Справа № 2-105, 2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2008 року
Ставищенський районний суд Київської області
в складі:

головуючого - судді:
Галич Ю. М.,

при секретарі:                                    Данилюк Н. М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду смт.
Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради про визнання
права власності,

ВСТАНОВИВ:

До суду із названим позовом звернулась ОСОБА_1,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2. Спадщину після
смерті якого прийняла позивачка ОСОБА_1

Як видно із будинкової книги, житловий будинок АДРЕСА_1
на 16.10.1990 року відносився до майна колгоспного двору, головою якого був
ОСОБА_2, а членами позивачка  ОСОБА_1 та
їх син ОСОБА_3.

Інші діти з двору вибули, жодної участі у веденні
господарства двору не брали, і протягом 16 років не звернулися за виділенням будь-якої
частки з майна двору.

Позивачка вважає, що на майно колгоспного двору та на
спадщину після смерті ОСОБА_2 набули права вона ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3.

23 липня 2002 року помер син позивачки ОСОБА_3, спадщину
після смерті якого прийняла його мати ОСОБА_1, яка постійно проживала з ним до
дня смерті. Інших спадкоємців першої черги не було.

За
таких обставин позивачка вважає, що за нею має бути визнане право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1. Вартість будинку відповідно до технічного паспорту
становить 36282 гривні. Земельна ділянка біля будинку не приватизована.

Позивачка просить визнати, за нею, ОСОБА_1, право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 36282 гривні.

В попередньому судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, підтвердила обставини на які посилається в позовній заяві.

Представник Ставищенської селищної ради Салмін Б.Є. в
судовому засіданні позов визнав, зробивши про це усну заяву.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
позивачки, усну заяву про визнання вказаного позову представником Ставищенської
селищної ради Салмін Б.Є. який діє відповідно до довіреності і має повноваження
на вчинення такої дії та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання
представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Відносини власності на нерухоме майно в Україні
регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України “Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та іншими актами
законодавства України.

Відповідно до абзацу 3 частини 3
статті 331 Цивільного Кодексу України (2003 року) якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону підлягає реєстрації, право власності
виникає з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість
передбачена статтею 182 ЦК України.  Пункт
1 частини 1 статті 4  Закону України “Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” також
передбачає обов'язкову  державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно, зокрема права власності на нерухоме
майно.

В той же час у відповідності  з частиною 5 статті 3 вказаного Закону
право  власності  та
інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими  актами  до
набрання чинності  цим  Законом,
визнаються державою.

Згідно зі статтею 25 Цивільного Кодексу України (16.01.2003 року) здатність
мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні
особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і
припиняється у момент смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи є зокрема і
її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх
здійснювати. Однією із підстав припинення права власності відповідно до статті
346 ЦК України є смерть власника.

У відповідності зі ст. 1220 ЦК
України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її
померлою. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини
і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При видачі свідоцтва про право на
спадщину згідно абз. 4 п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України ( затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5),
нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав
власності.

Відповідно до
пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року)
оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею
свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування. Первинна видача свідоцтв про право власності на ім'я
померлих власників вказаним Тимчасовим положенням не передбачена.

Суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 36282 гривні.

Оскільки відповідач Ставищенська селищна рада рада до
пред'явлення позову про визнання права на власність на житловий будинок і в
судовому засіданні не оспорювала цього права, а тому відповідно до змісту ст.
88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений обов'язок по
відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 25, 30, 182, 346, 392, 1218, 1220,
1223, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України, ст. ст.. 120, 123, 563 ЦК УРСР
(1963р.), ст.3 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень”, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 213-215  ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати, за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, вартістю 36282
(тридцять шість тисяч двісті вісімдесят дві) гривні.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом
подачі  в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                               Ю.М.
Галич.