Справа № 2-223
18 липня    2008 року
Нововоронцовський  районний суд Херсонської області
В складі головуючого          судді   Синьогуб М.С.
При секретарі                                   Самойленко
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Нововоронцовка
Справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності  на
підвальне приміщення,
В травні  2008 року позивач звернувся  до суду
з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності  на підвальне приміщення, інвентаризаційна
приміщення , яке розташоване в АДРЕСА_1 знаходилось  на балансі КООП „Універмаг” Нововоронцовської
райспоживспілки. 20 травня 1991 року було продано кооперативу „Росинка”, згідно
постанови  правління райспоживспілки від
20 травня 1991 року №69.
26 грудня 1997 року позивачем -
ОСОБА_1, згідно договору купівлі - продажу №1 від 26 грудня 1997 року вказане
підвальне приміщення було викуплено у кооператива „Росинка” за 300
гривень.Договір купівлі - продажу підвального приміщення здійснено згідно
постанови зборів членів кооперативу „Росинка” від 15 жовтня 1996 року №19.
Договір  купівлі - продажу  підвального приміщення між позивачем і
кооперативом „Росинка” не був нотаріально посвідчений, так як згідно вимог
статті 47 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, нотаріальному  посвідченню підлягали договори
купівлі-продажу житлових приміщень, підвальне приміщення є не житловим
Згідно рішення виконавчого комітету
Нововоронцовської селищної ради від 28.11.2007 року №167 підвальному приміщенню
присвоєно поштову адресу :АДРЕСА_1.
Для реєстрації права власності на
підвальне приміщення позивачем були направлені матеріали до Каховського ДБТІ.
Реєстратором Каховського ДБТІ було винесено рішення про відмову в реєстрації ,
в зв”язку з тим, що подані документи  не
відповідають вимогам Тимчасового Положення про порядок реєстрації права
власності на нерухоме майно.
Позивач просив на підставі  ч.2 ст.656 ЦК України визнати за ним право
власності на підвальне приміщення, розташоване по вулиці Леніна.,6-а смт.
судовому засіданні  представник
позивача ОСОБА_5, підтримала позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, посилаючись на обставини
зазначені в позовній заяві, вимагала на підставі ст.656 ч.2 ЦК України визнати
за ОСОБА_1 право власності на підвальне приміщення , розташоване АДРЕСА_1,
вважає , що відповідачем  є -  ОСОБА_2.
Відповідач ОСОБА_2 позов не
визнала,надала заперечення на позов, просила справу розглянути у її
відсутність, у зв”язку з виїздом за межі області. В запереченні на позов та при
попередньому розгляді справи пояснила, що вона ніякого відношення до
підвального приміщення, яке нібито позивач придбав у кооперативі „Росинка” в
грудні 1997 року  немає і не може бути
відповідачем по справі. Відповідач вважає, що вона не входила до складу
засновників  кооператива „Росинка”, не є
правонаступником  майна після смерті  голови кооперативу „Росинка” - ОСОБА_4 та в
шлюбі з ним ніколи не перебувала. Про те, що підвальне приміщення належало
кооперативу „Росинка” вона дізналась із позовної   заяви.Постанову про продаж підвального
приміщення кооператива „Росинка” від 15 жовтня 1996 року №19 не підписувала, на
зборах ніколи присутньою не була. З ОСОБА_4
співмешкала, але він її нічого не
розповідав.  Відповідачем по справі
позивач визнав її з надуманих мотивів. Відповідач просила в позові до неї  відмовити за безпідставністю та за пропуском
Суд, заслухавши  пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи та дослідивши надані сторонами докази , приходить до висновку, що
позовні вимоги  не є обгрунтованими та
не  підлягають   задоволенню за наступних підстав.
У відповідності до ст.10 ч.3 ЦПК
України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлені такі  факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.2 ст.656  ЦК України
- предметом договору купівлі - продажу можуть бути майнові права. До
договору купівлі- продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-
продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.
Відповідно до ст.257 ЦК України -
загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Судом установлено, підтверджується
наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що голова кооперативу
„Росинка” ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, свідоцтво про смерть видано
відділом реєстрації актів громадянського стану Нововоронцовського районного
управління юстиції, актовий запис за №56, правонаступники відсутні. Відповідач
ОСОБА_2 в шлюбі з ОСОБА_4 не перебувала, що підтверджується паспортом виданим
Нововоронцовської районної державної адміністрації  від 01.07.2008 року №1-24/5-912 вбачається ,
що  „Склад - підвал цивільної оборони”
(АДРЕСА_2) перебуває на обліку згідно відомості „Про підвальні та інші
приміщення, які можуть бути пристосовані
під ПРУ (фонд ПРУ  - проти
радіаційне укриття) Нововоронцовського району”. Достовірних та підтверджених документально
відомостей про балансоутримувача та власника приміщення не мають.
Посилання позивача в якості
обгрунтування своїх позовних вимог на договір купівлі - продажу  №1 від 26.12.1997 року  укладеного між кооперативом „Росинка” в особі  голови кооператива ОСОБА_4 і ОСОБА_1,
квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 26.12.1997 року та на
постанову зборів членів кооперативу „Росинка” від 15 жовтня 1996 року № 19,  які на думку позивача та його представника є
підтвердженням  права власності на
підвальне приміщення  відхиляється з
Зазначений договір має  суттєві, неоговорені виправлення та дописки,
які викликають сумнів в його достовірності, а саме:  дата укладення договору дописана та  виправлена з 1996 року на 1997 рік;  в п.1 договору  дата
рішення зборів членів кооперативу „Росинка”  виправлена; в п.2 продажна ціна та дата її
затвердження дописані та виправлені з 1996 року на 1997 рік;  в п.3 дописана сума сплачених коштів з
посиланням на квитанцію №2, в той час коли в судове засідання надано квитанцію
за №1 від 26.12.1997 року.

Договір  не відповідає змісту угоди :  не містить обов”язкових необхідних даних для
договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Так, в договорі  не зазначено на підставі якого
правовстановлюючого документу належало підвальне приміщення кооперативу
„Росинка” та  його реєстрацію; не
зазначено де знаходиться вказане підвальне приміщення - в якому селищі, районі
, області; не зазначена його балансова вартість, не вказана характеристика
відчужуваного нерухомого майна. Договір нотаріально не посвідчений та не
зареєстрований в БТІ.

Суд не приймає до уваги доводи
представника позивача, про те, що договір купівлі- продажу підвального
приміщення було здійснено згідно постанови зборів членів кооперативу „Росинка”
від 15 жовтня 1996 року № 19, оскільки оригінал постанови в судове засідання не
надано із - за його відсутності. Відповідач ОСОБА_2пояснила , що про те, що
підвальне приміщення належало кооперативу „Росинка” вона дізналась із
позовної   заяви. Постанову про продаж
підвального приміщення кооператива „Росинка” від 15 жовтня 1996

3

року №19 не підписувала, на зборах ніколи присутньою
не була, на наданій суду ксерокопії постанови
від 15.10.1996 року не її підпис.

Суд критично віднісся до
доданих до позовної заяви ксерокопій
договору купівлі- продажу від 20.05.1991 року  укладеного між Нововоронцовським коопунівермагом
та кооперативом „Росинка”, платіжного доручення № 14  від 21.05.1991 року,  постанови райспоживспілки №69 від 20.05.1991
року, рахунку №26 від 20.05.1991 року, акту прийому - здачі від 20.05.1991 року
та не визнає їх доказами в справі, оскільки оригінали зазначених документів
відсутні, а  надані ксерокопії  викликають сумнів в їх достовірності. Так, на
вказаних документах підписи директора Нововоронцовського  коопунівермагу  ОСОБА_3 різні та „намальовані”. Печатки
Нововоронцовського  коопунівермагу , які
проставлені на вказаних документах в один день різні, а на акті прийому- здачі
підвалу ЦО  коопунівермагу від 20.05.1991
року проставлений штамп та прикладена печатка Нововоронцовської
райспоживспілки, виготовлені  вже після
24 серпня 1991 року  де зазначено
„Україна” тобто набагато  пізніше, ніж
видавався вказаний документ. Відчуження майна, що є колективною власністю ,
здійснюється  за рішенням вищих органів
управління власника ( з”їзду, конференції, загальних зборів тощо) , вирішення
питання відчуження нерухомого  майна  правлінням
Нововоронцовської райспоживспілки
не передбачено.

Згідно довідки
Нововоронцовської районної спілки споживчих товариств (надалі РССТ ) від
12.05.2008 року  - „склад-підвал ГО” (
біля універмагу) знаходився  на балансі
коопунівермагу Нововоронцовської райспоживспілки до 01.01.1992 року.(Договір на
який посилається позивач укладений 20.05.1991 року).

Із довідки Нововоронцовської
РССТ від 23.06.2008 року № 48 на запит суду, вбачається, що згідно книг
бухгалтерського обліку не можливо встановити рух основних засобів станом на
20.05.1991 року. Згідно положення про Архів на даний момент не зберігаються
договір - купівлі продажу „склад- підвалу цивільної оборони” від 20.05.1991
року, приймальний акт  від 20.05.1991
року про передачу об”єкту  та постанова
правління райспоживспілки про продажу , так як терміни зберігання закінчилися.

Проаналізував всі докази в
сукупності суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача в
повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.257, ч.3,4 ст. 267, ч.2 ст.656 ЦК України , ст. ст. 10,
209,212,214-215   ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності  на підвальне
приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_1
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до  апеляційного
суду Херсонської області  через
Нововоронцовський районний суд шляхом подачі в10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги , з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя