Справа № 2-1127/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

11 вересня 2008 року
місто Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської
області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю
секретаря судових засідань - Клименко О.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської
області в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 “про розірвання шлюбу” - ,

В С Т А Н О В И В :

27 червня 2008 року,
позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, посилаючись
на те, що з відповідачем він знаходиться в шлюбі з 23 вересня 2005 року, який
було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова
Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий
запис НОМЕР_1. Від даного шлюбу у позивача та відповідача є син - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який проживає з відповідачем та буде проживати з нею і
після розлучення, а позивач сплачує аліменти на його утримання. Підставою для
розірвання шлюбу, позивач вказав, що вони з відповідачем не проживають разом з
серпня 2007 року з тої причини, що вони різні за характером люди і тому не
можуть проживати разом. Спір про розподіл спільно нажитого майна подружжя
вирішать добровільно. На підставі викладеного, позивач прохає суд розірвати
шлюб зОСОБА_2, витрати пов'язані з оплатою судового збору та держмита при
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на позивача.

29 липня 2008 року,
відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України, з метою збереження сім»ї, судом
сторонам було надано строк для примирення
до 11 вересня 2008 року.

В судовому засіданні
11 вересня 2008 року, позивач підтримав позовні вимоги, просив розірвати шлюб з
відповідачем по справі, пояснив, що навіть після спливу строку, встановленого
судом для примирення, вони з відповідачем не примирилися. Проживають вони
окремо, подружніх стосунків не підтримують і спільне господарство вони не
ведуть. Позивач вказав, що подальше збереження шлюбу буде суперечити його
інтересам, оскільки він фактично створив нову сімґю та проживає з іншою жінкою.
На підставі викладеного, позивач наполягав на розірванні шлюбу з відповідачем у
судовому порядку.

Відповідач вказала,
що на розлучення вона не згодна, навіть не дивлячись на те, що вони з позивачем
не проживають однією сіґєю з 2007 року, не підтримують подружніх стосунків,
спільне господарство не ведуть і не спілкуються. Також відповідач зазначила, що
шлюб у неї з позивачем перший, дошлюбне прізвище - ОСОБА_2

Судом встановлені
такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні
встановленого, що сторони з 23 вересня 2005 року перебувають у шлюбі, який був
зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова
Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що
зроблено актовий запис НОМЕР_1 (а.с.№4). Від даного шлюбу вони мають дину: сина
- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження (а.с.№05).

Відповідно до
пояснень, які надано позивачем та відповідачем у судовому засіданні 29 липня
2008 року та 11 вересня 2008 року, судом було достовірно встановлено, що
сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок
чого шлюб фактично розпався з 2007 року,
подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведеться.

Відповідно до ч. 2
ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, що має істотне значення.

Судом було з»ясовано,
що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця
проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано.

Таким чином, оцінивши
зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід
розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Витрати по оплаті
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає
можливим покласти на позивача згідно його заявлених вимог, а відповідача від
вказаних витрат - звільнити.

Згідно до п. 6 ч.1
ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як
розподілити між сторонами судові витрати.

В судовому засіданні
позивач просив не стягувати з відповідача витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 07 грн. 50 коп. та судовий
збір (державне мито) на суму в 08 грн. 50 коп. понесені ним при зверненні до
суду.(а.с.№1, 2).

Положенням ч. 1 ст.
11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст.10,
11, 57, 60, 79, ст.88, 213-215, 218, 223 ЦПК України,  ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу
України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 “про розірвання шлюбу” - задовольнити.

Розірвати шлюб між
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця АДРЕСА_1 іОСОБА_2 (до шлюбу -
ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженки м. Лозова Харківської області,
зареєстрований 23 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану
по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської
області, актовий запис НОМЕР_1.

При реєстрації розірвання
шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1 на користь держави державне мито у
розмірі 17 (сімнадцять) гривень 00 копійок, а ОСОБА_2 від сплати державного
мита  - звільнити.

Не стягувати з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи на суму в 07 (сім) гривень 50 копійок та судовий збір
(державне мито) на суму в 08 (вісім)
гривень 50 копійок.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам
Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя:
Н.М. Жмуд