Справа № 2-329/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

(заочне)

13 листопада  2008 року                                                                             смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області  під
головуванням

судді                                                                                                             Труша
В.О.,                  за  участю секретаря                                                                                  Поліщук
І.І.,

прокурора
Комзюк Н.Н.,

представника
органу опіки та піклування                                               ОСОБА_1.,

представника
служби у справах дітей
ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в  смт. Любешів  цивільну
справу за  позовом  прокурора Любешівського району в інтересах
неповнолітньої  ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про  позбавлення батьківських
прав,-

В С Т А Н О В И В:

Із позовної заяви слідує, що ОСОБА_5, перебуваючи у
зареєстрованому  шлюбі з ОСОБА_4.,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_3. Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1,
виданого Любешівським відділом реєстрації актів громадянського стану 29.08.1995
року, вказані особи є батьками дитини.

Після пологів мати неповнолітньої ОСОБА_3- ОСОБА_5  27.07.1995 року відмовилась виховувати
дитину, про що написала заяву.

Згідно розпорядження голови Любешівської РДА № 7 від
05.08.1995 року, неповнолітня ОСОБА_3. була направлена в будинок дитини м.
Луцька, а 09.02.1999 року переведена до Ківерцівського дитячого будинку
«Сонечко». В подальшому 17.12.1999 року її перевели до Петриківського дитячого
будинку-інтернату Тернопільської області, де вона перебуває на даний час.

Батько дівчинки ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1,
разом із сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. У своєму поясненні зазначив, що про
існування дочки ОСОБА_3 знає, проте забрати її до себе на виховання не бажає.

Мати дівчинки ОСОБА_5 проживає в с. Невір Любешівського
району у будинку батьків. Пояснює, що про місце перебування доньки їй відомо,
однак забрати її до себе виховувати та утримувати відмовляється.

З моменту народження ОСОБА_3 по даний час ніхто з батьків
умовами її проживання та виховання не цікавиться, допомоги на утримання не
надає.

Як вбачається з інформації, що надійшла 28.01 та
19.05.2008 року з Петриківського дитячого будинку-інтернату Тернопільської
області, впродовж перебування ОСОБА_3в закладі її відвідав лише 08.01.2008 року
брат ОСОБА_6.

В позові ставиться питання  про позбавлення батьківських   прав
ОСОБА_4.   та   ОСОБА_5 відносно їх неповнолітньої  дитини ОСОБА_3.

В судовому
засіданні прокурор Комзюк Н.Н. позовні вимоги із зазначених підстав
підтримала  та дала  пояснення
аналогічні  тим,  що
вказані  в  позовній
заяві, просить позов задовольнити повністю і позбавити батьківських прав
ОСОБА_4. та ОСОБА_5 відносно дочки ОСОБА_3.

Будучи
належним   чином  повідомлені про час і місце розгляду справи
відповідачі ОСОБА_4. та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Зі згоди  позивача
суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.
224  ЦПК України.

Представник служби у справах дітей Любешівської
райдержадміністрації  ОСОБА_2. та
представник органу опіки і піклувавання Великоглушанської сільської ради
ОСОБА_1.  позов підтримали і ствердили,
що слід позбавити батьківських прав ОСОБА_4. та ОСОБА_5 відносно
неповнолітньої  ОСОБА_3.

Заслухавши учасників процесу, думку представників служби
у справах дітей Любешівської РДА та органу опіки і піклування Великоглушанської
сільської ради, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України
мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не
забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров»я без
поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського
піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого
Любешівським відділом реєстрації актів громадянського стану 29.08.1995 року,
неповнолітня ОСОБА_3. народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_4. та ОСОБА_5 (а.с. 4).

З довідки Любешівською ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_5
відмовилася від дитини (дівчинки), яку народила ІНФОРМАЦІЯ_1 в Любешівському
пологовому будинку, про що власноручно написала заяву  (а.с. 6).

Згідно довідки Любешівською ЦРЛ та розпорядження
Любешівської районної державної адміністрації, ОСОБА_3. після народження
було  відправлено в будинок дитини м.
Луцька (а.с. 7, 9).

Як вбачається із витягу з протоколу № 308 засідання
Волинської обласної медико-педагогічної комісії з 09.02 по 17.12.1999 року
ОСОБА_3. перебувала в Ківерцівському
дитячому будинку «Сонечко».

Відповідно до путівки № 11 від 17.12.1999 року
ОСОБА_3.  перевели із  Ківерцівського дитячого будинку «Сонечко» до
Петриківського дитячого будинку-інтернату Тернопільської області (а.с. 12).

Із письмових
пояснень відповідачів ОСОБА_4. та ОСОБА_5 вбачається, що вони забрати до себе
дитину на виховання та утримання відмовляються (а.с. 14, 17,18).

Як вбачається з
інформації, що надійшла 28.01 та 19.05.2008 року з Петриківського дитячого
будинку-інтернату Тернопільської області, впродовж перебування ОСОБА_3в закладі
її відвідав лише 08.01.2008 року брат ОСОБА_6 (а.с. 24-25).

Як слідує з акту обстеження житлово-побутових умов
відповідачів ОСОБА_4. та ОСОБА_5,
житлово-побутові умови проживання в обох є задовільними (а.с. 15, 19).

Відповідно до
ст. 8 Закону
України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень
життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного,
духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини,
відповідно до законів України.

Згідно ст. 11  Закону
України «Про охорону дитинства»  сім»я є природним середовищем для
фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку
дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з
батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної
турботи та основним обов»язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону,  виховання
в сім»ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання,
створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність
дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;
зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини
на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського
піклування щодо неї.

Оцінивши
досліджені  в  судовому
засіданні  докази  в
їх  сукупності,  суд
приходить  до  висновку,
що батьки неповнолітньої ОСОБА_3. - ОСОБА_4. та ОСОБА_5 не забрали дитини
з полового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування і на даний час ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, тому
позов  є  обгрунтованим, що згідно ст. 164 Сімейного
кодексу України є підставою для позбавлення обох відповідачів батьківських прав
відносно їх дочки ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208,  212-215, 218, 224 ЦПК України, ст. 8, 11, 12
Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року,  ст.ст. 150, 152,
155, 164  Сімейного кодексу  України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов  прокурора
Любешівського району в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
позбавлення батьківських прав
зодовольнити  повністю.

Позбавити
батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно їх неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Заочне  рішення
може  бути  переглянуте
судом,  що  його
ухвалив, за  письмовою  заявою
відповідача,  поданою  протягом
десяти  днів  з
дня  отримання  його
копії.

Рішення  може  бути
оскаржене  до  Апеляційного
суду  Волинської  області
через  Любешівський  районний
суд  шляхом  подання
заяви  про  апеляційне
оскарження  рішення  суду
протягом  десяти  днів
з  дня проголошення.  Апеляційна
скарга  на  рішення
суду  подається  протягом
двадцяти  днів  після
подання  заяви  про
апеляційне  оскарження.

Рішення
набирає  законної  сили після
закінчення  строку  подання
заяви  про  апеляційне
оскарження,  якщо  заяву
про  апеляційне оскарження не  було
подано.  Якщо  було
подано  заяву  про
апеляційне оскарження,  але
апеляційна  скарга  не була
подана  у  строк,
встановлений  ст. 294  ЦПК України,
рішення  суду  набирає
законної  сили  після
закінчення  цього  строку.
У  разі  подання
апеляційної  скарги  рішення,
якщо  його  не
скасовано,  набирає  законної
сили  після  розгляду
справи  апеляційним  судом.

Головуючий:    /підпис/
В.О. Труш

З  оригіналом  вірно.

СУДДЯ
ЛЮБЕШІВСЬКОГО

РАЙОННОГО
СУДУ
В.О. Труш