Справа №  2-719/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2008
року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді                Сухоруков А.О.

при секретарі
Шамета І.В.

з участю позивача ОСОБА_1 і
відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

11 лютого 2008 року позивач звернувся до суду
із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з
24 грудня 1999 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження. Стосунки з відповідачем розладилися через різні погляди на життя та
несхожість характерів. Позивач з відповідачем проживають окремо одне від одного
близько півтора року, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не
підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає та вважає, що шлюб носить
формальний характер, просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 4,5).

Позивач у судовому засіданні свій позов
підтримав у повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні позов
визнала в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
відповідачки та  вивчивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за
позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110
цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні
взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає
до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя
подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам
одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 24.12.1999 р., про що свідчить копія свідоцтва про
шлюб, виданого 24 грудня 1999 р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського
міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис НОМЕР_1)
(а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження (а.с. 4), який буде проживати з матір'ю.

Через відсутність взаєморозуміння,
відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю близько півтора
року  сторони мешкають окремо одне від
одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин.

Судом надавався сторонам строк для
примирення, проте позивач та відповідач зберігати сім'ю не бажають, вважають,
що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе.

За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й
підлягають задоволенню.

Суд вважає, що витрати, пов'язані з
оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10,
11, 18, 57 - 60, 208, 209, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, таОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, зареєстрований 24 грудня 1999 року у відділі реєстрації актів
громадянського стану Самарської районної ради м.Дніпропетровська (актовий запис
НОМЕР_1), розірвати.

Стягнути зі ОСОБА_1
на користь держави державне мито в сумі 17,00 грн. за
оформлення розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану.

ОСОБА_3 від сплати державного
мита звільнити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.

Суддя
А.О. Сухоруков