Справа № 272                                        Головуючий
у 1 інстанції Букрєй С.
41                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня
2008 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючої:
Ювченко Л.П.

Суддів:
Єлгазіної Л.П.,  Санікової О.С.

При секретарі: Голубцові
А.В.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Донбас» на рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2007 року по справі за позовом
ЗОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Донбас» про
стягнення втраченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Апеляційною
скаргою оскаржується рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької
області від 24 вересня 2007 року,  яким
частково задоволено позов ОСОБА_1 Стягнено з ТОВ «Кнауф Гіпс Донбас» на користь
ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 532.86 грн та судові витрати,  в решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановления нового
рішення,  яким відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_1

З матеріалів
справи вбачається,  що в січні 2007 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення втраченого заробітку у
зв»язку з незаконним переводом на роботу з меншою заробітною платою.

Позов мотивував
тим,  що працює водієм автомобілю КРАЗ у відповідача,  ТОВ «Кнауф Гіпс Донбас».03.02.2006 року
механік ОСОБА_2 відсторонив його від роботи ніби за порушення Правил охорони
праці. І до грудня 2006 року позивач ОСОБА_1 виконував роботу з меншою
заробітною платою. Вважає, що це був перевод
на нижчеоплачувану роботу без його згоди,
а отже незаконний. Просив стягнути різницю у зарплаті та 1000грн в
відшкодування моральної шкоди.

Представник
відповідача проти позову заперечував,
вважає,     що 02.10.2006
року,  при ремонті автомобілю,  позивач ОСОБА_1 грубо порушив Правила охорони
праці.     ст.  механік ОСОБА_2 провів інструктаж і виявив
неналежні знання Правил охорони праці з боку позивача,  а тому подав доповідну на ім»я технічного директора.

Наказом № 298
від 02.10.2006 року ОСОБА_1було недопущено до виконання роботи водія зі
збереженням тарифу,  та надано місячний
строк для навчання з питань охорони праці з відповідною перевіркою знань.

26
жовтня 2006 року позивач не склав іспит комісії по перевірці знань з питань
охорони праці і наказом виконавчого директора № 341 від 31.10.2006 року
призначено місячне навчання і повторну перевірку знань.

16
листопада 2006 року позивач повторно не склав іспит і лише 27.11.2006 року
ОСОБА_1 склав іспит і був допущений до роботи,
до якої приступив після відпустки 05.01.2007 року.

За
період недопуску позивача
ОСОБА_1 до роботи водія,  він отримував
зарплату нижчу,  ніж при роботі
водієм.  Тому просив стягнути середній
заробіток за час,  як він вважає незаконного
переводу на нижчеоплачувану роботу.

Задовольняючи
позов частково,  суд першої інстанції
зробив обгрунтований висновок,  що
недопущення до роботи позивача ОСОБА_1 в період з 02 жовтня до 26 жовтня 2006
року проведено з порушенням Закону України «Про охорону праці»,   ст.
18 якого передбачає,  що у разі
виявлення у працівників незадовільних знань з питань охорони праці,  вони повинні у місячний термін пройти
повторне навчання і перевірку знань.

В
порушення цих вимог і  ст. 46 КЗпП
України ОСОБА_1 був недопущений
до роботи за наказом технічного директора №298 від 2.10. 2006 року. У справі
відсутні докази про те,  що ОСОБА_1 був
ознайомлений зі вказаним наказом.  А з
відповіді на заяву позивача наданої Виконавчим директором ТОВ «Кнауф Гіпс
Донбас» ОСОБА_3,  /а.с. 26/ не
вбачається,  наявність такого наказу.
Крім того,  ОСОБА_1 був не допущений до
роботи у зв»язку з виявленням незадовільних знань з питань охорони праці,  тоді як
ст.  46 КЗпП України не передбачає
таких підстав недопуску
до роботи.

ст.  46
КЗпП України передбачає відсторонення від роботи працівників,  які ухиляються від навчання,  інструктажу і перевірки знань з охорони праці.
Такі ж вимоги передбачені а.6  ст. 18
Закону України „Про охорону праці".

Крім
того,  п.3.10 „Типового Положення про
порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці"
затвердженого наказом Державного комітету України з питань нагляду за охороною
праці від 26 січня 2005 року №15 передбачає,
що перевірка знань працівників з питань охорони праці на підприємстві
здійснюється комісією з перевірки знань з питань охорони праці підприємства
склад якої затверджується наказом керівника.

Позивач
ОСОБА_1 недопущений до роботи з
порушенням вказаних вимог.

Суд
першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку,  що ОСОБА_1 незаконно був недопущений до роботи в період
з 02 жовтня до 26 жовтня 2006 року,
працюючи на іншій роботі отримував зарплату у меншому розмірі,  тому належить йому доплата до заробітку,  який він мав на попередній роботі. Розрахунки
судом зроблені вірно відповідно „Порядок обчислення середньої зарплати",
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№100,  сума 532, 86 грн стягнена
відповідно до трудового законодавства.

При
цьому є зайвим посилання в рішенні суду першої інстанції на Типове положення
про навчання з питань охорони праці,
затверджене наказом Комітету по нагляду за охороною праці України від
17.02.99 року №27,  яке втратило чинність
на підставі наказу Державного комітету України з нагляду за охороною праці від
26.01.05 №15 «Про затвердження Типового положення про порядок проведення
навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт з
підвищеною небезпекою».Посилання суду на Типове положення,  яке втратило чинність не вплинуло на правильність
висновків суду по справі.

Ця
обставина не може бути підставою для скасування рішення суду. П.2  ст. 308 ЦПК України передбачає,  що не може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Аналізуючи
докази по справі,  суд першої інстанції
зробив обгрунтований висновок,  що
недопущення позивача ОСОБА_1 до роботи з 26 жовтня 2006 року проведено
відповідно до діючого законодавства,
ст. 18 Закону України «Про охорону праці»,  яка передбачає,  що Працівники,  які не пройшли перевірку знань з охорони
праці,  не допускаються до роботи і,  у разі виявлення незадовільних знань з питань
охорони праці,  вони повинні в місячний
строк пройти повторне навчання і перевірку знань. Незадовільний рівень знань
позивача підтверджено протоколом 128 від 26.10.06р.

Повторно,  16.11.06р. по результатам перевірки
знань з питань охорони праці,  комісією
встановлені незадовільні знання позивача. І тільки 26.11.06р. засідання комісії
по перевірці знань з охорони праці встановила знання позивачем Правил з охорони
праці. З 27.11.06р. до 05.01.2007 року позивач перебував у відпустці,  а потім був допущений до роботи.

Суд обгрунтовано
відмовив йому у позові про стягнення доплати до середнього заробітку за період
з 26 жовтня 2006 року до грудня 2006 року,
та в позові про стягнення моральної шкоди. Вказана відмова це оскаржена
позивачем в апеляційному порядку.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду. В задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити,  рішення суду
першої інстанції залишити без зміни.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
314, 315 ЦПК України,  суд
апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Кнауф Гіпс Донбас"
відхилити.

Рішення
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
може бути оскаржена протягом двох місяців у касаційному порядку до Верховного
Суду України.