Справа № 2-1736/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 грудня  2008
року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Чабаненка В.О.

при
секретарі - Шрейтер С.О.

позивач - ВАТ”Лубнифарм”

відповідачі - ОСОБА_1, сектор ГІРФО Лубенського МВ УМВС

третя особа - Лубенське МБТІ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лубни
цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного
товариства „Лубнифарм” до ОСОБА_1 про усунення перешкод та зняття з реєстрації,
суд,-

В С Т А Н О В И В:

Відкрите
акціонерне товариство (далі ВАТ) „Лубнифарм” звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1 про усунення перешкод та зняття з реєстрації. В позові вказало, що  ВАТ„Лубнифарм” являється власником нежитлових
будівель АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме
майно САВ №247399 від 08.06.2007 року, виданого на підставі рішення Лубенської
міської Ради від 24.12.1998 р. за №324. Відповідно до опису зазначених
нежитлових будівель останні являють собою цегляні склади, тобто непридатні для
проживання людей приміщення.

31.10.1989
року відповідачка - ОСОБА_1 була прописана в даному приміщенні для постійного
проживання органами внутрішніх справ, проте більше 10-ти років не проживає в
цьому приміщенні. Таким чином реєстрація зазначена в даних обліку органів  внутрішніх справ та домовій книзі приміщення
не відповідає дійсним обставинам.

Прохає
зобов'язати ОСОБА_1 звільнити приміщення, що знаходиться АДРЕСА_1. А також
зобов'язати Сектор громадянства іміграції реєстрації фізичних осіб Лубенського
міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Полтавській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_1 АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав на їх
задоволенні наполягає.

Відповідачка
в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечує.

Представник
Сектора громадянства іміграції реєстрації фізичних осіб Лубенського міського
відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Полтавській області - Момот Р.М. проти позову не заперечує, покладається на
думку суду.

Представник третьої особи
КП "Лубенське МБТІ" при вирішенні позову покладається на розсуд суду.

З”ясувавши
обставини справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Встановлено,
що ВАТ”Лубнифарм” є власником нежитлових будівель, що розташовані АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно САВ №247399 від
8.06.2007 року, виданого на підставі рішення Лубенської міської Ради №324 від
24.12.1998 року. ОСОБА_1 оскаржувала законність видачі свідоцтва на право
власності на нерухоме майно до суду, але рішенням апеляційного суду Полтавської
області від 4 вересня 2008 року ОСОБА_1 у задоволенні позову до ВАТ”Лубнифарм”,
Лубенського міськвиконкому, Регіонального відділення Фонду державного майна
України по Полтавській області про визнання частково недійсним свідоцтва про
право власності на нерухоме майно в частині права власності на будівлю
літ.”А-1”,розташованої АДРЕСА_1 відмовлено.

У
1950 році згідно інвентаризаційної справи МБТІ будівля А-1 значилася як
житловий будинок-контора, в якій кімната 1-9 значиться як житлова. По обліках
МБТІ дані по переобладнанню не житлової будівлю в житлову відсутні. Станом на
31.10.1989 року будівля А-1 належала до не житлового фонду.

В
1988 році ОСОБА_1 була поселена позивачем як молодий спеціаліст, а 31.10.1989 року  була прописана в даному приміщенні для
постійного проживання органами внутрішніх справ з дозволу позивача. Це
приміщення складалося з 2-х жилих кімнат,кухні,веранди,було газо- та
електрифіковане,тобто було пристосоване для проживання. Крім квартири, в якій
проживала ОСОБА_1 (кв.2 згідно домової книги), в іншій квартирі (кв.1)
проживали і були прописані до 1996 року інші працівники
об”єднання”Лубнихімфарм”, правонаступником якого є ВАТ”Лубнифарм”.

Суд
вважає, що згідно рішення адміністрації,ОСОБА_1 на законних підставах  була поселена у вищевказане жиле приміщення,
проживала деякий час в ньому і користувалася ним до літа 2007 року (до
розпорядження адміністрації ВАТ”Лубнифарм” не допускати її до цього приміщення).
Те, що відповідачка вселялася і проживала в жилому приміщенні підтверджується
тим, що на це приміщення як на жиле була заведена будинкова книга, яку було
зареєстровано Лубенським МБТІ і в якій стоїть штамп про її прописку, органи
внутрішніх справ на законних підставах прописали ОСОБА_1 в 1989 році у цьому
приміщенні, бо у не жилому приміщенні прописувати її не мали права, що
підтвердили в судовому засіданні представники сектора ГІРФО МВ УМВС та
Лубенського МБТІ, свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. В цьому жилому приміщенні
знаходяться речі відповідачки, що підтверджується актом обстеження жилих умов
від 29.05.2008 року.

10.12.2007
року ОСОБА_1 звільнена з роботи в зв”язку зі скороченням штатів, що
підтверджується відповідним записом у її трудовій книжці.

Згідно
ст..47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Суд
не вбачає законних підстав у позовних вимогах
позивача про звільнення ОСОБА_1 жилого приміщення і зняття її з
реєстрації, так як таке рішення фактично являється рішенням про виселення і цим
порушується одне із основних конституційних прав громадян - право на житло.

Ст.ст..110,111
Житлового кодексу України передбачено ,що якщо будинок у якому знаходиться жиле
приміщення підлягає переобладнанню в нежилий громадяни виселяються з цих
приміщень з наданням організацією  іншого
благоустроєного жилого приміщення, а в разі неможливості надання організацією
жилого приміщення - виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів.

Не
можуть бути виселені зі службових жилих приміщень, гуртожитків особи, які
пропрацювали на підприємстві не менш як десять років (ст.125,ст..132 ЖК
України).

Суд
вважає, що в разі задоволення позову грубо порушуються норми Конституції
України і житлового права і тому позов не підлягає задоволенню.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.47 Конституції України,ст..110,111 ЖК
України, ст.ст. 10, 11, 12, 60, 212, 215
ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В:

У
задоволенні  позову Відкритого
акціонерного товариства „Лубнифарм” до ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні майном та зняття з реєстрації - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області протягом
20 днів після подачи заяви про апеляційне оскарження, яка подається до
суду протягом 10 діб з наступного дня після його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
В.О.Чабаненко