Справа № 2-446/08р.
міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Ільченка
О.І., при секретарі Іценко Ю.О., за участю сторін, адвоката позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання права власності на &frac12; частину
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом у якому просить визнати за
нею право власності на &frac12; частину квартири АДРЕСА_1. Свої вимоги
обгрунтовує тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем в період спільного
проживання за їх спільні кошти вони придбали зазначену квартиру, яка була
зареєстрована на відповідача. Дане майно є їх спільною сумісною власністю,
дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження
судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, просила його задовольнити,
стягнувши з відповідача понесені нею судові витрати.
у суді не заперечує щодо придбання спірної квартири в період їх шлюбу (але не
приймала участі у її набутті), та більше трьох років вона не проживає в даній
квартирі та не приймає участі в її утриманні. Також зауважив на не можливості
проживання їх у одній квартирі. В той же час підтвердив, що до січня 2008 року
ОСОБА_1 мала ключі від спірної квартири та можливість безперешкодно
користуватися такою.
особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 повністю підтримує
позицію позивачка та підтвердив, що до січня поточного року, його мати мала
ключі від їх квартири, куди інколи приходила.
пояснення сторін, третьої особи, дослідивши та проаналізувавши докази по
справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом
встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.07.1986
року,  від якого мають повнолітнього
час шлюбу сторони придбали спільне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Спірне
майно було зареєстроване одноособово на ім”я ОСОБА_2 - відповідача у даній
справі (а.с. 6, 10).
суді сторони підтвердили факт набуття даної квартири ними, як подружжя, саме за
час перебування у шлюбі.
ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України, ст. 368 Цивільного кодексу України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.
чином, спірна квартира є об”єктом спільної сумісної власності сторін.
на розірвання шлюбу між сторонами (рішення Прилуцького міськрайонного суду від
01.10.2004 року, свідоцтво про розірвання шлюбу від 24.01.2008 року) це не
припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу,
згідно вимог ст. 68 СК України.
вимог ст. 70 СК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній
власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене
домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
не було надано жодних доказів та судом не встановлено підстав для зміни розміру
часток між позивачем і відповідачем.
застосовуючи норми сімейного законодавства суд враховує, що у даній справі жодна
сторона не подала доказів того, що на час реєстрації шлюбу -  12.07.1986 року між ними, подружжям ОСОБА_2
та ОСОБА_1 існував шлюбний контракт чи інший належно складений договір, яким би
обмежувались права дружини(позивачки ОСОБА_1) у її правах щодо набуття нею
права спільної сумісної власності на спірну квартиру, чи те, що їй (ОСОБА_1)
буде належати лише якась певна частка, або ж вона взагалі буде  позбавлена у правах спільної сумісної
власності на нерухоме майно в період шлюбу.
Суд не може
прийняти до уваги пояснення відповідача в даній справі про те, що позивачка пропустила строк позовної давності, оскільки сторони визнають
той факт, що ОСОБА_1 до січня поточного року мала ключі від спірної квартири та
можливість користування такою, тобто її права були порушені з часу заміни
замків від вхідних дверей квартири (січень 2008 року) Посилання відповідача на
те, що позивачка не приймала участі в її утриманні, як і не можливість
сумісного проживання сторін в такій не впливають на вирішення позовних вимог.
проаналізувавши в сукупності всі надані сторонами та досліджені в судовому
засіданні докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість та законність
вимог  позивачки, достатність наданих
доказів і правових підстав до задоволення її позову про набуття нею права
спільної сумісної власності на спірний об”єкт нерухомого майна, незалежно від
того, що реєстрація домоволодіння проведена одноособово на відповідача і
останній заперечує про наявність такого права у позивачки. А значить позовні
вимоги ОСОБА_1 є правомірними та належним чином обгрунтовані, а тому позов
підлягає  задоволенню.
Згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального
кодексу України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені
нею судові витрати в розмірі 134 (сто тридцять чотири) 00 коп., пов”язані зі
сплатою судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.
Керуючись ст.ст. 60-61, 63, 70
Сімейного кодексу України, ст.ст. 15, 60, 88, 208-209, 212-215, 218  ЦПК України, -
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на &frac12; частину
квартири - задовольнити повністю.
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на &frac12; частину
квартири АДРЕСА_1 як на майно, що належало ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на на праві
спільної сумісної власності, набуте за час шлюбу.
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  - 134 (сто
тридцять чотири) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судових витрат по справі,
понесених ОСОБА_1 При подачі позову до суду
пов”язаних зі сплатою судового збору і витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.
Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення
суду має бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Також апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:
О.Ільченко