Справа №2-873/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 жовтня 2008 року.
м. Пирятин.

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кругляк В.Г.
при секретарі - Івженко Н.І.

з участю
позивача ОСОБА_1. (фізична особа) та представника відповідача ДП «Полтавський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» Гниди Ф.А. (юридична особа),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до «Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України» дочірне підприємство «Полтавський облавтодор»
філія «Лубенська дорожня експлуатаційна дільниця» про поновлення на роботі,

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом до  «Державної
акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» дочірне підприємство «Полтавський
облавтодор» філія «Лубенська дорожня експлуатаційна дільниця»   про поновлення на роботі.

У судовому
засіданні позивач свій позов підтримав і просить поновити його, на тій самій
посаді водія першого класу відповідно до штатного розпису ДРП-3 м. Пирятин
Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» філії
«Лубенська дорожня експлуатаційна дільниця». Вважає, що звільнення незаконне і
просить поновити його на роботі.

Представник відповідача,  позов не
визнав і пояснив, що  пропозиція
адміністрації виконувати роботу нижчої кваліфікації за відсутності основної є
незаконною та не відповідає дійсності, адже Міщенку пропонувалося тимчасово
працювати за його суміжною професією слюсаря по ремонту рухомого складу
відповідно до присвоєного кваліфікаційного розряду згідно наказу № 9 від
26.01.2000 року, а також зауважив що збоку адміністрації підприємства було
здійснено всі дії для того щоб позивач, не залишився без роботи .

Судом
встановлено:

Наказом №
9 а/к від 12 лютого 1991 року я був прийнятий на посаду водія першого класу
ДРП-3 м. Пирятин Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги України» дочірнього підприємства «Полтавський
облавтодор» філії «Лубенська дорожня експлуатаційна дільниця», структурного
підрозділу вказаного підприємства, що дислокується в м. Пирятині, ДРП-3. ( а.с.
3).

Наказом
вищевказаного підприємства № 43-к від 04 вересня 2008 року ОСОБА_1. було
звільнено з роботи на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України в зв'язку з відмовою
продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці. ( а.с. 7 ) Звільнення
здійснювалося без  згоди позивача.

Адміністрацією  відкритого
акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги
України» дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» філії «Лубенська
дорожня експлуатаційна дільниця» було залучено профспілковий комітет та
отримано його згоду, що не відповідає положенню ч.І ст. 43 КЗпП України, де надається вичерпний перелік підстав
звільнення, яке може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкового
комітету, а саме: така згода необхідна для розірвання трудового договору з
підстав передбачених пунктами 1 (крім випадків ліквідації підприємства), 2 - 5,
7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41
КЗпП України.

01 липня
2008 року позивачу було вручено попередження адміністрації з пропозицією
професії нижчої кваліфікації (розряду) та оплати праці у зв'язку зі зміною
істотних умов праці. Такою істотною умовою визначалося передача закріпленого за
ОСОБА_1. автомобіля «КРАЗ» в інший структурний підрозділ .

Разом з
тим судом було встановлено, що  ніяких
істотних змін умов праці та інших змін в організації виробництва на
підприємстві не відбулося на той час і не відбувається на даний час та жодним
офіційним документом підприємства такі зміни не були внесені, затвердженні та
доведені до відома трудовому колективу у встановленому законом порядку.

У відповідності до роз'яснення
Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів
(п.10 постанови Пленуму від 06 листопада 1999 року         № 9 із змінами внесеними постановою
Пленуму від 01 квітня 1994 року № 4): «Роз'яснити судам, що припинення
трудового договору за п.6 ст.36 КЗпП України при відмові працівника від
провадження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане
обгрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації
виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введення нових форм
організації праці, в тому числі перехід на бригадну форму організації праці і,
навпаки, впровадження передових методів, технологій тощо).

Згідно з Постановою Верховного суду України
від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», а саме
згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП в межах спеціальності,  кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором,
зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи,
встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни
розрядів і найменування посад та інших допускається за умови, що це викликано
змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був
повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде
встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв'язку
зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі,
організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана
судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган
обов'язку поновити працівникові попередні умови праці.

Згідно ст. 235 КЗпП України у разі звільнення
без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

За таких
обставин   звільнення ОСОБА_1.  з роботи в порядку частини 3 ст. 32 КЗпП
України та на підставі пункту 6 ст.36 КЗпП України є не законним та таким, що
знаходиться поза межами встановлених цими нормами змін істотних умов праці та
організації виробництва, а тому він повинен бути поновлений на роботі на посаду
водія першого класу відповідно до штатного розпису ДРП-3 м. Пирятин Відкритого
акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги
України» дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» філії «Лубенська
дорожня експлуатаційна дільниця» з дня звільнення.

За таких
обставин позов підлягає  задоволенню.

Керуючись
ст.ст.10,11,209,212,214-215,217,218, 367 ЦПК України,
ст.ст.36,40,41,231,233,235, КЗпП України, Постановою
Верховного суду України від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами
трудових спорів»,  Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів (п.10 постанови
Пленуму від 06 листопада 1999 року № 9 із змінами внесеними постановою Пленуму
від 01 квітня 1994 року № 4)  с у д
-

в и р і
ш и в:

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Поновити ОСОБА_1на роботі на посаді водія 1 класу ДРП-3
«Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» дочірне
підприємство «Полтавський облатодор» філія «Лубенська дорожня експлуатаційна
дільниця».

Стягти з «Державної акціонерної компанії «Автомобільні
дороги України» дочірне підприємство «Полтавський облавтодор» філія «Лубенська
дорожня експлуатаційна дільниця» на користь держави 8 грн. 50 коп. судового
збору і 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному
виконанню

На рішення може бути подана заява про
апеляційне оскарження до апеляційного суду Полтавської області через
Пирятинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення та
подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя -