява під № 4 від 28 лютого 2008 року).

Представник відповідача ОСОБА_2 не
заперечував, що ОСОБА_1 зверталася з подібною заявою, але в усній формі.

У суду немає підстав вважати, як це ствердив
представник відповідача ОСОБА_2, що заяви ОСОБА_1 в журнал обліку вхідної
кореспонденції внесені нею з тим, щоб з підприємства безпідставно стягнути
гроші.

Судом достовірно встановлено, що на той час
( лютий 2008 року) журнал обліку вхідної кореспонденції дійсно використовувався
і для реєстрації заяв працівників. Поряд із заявою ОСОБА_1 від 28 лютого 2008
року про виписку лісоматеріалу в книгу обліку вхідної кореспонденції в той же
день внесено заяву про надання відпустки позивачці, яку вона отримала, а 13
лютого 2008 року - про виділення допомоги на лікування, надходження якої
представник відповідача ОСОБА_2 не заперечив, пояснив, що в задоволенні заяви
про надання такої допомоги позивачці було відмовлено.

Суд вважає встановленим, що рішення по заяві
ОСОБА_1 від 28 лютого 2008 року про виділення їй лісоматеріалу на пільгових
умовах не приймалося ні директором підприємства, ні трудовим колективом. В
протоколі засідання зборів трудового колективу від 4 липня 2008 року будь - які
відомості про це відсутні. Не підтвердив цього і свідок ОСОБА_4. який був на
зборах 4 липня 2008 року

Представник відповідача ОСОБА_2 не
заперечив, що заробітна плата ОСОБА_1 перед звільненням становила в місяць 902
гривні. Підтвердив і той факт, що ОСОБА_1 є забудовником.

В судовому засіданні також встановлено, що
прибуток підприємства у першому кварталі 2008 року склав біля 10000 гривень.

Отже, у відповідача була можливіст, а у
ОСОБА_1 підстави для задоволення її заяву від 28 лютого 2008 року про виділення
лісоматеріалу на пільгових умовах.

Суд оцінює відмову їй у цьому як суттєве
порушення умов колективного договору, пункту 6 розділу VІІІ, що
давало їй право піднімати питання про дострокове припинення трудового договору
з підстав невиконання умов колективного договору і вимагати звільнення у строк
про який просила ОСОБА_1 згідно заяви від 18 червня 2008 року за умов,
передбачених ст. 38 КЗпП України.

У відповідності з ч.3 ст. 38 КЗпП України
працівник має право розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо
власник або уповноважений ним орган не виконує законодавства про працю, умови
колективного чи трудового договору.

За таких обставин формулювання причини
звільнення ОСОБА_1 з роботи має бути змінено зі ст. 40 КЗпП України на ст. 38
КЗпП України.

Тому на її користь підлягає стягненню
вихідна допомога у розмірі трьохмісячного заробітку у відповідності зі ст. 44
КЗпП України з розрахунку 902 гривні в місяць, що становитиме 2706 гривень.

Отже, заява ОСОБА_1 про її звільнення з
роботи за власним бажанням з 19 червня 2008 року була не задоволена
безпідставно.

ОСОБА_1 звільнено за прогули наказом № 19К
від 15 липня 2008 року.

Судом встановлено, що трудову книжку їй
надіслано поштою і отримала вона її 17 липня 2008 року. Однак, середній
заробіток за час затримки видачі трудової книжки позивачка просить стягнути по
15 липня 2008 року, починаючи з 19 червня.

Суд вважає ці її вимоги такими, що
ґрунтуються на ст. 235 ч.3  КЗпП України,
оскільки порушення її трудових прав потягнули неможливість для ОСОБА_1
влаштуватися на роботу до 15 липня 2008 року, і стягує за цей період її
середній заробіток, виходячи із заробітної плати 902 гривні в місяць, що
становитиме 857 гривень 40 копійок, з розрахунку середньоденного заробітку 45
гривень 10 копійок за 8 робочих днів у червні 2008 року та з середньоденного
заробітку 33 гривні 20 копійок за 13 робочих днів у липні 2008 року.

В частині вимог ОСОБА_1 про стягнення
допомоги на лікування слід відмовити. Колективним договором не передбачено конкретні
умови і порядок надання такої допомоги.

З пояснень представника відповідача
ОСОБА_2. та матеріалів справи вбачається (а. с.2-5), що вказана допомога у всіх
надавалася працівникам, що лікувалися стаціонарно. З листка непрацездатності
ОСОБА_1 на а. с. 17 відомо, що лікувалася вона з 7 лютого по 18 лютого
амбулаторно.

Суд також
стягує з відповідача судовий збір в доход держави в розмірі 1 відсотка від
стягнутих сум, що становитиме 35 гривень 63 копійки.

керуючись ст. ст. 10-11,209,212-215 ЦПК
України, ст. 38, 44, 235 КЗпП України суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задоволити частково.

Змінити
формулювання причини та дати звільнення з роботи ОСОБА_1

Вважати ОСОБА_1
звільненою з 19 червня 2008 року за ст.38 ч.3 КЗпП України у зв'язку з
невиконанням власником або уповноваженим ним органом умов колективного
договору.

Стягнути з
державного підприємства «Березнівський держспецлісгосп» на користь
ОСОБА_1вихідну допомогу в сумі 2706 гривень, середній заробіток за час затримки
видачі трудової книжки в сумі 857 гривень 40 копійок

В решті позовних
вимогОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з
відповідача судовий збір в доход держави в сумі 35 гривень 63 копійки.

На рішення
сторонами і зацікавленими особами може бути внесена апеляційна скарга до
апеляційного суду Рівненської області протягом 20 днів після подання заяви про
його апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня   проголошення рішення.

Суддя:                                                                                 Мельник В.Я.