Справа № 2-237/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 вересня
2008 року                                                                                       смт.
Любешів

Любешівський районний суд Волинської області  під  головуванням

судді                                                                                                             Труша
В.О.,

за  участю
секретаря                                                                                  Ковальчук
О.І.,

позивача та  представника позивачів
ОСОБА_1,

представника відповідачів
ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт.Любешів цивільну  справу
за  позовом  ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ліквідаційної комісії сільськогосподарського виробничого кооперативу (далі СВК)
ім. І.Франка с. Цир Любешівського району про стягнення моральної  та матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись  в
суд з позовом до ліквідаційної комісії СВК ім. І.Франка с. Цир Любешівського
району  про стягнення моральної шкоди в
сумі 4000 гривень. В позовній заяві зазначили, що 8 травня 2007 року рішенням
Любешівського районного суду була розглянута цивільна справа про виділення
майнового паю грішми, де суд зобов”язав стягнути з СВК ім. Івана Франка на їх
користь  4000 гривень.

Після
набрання  рішенням законної сили позивачі
звернулись з виконавчими листами до Ліквідаційної комісії СВК ім. І.Франка про
перерахування коштів.

Однак, на момент
звернення до суду  ліквідаційною
комісією  було видано ОСОБА_5 (якій за
виконавчим листом вимагалось 785 гривень) та ОСОБА_1 (якому за виконавчим
листом вимагалось 2846 гривень) тільки
по 500 гривень, а  ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 зовсім нічого не виплачено.

Безвихідь та
безсилля, приниження, які відчули позивачі у зв”язку з тим, що практично
протягом тривалого часу не можна домогтися виплати коштів, спричинили для них
душевні страждання та підірвали здоров”я
ОСОБА_3, в зв”язку з чим він двічі знаходився на стаціонарному лікуванні
в Любешівській ЦРЛ.

Вважають, що
зазначеними діями по несвоєчасній виплаті грошей ліквідаційною комісією СВК ім.
Івана Франка для них було спричинено моральну шкоду, яку вони оцінюють в сумі
4000 гривень і просять стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від
18.08.2008 року до участі в справі в якості співідповідача було залучено СВК
ім. Івана Франка.

В судовому
засіданні позивач і представник позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_1
позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 4000 гривень підтримав
повністю,  навівши обставини аналогічні
тим, що зазначені в позовній заяві.

Крім того,
збільшив позовні  вимоги та
вказав, що внаслідок затримки розрахунків за майновий пай та інфляційних
процесів позивачам була спричинена матеріальна шкода в сумі 1500 гривень, яку
також просить стягнути з відповідачів на їх користь.

Представник
відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав лише в тій
частині, що СВК ім. Івана Франка має часткову заборгованість перед позивачами
за майнові паї, що була присуджена до стягнення в їх користь рішенням
Любешівського районного суду від 08.05.2007 року грішми в сумі   4000 гривень. Заявлених вимог про стягнення
моральної та матеріальної шкоди не визнав, оскільки СВК ім. Івана Франка не має
змоги вчасно розрахуватись з позивачами через відсутність достатніх грошових
коштів.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов
не підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

Як встановлено
по справі,  рішенням  Любешівського районного суду від 08.05.2007
року з СВК ім. Івана Франка присуджено стягнути на користь ОСОБА_3 - 567,90
гривень,  на користь ОСОБА_4 - 300,60
гривень, на користь ОСОБА_1 - 2846,25 гривень та на користь ОСОБА_5 - 785,25
гривень. Всього на загальну суму 4500 гривень.

Із вказаної
суми  СВК ім. Івана Франка виплатило
позивачам лише 1000 гривень.

Дана обставина
стверджується поясненнями сторін, довідкою СВК ім. Івана Франка про рух коштів
по касі.

Як вважають
позивачі, цим порушено їхні права та заподіяно моральну та матеріальну шкоду.

Як зазначено
в  постанові  Пленуму Верховного Суду України „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової)  шкоди” №4 від
31.03.1995 року,   спори про
відшкодування фізичній особі  моральної
шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках,
передбачених статтями Цивільного кодексу України та іншим законодавством, яке
встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні
зобов”язань, які підпадають під дію Закону України „Про захист прав споживачів”
чи інших законів, що регулюють такі
зобов”язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зазначеними
законодавчими актами  не регулюються  правовідносини щодо яких є спір у
відповідачів про стягнення моральної шкоди.

Спеціальним  законодавством, що регулює відносини у сфері
сільськогосподарського виробництва є
Закони  України  „Про сільськогосподарську кооперацію” та  „Про
колективне  сільськогосподарське
підприємство”. Даними законами не
передбачено  відповідальності  за
заподіяння  моральної  шкоди, тому позовні вимоги в цій частині  не можуть бути задоволені.

Також  згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивачами по
справі   не подано доказів на
підтвердження заподіяння матеріальної шкоди і при розгляді справи в судовому
засіданні їх не здобуто, тому і з цих підстав в позові слід відмовити.

Керуючись ст.
ст. 10, 60, 212, 214-215, 218  ЦПК  України, ст. 1166 ЦК України, Законом України
«Про сільськогосподарську кооперацію», Законом
України  „Про  колективне
сільськогосподарське підприємство”, суд, -

В И Р І Ш И
В:

В задоволенні
позову  ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ліквідаційної комісії СВК ім. І.Франка, СВК ім. Івана Франка с. Цир
Любешівського району про стягнення моральної та матеріальної шкоди,  відмовити.

Рішення
може  бути  оскаржене
до  Апеляційного  суду
Волинської  області  через
Любешівський  районний  суд
шляхом  подання  заяви
про  апеляційне  оскарження
рішення  суду  протягом
десяти  днів  з  дня
проголошення.  Апеляційна  скарга
на  рішення  суду
подається  протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви  про  апеляційне
оскарження.

Рішення  набирає
законної  сили після  закінчення
строку  подання  заяви
про  апеляційне  оскарження,
якщо  заяву  про
апеляційне оскарження не  було  подано.
Якщо  було  подано
заяву  про  апеляційне оскарження,  але апеляційна  скарга
не була  подана  у
строк,  встановлений  ст. 294
ЦПК України,  рішення  суду
набирає  законної  сили
після  закінчення  цього
строку.

Головуючий:      /підпис/   В.О. Труш

З оригіналом вірно.

СУДДЯ ЛЮБЕШІВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ
В.О. ТРУШ