Справа  № 2 - 58
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

10 липня 2008 року                              Замостянський районний суд м. Вінниці

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Середі Л.Д.

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до УДППШ «Укрпошта» в особі Вінницької
дирекції, виконкому Вінницької міської ради про визнання права користування
приміщенням та за позовом УДППШ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції до
ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,
-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до УДППШ «Укрпошта»
в особі Вінницької дирекції, виконкому Вінницької міської ради про визнання
права користування приміщенням, мотивуючи тим, що відповідно до договору № 3 в
1973 році ОСОБА_4, як працівнику Вінницького ОПП разом з сім'єю було надано
житлове приміщення по АДРЕСА_1. До складу сім'ї входили чоловік - ОСОБА_5,
дочка ОСОБА_6, та ОСОБА_3 Дане приміщення являло собою 1 кімнату, яку поштамт
дозволив переобладнати та довести до житлового стану, прибудувати кухню,
побудувати сарай з погребом за свої кошти. В 1995 році ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2
з дозволу та згоди інших члені сім'ї заселилися в цю квартиру разом з ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, а в 2000 році у них народилося ще 2 дітей:
ОСОБА_8,, ОСОБА_9 Позивачі разом зі своїми неповнолітніми дітьми постійно
проживали в даній кімнаті, проводили оплату за житло, провели газове опалення,
поміняли труби, батареї, зробили капітальних ремонт приміщення в 1997 році зі
згоди адміністрації поштамту: замінили вікна, поставили решітки, зробили
крильце, отмістку біля будинку, замінили дах, зробили ринви. Таким чином за
кошти позивачів помешкання, яке їм надавалось стало придатним для проживання.
Тому, позивачі звернулися з даним позовом до суду та просили його задовольнити,
визнавши за ними право користування вказаним приміщенням.

В свою чергу, УДППШ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції звернулася до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання договору оренди недійсним,
мотивуючи тим, що 12.12.1971 року начальник Вінницького ОПП ОСОБА_10 заключив
договір оренди відомчого приміщення для проживання з ОСОБА_4 Даний договір
УДППШ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції просить суд визнати недійсним, як
такий, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Зокрема, для найму
будівлі, для проживання, мав би бути заключний договір житлового найму, де
наймодавець повинен передати наймачеві будівлю або іншу кап.споруду на підставі
спеціального ордеру на проживання, який видається на підставі рішення. При
укладанні договору найму до нього мали б застосовуватись норми Житлового
Кодексу України, де предметом договору найму житла є помешкання, зокрема
квартира, житловий будинок або гуртожиток, які благоустроєні та придатні для
постійного проживання. Приміщення, на яке був заключний договір є
виробничим. Оскільки між сторонами був укладений договір оренди, то із
закінченням строку договору або у разі його дострокового розірвання орендавець
має повернути взяте в найм майно. Крім того, відповідач зазначає, що у договорі
оренди відсутні істотні умови його укладення - строк договору, протягом якого
сторони здійснюють свої зобов'язання відповідно до договору, коли договір
набирає чинності. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що даний договір не
породжує правових наслідків, тому не може вважатись укладеним, в договорі
відсутні істотні умови, не зрозуміло на який час і коли був укладений договір.
При укладанні договору сторони були зобов'язані у будь - якому разі погодити
предмет, ціну та його строк, в преамбулі зазначити повну назву сторін, докладну
назву посади та найменування документів, якими керуються сторони при укладанні
договору, визначити предмет договору; права, обов'язки та відповідальність
сторін; реквізити сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_9,
ОСОБА_4 підтримали свої позови повністю, а зустрічний позов не визнали,
пославшись на обставини, викладені в своєму позові, а також просили суд
застосувати строк позовної давності до позову УДППШ «Укрпошта» в особі
Вінницької дирекції, передбачений ст. 257 ЦК України та відмовити в його
задоволенні.

Представник відповідача-позивача УДППШ «Укрпошта» в особі Вінницької
дирекції первісний позов не визнала, а зустрічний підтримала в повному обсязі,
мотивуючи обставинами, викладеним в зустрічному позові, а також тим, що договір
оренди приміщення був підписаний неповноважною особою, оскільки станом на 1971
рік директором УДППШ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції був ОСОБА_11

Представник виконкому Вінницької міської ради первісний позов не визнав,
мотивуючи тим, що будинок АДРЕСА_1, в якому знаходиться житло позивачів не
належить до власності не територіальної громади, крім того, приміщення, на яке
просять позивачі визнати за ними право користування не являється житловим, а
призначений для виробничих потреб.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд
встановив:

Відповідно од договорів № 3 та 6, укладених між начальником Вінницького ОПП
ОСОБА_10 та ОСОБА_4, останній та її сім'ї надано для проживання площу розміром
17 кв.м., за  проживання в якій ОСОБА_4
повинна сплачувати орендну плату, плату за опалення, електричну енергію в касу
Вінницького ОПП (а.с. 8).

Позивачі-відповідачі, починаючи з 1975 року проводили оплату за проживання
в спірному приміщенні (а.с. 4, 62-77).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які проживають по АДРЕСА_1 видане посвідчення № 32 від
4 червня 1998 року про те, що з ними проведено навчання по правилах користування
газовими приладами (а.с. 4).

Згідно довідки від 16 січня 2001 року № 34 ОСОБА_2 з чоловіком та дітьми
проживає по АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Сім'єю позивачів, починаючи з 1998 року проводилася заміна газових балонів
(а.с. 11).

Відповідно од довідки № 65 від 30 жовтня 1986 року ОСОБА_4, проживає по
АДРЕСА_1 та перебуває на квартирному обліку в райвиконкомі з 15 грудня 1974
року за № 25 (а.с. 12).

ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, від якого є неповнолітні діти (а.с.
13-16).

Відповідно до постійних пропусків № 271, 272 ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3
працюють на УДППШ «Укрпошта» (а.с. 17-18).

Відповідно од листа УДППШ «Укрпошта» № 141 від 21 лютого 2006 року
підприємство не може забезпечити житлом ОСОБА_2 та ОСОБА_9, оскільки немає
свого житлового фонду (а.с. 19).

Відповідно од адресних довідок від 26 травня 2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2
проживають в АДРЕСА_2, а ОСОБА_4 відповідно од довідки від 22 листопада 2007
року по АДРЕСА_3 (а.с. 37).

Відповідно до актів від 10 та 11 січня 2006 року в господарському приміщенні,
який позначений на інвентарній справі № 3, що було надано у тимчасове
користування ОСОБА_4 та ОСОБА_12 протягом останніх двох років ніхто не проживає
(а.с. 38).

Відповідно од матеріалів інвентарної справи приміщення по АДРЕСА_1
відноситься до господарського приміщення, площею 85,6 кв.м., з прибудовами 15,1
кв.м., 5,4 кв.м. (а.с. 51).

Відповідно од заяви ОСОБА_3 просить УДППШ «Укрпошта» перевести чергу на
отримання квартири з нього на його дружину - ОСОБА_4 (а.с. 83).

З 26 травня 1970 року по 1 листопада 1975 року начальником УДППШ «Укрпошта»
був ОСОБА_11 відповідно до особової карточки, а ОСОБА_10 з 19 січня 1987 року
по 1 січня 1995 року.

Відповідно до довідки від 14 червня 2007 року № 02-04-196 УДППШ «Укрпошта»
на балансі даного підприємства знаходиться господарський корпус по АДРЕСА_1.

Син позивача ОСОБА_2. - ОСОБА_7І. помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року відповідно до
довідки про смерть.

Відповідно до рішення виконкому Вінницької міської ради віл 28 грудня 2001
року № 2454 про затвердження актів приймання-передачі в комунальну власність
територіальної громади м.Вінниці житлового будинку, який перебуває на балансі
Жмеринської дистанції цивільних споруді водопостачання увійшов 3-квартирний
житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 214,9 кв.м., в  тому числі приватизованого житла 96,7 кв.м.

Господарське приміщення по АДРЕСА_1 знаходиться у власності держави в особі
Міністерства транспорту та зв'язку України та перебуває у повному
господарському віданні Вінницької дирекції УДППШ «Укрпошта» відповідно од
свідоцтва про право власності на будівлі та реєстраційного посвідчення на
об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам.

Виходячи з вище наведеного суд вважає, що позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до УДППШ
«Укрпошта» в особі Вінницької дирекції, виконкому Вінницької міської ради про
визнання права користування приміщенням слід задовольнити та визнати за ними
право користування квартирою АДРЕСА_1, та про відмову в задоволенні позову
УДППШ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції до ОСОБА_4 про визнання договору
недійсним, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду між ОСОБА_4 та
УДППШ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції укладено в 1973 році договір
оренди приміщення площею 17 кв.м., яке є господарським. За вказане житло сім'я ОСОБА_2 проводила оплату і в даному приміщенні їх сім'я
проживає по даний час. Однак, саме за рахунок коштів та фізичних зусиль
позивачів дане приміщення фактично стало житловим, оскільки ними повністю
проведено капітальний ремонт даного приміщення, проведено газифікацію та його
опалення, замінені двері, вікна, дах, що стверджується відповідними документами
по справі та оглянутими в ході судового розгляду фотографіями.

А тому, суд вважає, що твердження представника відповідача про те, що
договір оренди приміщення по АДРЕСА_1 слід визнати недійсним, як такий, що
підписаний неповноважною особою, та з порушенням норм закону: не зазначено
предмет договору, дату його підписання, строк дії договору, судом до уваги
прийматися не може, в зв'язку з тим, що, починаючи з 1973 року сім'я ОСОБА_2
проживає в даному приміщенні, іншого житла у них у власності немає і відповідно
до ст. 47 Конституції України гарантується право кожного громадянина України на
житло і ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі
закону, за рішенням суду.

У відповідності зі ст.ст. 22, 58 та 64 Конституції України не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадян. Закони та інші
нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1.11.1996 р. „Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя”, звернуто увагу, що
оскільки Конституція України, яка зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну
силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають
оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки
зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати
Конституцію, як акт прямої дії.

Тому, за таких обставин суд дійшов до
висновку про задоволення позову ОСОБА_2., ОСОБА_9, оскільки не з вини позивачів
укладено договір оренди приміщення, яке фактично є житловим, і з порушенням
норм закону: без дати, строку договору і крім того УДППШ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції пропущено строк
позовної давності без поважних причин і ними не ставиться питання про його
поновлення, крім того, на його застосуванні наполягала ОСОБА_2 А відповідно до
ст.. 267 ч. 4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 64, 257, 267
ЖК України, ст..ст. 759, 810 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64, 257, 267 ЖК України, ст.ст.
759, 810 ЦК України та ст.ст. 10, 60, 84, 86, 88, 212, 213, 214 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до УДППШ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції,
виконкому Вінницької міської ради про визнання права користування приміщенням -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право користування квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні позову УДППШ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції до
ОСОБА_4 про визнання договору недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя