Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2008 року                                        Могилів-Подільський міськрайонний суд
Вінницької області            в складі:

головуючої, судді Капацин Л.В.

при секретарі Політанській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Могилеві-Подільському в приміщенні міськрайонного суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом та договору дарування недійсними,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом та
договору дарування недійсними, мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 26 жовтня 1993 року, позивачці та її чоловіку
ОСОБА_3 в рівних частках кожному належала однокімнатна квартира за АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Позивачка, являючись єдиною спадкоємицею після
смерті чоловіка, спадщину прийняла фактичним шляхом. З грудня 2003 року вона
почала проживати в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 1943 року народження.
18 лютого 2005 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за
законом та, ставши власницею всієї квартири, вирішила передати її у власність
ОСОБА_4 за умови, що він буде доглядати та утримувати позивачку до смерті.
Позивачка зважувала на те, що ОСОБА_4. був молодший неї на 12 років та на той
час мав відмінне здоров'я. Згідно з договором дарування від 11.05.2005 року ,
посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального
округу Вінницької області ОСОБА_5., зареєстрованого в реєстрі за №752, належна
позивачці квартира  АДРЕСА_1 перейшла у
власність ОСОБА_4  Оформленням документів
займався ОСОБА_4. і для відчуження квартири обрав договір дарування, тому що на
той час він був найдешевший в оформленні. Позивачка ж не прийняла до уваги
наслідків зазначеного договору та вважала, що оформлює договір довічного
утримання. 7 квітня 2007 року ОСОБА_4. передчасно помер. Після його смерті
єдиною спадкоємицею являлася його донька ОСОБА_2, яка 22 січня 2008 року
отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке
складається з квартири за АДРЕСА_1, яке посвідчене державним нотаріусом
Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Мороз О.А., зареєстроване
в реєстрі за №180.. На даний час у позивачки погіршився стан здоров'я та вона
потребує постійної сторонньої допомоги, але не має коштів оплачувати послуги по
догляду за собою, так як отримує мінімальну пенсію і майже всі гроші витрачає
на лікування. Донька ОСОБА_4. відмовляється здійснювати за позивачкою догляд,
оскільки постійно проживає та працює в с. Перекоринці Мурованокуриловецького
району Вінницької області.

Позивачка просить позов
задовольнити, визнавши свідоцтво про право на спадщину за законом та договір
дарування недійсними.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги і просить їх задовольнити, суду пояснила, що при
укладенні договору дарування квартири ніхто не пояснив їй наслідків цієї угоди,
вона, будучи на той час хворою, вважала, що укладає з ОСОБА_4. договір
довічного утримання. Про те, що квартира їй не належить, позивачка дізналась
лише після смерті ОСОБА_4., коли хотіла оформити договір довічного утримання з
іншою особою. На даний час позивачка хворіє та потребує постійної сторонньої
допомоги, але не має коштів оплачувати послуги по догляду за собою, так як
отримує мінімальну пенсію і майже всі гроші витрачає на лікування. Оплату за
квартиру та комунальні послуги також проводить позивачка. ОСОБА_2 відмовляється
здійснювати за позивачкою догляд, радить їй найняти жінку, яка б її доглядала,
але у позивачки немає таких коштів. Тому позивачка вимушена звернутись до суду,
щоб після задоволення її вимог та повернення права власності на квартиру вона
могла укласти договір довічного утримання з молодою особою, яка б мала
можливість здійснювати за нею догляд та утримувати її

Відповідачка ОСОБА_2 позов не
визнала, суду пояснила, що з батьком проживала окремо. Деякий час він проживав
з позивачкою в м. Могилеві-Подільському, тут помер, але поховання проводила
відповідачка за свої кошти. Тоді позивачка не заперечувала проти договору,
навпаки, віддала відповідачці свої коштовності, які вона потім повернула, та
дала 2000 гривень та деякі речі на своє поховання, тричі приїжджала гостювати.
Відповідачка неодноразово приїжджала до ОСОБА_1, купляла їй продукти.
Відповідачка пропонувала здійснювати оплату за квартиру, знайти позивачці жінку
для її догляду, але з незрозумілих причин позивачка відмовлялась та вимагала
віддати їй документи на квартиру.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що
працює приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу
та займалась оформленням договору дарування
спірної квартири позивачкою ОСОБА_4 ОСОБА_1 була на той час дієздатна.
Свідок роз'яснила позивачці, що після укладення договору вона вже не є
власницею квартири, проте, ОСОБА_3 власноручно підписала зазначений договір. Не
пам'ятає, чи була позивачка хвора на момент укладення договору.

Свідок ОСОБА_6. суду показала, що
проживає на одній площадці з позивачкою. При житті ОСОБА_4. свідок часто бувала
у них дома і була присутня при розмові,що ОСОБА_4. буде турбуватись про ОСОБА_1
до її смерті, поховає її та отримає її квартиру. Про те, що вони оформили саме
договір дарування, свідок дізналась лише взимку 2007 року після смерті ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що
ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4. Під час розмов з ОСОБА_1 свідок радила їй зробити
заповіт на ОСОБА_4., щоб він до смерті доглянув її, а якщо він її залишить, то
вона змогла б анулювати заповіт, та квартира залишилась би її. Про те, що
ОСОБА_1 уклала договір дарування на користь ОСОБА_4. свідок дізналась лише
після смерті ОСОБА_4. На даний час ОСОБА_1 не може жити сама без постійної
сторонньої допомоги, але, якщо у позивачки заберуть цю квартиру, ніхто не
погодиться доглядати за нею.

Суд, вислухавши сторони, показання
свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з свідоцтвом про право
власності на житло від 26.10.1993 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках
кожному належала квартира по АДРЕСА_1 (а.с.7).

Як вбачається з свідоцтва про право
на спадщину за законом, ОСОБА_1 успадкувала після ОСОБА_3. &frac12; частини квартири
під номером АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до договору дарування від
11.05.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського
районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5., зареєстрованого в
реєстрі за №752, який підписано сторонами особисто, гр. ОСОБА_1 подарувала, а
гр. ОСОБА_4. прийняв у дар квартиру за АДРЕСА_1 (а.с.9,72).

Згідно з свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4. помер 07.04.2007 року (а.с.10).

Відповідно до довідки виконкому
Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області №
302 від 12.05.2008 року, ОСОБА_2 проводила поховання свого батька ОСОБА_4.
(а.с.25).

Як вбачається з довідки
Могилів-Подільського КП МБТІ № 498 від 25.04.2008 року та свідоцтва про право
на спадщину за законом серії ВКС № 018382, яке посвідчене державним нотаріусом
Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Мороз О.А. та
зареєстроване в реєстрі за №180, гр.
ОСОБА_2 належить квартира за АДРЕСА_1 (а.с. 15, 24).

Відповідно до заповіту від 6
листопада 2007 року, ОСОБА_1 заповіла ОСОБА_2 грошові вклади з нарахованими
відсотками, компенсаціями та індексаціями, що зберігаються в відділенні
Могилеві-Подільського Ощадного банку № 263/01 на рахунках НОМЕР_2, НОМЕР_3
(а.с.23).

З довідки поліклінічного відділення
Могилів-Подільської ЦРЛ № 252 від 29.02.2008 року видно, що гр. ОСОБА_1 за
станом здоров'я потребує постійної сторонньої допомоги і не здатна до
самообслуговування (а.с.12). Також з довідки поліклінічного відділення
Могилів-Подільської ЦРЛ № 37 від
17.09.2008 року вбачається, що з 8.05.2005 року по 17.05.2005 року ,
тобто, в той час, коли було укладено договір дарування спірної квартири, стан
здоров'я позивачки погіршився і було відкрито стаціонар на дому (а.с.72).

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що при укладенні договору дарування квартири позивачка діяла під
впливом помилки, а саме, помилилася щодо природи правочину, прав та обов'язків
сторін, оскільки вважала, що передає квартиру у власність ОСОБА_4 взамін на її
довічне утримання та догляд, тобто укладає договір довічного утримання.

На думку суду, в судовому засіданні
доведено, що при укладенні договору дарування від 11.05.2005 року не були
дотримані вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме:
відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В даному випадку позивачка
бажала укласти саме договір довічного утримання, проте, в силу свого похилого віку
та стану здоров'я, діючи під впливом помилки, не змогла вірно оцінити різницю
між договором довічного утримання та договором дарування, а також   наслідків укладеної угоди.

Відповідно до ст. 229 ЦК України,
якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.1 ст.236 ЦК України
нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Виходячи з цього, суд вважає необхідним
визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, посвідчений 11.05.2005
року приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу
Вінницької області ОСОБА_5., зареєстрований в реєстрі за № 752 - з моменту його
вчинення.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з
його недійсністю.

Тому, свідоцтво про право на
спадщину за законом, посвідчене 22.01.2008 року державним нотаріусом
Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області Мороз
О.А., зареєстроване в реєстрі за № 180, також необхідно визнати недійсним,
оскільки, відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

На підставі ст. ст. 203, 215, 216,
229,236, 1301 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209 ч. 3, 212-215, 218  ЦПК України , суд

В
И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати недійсними договір
дарування квартири АДРЕСА_1, посвідчений 11.05.2005 року приватним нотаріусом
Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області
ОСОБА_5., зареєстрований в реєстрі за № 752 - з моменту його вчинення,  та свідоцтво про право на спадщину за
законом, посвідчене 22.01.2008 року державним нотаріусом Мурованокуриловецької
державної нотаріальної контори Вінницької області Мороз О.А., зареєстроване в
реєстрі за № 180.

На рішення може бути подана
апеляція до апеляційного суду Вінницької
області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: