Справа № 2-603
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
жовтня 2008 року  Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області

в
складі: судді                     Клімика
К.О.

при
секретарі                       Гавлович
Л.П.

з
участю адвоката               ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 з участю третіх осіб на стороні відповідача без самостійних позовних
вимог приватного нотаріуса ОСОБА_4, Хмільницького міського державного нотаріуса
ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, визнання права власності на житловий будинок в
порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представником
позивачки було збільшено розмір цивільного позову і вона просить суд визнати
недійсним заповіт від 19 вересня 2006 року посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_4., визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16
лютого 2008 року видане на імя відповідача та визнати за позивачкою в порядку
спадкування за законом право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_6. посилаючись на те, що померла ОСОБА_6. є її рідною сестрою.
Після її смерті позивачка є єдиним спадкоємцем майна померлої, однак вступити в
право на спадщину вона не змогла, оскільки у нотаріуса їй стало відомо, що її
сестра у вересні 2006 року склала заповіт на все своє майно на відповідача.
Позивачці також стало відомо, що заповіт складений від імені її сестри
підписано іншою особою, а саме - ОСОБА_7, як нотаріусом зазначено «в звязку з
похилим віком заповідачки, на її особисте прохання та за її дорученням». Вони вважають, що такий заповіт є не дійсним оскільки
згідно зі ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті і відповідно до ст. 1247 ЦК України цей документ має
бути особисто підписаний заповідачем. Допускається підписання заповіту іншою
особою лише у випадку передбаченному ст. 207 ЦК України, а саме у випадку
якщо фізична особа в звязку з хворобою, або фізичною вадою не може підписатись
власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша
особа. Враховуючи те, що не дивлячись на похилий вік сестри позивачки, стан її
здоровя був задовільний, що підтверджується тим, що вона проживала сама,
самостійно рухалась, обробляла садово-гордню ділянку, сторонього догляду не
потребувала. Крім того отримуючи пенсію сама підписувалась у відомості про її
отримання, будь-які фізичні вади у неї відсутні. Тому вони вважають, що заповіт
виданий з порушеннями закону і є недійсним, враховуючи те, що на підставі цього
недійсного заповіту на імя відповідача було видане свідоцтво на право на
спадщину за заповітом вони також вважають його не дійсним і просять скасувати.
Єдиним спадкоємцем за законом є позивачка і тому вони просять визнати за нею
право власності на майно покійної ОСОБА_6. в порядку спадкування.

Відповідач
позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на те, що покійна ОСОБА_6. є його родичкою і в зв'язку з її похилим віком, а на момент складення
заповіту їй було 88 років, він та його батьки допомагали їй по господарству.
Крім цього у неї була хвороба очей і в зв'язку з цим він з батьками возив її по
різним клінікам, а саме: в м. Київ, Хмельницький, Вінницю. Коли їй робили
операцію на очах він довідувався до неї, доглядав, власним автомобілем завозив
її в клініку, а після операції забирав додому. Разом з своїми батьками робили
поточний ремонт в помешканні ОСОБА_6., допомагали обробляти присадибну земельну
ділянку. В вересні 2006 року ОСОБА_6. сказала, що хоче написати заповіт на свій
будинок на нього і попросила, щоб він її завіз до нотаріуса. 19 вересня 2006
року він привіз її до нотаріуса ОСОБА_4., з нотаріальної контори його попросили
вийти і він чекав спочатку в приймальні, а потім вийшов на вулицю. Через деякий
час вийшла ОСОБА_6. і попросила його когось найти для посвідчення її заповіту,
бо вона сама не може написати і розписатись. Він вийшов в подвір»я за приміщенням
нотаріальної контори і побачив якогось чоловіка, як пізніше зясувалось
ОСОБА_7., і попросив його зайти в контору до нотаріуса, на що той погодився.
Коли ОСОБА_6. і ОСОБА_7. вийшли від нотаріуса він завіз ОСОБА_6. додому.
ОСОБА_6. в зв'язку з похилим віком не могла сама щось писати, бо у неї тремтіли
руки, бувало таке, що коли приносили пенсію то вона просила сусідів розписатись
за неї. Позивачка ОСОБА_2. є рідною сестрою покійної але вони між собою не
могли вжитись, оскільки позивачка приходячи до сестри завжди вчиняла скандали і
сварки, окрім цього вона не часто навідувалась до сестри. Про це говорить те,
що коли на весні 2007 року ОСОБА_6. поламала ногу, то сестра не тільки не
прийшла на допомогу, а і не давала їм надати допомогу ОСОБА_6., вчинивши скандал,
коли лікарі сказали що за нею треба догляд і вони мали намір забрати ОСОБА_6.
до себе додому. Однак не зважаючи на це, вони ОСОБА_6. забрали до себе додому
де вона мала свою кімнату, туди до неї привозив він лікарів і їй надавали
медичну допомогу. Коли в ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6. померла, то її похованням
займався він та його батьки, допомагали сусіди, а позивачка не приходила і у
похованні участі не приймала. Він вважає, що заповіт є дійсним і просить в
задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4. в задоволенні позовних вимог
заперечує, оскільки вважає, що будь-яких порушень норм цивільного законодавства
при вчиненні правочину не допускала. 19 вересня 2006 року до неї в нотаріальну
контору прийшли ОСОБА_6. та відповідач по справі. ОСОБА_6. заявила, що бажає
скласти заповіт на відповідача, тому вона попросила відповідача вийти з
контори, а з ОСОБА_6. продовжувала спілкування, оскільки повинні була
встановити її дієздатність та вияснити всі її прохання щодо заповіту. Будь-яких
відхилень у психіці ОСОБА_6. вона не виявила, ОСОБА_6. висказала свою волю на
складення заповіту на своє майно на ОСОБА_3. Вона склала заповіт, роздрукувала
його і дала їй прочитати, а також прочитала написане в голос і запропонувала
ОСОБА_6. написати текст який повинен бути написаний власноруч і поставити
підпис. Однак ОСОБА_6. сказала, що стільки тексту вона написати не зможе
оскільки у неї тремтять руки і вона тоді дала їй листок бумаги, щоб вона
попробувала щось написати. ОСОБА_6. намагалась щось написати однак з написаного
нічого не було зрозуміло, так як у неї дійсно тремтіли руки. Тоді вона сказала
їй що за її дорученням текст і підпис може зробити інша людина і запропонувала
когось запросити. ОСОБА_6 вийшла в коридор і через деякий час повернулась в
контору з чоловіком, як пізніше зясувалось ОСОБА_7. Вона встановила його особу
оглянувши його паспорт, встановила його дієздатність і надала прочитати текст
заповіту. ОСОБА_7. прочитав текст заповіту і посвідчив його своїм підписом.
Враховуючи те, що ОСОБА_6. в зв'язку з похилим віком, та тим, що у неї тремтіли
руки і вона не могла самостійно вписати в заповіт текст і поставити підпис,
вона вважає, що це є фізичною вадою і тому оформлення заповіту вважає
проведеним з дотриманням вимог законодавства і просить в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Третя особа нотаріус Хмільницької міської державної нотаріальної контори
ОСОБА_5. в судове засідання не зявилась по поважній причині просить справу
розглянути у її відсутність, і у разі задоволення судом позовних вимог, просить
свідоцтво про право на спадщину за заповітом вважати скасованим, а не
недійсним.

Сторони вважають можливим розглянути справу у відсутність третьої особи,
оскільки свою думку стосовно позову вона висказала і тому суд вважає можливим
провести судовий розгляд справи за відсутності третьої особи.

Заслухавши покази сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи
суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають по наступним причинам:
показами відповідача та третьой особи приватного нотаріуса ОСОБА_4. доведено,
що ОСОБА_6. виявила волю на вчинення заповіту, яким дала розпорядження своїм
майном після своєї смерті, і воля її була виявлена добровільно, без будь-якого
втручання сторонніх осіб.

Показами третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_4. та свідка ОСОБА_7.
доведено, що при складенні та підписанні заповіту ОСОБА_6. не могла власноруч
написати текст в заповіті та посвідчити його своїм підписом. Цими ж показами доведено
те, що вона доручила підписати заповіт від свого імені та у своїй присутності
ОСОБА_7. Заповітом від 19 вересня 2006 року доведено, що доручення ОСОБА_6.
було виконано і заповіт посвідчено ОСОБА_7., про що зазначено в самому заповіті
та посвідчено підписом та печаткою нотаріуса, тобто вимоги законодавства щодо
посвідчення нотаріусами правочинів, зокрема заповіту було дотримано в повному
обсязі. Дослідженими в судовому засіданні нотаріальною справою та нотаріальним
реєстром, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі доведено, що заповіт
вчинено у місті Хмільнику 19 вересня 2006 року о 12 годині 20 хвилин приватним
нотаріусом ОСОБА_4. на бланку серії ВЕВ № 5106991 та зареєстровано в реєстрі за
№ 2354.

Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16 лютого 2008 року
доведено, що вказане свідоцтво було видане на імя відповідача на підставі
заповіту від 29 вересня 2006 року державним нотаріусом Хмільницької міської
державної нотаріальної контори ОСОБА_5.. Вказане свідоцтво видане згідно спадкової
справи № 130/2007 та зареєстровано в реєстрі за № 126, а також зареєстровано в
комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації» 20 березня 2008 року за № 2969 в книзі № 16/136. Таким чином
встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом вимоги
законодавства також дотримано в повному обсязі.

Показами свідків ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12.,
ОСОБА_13., ОСОБА_14 доведено, що вони тривалий час були знайомі з ОСОБА_6.,
спілкувались з нею, приходили її навідувати і знають, що стан її здоровя був
задовільний, однак ніхто з вказаних свідків не є медичними працівниками і
навмисне не перевіряв чи могла ОСОБА_6. самостійно та розбірливо писати, крім
того ніхто з вказаних свідків не був присутній при вчиненні заповіту і не може
посвідчити чи могла в той день ОСОБА_6. писати чи ні.

Показами свідка ОСОБА_15. доведено, що вона працювала поштаркою і
приносила ОСОБА_6. пенсію. ОСОБА_6. майже завжди отримувала пенсію особисто і
підписувала відомість на отримання пенсії, однак були випадки що за неї
розписувались і отримували пенсію сусіди, оскільки вона була відсутня. Як саме
розписувалась ОСОБА_6 вона не пам'ятає, останній час перед її смертю, пенсію
вона приносила на вулицю Чапаєва де проживає відповідач, оскільки ОСОБА_6.
поламала ногу і ОСОБА_3 забрали її до себе, щоб доглядати. Коли вона приносила
туди пенсію то ОСОБА_6. лежала на ліжку в чистій кімнаті, постіль також була
чистою, пенсію вона віддавала ОСОБА_6, яка їй казала, що пенсію збирає,
оскільки витрачати її  немає на, що бо у
неї все є, а у відомості розписувався за ОСОБА_6. відповідач.

Показами свідка ОСОБА_16. доведено, що вона працювала лікарем
поліклінічного відділення ЦРЛ і її дільниця проходила по вул. Свердлова де
проживала ОСОБА_6. і вона як лікар її обслуговувала. У ОСОБА_6., як у людини
похилого віку було багато хвороб, повязаних саме з цим, але хвороби, від якої
тремтять руки у неї не було. Виклики до ОСОБА_6. поступали часто, а іноді за
нею на машині приїжджав її онук ОСОБА_3. і привозив до ОСОБА_6. в зв'язку з
хворобою. Останнім часом перед смертю ОСОБА_6. ОСОБА_3. привозив її до них
додому, бо вони забрали ОСОБА_6. до себе після того як вона поламала ногу і
тому, що вона не могла себе доглянути. Вона знаходилась в окремій кімнаті і
була задоволена доглядом ОСОБА_3, про що їй сама розповідала і говорила, що
хоче подарувати свій будинок відповідачу. Однак яким чином вона розпорядилась
своїм майном їй не було відомо.

Дослідженими в судовому засіданні відомостями на виплату пенсій та
допомоги: 3 98/532 за травень 2006 року, № 95/532 за липень 2006 року, № 82/532
за червень 2007 року, №80/532 за травень 2007 року, № 80/532 за квітень 2007
року, № 74/532 за березень 2007 року, № 93/532 за лютий 2007 року, № 94/532 за
січень 2007 року, № 96/532 за грудень 2006 року, № 95/532 за листопад 2006
року, № 99/532 за квітень 2006 року доведено, що у вказаних відомостях при
виплаті пенсії ОСОБА_6. ставила підпис, однак
при дослідженні цих документів видно, що жодного разу ОСОБА_6. однакові
підписи не ставила, оскільки вони всі різняться один від одного.

Таким чином доведено, що приватним нотаріусом ОСОБА_4. при вчиненні
нотаріальної дії посвідчення заповіту ОСОБА_6. 19 вересня 2006 року прийнято до
уваги похилий вік заповідачки та її доручення ОСОБА_7. посвідчити заповіт своїм
підписом у її присутності, в зв'язку з неможливістю власноруч вчинити ниписи та
підпис у заповіті. Дії нотаріуса в цьому випадку відповідають вимогам ст. ст.
207, 1233, 1247 ЦК України, а тому заповіт є дійсним  та скасуванню не підлягає. На цій підставі
свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане на імя відповідача 16
лютого 2008 року, вчинене без порушень вимог законодавства також є дійсним і скасуванню
не підлягає, а вимога позивачки про визнання за нею права власності на майно
ОСОБА_6. в порядку спадкування  не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 179, 209, 212, 213, 214  ЦПК України, ст. ст. 1233,1234,1247,1257 ЦК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту
ОСОБА_6 від 19 вересня 2006 року посвідчений приватним нотаріусом Хмільницького
районного нотаріального округу Вінницької області та зареєстрований за № 2354,
визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане
нотаріусом Хмільницької державної нотаріальної контори 16 лютого 2008 року на
імя ОСОБА_3 та визнання права власності в порядку спадкування за законом за
ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 залишити без задоволення.

На рішення можна подати заяву про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення та подати
апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження до  апеляційного суду
Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд.

Головуючий:
/підпис/

Голова

Хмільницького міськрайонного суду                                                        П.П.
Альчук

Ст.. секретар                                                                                                Н.А.
Фігурська