Справа № 2-3/2008 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2008 р.

Заводський райсуд
м.  Запоріжжя в складі

судді:   Марченко
Н.В.

при секретарі:    Фурдак В. И.

Розглянувши відкритому
судовому засіданні в м.  Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до інфекційної клінічної лікарні НОМЕР_1за
участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання наказуНОМЕР_3 від 26.03.99р.
недійсним та поновлення на роботі на посаді лікаря інфекціоніста на повну
ставку,  про стягнення матеріальної та
моральної шкоди.

УСТАНОВИВ У вересні 2001 року ОСОБА_1. звернулась до суду
з позовом до інфекційної лікарні НОМЕР_1м.
Запоріжжя,  правонаступником якої
являється Комунальна установа "Обласна інфекційна клінічна
лікарня",  про визнання наказу
НОМЕР_2 від 26.03.1999р. головного лікаря інфекційної лікарні НОМЕР_1м.  Запоріжжя недійсним та поновлення на роботі
на посаді лікаря-інфекціоніста на повному ставку,  про стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

У позові зазначила,
що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.  Запоріжжя від 21 серпня 2000 року вона
поновлена на роботі на посаді лікаря-інфекціоніста кишкового відділення
Запорізької міської інфекційної клінічної лікарні. Однак при виході на роботу
головний лікар повідомив,  що згідно
наказу НОМЕР_2 від 26.03.1999р. вона поновлена на роботі на 0, 5 ставки
врача-інфекціоніста з трьох часовим робочим днем.

В червні 2001 року ОСОБА_1. дізналась про порушення свого
права і одразу звернулась до суду з позовом.

Вважає,  що
зазначеними неправомірними діями відповідача їй спричинена матеріальна шкода у
розмірі щомісячної недоплати 0, 5 ставки за 86 місяців на загальну суму 34484,
28 грн.,  оскільки до цього часу
відповідач виплачує заробітну платню із розрахунку 0, 5 ставки.

Просить також стягнути упущену вигоду із розрахунку процентної
ставки 11, 4 процентів за 7 років на суму 27518, 46 грн.,  та 3% річних за прострочку грошових
забов*язань по  ст.  ст.
526,  536, 611, 612, 625 ЦК України в сумі 7241, 7 грн. ,  а всього загальна сума матеріальної шкоди з
урахуванням інфляції за період прострочення становить 69244, 44 грн.

Крім цього,
ОСОБА_1. перенесла моральні страждання у тривалою невиплатою повної
ставки за її роботу,  тому просить
стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 25000 грн. (з
урахуванням уточнення вимог).

В частині визнання недійсним наказу НОМЕР_2 від
26.03.1999р. головного лікаря - провадження в ході розгляду справи закрито.

В частині позовних заяв ОСОБА_1 про поновлення на посаді
лікаря-інфекціоніста на повну ставку - провадження в ході розгляду справи
закрито.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_3.
підтримали заявлений позов,  суду
пояснили ,  що вважають,  що на підставі рішення суду про поновлення на
роботі позивачці повинно виплачуватись повна ставка лікаря врача- інфекціоніста,
тому за тривалий строк розгляду справи у відповідача утворилась
заборгованість по виплаті заробітної плати 34484, 28 грн. Просять також  стягнути
упущену  вигоду  із
розрахунку  процентної ставки   11, 4

процентів за 7 років на суму 27518, 46 грн.,  та 3% річних за прострочку грошових
забов*язань по  ст.  ст.
526,  536, 611, 612, 625 ЦК України в сумі 7241, 7 грн. ,  а всього загальна сума матеріальної шкоди з
урахуванням інфляції за період прострочення становить 69244, 44 грн.

Крім цього,  ОСОБА_1.
перенесла моральні страждання у тривалою невиплатою повної ставки за її
роботу,  тому просить стягнути з
відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 25000 грн.

Представники відповідача позов не визнали в повному
обсязі вважають ,  що позивачка
пропустила строк позовної давності оскільки з наказом про поновлення на роботі
була ознайомлена 13.09.2000р. а позов пред*явила тільки 13.09.01.

Представник третьої особи вважає позов таким ,  що не підлягає задоволенню також з причин
пропуску строків позовної давності.

Вислухавши сторони,
дослідивши докази по справі,  суд
вважає позов таким ,  що не підлягає
задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1  ст.
233 КЗпП України працівник може звернутись із заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня,  коли він дізнався або повинен був дізнатись
про порушення свого права.

Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1. рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.  Запоріжжя від
21.08.2000р.,  яке залишено ухвалою Запорізького
обласного суду від 26.10.2000р.,  без
змін,  поновлена на роботі на посаді
лікаря-інфекціоніста кишкового відділення Запорізької міської інфекційної
клінічної лікарні.

На виконання рішення суду головним лікарем зазначеної
лікарні був виданий наказ НОМЕР_4 від 27.08.2000 р. ,  з яким ОСОБА_1. ознайомлена під підпис
13.09.2000 року,  на якому зазначила про
свою незгоду з цим наказом в тій частині,
що вона наполягає на поновленні на роботі на повну ставку. Таким чином
вона знала про те ,  що її поновлено на
роботі на половину ставки. Не дивлячись на те ,
що позивачка знала ,  що її буде
виплачуватись половина ставки ,  вона
звернулась до суду з позовом про захист свого порушеного права тільки
13.09.2001р.

Відповідно до абз. 6 п. 25 Постанови Пленуму Верховного
суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату
праці" № 13 від 24.12.99р. пропуск без поважних причин тримісячного строку
звернення до суду є самостійною підставою для відмови в позові.

Керуючись  ст. ст. 208,
209,  212 -  215 ЦПК України,   ст. . 233 ч. 1
КЗпП України.

ВИРІШИВ

У задоволенні позову
ОСОБА_1 до інфекційної клінічної лікарні НОМЕР_1про визнання наказуНОМЕР_3 від
26.03.99р. недійсним та поновлення на роботі на посаді лікаря інфекціоніста на
повну ставку,  про стягнення матеріальної
та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана в строк 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду набирає чинності після закінчення цього
строку.

Заяву про апеляційне оскарження може бути подано протягом
10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.