РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2008  р. Ленінський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді                            Шрамко Л.Л.,

при секретарі
Островерховій О.Г.,

з участю представника позивачів  -
ОСОБА_5,

представника відповідача -                 ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому  судовому засіданні в м. Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про  відшкодування
матеріальної і моральної шкоди

в с т а н о в и
в :

Позивачі звернулися в травні 2007 р. до суду з позовом  про стягнення з відповідача  в відшкодування матеріальної шкоди 2 977 грн.
і у моральної шкоди у сумі 20 639 грн., посилаючись на те, що при проведенні
ремонтних робіт відповідач та найняті ним будівельники не забезпечили перекриття
вентилів у квартирі відповідача, що розташована над їх квартирою,  внаслідок чого в липні 2005 р.  була залита
квартира позивачів, і їм
заподіяна шкода.

Після  проведення судової
будівельно-технічної експертизи позивачі неодноразово збільшували позовні
вимоги, в  остаточної редакції позовних
вимог  просять стягнути у відшкодування
матеріальної шкоди згідно з висновком експертизи 3 984 грн., а також витрати у
сумі 800 грн. по проведенню експертизи, вартість пошкодженої побутової техніки
у  загальній сумі 1 550 грн., яка
складається з вартості  телевізора -
500грн. і комп'ютера - 900 грн., блоку живлення - 150 грн., а також  відшкодування моральної шкоди 191 360 грн.,  і понесені витрати на оплату судового збору у
сумі 141 грн. 35 коп. і на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи
судом у сумі 30 грн.

В судовому засіданні позивач і представник позивачів позов у остаточній
редакції підтримали, пояснили, що відповідач після залиття квартири пропонував
на відшкодування матеріальної шкоди 500 грн., що не відповідає дійсному розмірі
шкоди. Позивачі є пенсіонерами, позивачка також є інвалідом 2-ї групи,
учасником бойових дій, у своїй квартирі, яка була добре відремонтована, вони
мешкають з 2002 р.

В обґрунтування вимог про стягнення
моральної шкоди посилаються на те, що понесли моральні страждання,
тривалий час мешкають у антисанітарних умовах. Внаслідок залиття квартири їхня
тітка - ОСОБА_6 померла у віці 94-х років від захворювання легень, яке сталося
в неї внаслідок грибкових  і плеснових
утворень, створених залиттям стіни, де було розташовано її спальне місце, що
свідчить про наявність причинного зв'язку між залиття  квартири, розвитком її захворювання і її
смертю. Заперечуючи наявність такого причинного зв'язку, а також створюючи
перед сусідами образ позивача як жадібної людини, відповідач також завдає йому
моральної шкоди. Крім того, позивачі зазнали нервового стресу, душевних
страждань, витратили багато часу на збирання доказів на підтвердження
позову,  стан їх здоров'я погіршився.

Представник відповідача позов визнав частково, у сумі 500 грн., не
оспорюючи  факту залиття наслідок того,
що не був закритий вентиль у квартирі відповідача. Пояснив, що відповідач
відшкодував збитки, заподіяні внаслідок залиття, іншим сусідам, однак  вимоги позивачів необґрунтовані, значно
завищені. Вважає, що доказів заподіяння моральної шкоди не надано. Також просив
на підставі ч. 4 ст. 1193 ЦК України зменшити розмір відшкодування матеріальної
шкоди, враховуючи матеріальне становище відповідача, який страждає на захворювання
очей і серця, отримує низьку заробітну плату, має на утриманні неповнолітню
дитину.

Суд, вислухавши позивача, а також представників сторін, дослідивши
матеріали справи, висновок експертизи, вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона
доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій
особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших
квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних  вимог і правил
експлуатації будинку.

Відповідно
до ст. 10 Житлового кодексу України громадяни зобов'язані  дбайливо ставитися до будинку, в якому
вони  проживають,    додержувати   правил
користування   жилими
приміщеннями.

Згідно зі ст. 177 ЖК України
громадяни зобов'язані бережно ставитися до
санітарно-технічного  та  іншого обладнання,  додержувати правил утримання жилого будинку,
правил  пожежної  безпеки.

Позивачі - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мешкають в 1-х кімнатній квартирі АДРЕСА_1,
яка належить їм на праві власності згідно з договором купівлі-продажу  від 21 жовтня 2002 р.

Відповідач  - ОСОБА_3 - мешкає в
цьому будинку поверхом вище, в квартирі АДРЕСА_2 що належить йому на праві
власності.

З акту від 6 липня 2005 р., складеного начальником, майстром і
слюсарем-сантехніком ЖЄД-47 вбачається, що внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1
з верхньої квартири АДРЕСА_2 мешканцем ОСОБА_3 у кімнаті позивачів площею 17,5
кв.м. зафіксовані наступні пошкодження:
на стелі, протилежної від вікна, почорніння шпалер,  часткове відставання шпалер по всій площі
стелі, нещільне прилягання міжкімнатної двері. Також зазначено, що зі слів
мешканця квартири №23 пошкоджені побутові прилади: телевізор - утрата кольору,
монітор комп'ютера - нестабільна робота, мигання. Залиття сталося внаслідок
ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_2 зазначеного будинку, у зв'язку з чим
позивачу нанесено матеріальну шкоду.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №9320/2431
від 24 березня 2008 р., проведеною ХНДІСЕ ім. Бокаріуса,  вірогідна вартість ремонтно-поновлюваних
робіт, які необхідні для усунення наслідків залиття у липні 2005 р. квартири
АДРЕСА_1 становить 4 212 грн., вірогідний розмір матеріальної шкоди,  завданої позивачам внаслідок залиття,
становить 3 984 грн., з урахуванням 35% зносу пошкодженого майна.

Суд вважає доведеним, що відповідач, як власник квартири, не забезпечив
дотримання особами, які провадили ремонті роботи в його квартирі, правил
користування системою водопостачання, а тому повинен відшкодувати заподіяну
шкоду.

Вирішуючи питання про розмір заподіяної матеріальної шкоди, суд виходить з
висновку судово-будівельної експертизи, який є обґрунтованим та узгоджується з
іншими матеріалами справи, характер і об'єм пошкоджень узгоджується з актом
ЖЕД, а дані про розмір матеріальної шкоди
сумі 3 984 грн. обґрунтовані наведеними кошторисом вартості будівельних
робіт, необхідних для усунення наслідків залиття, і наведеними розрахунками
шкоди з урахуванням зносу дослідженого
майна.

Позивачем не надано доказів, що його побутова техніка пошкоджена внаслідок
залиття, не надано також доказів про розмір заподіяної шкоди внаслідок пошкодження
побутової техніки - телевізору, блоку живлення, монітору комп'ютера. Суд не
приймає до уваги зазначені в акті, складеному робітниками ЖЕД, дані про
пошкодження побутової техніки, оскільки житлова організація  не є експертною установою, і факт пошкодження
побутової техніки ними засвідчений у акті лише зі слів позивачів. Ніяких
доказів на підтвердження позовних вимог про стягнення 1 550 грн. внаслідок
пошкодження побутової техніки суду не надано, а тому в цій частині суд
відмовляє в позові.

Відповідно до ст. 10,11, 60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі
наданих сторонами доказів. Кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачі надали суду достатньо доказів на підтвердження вимог про стягнення
з відповідачів матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири. Доказів на
підтвердження доводів про те, що сума шкоди завищена, відповідачем не надано,
висновки експертизи нічим не спростовані. Розглядаючи справу у межах позовних
вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів
солідарно  3 984 грн. у відшкодування
матеріальної шкоди.

Відповідно до  п.2 Постанови Пленуму Верховного Суда України
«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про стягнення шкоди” №6 від 27.03. 92 р. зі змін.
суд не вбачає підстав для зменшення розміру матеріальної шкоди на підставі ч.4
ст. 1193 ЦК України.

Відповідно до ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема,  полягає у душевних страждання, яких фізична
особа зазнала у зв'язку  їз знищенням чи
пошкодженням її майна. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає доведеним, що
внаслідок залиття квартири і пошкодження майна, що сталося з вини відповідача,
позивачі, які є пенсіонерами, а позивачка - учасником бойових дій, інвалідом
2-ї групи,  зазнали нервового стресу,
душевних страждань, вимушені були витрачати час на оформлення документів для
відшкодування заподіяної шкоди.

Суд оцінює
моральну шкоду, заподіяну позивачам, у сумі 1 000 грн. і стягує  вказану суму відповідно до вимог ст. ст.
1167, 1190 ЦК України з відповідача. Доказів
заподіяння позивачам  моральної
шкоди з вини відповідача у більшому розмірі суду не надано.  Ніяких доказів  про наявність причинного зв'язку між залиттям
квартири  і смертю родички, а також
їхніми захворюваннями позивачі суду не надали. Інші доводи позивачів про
заподіяння їм моральної шкоди з вини відповідача  також не знайшли підтвердження. Наведені
позивачами розрахунки про заподіяння моральної шкоди у сумі 191 360 грн.
необґрунтовані.

Згідно зі ст. 86, 88 ЦПК України з
відповідачів також необхідно стягнути на користь позивача понесені ними  витрати по проведенню експертизи в сумі 800
грн., а також  судовий збір у сумі 51
грн., і витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи судом у
сумі 30 грн.

Решта сума судового збору сплачена позивачами у більшому розмірі, ніж
передбачено законодавством, тому позивачі не позбавлені права звернутися з
заявою про повернення зайве сплаченого судового збору.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.  383, 1166, 1167,  1192
ЦК України, ст. ст.  10,11, 60,  86, 88,
209, 212-216 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з   ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно у відшкодування матеріальної шкоди -

3 984
грн., у відшкодування моральної шкоди -
1 000 грн., а також у відшкодування витрат по оплаті вартості
будівельно-технічної експертизи  - 800
грн.,  судового збору -  51 грн.,
витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи судом -30
грн.,  а всього 5 865 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення суду  може
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя
Л.Л. Шрамко