Справа № 2-964/ 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

08 грудня  2008 р.
м.
Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської  області у складі :

головуючої - судді Хоменко Л.В. ,

при секретарі  Халимон Т.Ю, Співак М.В.

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника
позивачів ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду   в м. Чернігові  справу за позовом  ОСОБА_1, ОСОБА_2 до  ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування моральної
шкоди,  заподіяної внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з
позовом до ОСОБА_4, у яком просять стягнути на їх користь моральну шкоду,
заподіяну внаслідок ДТП по 10 000 грн. кожному. Свої вимоги мотивували тим, що
03.09.2005 року о 20-50 год. відповідач ОСОБА_4, керуючи автомобілем „ Тойота-
Кемрі” , днз НОМЕР_1, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6, від чого останній
помер. Кримінальна справа по факту смерті ОСОБА_6 закрита за ч.2 ст. 286 КК
України за відсутністю складу злочину. Втратою батька кожному з позивачів
спричинена моральна шкода, яку вони оцінюють по 10 000 грн. кожному.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній
заяві, зазначила, що батько після смерті матері залишився єдиною рідною
людиною. З втратою батька вона втратила спілкування з ним, його допомогу,
турботу, її діти втратили дідуся. Не заперечувала, що отримала від відповідача
2 500 грн. на поховання батька.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги, наполгав на їх задоволенні.

Представник позивачів ОСОБА_3  позовні вимоги підтримав у повному обсязі,
зазначив що відповідач ОСОБА_4, як володілець джерела підвищеної небезпеки за
спричинену моральну шкоду повинен відповідти незалежно від вини.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги
не визнав, вважав, що  в ДТП винен
загиблий велосипедист, відносно нього відмовлено в порушенні кримінальної справи,
тому він не повинен нести відповідальності, тим більше він добровільно надав
допомогу рідним загиблого.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав
та показав, що в 2004 році автомобіль він привіз з Литви, а оскільки на той час
не мав права його продавати, то дав доручення відовідачу, який ним і
розпоряджається. Про те, що сталось ДТП він дізнався приблизно через півроку,
зазначив, що ніякого відношення до автомобіля не має.

Суд заслухавши пояснення сторін, їх
представників,  дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено,  що 03 вересня 2005 року
близько 20 год. 50 хв. за участю відповідача
сталась ДТП, в результаті якої наступила смерть потерпілого ОСОБА_6.

Постановою слідчого СВ з розслідування
ДТП Ширая А.А. закрито кримінальну справу на підставі п 2 ст. 6 КПК України за
відсутністю в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК
України. З мотивувальної частини постанови вбачається, що  в дорожній обстановці, що склалась,  велосипедист ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.3,
1.5, 6.2, 6.3, 6.7 а, 10.2 Правил дорожнього руху - виїжджаючи на дорогу з
прилеглої території  проявив необачність
та продовжуючи рух через проїжджу частину автодороги Київ- Чернігів-
Н.Яриловичі в безпосередній близькості від автомобіля „ Тойота - Кемрі”   днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який
рухався по ній, створив йому небезпеку для руху та скоїв з ним зіткнення, що
знаходиться в прямому причинному зв'язку з настанням дорожньо- транспортної
пригоди. Відповідно до частини 4 статті
61 ЦПК України постанова про закриття справи у кримінальній справі не є
обов”язковою для суду, який розглядає справу в порядку, визначеному Цивільно-
процесуальним кодексом України.

Свідоцтвом про смерть
підтверджується, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно даних технічного паспорта
автомобіль „Тойота Кемрі”, днз НОМЕР_2 належить ОСОБА_5, а право  керування дозволено ОСОБА_4

Судом встановлено, що автомобілем
на момент ДПТ на відповідній правовій підставі керував відповідач ОСОБА_4

За загальним правилом,
передбаченим  ст. 1167 ЦК України,  моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,
коли шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної
особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_4, як безпосередній володілець джерела підвищеної небезпеки,
повинен відповідати за завдану ним моральну
шкоду, заподіяну позивачам смертю батька.

Визначаючи
розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню суд виходить з глибини
фізичного болю та тривалості душевних страждань позивачів, які з
передчасною  смертю батька втратили єдину
близьку людину. Для позивачки ОСОБА_2 допомога батька була чи не єдиною
підтримкою як фізичною, так і матеріальною, вона втратила спілкування з
близькою людиною, її діти втратили дідуся, тому суд вважає за можливе стягнути
на її користь моральну шкоду в сумі 5 000 грн. Позивач  ОСОБА_1 проживав окремо від батька, має свою
сім”ю, тому виходячи  з вимог розумності
та засад справедливості суд вважає за можливе стягнути на його користь моральну
шкоду в сумі 3 500 грн.

Витрати
на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи сплачені позивачами при
зверненні до суду підлягають вдшкодуванню з відповідача відповідно до ст. 88
ЦПК України. Судовий збір на користь держави покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.10, 13,57, 60, 79,84,88, 208, 209, 212, 215, 218,  ЦПК України, ст. 23,1187  ЦК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути  з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_1 3 500 грн.  в
рахунок спричиненої йому смертю батька моральної шкоди та  30 грн. сплачених  витрат на інформаційно- технічне забезпечення
розгляду справи, а всього 3 530 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 5 000 грн. в рахунок спричиненої їй смертю батька моральної шкоди.

В іншій
частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4    на користь
держави судовий збір у розмірі 17 грн.

Повернути ОСОБА_2 з державного  бюджету
30 грн. за квитанцією № 78/ 151 від 14.10.2008 року зайво сплачених
витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного
суду Чернігівської області через Чернігівський
районний суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської
області через Чернігівський  районний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду.

Головуюча                                          Л.В.
Хоменко