Справа № 2-714/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30
жовтня 2008року Ясинуватський міськрайонний суд Донецької  області у складі:

головуючої судді  Ткачук С.С.

при секретарі     Шпаковській Ю.В., Зайцевій О.В.,

за участю
позивача ОСОБА_1., представника адвоката ОСОБА_2.,

відповідачів ОСОБА_3., ОСОБА_4., представника
адвоката ОСОБА_5., розглянув  у  відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позов ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім”єю,  визнання спадкоємцем за законом першої
черги,  визнання права власності на &frac12;
частку квартири, усунення від права на спадкування та
зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання права власності  на &frac12; частку
спільно нажитої у шлюбі  квартири,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з
позовом в якому просила встановити факт проживання однією сім»єю  з померлим ОСОБА_6 з серпня 1994 року;
визнати її спадкоємцем за законом першої категорії; визнати за нею право
власності на &frac12; частку  квартири АДРЕСА_1, усунути від спадкування
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_7.

В
обґрунтування свого позову  зазначила, що
вона  з серпня 1994 року  проживала у фактичних шлюбних  стосунках з ОСОБА_6. в її квартирі  по АДРЕСА_2 і вели спільне господарство, мали
спільний бюджет за кошти якого  купували
сої майно. Разом продавили відпочинок, доглядали один одного. Померлий ОСОБА_6
хворів цукровим  діабетом.
18.06.1996р. за спільні кошти  із
сімейного бюджету ними була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 за 3000
американських доларів, де вони разом зробили ремонт, купували у квартиру меблі
побутову техніку.

ІНФОРМАЦІЯ_1.ОСОБА_6 помер від тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок
дорожньо-транспортної події (далі ДТП), під час якої  його збило автомобілем.

До
зустрічі з позивачкою  ОСОБА_6 перебував
у зареєстрованому шлюбі  з 22.09.1984р. з
ОСОБА_3. і від цього шлюбу у них народилася донька  ОСОБА_4.
Після відбуття ДТП з
06.06.2007р.по 22.08.07 знаходився у Дорожній лікарні з діагнозом:
закритий перелом шейки лівого стегна зі зміщенням, а з 16.08.07 по  22.08.07 у Ясинуватській  центральній районній лікарні з діагнозом:
закритий перелом шейки лівого стегна зі зміщенням. З 25.08.07.  знову потрапив до Ясинуватській  центральній районній лікарні з діагнозом:
виразку шлунку , ускладнена  кровотечею.
З дня ДТП ОСОБА_6 перебував у тяжкому безпорадному стані і вимагав постійного
догляду але  відповідачі  ніякої допомоги на надавали. Вона змушена
була  самостійно нести витрати на нього
лікування.   Свої вимоги  обґрунтувала   посилаючись на ст.75 СК України.

В
судовому засіданні позивачка  доповнила
і  зазначила, що   право власності у неї на &frac12;
частку  виникло на
підставі ст.12 ЗУ «Про власність», бо позичені гроші на купівлю квартири  віддавали разом із спільного бюджету. Крім
того, брала кредит в  АБ «Український
Бізнес Банк» в сумі 7тис. грн. на лікування ОСОБА_6а . ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
ухилялися від надання матеріальної допомоги, яку мали можливість надати. Син
ОСОБА_7. на той час  відбував покарання у
Захадній ВК №97 в м. Макіївки. Просила
усунути від спадкування тільки ОСОБА_3. та ОСОБА_4. визнати  частково недійсним та скасувати  договір купівлі-продажу  однокімнатній квартирі та  державну реєстрацію прав власності на
нерухоме майно за померлим ОСОБА_6., визнати її спадкоємцем за законом 1 черги
та визнати за нею право власності на &frac12; частку  однокімнатної квартири. Позивачка
стверджувала, що тільки вона
зверталася  в органи прокуратуру з
метою розкриття злочину під час якого було збито ОСОБА_6а.

В
судовому засіданні  позивачка та її
представник зменшили  позов в частині
скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно за померлим
ОСОБА_6. Причини пропуску строку позовної давності  щодо визнання недійсним договору  купівлі- продажу квартиру не навели.

До
смерті  ОСОБА_6а не заявляла свого права
на &frac12; частку, бо ніхто цього права  не оспорював. Тільки після його смерті, коли
вона звернулася до нотаріусу  для подання
заяви, їй стало відомо про намір ОСОБА_3.
заявити своє право як спадкоємця - дружини, тому вона  вимушена захищати своє право у суді.

Відповідачка ОСОБА_3. позов не визнала і пояснила, що шлюб з
ОСОБА_6им  розірвано не було. У них були
випадки  припинення сімейних стосунків,
але  вони продовжували  мати відносини як подружжя. З її згоди
чоловік продав гараж і купив однокімнатну квартиру, в якій вона не була  ні разу. Під час його хвороби  не турбувалася, бо доглядала за  малолітньою онучкою. Вважає, що квартира
купувалася під час шлюбу і  їй належить &frac12;
частка. Також вона є спадкоємцем за законом  і на цей час вже подала заяву про прийняття
спадщини. Із сином чоловіка від  першого
шлюбу не спілкується.   Просила у позові
відмовити, а її зустрічний позов задовольнити, бо вважає, що їй як подружжю
належить &frac12; частка.

ОСОБА_4. позов  не визнала і
пояснила,що  коли батько  після
травми внаслідок ДТП хворів і перебував у лікарні, їй телефонувала
позивачка і вони  двічі  його відвідувала. Вона не мала можливості
надати матеріальну допомогу, бо на той час не працювала в зв»язку з народженням
дитини. Як спадкоємець за законом вона подала заяву про прийняття
спадщини,   що відкрилася після смерті
батька.

ОСОБА_7. позов визнав і пояснив, що він
проживав від батька окремо, але йому було відомо, що він проживає
разом  з ОСОБА_1 десь з серпня 1994р. Він
був у них в гостях по вул. Октябрській, в м.Ясинувата. Підтвердив, що купував
однокімнатну квартиру, коли вже не проживав з другою дружиною. Навіщати батька
не міг, бо на той час відбував покарання.

Опитана в суді ОСОБА_8. пояснила, що коли вона вирішила продати
квартиру, до неї приходили разом ОСОБА_1 з ОСОБА_6. Вони оглянули квартиру,
цікавилися її вартістю, а потім принесли їй
задаток 1000 американських доларів. Останню частину віддали разом, коли
оформили договір у нотаріуса. Усі були знайомі з умовами договору і заперечень
з боку ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не було. Коли оформляли договір її сини були
неповнолітні, тому тільки вона підписала договір. З поведінки позивачки та
ОСОБА_6а вона розуміла, що це подружжя і для себе купують квартиру.

ОСОБА_9. та ОСОБА_10. не були опитані в
суді, але про судовий розгляд справи були повідомлені належним чином.

3-я особа  КП Бюро технічної
інвентаризації Ясинуватської міськради свого представника до суду не направили,
у  своєму листі  просили розглянути без їх участі.

Заслухавши пояснення сторін, інших учасників по справі і дослідивши
надані докази суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити
частково,  а у зустрічному позову відмовити.

Із матеріалів справи судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу  від 18.06.1996р. був
укладений договір купівлі-продажу між
ОСОБА_6. та ОСОБА_8., яка одночасно діяла в інтересах своїх
неповнолітніх синів ОСОБА_10. та ОСОБА_9., про продаж однокімнатної квартири
АДРЕСА_1 за 6800000 карбованців. Даний договір посвідчений приватним
нотаріусом  ОСОБА_11. у реєстрі №1471.
Договір підписаний сторонами. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6. помер. За життя він
22.09.1984 року  зареєстрував шлюб з
ОСОБА_3., що  посвідчується свідоцтвом
про шлюб(а.с.185т.1).  Після  його смерті до Ясинуватської державної
нотаріального контори з заявами про прийняття спадщини звернулися 27.12.07.
позивачка, а  01.02.08 донька померлого
ОСОБА_4. та дружина ОСОБА_3.

В суді позивачка підтвердила, що вона при оформлені документів не
заперечила проти оформлення договору на ім»я ОСОБА_6а, бо наміру
припинення  сімейних стосунків не мали
і  вважала, що квартира
купувалася за спільні  кошти.

Як підтвердила у суді ОСОБА_8, позивачка разом з ОСОБА_6. приходила до
неї у квартиру і домовленість про продаж квартири відбувся з двома. Вони усі
втрьох ходили  оформляти договір до
нотаріуса. Гроші за квартиру віддавали разом.

Опитані в суд  свідок ОСОБА_12.
підтвердила, що позивачка проживала з померлим ОСОБА_6им  з серпня 1994 року. Позивачка приходила до
неї разом з ОСОБА_6им і просила позичити 2000 американських доларів  на покупку однокімнатної квартири. Розписку
писала сама позивачка в присутності
померлого і повернули борг разом
у 1998 році.

Показання цього свідка підтверджуються представленими суду розпискою від
10.04.1996р. про взяття суми 2000 американських доларів  на покупку квартири, де зазначено, що
гарантом повернення суми  виступає
ОСОБА_6, а також  розпискою  про повернення боргу, в якій  зазначено про повернення позиченої суми
ОСОБА_1 та ОСОБА_6им. Свідок визнала написання цих розписок.

Свідок ОСОБА_13. показала, що після
повернення у 1995 році, вона поселилася
в м. Ясинувата і позичала  ОСОБА_1
в 1996 році 1000 доларів США на покупку квартири з ОСОБА_6им. Вона є подругою
позивачки, була у неї вдома і знала ОСОБА_6а як її чоловіка.

Опитані в суді свідки  ОСОБА_14,
ОСОБА_15.( сусід позивачки) стверджували, що позивачка проживала однією сім»єю
з ОСОБА_6им  з серпня 1994 року. Вони
разом після покупки квартира
відремонтували її і завезли в приміщення
меблі. Коли відбулась ДТП позивачка позичала гроші на його лікування.

Суду були надані квитанції про оплату комунальних послуг  з 1996 року по 2007 рік та  довідки про оформлення субсидії за 1996р.  по спірній однокімнатній квартирі.  А також фотозйомки сім»ї під час відпочинку,
де присутній і позивачка, і померлий ОСОБА_6.

Як
вбачається з доручення від 09.07.1997р. ОСОБА_1
уповноважувала ОСОБА_6. керувати
авто ЗАЗ-968МД, який їй належав.
Відповідачка суду пояснила, що вона не цікавилась витратами  чоловіка і у квартирі ніколи не була, в той
час як не заперечила, що останній
проживав в квартирі. ОСОБА_1
стверджувала, що вони спочатку проживали у неї, потім переходили жити у
квартиру ОСОБА_6а,  тому робили в
квартирі ремонт та завозили меблі.

На
підставі ст.64 ч.2 ЖК суд приходить до висновку, що позивачка і померлий
ОСОБА_6 проживали однією сім»єю з серпня 1994 р. і  були
членами однієї сім»ї.

В
суді відповідачка ОСОБА_3. стверджувала про існування у неї з ОСОБА_6им шлюбних
стосунків у грудні 1996р., бо  вона
переривала вагітність  у грудні 1996р.
Але  дані про переривання вагітності в
суді не було підтверджено. Як вбачається з запису амбулаторної карти при огляді
за даними  УЗІ 23.12.96 у неї  була встановлена вагітність до 5 тижнів на
фоні фіброматозу  матки. Крім того, її ствердження щодо  тривалість
шлюбних стосунків з ОСОБА_6им  до
його смерті спростовуються  вище
приведеними доказами.

Ствердження відповідачки про продаж їх спільного гаражу судом було
перевірено і встановлено наступне. Дійсно 20.05.96 ОСОБА_6 продав  бокс 119 в гаражному товаристві «Мотор» за
9000000 карбованців. За договором квартира була куплена 18.06.96 за 6800000кар.
Але  відповідачка підтвердила в суді, що
ОСОБА_6им була повністю сплачена заборгованість по квартирі, де вони проживала
з донькою, а саме, на АДРЕСА_1, після чого останнього виписали з квартири.
ОСОБА_1  надала суду квитанцію від
04.07.96р. про сплату ОСОБА_6им квартплати та комунальних послуг в розмірі
6000000 карбованців, які останній сплатив з грошей за продаж гаражу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що  з серпня 1994 року фактично шлюбні  стосунки між ОСОБА_3. та  ОСОБА_6. були припинені, бо останній проживав
однією сім»єю з позивачкою.  Суд визнає,
що  однокімнатна квартира АДРЕСА_1  купувалася в результаті спільного труда
позивачки та померлого ОСОБА_6а.

Судом були оглянути трудові книжки позивачки та померлого ОСОБА_6а,  довідки про
їх прибутки.

Враховуючи положення ст.ст.12,17 ЗУ «Про власність» від
07.02.1991р.  за № 697-Х11,      діючого на час покупки квартири, а саме
18.06.1996р., ст.112 ЦК 1963р. спірна однокімнатна квартира була придбана в
результаті спільної праці членів однією сім»ї ОСОБА_1 та ОСОБА_6. під час їх
спільного життя. Приймаючи до уваги, що позивачка  стверджувала в суді, що позичали гроші  та вдавали боргу разом і  визнавала рівну  трудову участь померлого ОСОБА_6а, суд
приходить, що вимоги  позивачки про
визнання за нею &frac12; ідеальної частки однокімнатної
квартири
знайшли свого підтвердження в суді і ґрунтуються на законі, тому слід
задовольнити.

За положенням ст.28 КЗпШ суд може визнати майно, нажито кожним з
подружжя під час  їх роздільного
проживання при фактичного припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

В зв»язку з тим, що суд прийшов до висновку про покупку спірної квартири
під час роздільного проживання при фактичному
припиненні шлюбу з ОСОБА_3. після
смерті ОСОБА_6. відкрилася спадщина,
про прийняття якої заявили спадкоємці першої черги ОСОБА_3. і ОСОБА_4.
та спадкоємець четвертої черги ОСОБА_1.

За висновком  ЛКК
Дорожньої лікарні №2 на ст.Ясинувата  від
05.09.07 ОСОБА_6 потребував  постійного
стороннього догляду.

За положення ст.1224ч.5 ЦК 2003р. судом можуть бути усуненні від права
на спадкування за законом, якщо буде встановлено про ухилення від надання
допомоги спадкодавцеві через тяжку в хворобу або  каліцтво був у безпорадному стані.         Відповідно наданих суду  медичних епікризів ОСОБА_6  внаслідок трави під час ДТП отримав тілесні
ушкодження: закритий перелом шейки лівого стегна, внаслідок чого виникли
ускладнення  виразку шлунку і 12-ти
шерстної кішки.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4. не мала можливості доглядати за
батьком, бо на той час не працювала і мала на утримані немовля,  тому
визнає причини не можливого надання догляду за батьком поважними.

Доводам ОСОБА_3.  про відсутність
можливості надати чоловікові допомогу  в
зв»язку з доглядом за онучкою, суд не бере до уваги,  бо сама вона визнала, що за весь час
лікування ні разу не була в лікарні, а коли один раз приходила у Ясинуватську
центральну районну лікарню то в приміщення лікарні  та в палату не заходила. Причини не надання
допомоги сином - ОСОБА_7. є поважні, бо
відбував покарання.

В зв”язку з тим, що закон допускає зміну черги спадкоємців, суд визнає,
вимоги ОСОБА_1 про усунення від спадкування спадкоємців такими, що грунтуються
на законі і  підлягають розгляду  в судовому порядку.

На підставі приведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_3
ухилялася  від надання допомоги
спадкодавцеві ОСОБА_6у і визнає за необхідне усунути її від права на
спадкування за законом.

Враховуючи, що до травми ОСОБА_6 був хворим  на цукровий діабет, але
працював, т.т.  матеріально себе
забезпечував, а після травми  хворів
протягом 3-х місяців, суд не може визнати цей термін тривалим, тому на підставі
ст.1259 ЦК 2005р. відмовляє позивачці в вимогах про визнання її спадкоємцем
першої черги  після смерті ОСОБА_6.

Не підлягають задоволенню вимога позивачки про  визнання
частково недійсним  та скасування
договору купівлі-продажу спірної квартиру, бо главою 3 ЦК 1963р. визнані
підстави  визнання правочинів  не дійсними. При визнанні  угоди недійсною суд повинен встановлювати
наявність тих обставин, з якими закон пов”язує визнання угоди недійсною і
настання певних юридичних наслідків.

Суду не були надані переконливі докази про порушення  положень ЦК 1963р. під час укладення договору
купівлі-продажу. Крім того, сама позивачка
визнала пояснення  продавця
ОСОБА_8 і підтвердила, що  була згодна на
укладення договору тільки з ОСОБА_6им. Крім того, позивчка звернулася до суду  після спливу строку позовної давності,  бо
про час  укладання договору  їй
було  достовірно  відомо 18.06.96.

На підставі ст.88 ЦПК з відповідачки ОСОБА_3.  слід стягнути на користь позивачки понесені і
документально підтверджені судові витрати в сумі 120грн., також з неї слід стягнути  недосплачений судовий збір при подачі
зустрічного позову в сумі 53грн.08коп на користь держави.

Керуючись ст..10,11,60,212 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1. задовольнити частково, у зустрічному позові ОСОБА_3.
відмовити.

Встановити   факт   проживання однією сім”єю ОСОБА_1 з ОСОБА_6 з
серпня 1994року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на &frac12; ідеальну
частку квартири АДРЕСА_1.

Усунути
ОСОБА_3 від права  на спадкування за
законом спадщини  після  смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

В решті позову відмовити.

У зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права
власності  на &frac12; частку
спільного нажитого у шлюбі  квартири
АДРЕСА_1 відмовити.

Стягнути з  ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 120грн.

Стягнути з  ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір  в сумі 53грн.08коп.

Рішення  може бути оскаржено до
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або
протягом 10 днів з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження і апеляційна скарга
подаються через Ясинуватський міськрайонний суд, а копія апеляційної
скарги  також  до апеляційного суду.

Суддя