Справа № 2-1966/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2008
року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді                          Демчика Р.В.,

при секретарі                                               Воропай О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про встановлення
порядку землекористування, третя особа - Смілянська міська рада, -

встановив:

ОСОБА_1
посилаючись на те, що йому відповідно договору дарування від ІНФОРМАЦІЯ_1  належить 7/10 частин домоволодіння АДРЕСА_1,
а відповідач відмовляється погодити йому межі розподілу земельної ділянки, яка
перебуває у спільній частковій власності, звернувся в суд з позовом та просить
встановити  порядок користування
земельною ділянкою, виділивши йому в користування 955, 71 кв.м. а
відповідачу  - 409, 59 кв.м.

Відповідач  в судовому засіданні позов не визнав,
посилаючись на те, що йому на праві власності належить Ѕ частина  домоволодіння АДРЕСА_1, а тому розмір його та
відповідача частки в праві власності на земельну ділянку є рівними.

Представник
третьої особи проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з
договору  дарування  від ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач прийняв в дар  Ѕ
частину домоволодіння АДРЕСА_1. В подальшому в договір були внесені
зміни  щодо зміни частки з 1/2 на 7/10
частин домоволодіння.

Відповідно
свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідачу належить Ѕ частина
домоволодіння АДРЕСА_1.

Як вбачається з
акту розподілу земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності
від 11 липня 2008 року та який відмовляється підписувати відповідач, загальна
площа спірної земельної ділянки
становить 1365 кв.м., площа земельної ділянки позивача - 955,71 кв.м.,
відповідача 409,59 кв.м.

Згідно  ч. 4 ст. 88 ЗК України, учасник спільної
часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його
володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки.

Відповідно п. 21
Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про
практику застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних справ»,   якщо до
вирішення  судом  спору
між  співвласниками  жилого будинку розмір часток у спільній
власності на земельну ділянку, на якій
розташовані  будинок,  господарські
будівлі та споруди,  не визначався
або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не  було
досягнуто  угоди про порядок
користування нею,  суду при визначенні
частини спільної ділянки,  право на  користування
якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у
вартості  будинку,  господарських
будівель  та  споруд
на   час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Як вбачається з
довідки Смілянської дільниці Черкаського ООБТІНОМЕР_1 відІНФОРМАЦІЯ_1 та
інвентарної справи на домоволодіння АДРЕСА_1, рішенням суду від 18 червня 1948
року право власності на домоволодіння було визнане за ОСОБА_3 та ОСОБА_4   по Ѕ частині за кожним.

В подальшому
право власності  було зареєстровано за
ОСОБА_5 - Ѕ  частина  на підставі свідоцтва про право власності  виданого на підставі акту прилюдних торгів
від 20 вересня 1961 року; ОСОБА_6 - Ѕ
частина, на підставі рішення
народного суду м. Сміла від 27 січня 1965 року.

Далі відповідно
рішення Смілянського міськвиконкому від 30 листопада 1966 року, 10 грудня 1966
року видано свідоцтво про право власності на 7/10 частини даного домоволодіння  на ім'я
ОСОБА_6 в результаті проведеної прибудови до будинку  та перерахуванням часток. На іншу частину
частину домоволодіння на ім'я ОСОБА_5 право власності в нових частках не
переоформлялось.

Далі ОСОБА_6
продала 7/10 частин  домоволодіння ОСОБА_7
за договором купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після ОСОБА_5
право власності переоформлено наОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право
власності та свідоцтва про право на спадщину.

ПісляОСОБА_8
право власності на Ѕ частину домоволодіння переоформлено на відповідача на
підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 липня 1995 року. ОСОБА_7  28 липня 1996 року подарувала 7/10 частин
домоволодіння позивачу.

Відповідно ч. 4
ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може
зробити у встановленому законом порядку
за свій рахунок  добудову
(перебудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їх прав. Така
добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює
розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Посилання
представника позивача на  ч.4 ст. 120 ЗК
України відповідно якої, при переході права власності на будівлю та споруду до
кількох осіб, право на земельну ділянку визначається  пропорційно часткам осіб у вартості будівлі
та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди, і
в зв'язку з цим позивачу необхідно виділити в користування земельну ділянку
площею 955, 71 кв.м., так як йому належить 7/10 частин домоволодіння, є
безпідставним, оскільки частки осіб у вартості
будівлі та споруди не є частками у площі будівлі чи споруди, відповідно яким
визначаються й розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, а
перехід права власності на будівлю та споруду в даному випадку до кількох осіб
не відбувся.

Оскільки спільна часткова власність на домоволодіння у попередніх власників
виникла за рішенням суду в 1948 року і співвласникам було виділено по Ѕ частині
домоволодіння, суд вважає що частки позивача і відповідача у спільній частковій
власності на  спірну земельну ділянку є
рівними, а тому позивачу не можливо виділити в користування земельну ділянку
площею 955,71 кв.м.

На
підставі наведеного, ч.4 ст.88 ЗК України, ч.4 ст. 357 ЦК Ураїни, керуючись ст.ст. 10, 14, 212, 224, 225, 213, 294,
295 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволені
позову ОСОБА_1до ОСОБА_2 про встановлення
порядку землекористування відмовити.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення заяви
про апеляційне оскарження та подання протягом 20 днів після подання такої
заяви-апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана через Смілянський
міськрайонний суд і в 10 денний строк з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про оскарження рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуючий :