Справа № 2-23 за 2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

3 червня 2008 року Прилуцький міськрайонний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого
- судді  Рябота В.І.,

при
секретарі  Риндя Л.А.,

за участю
адвоката ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконкому
Прилуцької міської ради, ОСОБА_3, про надання дозволу на приватизацію земельної
ділянки без погодження з суміжними користувачами, та зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Прилуцька міська рада, про відновлення стану
земельної ділянки в розмірах її меж та конфігурації, який існував до
приватизації, -

В С Т А Н О В И В:

Як зазначають в своїй позовній заяві
ОСОБА_1. та ОСОБА_2 їм на праві спільної часткової власності належить будинок ,
який розташовано в АДРЕСА_1. На даний час вони вирішили приватизувати земельну
ділянку, але відповідачка по справі відмовилася погоджувати спільну межу,
внаслідок чого вони не можуть приватизувати ділянку. На підставі наведеного
позивачі і просять суд зобов'язати Прилуцький міськвиконком дати ним дозвіл на
приватизацію земельної ділянки, без погодження меж із суміжним землекористувачем,
ОСОБА_3., відповідачем по справі.

В своїй зустрічній позовній заяві
ОСОБА_3. згідно договору купівлі-продажу від 28 січня 1992 року вона є
власником будинку АДРЕСА_2. Після ознайомлення з документами на домоволодіння
попередніх власників вона виявила, що плани земельної ділянки за 1954 рік та
1992 рік різні, в зв'язку з чим вона звернулася до Прилуцького міськвиконкому з
питання врегулювання земельних відносин. Рішенням міськвиконкому від 27 лютого
1992 року за її будинком було закріплено земельну ділянку площею 1195 кв.м.. В
2007 році вона вирішила приватизувати належну їй земельну ділянку в тих
розмірах, що є, і 17 квітня 2007 року їй було видано державний акт на право
власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м., але фактичні розміри її
ділянки не відповідають даному акту. Вважаючи, що саме сусід ОСОБА_2
безпідставно збільшив розмір своєї земельної ділянки за рахунок належної їй
земельної ділянки ОСОБА_3. і просить суд відновити розміри належної їй
земельної ділянки в розмірах і конфігурації відповідно до плану 1954 року.

В судовому засіданні кожна з сторін
підтримала заявлені ними вимоги, не визнавши вимог іншої сторони.

Представник Прилуцького
міськвиконкому в вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що первинний позов  ОСОБА_1. та ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а
зустрічна позовна заява ОСОБА_3. задоволенню не підлягає з таких підстав:

Відповідно до ст. 91 ЗК України
власники земельних ділянок зобов'язані дотримуватися правил добросусідства, а
ч. 3 ст. 103 ЗК України під змістом добросусідства вбачає зобов'язання
власників та землекористувачів земельних ділянок співпрацювати при вчиненні
дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Оскільки відмова ОСОБА_3. на
погодження меж суміжних земельних ділянок порушує право ОСОБА_1. та ОСОБА_2 на
приватизацію належної їм земельної ділянки, то суд вважає необхідним
задовольнити позовні вимоги останніх і зобов'язати Прилуцький міськвиконком
надати їм дозвіл на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із
сумісним власником, ОСОБА_3..

Що стосується вимог ОСОБА_3. про
відновлення розмірів належної їй земельної ділянки в розмірах і конфігурації
відповідно до плану 1954 року, то дані вимоги задоволенню не підлягають з таких
підстав:

Відповідно до висновку експерта №
17-ц від 23 квітня 2008 року земельна ділянка по АДРЕСА_2 по факту не
відповідає розмірам та конфігурації, що зазначені в державному акті на право
приватної власності на землю і даний акт, на думку експертів, підлягає
переоформленню ( а.с. 103 ). Проте, переоформлення державного акту можливо лише
шляхом визнання недійсним старого акту і оформленням нового державного акту.
Проте ОСОБА_3. питання скасування державного акту на право приватної власності
на земельну ділянку ЯГ № 859357, виданого на її ім'я 17 квітня 2007 року перед
судом не ставилося, а суд не вправі вийти за межи заявлених вимог. Також суд
враховує, що згідно висновку експерта ширину земельної ділянки ОСОБА_3., в
межах плану 1954 року, можливо відновити лише частково ( замість 15,4 м.
можливо отримати лише 14, 77 м. ), але це знову тягне за собою внесення змін до
державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, проте, як вже
було зазначено вище, внесення змін в чинний державний акт неможливо, а питання
про визнання державного акту недійсним перед судом не ставилося.

Керуючись
ст., ст. 10, 60, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконкому Прилуцької міської ради,
ОСОБА_3, про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки без погодження з
суміжними користувачами - задовольнити.

Зобов'язати виконком Прилуцької
міської ради дати дозвіл  ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на приватизацію земельної ділянки, розташованої  в АДРЕСА_1, без погодження з суміжними
користувачами - ОСОБА_3.

ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Прилуцька міська рада, про відновлення стану
земельної ділянки в розмірах її меж та конфігурації, який існував до
приватизації - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду має бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, також
апеляційна скарга, без подачі заяви про апеляційне оскарження, може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: