Справа
№ 2- 905 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М       У К Р А Ї Н И

25  листопада 2008
р.                                            Ренійський районний суд Одеської
області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1до Орлівської сільської ради
Ренійського району Одеської області (третя особа - ОСОБА_2) про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник
відповідача -  Орлівської сільради
позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечує, просив розглянути
справу у його відсутності.

Позивачка
позовні вимоги підтримує, просила розглянути справу без її участі.

Третя
особа - ОСОБА_2 щодо позову заперечень, додаткових заяв не мав, також просив
розглянути справу у його відсутності.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом в
ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія паспорту на ім'я
позивачки; копія свідоцтва про одруження ОСОБА_3 із ОСОБА_4; копія свідоцтва
про смерть ОСОБА_4 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1 копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 -
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 довідка Ренійського БТІ про належність домоволодіння
АДРЕСА_1  копія технічного паспорту на
домоволодіння; копія рішення Орлівської сільради від 02.03.1994р. про надання
безоплатно у приватну власність земельної ділянки; довідка Орлівської сільради
від 11.08.2008р.; копія домової книги;
довідки про вартість земельних часток;
копія сертифікату на право на земельну частку (пай);  копія свідоцтва про право на спадщину за
законом від 01.01.2006р.; копії витягів про реєстрацію у Спадковому реєстрі.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивачкаОСОБА_1 була дружиною та
матір'ю нині померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відповідно, які за своє життя мали у
власності певне майно: ОСОБА_4 - земельну ділянку в розмірі 0,22 га, житловий
будинок; ОСОБА_2 - право на Ѕ частку земельного паю за сертифікатом НОМЕР_1
право на земельну частку (пай) за сертифікатом НОМЕР_2

За
даними документації житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4, в якому він
мешкав разом із дружиною (позивачкою у справі) та сином без оформлення
відповідних документів на домоволодіння. Факт належності будинку ОСОБА_4
підтверджується: довідкою Ренійського БТІ про належність нерухомості; довідкою
Орлівської сільради від 11.08.2008р.; копією технічного паспорту на будинок, у
якому власником будинку записаний він. На випадок смерті ОСОБА_4 та
ОСОБА_2  не розпорядилися належним (як
вони і вважали протягом життя) їм майном, заповіту не залишили, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно - померли.

У
встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка не
звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття, проте вона її
прийняла фактично відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Однак, навіть при
своєчасному зверненні, оформлення частини спадщини (а саме, на житловий
будинок) нотаріусом було б неможливим у зв'язку із тим, що  відсутній правовстановлюючий документ,
підтверджуючий право власності померлого ОСОБА_4 на нього. В даний час оформити
право власності на право на земельні ділянки, безоплатно передану земельну
ділянку неможливо у зв'язку із спливом відповідного строку для звернення за
прийняттям спадщини, що стосується житлового будинку, то і його оформити на
ім'я ОСОБА_4 після його смерті також
неможливо, це питання повинно вирішуватися у судовому порядку. Після
смерті чоловіка та сина позивачка продовжує мешкати у будинку, доглядає за ним,
несе всі витрати по його утриманню, щодо земельних ділянок, то відповідні
свідоцтва та інша документація також знаходяться у позивачки.

Таким
чином, позивачка, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцями
на час відкриття спадщини, вважається такою, що її прийняла, вона фактично
управляє та володіє  будинком, іншим
майном, що залишилися після померлих чоловіка та сина і вважає, що має всі
законні підстави для визнання за нею права власності на спадщину, оскільки до
держави вона не перейшла, відумерлою  не
визнана, а  третя особа на неї не
претендує.

Вивчивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки  обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки її доводи  знайшли своє належне
підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки
щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд
вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи
встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами
засобом дослідження показань свідків.

Відповідно
до вимог ст. 1270 ЦК України 2003р. для прийняття спадщини встановлюється строк
- шість місяців, який обчислюється з моменту відкриття спадщини. Ст. 1272 ЦК
України  передбачає, що якщо
спадкоємець  протягом вищезгаданого
терміну не подав заяви  про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до вимог ч. 1, 5
ст. 1268 ЦК України 2003р. спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти
спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Таким чином, прийняття
спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті
спадкодавця. Позивачка по справі є спадкоємицею першої черги за законом (ст.
1261 ЦК України). Вона юридично не прийняла спадщину, але управляє та  володіє майном померлого чоловіка та сина,
несе відповідні витрати по його утриманню, тобто вона фактично прийняла
спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом
із спадкодавцями на час відкриття спадщини, не заявила про відмову від неї.

Як
виходить з положень ст. 346 ЦК України 2003р. однією із підстав  припинення права власності  є
смерть власника.  Згідно із ст. 25
ЦК України правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та
припиняється у момент її смерті. У випадку смерті власника нерухомого майна,
первинну реєстрацію права власності на яке не було проведено та
правовстановлюючий документ на яке відсутній, питання про перехід права
власності на це нерухоме майно до спадкоємця повинно вирішуватися у судовому
порядку.

Згідно
п.20 постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про спадкування”  № 7 від 30.05.2008р. справи про спадкування
за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК України. За
відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують спадкоємці
відповідної черги. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки. Факт прийняття спадщини позивачкою після смерті чоловіка та
сина знайшов своє належне підтвердження в ході розгляду справи. З урахуванням
викладених позивачкою та  досліджених у
судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо
визнання за нею права власності на житловий будинок та інше спадкове майно.

Згідно
ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст.ст. 328, 1225,
1261, 1268, 1270, 1272  ЦК України,
-

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
в порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності:

1) на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований
по АДРЕСА_1

2) на земельну ділянку в розмірі 0,22 га, розташовану по
АДРЕСА_1, передану безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 за рішенням
Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області від 02.03.1994р.
№ 78;

3) на право на земельну частку (пай) в розмірі  2,55 в умовних кадастрових гектарах згідно
сертифіката серії НОМЕР_1 від 03.02.1997 року,

на
право на 1/2 земельну частку (пай) в розмірі
2,55 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката серії НОМЕР_2 від
03.02.1997 року,

- що
належали ОСОБА_2 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення
суду набирає законної сили  після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя