УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2008 року                                                                                  м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Меленко
О.Є., Вакарук В.М., Бідочко Н.П

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю
„Агро-2000", третя особа - Дийдівська сільська рада, про передачу житлових
будинків у комунальну власність, за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Берегівського районного суду від 23 листопада 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 2 лютого 2006 року, -

встановила:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулився з касаційною скаргою на рішення Берегівського районного суду від 23 листопада 2005 року, залишене
без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 2 лютого 2006 року, яким їм
відмовлено в позові до ТзОВ „Агро-2000" про передачу у комунальну
власність АДРЕСА_1.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 посилаються на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та невірне
застосування судами норм матеріального права. Просять оскаржувані судові
рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити їхні позовні
вимоги..

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в позові, суд першої інстанції виходив з того, що квартири, з приводу яких
виник спір є власністю ТзОВ „Агро-2000" і правовстановлюючі документи з
цього

Справа № 33-ц-162кс/08р.                           Головуючий у 1 інстанції Ільтьо
І.І.

Категорія
16                                                         Доповідач
Меленко О.Є.

2

приводу
є чинними. Позивачі не мають правових підстав вимагати від власника
передачі майна у комунальну власність, оскільки є лише його користувачами.

Апеляційний
суд обгрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції та залишив
його рішення без змін.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно
ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч.1 ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів судової палати в цивільних справах по розгляду
касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Берегівського районного суду від 23
листопада 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 2 лютого 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.