Справа № 2-3383/08
І МЕНЕМ  У К Р А Ї Н И
04 листопада 2008 р.   Орджонікідзевський
районний суд міста Харкова
в складі: головуючого судді - Єрмоленко В.Б.,
при секретарі - Гапоненко В.О.,
участю адвоката - ОСОБА_1.,
представника позивача - ОСОБА_2.,
представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові  цивільну
справу за позовом:  ОСОБА_4 до
ОСОБА_5,ОСОБА_6, 3 особа- 4-а Харківська державна нотаріальна контора про визнання
договору купівлі-продажу квартири частково недійсним у частині покупця,
недійсним свідоцтва про право на частку в майні подружжя, свідоцтва про право
на спадщину, заповіту, договору дарування,-
Позивач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, звернулась до суду з позовною заявою доОСОБА_5.,ОСОБА_6., 3-тя
особа 4-та Харківська державна нотаріальна контора, про визнання договору
купівлі - продажу квартириАДРЕСА_1 посвідчений 4- ХДНК 10.01.1996 року за р.№
2-45, зареєстрований КП «ХМБТІ» 12.01.1996 року
у частині, що стосується покупця ОСОБА_7 - удаваною угодою і тому у цій
частині договір недійсним, визнати недійсними свідоцтво про право власності на
ім'я ОСОБА_8., видане Харківською державною нотаріальною конторою 07.05.1999
року, дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, виданий 4-ХДНК
26.07.2002 року, заповіт, складений ОСОБА_8., свідоцтво про право на спадщину
за заповітом на ім'яОСОБА_5., виданий 4-ю ХДНК
30.10.2002 року, договір дарування ј частини спірної квартири на ім'яОСОБА_6.
Просила визнати її дійсним покупцем спірної квартири та визнати за нею право
власності на цю квартиру, посилаючись на те, що квартираАДРЕСА_1 придбана для
неї за її власні кошти її сином
ОСОБА_7., коли вона як біженець переїхала на постійне місце проживання
з  Азербайджану до м.Харкова. Після
оформлення  цього договору  позивач відразу оселилась  у вказаній квартирі, одна нею користувалась і
володіла, сплачувала квартплату і всі комунальні платежі, вважаючи цю квартиру
своїм особистим майном. Квартиру син оформив на себе, пояснив їй, що у  неї не оформлені відповідні документи, які
посвідчують особу, але   пообіцяв , що в
будь-який час переоформить квартиру на
матір.  Син ОСОБА_7 раптово помер.
Коли вона звернулась до нотаріальної контори з питанням про прийняття спадщини,
з'ясувалось, що їй тільки може належати ј частина спірної квартири. Невістка
ОСОБА_8. отримала право власності на ѕ частин спірної квартири, Ѕ частину - як
дружина померлого, а ј - в порядку спадкування за законом. ОСОБА_7 просила її
оформити всю квартиру на неї, на що ОСОБА_8 відповіла, що це  дорого коштує, крім того, на квартиру ніхто
не буде претендувати. УІНФОРМАЦІЯ_2 році ОСОБА_8.  померла у м. Мінеральні  води Ставропольського краю Російської
Федерації.  До 2007 року  ОСОБА_4 продовжувала жити в спірній квартирі,
претензій до неї ніхто не пред'являв, доки з Орджонікідзевського районного суду
м.Харкова не надійшла  позовна заява
ОСОБА_5. про позбавлення права власності на частку квартири і виселення, із
якої їй стало відомо, що ѕ частин спірної квартири перейшло на праві власності
доОСОБА_5. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8. Звернутись
до суду з зустрічним позовом про оспорювання права власності вона не встигла,
оскільки позов залишений без розгляду за заявою позивача.
Крім того ОСОБА_4 просила
поновити їй строк позовної давності, який вона пропустила, на її думку,  з поважних причин. При цьому вона посилається
на те, що  після смерті сина ОСОБА_7
С.М., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, вона знаходилась у  важкому стані, не могла навіть себе
опанувати, через свій похилий вік, стан здоров'я, юридичну необізнаність в іншій державі,  не змогла своєчасно оспорити в судовому
порядку право власності  на спірну
квартиру. Крім того, до 2007 року ніхто її право володіння і користування цією
квартирою не порушував. Вже після спливу строку позовної давності вона
консультувалась у юристів про можливість звернення до суду з таким позовом, на
що їй відповіли, що необхідно мати докази того, що в м.Баку їй дійсно належала
квартира на праві власності, яку вона продала, і що у неї дійсно були гроші на
придбання спірної квартири. Договору купівлі-продажу квартири в м.Баку у неї не
було, вона взагалі вважала, що через воєнні дії в Азербайджані ніякі документи
не збереглись. Договір купівлі-продажу квартири в м.Баку їй вдалося отримати
лише у 2008 році за допомогою старшого сина.
У судове засідання позивач не з'явилась,
зі слів  представника позивача ОСОБА_2.
вона вже декілька років не виходить з дому через стан здоров'я та
Представник позивача ОСОБА_2 позов
підтримав і пояснив що його теща ОСОБА_4 постійно проживала в м.Баку. Коли в
Азербайджані почались воєнні дії багато мешканців країни покидали свої домівки
і  виїжджали до інших країн. У Харкові  жила невістка молодшого сина ОСОБА_4. -
ОСОБА_8. зі своїми підопічними, дітьми покійної сестри, в двохкімнатній
квартирі, яка належала племінникам. Було вирішено, що мати продасть свою
трикімнатну квартиру в м.Баку і на ці гроші вони їй придбають іншу квартиру,
а  тимчасово будуть живити у невістки.
ОСОБА_4. на праві власності належала трикімнатна ізольована квартира АДРЕСА_2.
Зазначену квартиру вона продала 25 червня 1995 року. Оскільки вони терміново
виїздили, гроші від продажу квартири вона віддала старшому сину, оскільки
продаж було вчинено за національну валюту Азербайджану - манати, їх треба було
перевести у долари США, щоб за них купити квартиру в Україні. З моменту
переїзду до міста Харкова вона з сином ОСОБА_7., поселились у невістки ОСОБА_8.
і стали займатися пошуками   квартири.
Коли знайшли квартиру, зателефонували старшому сину ОСОБА_9 і він привіз гроші
для її придбання.  Представник позивача
також стверджує,  що ОСОБА_7  до переїзду
в Україну проживав в гуртожитку МВС м.Баку, грошей у нього на придбання
квартири не було, свого житла ані він, ані його дружина ОСОБА_8. не мали. Після
набуття квартириАДРЕСА_1 в ній стала проживати тільки ОСОБА_4, яка сама
сплачувала всі комунальні послуги. УІНФОРМАЦІЯ_3 помер її син ОСОБА_7 Після
його смерті  стан здоров'я
позивачки став  погіршуватись, вона весь
час плаче, хворіє. УІНФОРМАЦІЯ_2 році померла її невістка ОСОБА_8., яка  тяжко хворіла і на той час переїхала до
родичів у Росію. Пояснив, що  він
консультувався у юристів щодо захисту порушеного права ОСОБА_4 , але  йому надана відповідь, що без договору
купівлі-продажу квартири у м.Баку, довести
обставини приналежності квартири у м.Харкові  ОСОБА_4. неможливо.  Неодноразово вона і представник просили
ОСОБА_7 О.М. (старшого сина позивачки), в якого залишились друзі в м.Баку,
допомогти отримати договір купівлі - продажу квартири,  але сталася така нагода тільки у 2008 році.
Позовні вимоги ОСОБА_4. просив задовольнити.
ВідповідачОСОБА_5. засуджений за скоєння
злочину і відбуває покарання  в місцях позбавлення
волі. Надав письмову заяву, з якої випливає, що проти позову він заперечує.
Один з представників відповідача  ОСОБА_10., діючий за довіреністюОСОБА_5.,
позов не визнав. Стверджує, що проживання в квартирі тільки ОСОБА_4., оплата
нею на протязі  тривалого часу
комунальних та інших послуг не може являтися доказом її власності на квартиру,
тому що закон не зобов'язує власника квартири проживати в ній, а також
сплачувати комунальні послуги і нести інші витрати на її утриманні.  Заперечуючи проти позову пояснив, що на час
виникнення спірних правовідносин діяв Порядок переміщення валюти через митний
кордон України, відповідно до якого
іноземна валюта має бути заявлена в митній декларації, а недотримання
цього Порядку призводить до притягнення порушника до відповідальності за
контрабанду. Тому вважає, що  доказом
притягнення винної особи до відповідальності за порушення митних правил. Також
звернувся до суду с заявою про застосування строку позовної давності. Вважає,
що строк позовної давності вплинув 10 січня 1999 року і причини, викладені
ОСОБА_4. у зв'язку з якими вона пропустила такий строк,  не є поважними. Гроші на придбання квартири
ОСОБА_7 міг просто знайти, тому в позові треба відмовити.
Відповідачка ОСОБА_6. в судове засідання не
з'явилась, надала  суду письмову заяву
в якій позов ОСОБА_4.
визнала, просила справу розглядати за її відсутності.
Представник третьої  особи - Четвертої Харківської державної
нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, звернувся з письмовим
клопотанням про можливість розгляду справи без третьої особи.
Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши
свідка, перевіривши  матеріали справи і
оцінивши зібрані докази, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
липня 1995 р. мешкала в м.Баку Азербайджанської Республіки і їй на праві
власності належала трикімнатна ізольована квартира АДРЕСА_2. Відповідно до
договору від 25 червня 1995 р., посвідченого
нотаріусом 41-ї Бакинської державної нотаріальної контори, зазначену
квартиру ОСОБА_4 продала за 20 млн.манат і з молодшим сином ОСОБА_7. переїхала
до м.Харкова. Гроші від продажу вказаної квартири в національній валюті
Азербайджану  ОСОБА_4. залишила  старшому сину ОСОБА_7. для  поступового переводу їх у долари США.
ОСОБА_7 свого житла  не мав, після виходу на пенсію здав
відомчу  жилу площу і зареєструвався у
своєї матері в трикімнатній  квартирі в
м.Баку. Перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8., яка проживала в
м.Варташене Азербайджанської Республіки, а після смерті  рідної сестри, яка мешкала в м.Харкові,
призначена опікуном над племінниками ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження,
іОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження.
Спочатку ОСОБА_8. проживала з дітьми в комунальній квартирі в м.Харкові,
а потім неповнолітнім була надана двокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_3, де ОСОБА_8.
зареєстрована як опікун. Тому, приїхавши до м.Харкова, ОСОБА_4 та ОСОБА_7
деякий час проживали у зазначеній квартирі.
У січні 1996 р., через агентство
нерухомості,  була знайдена спірна
квартира і ОСОБА_7. , на прохання матері,
привіз  їй гроші для її купівлі,
що підтвердив ОСОБА_7., допитаний в якості свідка. 10 січня 1996 року був
укладений договір купівлі-продажу однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1,
продавцем у зазначеному договорі вказаний ОСОБА_7. Договір посвідчений
4-ю Харківською державною нотаріальною конторою 10.01.1996
року за р.№ 2-45 і зареєстрований КП «ХМБТІ» 12.01.1996 року за р.№ П-7-4764.
Квартира була придбана за п'ятдесят мільйонів карбованців. Згідно довідки
Нацбанку України офіційний курс українського карбованця до азербайджанського
маната в 1995-1996 р.р. становив за 1 азербайджанський манат - 40.00
українських карбованців. Двадцять мільйонів манат - сума, за яку була продана
квартира в м.Баку,  дорівнюється 80 млн.
карбованців і значно перевищує суму,  за
яку була придбана спірна квартира.
В квартиру поселилась одна ОСОБА_4, син
ОСОБА_7, та невістка ОСОБА_8. в квартиру
ніколи не заселялись,  витрат по
утриманню квартири несла лише позивачка.
0ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 помер. В
право власності на квартиру було переоформлено за особами: ѕ
частини квартири за ОСОБА_8ОСОБА_8 - Ѕ частина на підставі свідоцтва про право
власності, виданого 9-ю ХДНК 07 травня 1999 року, ј частина  на підставі свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті ОСОБА_7, виданого 07 травня 1999 року 9-ю Харківською
державною нотаріальною конторою, ј частина квартира за ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право на спадщину після смерті сина ОСОБА_7 С.М., виданого 9-ю
ХДНК 07 травня 1999 року. 10 березняІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_8. Право
власності на ѕ частин спірної квартири перейшло до ОСОБА_5 за заповітом,
складеним ОСОБА_8., посвідченим 9-ю ХДНК 20.11.1999 року. Свідоцтво про право
на спадщину за заповітомОСОБА_5. отримав 30 жовтня 2002 року, а право власності
на вказану частину квартири зареєстрував 10 травня 2006 року.
За договором дарування від 12.07.2006 р.,
посвідченого 4-ю Харківською державною нотаріальною конторою,  ј частину квартири ОСОБА_4 подарувала своїй
Допитаний  в судовому засіданні свідок ОСОБА_7.
підтвердив,  що його матері ОСОБА_4. на
праві приватної власності належала квартира у м.Баку. Брат ОСОБА_7 свого
власного житла не мав, проживав в гуртожитку МВС, сподівався отримати житло,
але коли стався в Азербайджані міжнаціональний конфлікт,  вимушений
звільнитися з роботи та прописатися до матері ОСОБА_4. в її
квартиру.  ОСОБА_7 запропонував виїхати до м.Харкова, бо там жила його
дружина в квартирі, яка належала її підопічним.
Мати продала свою квартиру, гроші від продажу квартири знаходились у
ОСОБА_7 О.М., які він пообіцяв обміняти на долари США і привезти до м.Харкова, як тільки
буде знайдена квартира для купівлі. У січні 1996 року він привіз гроші і віддав їх матері.
Про те, що квартира була оформлена на його брата ОСОБА_7 С.М. він узнав пізніше,
коли мати просила його знайти договір купівлі-продажу квартири в м.Баку. Тільки в
2008 році,  через своїх приятелів, свідок
зміг отримати для матері договір купівлі - продажу квартири в м.Баку і надіслав
таОСОБА_13. пояснили суду, що  ОСОБА_4 у
січні 1996 року оселилась в спірній квартирі одна, у неї було одне спальне
місце, бачили як перевозили її майно, шафу, телевізор, холодильник. ОСОБА_4 їм
розповідала, що жила в м.Баку в трикімнатній квартирі у центрі міста, яку вона
приватизувала на себе після смерті чоловіка, але була вимушена продати квартиру
майже з усією  обстановкою і, за
отримані від продажу кошти,  придбати
спірну однокімнату квартиру. Свідки також підтвердили,  що до 2005 р. ОСОБА_4 проживала в
квартирі одна. Син ОСОБА_7 відвідував її дуже рідко, а невістку ОСОБА_8.  взагалі ніколи не бачили. З 2005 року в
квартирі разом з ОСОБА_4. стала проживати її внучка
ОСОБА_6. Крім того свідки зазначили, що після смерті сина позивачка дуже хворіла, весь час
плакала, була в тяжкому стані.
За  таких обставин ствердження ОСОБА_4. про те,
що вона на отримані від продажу своєї квартири АДРЕСА_2 в м.Баку гроші придбала
особистого проживання, знайшли повне
підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до ст.11 ЦПК
України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Жодного доказу, який би
спростовував обставини, на які посилається позивач, представником відповідача
не надано. Посилання представника відповідача на те, що  єдиним доказом  перевезення ОСОБА_7 грошей через митний
кордон України може бути тільки митна декларація, або документ про притягнення
до відповідальності особи за порушення митних правил суд не бере до уваги, тому
що при допиті  свідка ОСОБА_7 О.М. представник відповідача погодився з такими поясненнями та питання щодо додержання   свідком порядку
перевезення іноземної валюти через кордон України не з'ясовував, а тому ствердження  про відсутність у ОСОБА_7 О.М. на момент
перевезення  іноземної валюти через
кордон України митної декларації  є
Таким чином, суд вважає, що при
укладенні договору купівлі-продажу
однокімнатної квартириАДРЕСА_1 були порушені права ОСОБА_4. як покупця,
а тому визнає зазначений договір купівлі-продажу недійсним в частині покупця.
Відповідно до ст. 58 ЦК
України, яка діяла на час виникнення спірних відносин, якщо угода укладена з метою приховати
іншу угоду, то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони
дійсно мали на увазі.
Згідно ст.59 ЦК України в ред.1963
року угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладання.
Тобто всі правочини, предметом яких була спірна квартира повинні бути визнані
Враховуючи, що ОСОБА_4, є людиною похилого
віку, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
громадянка іншої держави, яка була вимушена переїхати до іншої країни
через національні звади,  втратила  сина, право володіння та користування
квартирою ОСОБА_4. до 2007 року ніхто не порушував, суд, приймаючи до уваги всі
ці обставини у сукупності вважає причини пропуску строку позовної давності
поважними. Як пояснив представник позивача - ОСОБА_4 весь час проживала одна,
її право сином, невісткою не порушувалось і вони вважали її дійсним власником
квартири, про заповіт , який залишила ОСОБА_8. їй стало відомо після
зверненняОСОБА_5. до суду.
Зазначені обставини судом
перевірялися і  встановлено, що
17.04.2007 р.ОСОБА_5. звернувся до суду з позовом доОСОБА_6.- внучки ОСОБА_4.
про припинення права на частку у спільному майні та виплати їй компенсації за
її частку, з визнанням права власності заОСОБА_5. на всю спірну квартиру. При
цьому із тієї справи вбачається, що він зареєстрований у приватизованій
квартиріАДРЕСА_3 разом із братом. Позивачці стало відомо про цей позов
відОСОБА_6. Тоді позивачка надіслала до суду в квітні 2008 р.  власноручну заяву, в якій виклала, що вона
заперечує проти позову про позбавлення права на частку квартири, в якій вона
проживає з часу її купівлі на власні кошти, отримані від продажу квартири в
Азербайджані.  Покинути постійне місце
мешкання та виїхати до іншої держави вона була вимушена внаслідок
азербайджано-вірменських конфліктів, квартиру син при покупці оформив на себе,
оскільки на той час  ОСОБА_4 не мала при
собі паспорту, їй обіцяли і запевняли, що спірна квартира залишиться тільки за
нею, тому вона просила суд не дати їй на схилі років опинитися просто неба.
Таким чином, позовні вимоги
знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими і підлягають
Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60,
209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
ст.ст.58, 59, 60 ЦК України (в ред.1963 р.), суд, -
Позовні вимоги  ОСОБА_4 задовольнити.
Визнати  договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
посвідчений Четвертою Харківською нотаріальною конторою 10.01.1996 р. у частині
покупця ОСОБА_7 недійсним та визнати дійсним покупцем зазначеної квартири
Визнати недійсними  свідоцтво про право власності  ОСОБА_8 Ліани Шмавовівни на Ѕ частку в
спільному майні та свідоцтво про право на спадщину за законом  на ј частинуАДРЕСА_1і, які видані Дев'ятою
Харківською державною нотаріальною конторою 07.05.1999 р., а також дублікат
свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частину зазначеної квартири,
видане Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 26.07.2002 р.
Визнати недійсними заповіт,
складений ОСОБА_8ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5, посвідчений 20.11.1999 р. Дев'ятою
Харківською нотаріальною конторою та свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на ѕ частиниАДРЕСА_1і на ім'я ОСОБА_5, видане Четвертою Харківською
державною нотаріальною конторою 30.10.2002 р.
Визнати недійсним договір
дарування ј частини кв.АДРЕСА_1, укладений ОСОБА_4 на користьОСОБА_6,
посвідчений 12  липня 2006 р.  Четвертою Харківською державною нотаріальною
Визнати за ОСОБА_4 право
власності на квартиру АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до 04 грудня 2008 р. через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги  або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ -