ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Справа № 2 - 109/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21   листопада
2008 року

Суддя  Ялтинського міського суду  АР Крим -
Білюнас В.Ю.,

при
секретарях -  Меметові Е.М., Іваненкової
К.В., Пархоменко М.В.,

за участю прокурора -
Шушняєва Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялта  цивільну справу за позовом Державного підприємства (ДП) Радіотелевізійного
передавального центру АР Крим до ОСОБА_1, за участю 3-ій особи: Фонду
державного майна України про визнання приватизації незаконною і визнання
недійсним свідоцтва про право власності,

в с т а н о в и в:

Позивач у позові просить  суд
визнати приватизацію незаконною і
недійсним свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1 від 18.07.97 року.  Позовні вимоги мотивовані тим, що ДП Радіотелевізійному
передавальному центру АР Крим не  видавалася ліцензія
на здійснення приватизації державного житлового фонду, тому приватизація
центром не проводилась. Підставою для надання свідоцтва було надане радіотелевізійним
передавальним центром АР Крим
розпорядження  № 36 від 18.07.97
року. Крім того, приватизація неможлива, оскільки будинок знаходиться на
території  державного підприємства Радіотелевізійного
передавального центру АР Крим, тому приватизація квартири відповідачем є недійсною,
адміністрація не повинна була  надавати
свідоцтво про право власності. Фактично рішення про приватизацію зазначеної
квартири власником житлового будинку не приймалося. Наявне у відповідача
свідоцтво про право власності на квартиру підписано посадовою особою незаконно.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов по тим ж
підставам і пояснив, що відповідач не має право на приватизацію спірної
квартири, оскільки фактично приватизація в житлового фонду не провадилася,
які-небудь дозвільні документи на приватизацію не видавалися, наказ про
створення органу приватизації не
створювався, визнати недійсним свідоцтво про право власності.

Відповідач у судовому засіданні
позов не визнав, вважає вимоги позивача є не обґрунтованими й пояснив, що  у квартирі проживає з 1951 року, квартира їм
була приватизована в 2003 році на підставі розпорядження  № 36 від 18.07.97 року державного
підприємства Радіотелевізійного
передавального центру АР Крим, яке на цей час не оскаржено, йому правомірно було
надано про це свідоцтво про право власності яке
було підписано повноважною посадовою особою, тому він вважає, що
правомірно отримав свідоцтво про право власності.

Представник
третьої особи Фонду
державного майна України до судового засідання не з'явився,
повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмові
пояснення не надав.

Вислухавши сторони, їх представників, прокурора,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню по
наступних підставах.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового
фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною
адміністрацією, і органами місцевого самоврядування, державними підприємствами,
організаціями, установами, в повному господарському веденні або оперативному
управлінні яких знаходиться державних житловий фонд.

Відповідно
до частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Як встановлено судом, відповідно до
довідки на балансі Державного
підприємства Радіотелевізійного передавального центру АР Крим знаходився будинок
АДРЕСА_1 , було списано з балансу на підставі приватизації у жовтні 2001
року.Первинна документація про балансову належність і списання з балансу
підприємства житлового будинку не збереглись у зв'язку з закінчення строку
збереження документів (т.1, л.с.15).

Відповідно до Закону України  «Про приватизацію державного житлового
фонду», наймач має право на приватизацію житлової площі, який він користується
на підставі договору житлового наймання, що передбачено ст.7  названого закону, тому відповідач на підставі
ст.65-1 ЖК України мав право на приватизацію спірної житлової площі. Ця
обставина підтверджується довідкою щодо перевірки законності приватизації
державного майна в ДП Радіотелевізійного
передавального центру АР Крим від 13.12.01 року (л.с.12-15). З довідки
вбачається, що відповідач ОСОБА_1. на підставі рішення виконавчого комітету
Масандрівської селищної ради від 24.04.96 р. № 83 отримав ордер на вселення у
АДРЕСА_1. Рішення виконавчого комітету Масандрівської селищної ради від
04.06.97 р. № 83  була розділена будівля
і відповідачу Дмитрієву М.О. надано право на реєстрацію в БТІ М.Ялти будинку
АДРЕСА_1 з отриманням реєстраційного посвідчення (л.с.166). При вказаної
перевірки встановлено, що проводилась приватизація позивачем цього житла,
реєстрація свідоцтв про право власності, за ОСОБА_1.
було зареєстровано свідоцтво про право власності №12105-1 від 18.07.97 р.(т.2,
л.с.14). Доказів, що при здійсненні приватизації  були порушені
норми діючого законодавства не встановлено.

Підставою для надання свідоцтва про право власності на
житло ОСОБА_1. було також розпорядження  № 36 від 18.07.97 року, яке на цей час ніким
не оскаржено, свідоцтво зареєстровано у БТІ м.Ялти. Це свідоцтво  було складено без порушення норм цивільного й
житлового законодавства. ДП Радіотелевізійним передавальним центром АР Крим Вказаний
акт ДП Радіотелевізійним передавальним
центром АР Крим
принятий в межах компетенції і відповідає вимогам діючого
законодавства, у встановленому законом порядку,
не скасований.

Судом встановлено, що будинок перебував на балансі
позивача, приватизація його провадилася на підставі закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду», видавалося розпорядження, яке
підписувалося  уповноваженою особою, що
підтверджується постановою про припинення кримінальної справи (т.2, л.с.30-31).
Представлена позивачем у матеріали справи фотокопія свідоцтва про право
власності на житло яка відповідає правомірно винесеному документу, оскільки
видано на підставі не існуючого, виданого розпорядження. Даний документ
підписаний керівником органу приватизації, даний документ також завірений
гербовою печаткою юридичної особи. (т.1, л.с. 6). Дані обставини можуть
свідчити тільки про законність документа.

Відповідно ст.61 ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішенням у цівільній справі, що набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ. За рішенням Центрального районного суду м.
Сімферополя від 13.12.06 року був задоволений позов ОСОБА_2.,ОСОБА_3., ОСОБА_4.
до Державного підприємства
Радіотелевізійного передавального центру АР Крим про спонукання к приватизації житла.
Ухвалою судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АР Крим це рішення
залишено без змін, тому пояснення представника позивача, що приватизація не
повинна була проводитись на підприємстві не знаходить свого підтвердження у судовому
засіданні (т.1,л.с.95-96). Крім того до суду надані і інші докази в
підтвердження,що позивачем виконувалась приватизація будинку АДРЕСА_2, АДРЕСА_3
з наданням свідоцтв про право власності (т.2, л.с.85-86). Факт правомірності
приватизації відповідачем ОСОБА_1 . будинка підтверджується також і актом
державної контрольно-ревізійної служби головного управління КР управління
України в АР Крим від 20.09.02 року (т.2, л.с.89-94). Відсутні докази, що
підтверджують, що позивач можливо надав недостовірні документи для вирішення
питання про приватизацію житла, чи скоїв іншу провину при оформленні
документів, він звертався із заявою до адміністрації про приватизацію займаної
квартири й давалася згода на це розпорядника державного фонду.

Доводи представника позивача про те, що приватизація не законна і  недійсне свідоцтво про право власності не
знайшло підтвердження у судовому засіданні, тому що  згода на приватизація зазначеної житлової
площі  проведена правомірно, пояснення
представника позивача є голослівним затвердженням.

Таким чином, суд уважає, що
приватизація житлової площі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , проведена без порушень
Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

На
підставі  викладеного  та
керуючись, ст. ст.!5, 319, 321, 328 ЦК України, ст. 8 Закону Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду»,  ст. ст.4,
15, 60, 158,
208,209,212-215, 218,223  ЦПК України,  суд

В И Р І Ш И В:

В
позові Державного
підприємства(ДП) Радіотелевізійного передавального Центра АР Крим до ОСОБА_1
про визнання приватизації незаконною і визнання недійсним свідоцтва про право
власності -  відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку до Апеляційного суду АРК через Ялтинський міський суд в
порядку та строки, встановлені ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя