справа
№2-1096/08
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09
вересня  2008 року                                                                             м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в
складі:

головуючого
- судді Олійника В.П.,

при
секретарі - Павленко О.В.,

з
участю сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Ніжині до ОСОБА_1про відшкодування шкоди в
порядку регресу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 37276
гривень 57 коп., посилаючись на те, що 17 липня 2007 року на автомобільній
дорозі від с.Мала Кошелівка до м.Ніжина скоєно дорожньо-транспортну пригоду між
ОСОБА_2.- працівником ЦЕЗ №49 м.Ніжина Чернігівської філії ВАТ “Укртелеком”,
який виконував трудові обов”язки та ОСОБА_1.. Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_2. отримав тілесні ушкодження. Вироком Ніжинського міськрайонного
суду від 25 лютого 2008 року ОСОБА_1 визнанно винним за ст. 286 ч.1 КК України
і призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права
керування транспортними засобами на два роки
із звільненням від відбуття покарання та встановленням іспитового строку
на два роки. По результатам перевірки комісією
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Ніжині
(далі-Відділення) складено Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5
від 10 серпня 2007 року та Акт про нещасний випадок, пов”язаний з виробництвом
від 10 серпня 2007 року за формою Н-1, при цьому даний нещасний випадок було
взято на облік та контроль Відділення. У разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань (далі-Фонд) зобов”язаний у встановленому порядку своєчасно та в
повному обсязі виплатити працівникові допомогу у зв”язку із тимчасовою
непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.
Відділенням у відповідності до Закону України “Про загальнообов”язкове державне
соціальне страхування  від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” у зв”язку з даним випадком, було сплачено ОСОБА_2виплати в
розмірі 37276 гривень 57 коп., а саме- 30786 гривень 80 коп. одноразової
допомоги, 1554 гривень 58 коп. щомісячних страхових виплат, 600 гривень 39 коп.
відшкодування за ліки, 4052 гривні 70 коп. відшкодування підприємству за
лікарняні, 300 гривень 10 коп. відшкодування пенсії. Згідно ст. 1191 Цивільного
кодексу України Фонд має право зворотної вимоги до осіб, які винні в настанні
нещасного випадку.

В судовому засіданні
представник позивача Вовк Н.А. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених
у позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що сума позову в 37276 гривень
57 коп. безпідставна, потерпілому ОСОБА_2він сплатив особисто 12000 гривень,
при цьому потерпілий до нього ніяких претензій не має.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що 17.07.2007 року на 09 км автомобільної дороги
Ніжин-М.Кошелівка, ОСОБА_1., керючи автомобілем “ЛІАЗ-100”, державний номерний
знак НОМЕР_1з причіпом, рухаючись у напрямку до м.Ніжина зі швидкістю близько
70 км/год., при здійсненні маневру обгону трактора  марки “МТЗ -82”, державний номерний знак
НОМЕР_2, з причіпом ПТС-4, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_2., що рухався в попутному напрямку, грубо порушуючи п.п. 14.2 “в”, “г”,
12.3, 10.1 Правил дорожнього руху, здійснив зіткнення з причіпом трактора
“МТЗ-82”, під керуванням ОСОБА_2., в результаті дорожньо-транспортної пригоди
водій трактора ОСОБА_2. отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, при
цьому  ОСОБА_1визнано винним за ст. 286
ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі з
позбавленням права керування транспортними засобами на два роки та звільненено
від відбування основної міри покарання із встановленням іспитового строку
терміном два роки, що підтверджується вироком Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області №1-59/08 від 25 лютого 2008 року.

Згідно Акту (спеціального)
розслідування нещасного випадку (аварії) від 10 серпня 2007 року, що стався від
17 липня 2007 року, комісією з рослідування встановлено, що нещасний випадок з
ОСОБА_2. пов”язаний з виробництвом, при цьому встановлено, що водій приватного
автомобіля ОСОБА_1. порушив правила дорожнього руху і спричинив ДТП, що стало
причиною нещасного випадку.

У відповідності до Акту №1
про нещасний випадок пов”язаний з виробництвом від 10 серпня 2007 року водій
ОСОБА_2. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав забій м”яких тканин
голови та розтягнення зв”язок шийного відділу хребта, при цьому згідно пункту
10 даного Акту, особою, яка допустила порушення законодавства про охорону праці
є ОСОБА_1.

На підставі Закону України
“Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” від  23 вересня 1999 року
N 1105-XIV позивачем ОСОБА_2було проведено виплати - одноразову допомогу у
розмірі 30786 гривень 80 коп., щомісячні страхові виплати у розмірі 1554
гривень 58 коп., відшкодування за ліки у розмірі 600 гривень 39 коп.,
відшкодування за лікарняні у розмірі 4052 гривні 70 коп., відшкодування пенсії
у розмірі 300 гривень 10 коп., а всього виплачено 37276 гривень 57 коп., що
підтверджується довідкою Відділення №04/1367 від 10.07.2008 року.

У відповідності до ст. 21 ч.1
п.1 Закону України “Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” у разі настання страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків зобов”язаний
своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні допомогу у зв'язку
з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення
інвалідності, одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого, щомісяця грошову суму в разі часткової
чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання.

У відповідності до ст. 1187
Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Згідно ст. 1191 ч.1  Цивільного кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, заподіяної з вини іншого, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, при цьому суд
приходить до висновку, що позивач набув право зворотної вимоги по відношенню до
відповідача в розмірі виплаченого відшкодування, оскільки ОСОБА_1. є фактичним
заподіювачем шкоди.

У відповідності до ст. 61 п.4
Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, обов”язковий для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, тобто вищезазначена
дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_1, що
підтверджується вироком по кримінальній справі.

Таким чином кошти, які
виплатив Фонд потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2внаслідок
винних дій відповідача, є шкодою для Фонду в розумінні ст. 1166 Цивільного
кодексу України, і тому на підставі ст. 1191 Цивільного кодексу України
підлягає відшкодуванню, оскільки Відділенням за рахунок коштів Фонду проведено
страхові виплати потерпілому, які знаходяться у безпосередньому причинному
зв"язку з винними діями відповідача ОСОБА_1.

Судом не приймаються до уваги
заперечення відповідача щодо безпідставності суми відшкодування, оскільки вони
не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст.88 ч.3 Цивільного
процесуального кодексу України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на
користь держави у розмірі одного відсотка від ціни позову, та стягнути згідно
ст. 88 ч.1 даного Кодексу на користь позивача витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Враховуючи
вищезазначене, на основі Закону України “Про загальнообов”язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності” від  23 вересня 1999 року N 1105-XIV, ст.ст. 1166,
1187, 1191 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 60, 88, 212-215
Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов
задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1на користь
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Ніжині Чернігівської
області 37276 (тридцять сім тисяч двісті сімдесят шість) гривень 57 копійок
витрат на відшкодування шкоди в порядку регресу та 30 (тридцять) гривень витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачених позивачем при
подачі позову, а всього стягнути 37306 (тридцять сім тисяч триста шість)
гривень 57 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1на користь
держави 372 (триста сімдесят дві) гривні 76 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та шляхом подання апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя
Олійник В.П.