Справа № 22-758/08
інстанції: Каракуша С.М.
Суддя-доповідач:     Мануйлов
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2008року   м.Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області в
складі:

Головуючого: Приймака В.М.

суддів  Подліянової Г.С. Мануйлова Ю.С.,

при секретарі  Батарейній О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2007 року про
визнання неподаною і повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини, участь
батька, який проживає окремо від дитини, у ЇЇ вихованні та про встановлення
часу побачень батька з дитиною у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про

розірвання
шлюбу, в якому зазначала, що з ОСОБА_1 перебуває у шлюбі, який

зареєстрований 9
липня 2004 р. Запорізьким міським відділом РАЦС Головного управління

юстиції у
Запорізькій області, актовий запис № 450. Від шлюбу мають малолітнього сина,

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який проживає разом з

нею.

Шлюбні стосунки
з чоловіком припинені в червні 2007 р. Відповідач проти розірвання

шлюбу не
заперечує.

У попередньому
судовому засіданні, що відбулося у справі 8 листопада 2007 р. відповідач
звернувся із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
визначення місця проживання малолітньої дитини, участь батька, який проживає
окремо від дитини, у її вихованні та про встановлення часу побачень батька з
дитиною.

Ухвалою
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 листопада 2007 р. зустрічна
позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху і йому надано строк до 22 листопада
2007 р. для усунення її недоліків.

При цьому суд
виходив з того, що зустрічна позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК
України, а саме: позовні вимоги ОСОБА_1 не конкретизовані, заява не містить
вимог щодо визначення конкретного місця проживання дитини, обставин, які
обґрунтовують позовні вимоги про наявність спору щодо місця проживання дитини
та посилання на докази, які підтверджують ці обставини.

Крім
того в ухвалі суду вказано, що відповідач зазначає про те, що позивач не
виконує рішення органу опіки і піклування щодо встановлення часу побачень з
дитиною, але у зустрічному позові відсутнє посилання на докази, які
підтверджують ці обставини.

Також у
заяві відповідач не зазначає, хто конкретно з батьків повинен брати участь у
вихованні дитини, кому саме: позивачу або відповідачу необхідно встановлювати
часи побачень з дитиною, при тому, що відповідно до ст. 15 ЦПК України в
порядку цивільного судочинства розглядаються справи про порушені, невизнанні
або оспорювані права і у даному випадку суд позбавлений можливості вирішити
питання про захист чиїх прав подано зустрічний позов та чиї права порушені.

Ухвалою
цього ж суду від 22 листопада 2007 р. позовна заява ОСОБА_1 визнана неподаною
та повернута позивачці.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати зазначену ухвалу судді і справу направити до суду
першої інстанції для розгляду по суті.

Дослідивши
матеріали справи та доводи скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно
до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд
до суду, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

У
відповідності до ст. 121 ЦПК України суддя , встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або
не оплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, постановляє угоду, в якій зазначаються підстави залишення
заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо
позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а
також сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається
поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною
і повертається позивачеві.

Визнаючи
позовну заяву неподаною і повертаючи її позивачці, суддя районного суду виходив
з того, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України і її недоліки не були
виправлені у встановлений строк.

Проте з
таким висновком судді погодитись не можна, він не узгоджується з вимогами
закону та матеріалами справи.

Посилання
судді на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не конкретизовані, і заява не містить
вимог щодо визначення конкретного місця проживання дитини, обставин, які
обґрунтовують позовні вимоги про наявність спору щодо місця проживання дитини
та посилання на докази, які підтверджують ці обставини, є безпідставними,
оскільки зі змісту зустрічної позрвної заяви ОСОБА_1 (а. с. 10-12) вбачається,
що у ній міститься його вимога визначення місце проживання дитини за своїм
місцем проживання.

Крім
того, у заяві містяться обставини, які обґрунтовують позовні вимоги, а також
додані як докази два рішення органу опіки та піклування.

Зі
змісту зустрічного позову вбачається, що ОСОБА_1 при ухваленні рішення суду в
частині місця проживання малолітньої дитини ставить питання про визначення
способів участі у вихованні дитини, а також часу систематичних побачень батька,
який проживає окремо від дитини, згідно наданого графіка: у неділю з 10 год. до 18 год., з відвідуванням
дитиною місця проживання того батька, який проживає окремо від дитини;   визначити два тижні у зимовий період, а
також два тижні у літній період, з урахуванням навчання, стану здоров'я і
зайнятості дитини , на сумісний відпочинок дитини і часу проводження дитини з
батьком, а також відвідування дитиною в цей період місця проживання батька,
який проживає окремо від дитини.

Питання про
визначення місця проживання дитини, а також способів участі у вихованні дитини
з боку батька, який проживає окремо від дитини, у тому числі час його побачень
з дитиною вирішується судом у судовому засіданні з ухваленням рішення.

Зважаючи на це,
у суду була можливість за наявності інших умов, необхідних для розгляду справи,
розглянути по суті заявлені ОСОБА_1 зустрічні позовні вимоги.

За таких
обставин, судова колегія приходить висновку, що ухвала судді районного суду, як
постановлена з порушенням процесуальних норм, підлягає скасуванню.

Прохання
апелянта про направлення справи до суду першої інстанції для розгляду по суті
не може бути задоволено, оскільки в даному випадку судом першої інстанції
вирішується питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.
307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2007 року про
визнання неподаною і повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини, участь
батька, який проживає окремо від дитини, у її вихованні та про встановлення
часу побачень батька з дитиною у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу скасувати і справу направити до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала
оскарженню не підлягає.