Справа № 2-966/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем   України

24 листопада
2008 року
Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді         Савіна О.І.

при
секретарі -                    Сапоговій
Т.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  в залі
суду у м. Южноукраїнськ Миколаївської області
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Миколаївські мануфактури” про стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ
„Миколаївські мануфактури” про стягнення нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати в сумі 4 307,08 грн., компенсації за невикористану
відпустку  в сумі  560 грн.
та моральної шкоду - 5 000 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що  з 02.12.2005 р. по 03.03.2008 р.
працювала  в  ТОВ „Миколаївські мануфактури” сторожем,
відповідач несвоєчасно виплачував заробітну плату у зв'язку з чим на день
звільнення утворилася заборгованість в сумі 4 307,08  грн., яку останній відмовляється виплачувати
через відсутність грошових коштів на розрахунковому рахунку підприємства.
Невиплатою заробітної плати позивачу спричинена моральна шкода.

Позивач змінила позовні вимоги, а саме: вимоги про
стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 4 307,08 грн. та моральної
шкоди - 5 000 грн.  підтримала, від вимог
про стягнення компенсації за невикористану відпустку  в сумі
560 грн. - відмовилася,  про  що направила до суду письмову заяву, в якій
просить  розглядати справу без її участі.

Представник відповідача в суд не з'явився, однак направив
заяву,  в якій позовні вимоги про
стягнення  заборгованості  по заробітній платі в сумі 4 307,08 грн.
визнав, вимоги про стягнення компенсації за невикористану відпустку - не
визнав, оскільки вона включена до суми заборгованості по заробітній платі,   вимоги щодо
стягнення моральної шкоди визнає в сумі визначеної судом та просить
розглядати справу без його участі..

Під час розгляду справи по суті встановлено, що  з
02.12. 2006 року по 3 березня 2008 року
ОСОБА_1.  працювала сторожем  в ТОВ „Миколаївські мануфактури”, про що
свідчить  копія трудової книжки (а. с. №
6).  Заробітна плата  виплачувалася несвоєчасно  у зв'язку з чим на день звільнення утворилася
заборгованість в сумі 4 307,08 грн. (а. с. № 7), яку відповідач  відмовляється виплачувати через відсутність
грошових коштів на розрахунковому рахунку підприємства.

Невиплатою заробітної плати позивачу спричинена моральна
шкода, яку вона оцінює  в розмірі 5 000
грн. та мотивує  тим, що  невчасним розрахунком при звільненні,
відповідачем були порушені її законні права, що призвело до втрати нормальних
життєвих зв'язків, їй були потрібні додаткові зусилля для організації свого
життя.  Не може  розпоряджатися заробленими коштами від чого
страждає як сама, так і члени її сім'ї, між ними виникають сварки, виникли
борги.

Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи позиції
сторін,  суд приходить до висновку про
те, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.
43 Конституції України, та ст. 21 КЗпП України обов'язок по виплаті заробітної
плати є однією з істотних умов трудового договору.

Заробітна плата виплачується  працівникам регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць  через проміжок часу, що  не перевищує шістнадцяти календарних днів  (ст. 115 КЗпП).

Наказом по підприємству № 18-к  від 03.03.2008 р. ОСОБА_1  звільнено з 3 березня 2008 року на підставі
п. 5 ст. 36 КЗпП України  у зв'язку з
переводом до ТОВ «Спринт Енд Компані».

В силу
ст. 47 КЗпП України власник або
уповноважений  ним  орган
зобов'язаний  в  день звільнення видати працівникові належно
оформлену трудову книжку  і провести  з ним розрахунок.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі,
підлягають   задоволенню в повному
обсязі.

Ст. 237-1 КЗпП України передбачено право позивача на
відшкодування моральної шкоди у разі порушення власником, або уповноваженим ним
органом його трудових прав.

У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та
обставина, що адміністрацією ТОВ «Миколаївські мануфактури» були порушені
трудові права ОСОБА_1., що призвело до її моральних страждань. З урахуванням
обставин справи суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 600 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також
підлягає стягненню держмито  та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

А тому, керуючись ст. 43 Конституції
України, ст. ст. 21, 47, 115, 116, 237-1 КЗпП України,  ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК
України суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Миколаївські
мануфактури” про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю
„Миколаївські мануфактури”(розрахунковий рахунок №  03865 в ЮУ ТВБВ «ПриватБанк» м.
Южноукраїнськ Миколаївської області, код ОКПО 33250544)  на користь ОСОБА_1  заборгованість по заробітній платі в
сумі  4 307,08 грн. (чотири тисячі триста
сім гривень вісім копійок) та моральну шкоду в розмірі 600 (шістсот) гривень, а
всього  4 907,08 грн. (чотири тисячі  дев'ятсот сім гривень вісім копійок).

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю
„Миколаївські мануфактури”( 03865 в ЮУ ТВБВ «ПриватБанк» м.
Южноукраїнськ Миколаївської області, ОКПО 33250544) на користь держави  державне мито в сумі  51 (п'ятдесят одної) гривні.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю
„Миколаївські мануфактури”( 03865 в ЮУ ТВБВ «ПриватБанк» м.
Южноукраїнськ Миколаївської області, ОКПО 33250544) на користь держави витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Южноукраїнським міським
судом в сумі 30 (тридцяти) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку  до
Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський
суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення  рішення заяви про  апеляційне оскарження  і поданням після цього  протягом двадцяти  днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Южноукраїнського

міського суду                                                                                                          О.І
Савін