Справа № 2-590 /08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 листопада
2008 року.
смт. Добровеличківка.

Добровеличківськийо районний
суд Кіровоградської області в складі суду:

Головуючого
судді:
Ведющенко В.В.

при
секретарі:
Колєснік
С.Ю.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в залі судових засідань Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої злочином по
факту дорожно-транспортної пригоди (ДТП),-

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2008 року
позивач ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої злочином внаслідок ДТП.
Позов мотивував тим, що 05 серпня 2005 року близько 19 години він керував
власним транспортним засобом, автомобілем М-412 державний реєстраційний
номерНОМЕР_1 по польовій дорозі. При повороті праворуч йому на зустріч виїхав
автомобіль УАЗ 374102 державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить
відповідачу по справі. Зустрічний автомобіль виїхав на його напрямок руху,
водій зустрічного автомобіля не впорався з керуванням і на зустрічному для
водія автомобіля УАЗ узбіччі дороги допустив зіткнення з автомобілем під
керуванням позивача. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження середнього
ступеню тяжкості, знаходився тривалий час на стаціонарному  та амбулаторному лікуванні, на що витратив
для придбання ліків грошові кошти в сумі 370 грн.  Вартість поновлювального ремонту його
автомобіля складає 11198 грн.,  вартість
проведення авто товарознавчої експертизи
складає 350 грн., на поїздки в лікарню та на поїздки в смт.
Новоархангельск на судові засідання по розгляду кримінальної справи по обвинуваченню
відповідача в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, він витратив
903 грн. В зв»язку з ушкодженням здоров»я, спричиненням тілесних ушкоджень
середнього ступеню тяжкості,  перенесенні
фізичного болю,  не можливістю
спілкуватися з близькими з-за відсутності транспорту, втратою душевної
рівноваги, неодноразовими  судовими  засіданнями
у кримінальній  справі, яка була
порушена  по факту ДТП, він зазнав
значної моральної шкоди, яку оцінює в грошовому виразі в сумі 10000 грн.
Означені грошові суми позивач просить стягнути з ОСОБА_2  в рахунок відшкодування матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди.

В судовому засіданні позивач та його
представник  адвокатОСОБА_3заявлені  позовні вимоги підтримали повністю. Позивач
суду пояснив, що 05 серпня 2005 року приблизно о 19 годині, він керував власним
автомобілем  Москвич 412 по польовій
дорозі с.Трояни - с.Андріївка
Добровеличківського району з швидкістю близько 40 км/годину. На повороті
польової дороги, який огинає поле № 9
він побачив, як йому на зустріч
виїхав автомобіль УАЗ, що рухався по центру проїзжої частини дороги.
Рухаючи практично по узбіччю дороги по напрямку свого руху, з метою уникнення
зіткнення, він скерував свій автомобіль праворуч і  одночасно розпочав гальмування. Біля правого
узбіччя дороги в напрямку його руху, водій автомобіля УАЗ  не справився з керуванням свого автомобіля,
допустив зіткнення транспортних засобів. Обидва автомобілі отримали механічні
ушкодження та він отримав тілесні ушкодження. За фактом ДТП була порушена
кримінальна справа за ознаками злочину передбаченого  ч.1 ст.286
КК України. ОСОБА_2 , органом досудового слідства пред»явлено
обвинувачення в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України.  В подальшому кримінальна справа  закрита провадженням в зв»язку із закінченням
строків притягнення до кримінальної відповідальності. В добровільному  порядку відповідач відмовляється відшкодувати
йому у будь-який спосіб і у будь-якому розмірі завдну матеріальну та моральну (
немайнову) шкоду.

Відповідач ОСОБА_2та його представник адвокат
ОСОБА_4, в судовому засіданні позов не визнали. Відповідач суду пояснив суду,
що  05 серпня 2005 року він керував
належним йому на праві власності автомобілем УАЗ по польовій дорозі між
с.Трояни - с.Андріївка Добровеличківського району. Керував автомобілем особисто
він. На одному із поворотів дороги, який огинав поле із соняшником він побачив
піднятий пил, почав гальмувати, але від різкого гальмування його автомобіль
занесло в ліву сторону по напрямку його руху. В цей час він побачив  автомобіль Москвич 412 за кермом якого був
позивач по справі. Оскільки автомобіль УАЗ занесло на ліву сторону дороги по
напрямку його руху то внаслідок цього сталося зіткнення автомобілів. Обидва
транспортні засоби отримали механічні ушкодження та водій ОСОБА_1 отримав
тілесні ушкодження. В подальшому ОСОБА_1 проходив лікування  стаціонарно та амбулаторно. Своєї вини в
заподіянні ОСОБА_1 внаслідок ДТП тілесних ушкоджень відповідач не визнає,
оскільки вважає, що  ДТП сталося
внаслідок обопільної вини водіїв
учасників пригоди.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні
фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін:

05.08.2005 року о 19 годині ОСОБА_2,
являючись власником джерела підвищеної небезпеки, керуючи особистим автомобілем
УАЗ 374102 державний реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись по польовій
автодорозі між с. Андріївка - с. Трояни Добровеличківського району
Кіровоградської області з швидкістю біля 50 км/годину, порушив вимоги  правил дорожнього руху України п.11.2 та
п.13.3., не справився з керуванням транспортного засобу і допустив зіткнення з
автомобілем М-412 державний реєстраційний номерНОМЕР_1  під керуванням ОСОБА_1, який рухався по цій
же польовій дорозі в зустрічному для ОСОБА_2 напрямку.  В наслідок дорожно-транспортної події ОСОБА_1
отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з
переломом 2,3,6 ребер зліва, посттравматичногої бронхопневмонії, забою
шийно-грудного відділу хребта та забійної рани
і ссаден лівого плеча, які в сукупності згідно висновку  судово-медичної експертизи № 270 від
26.10.2005 року відносяться  до категорії
середнього ступеня тяжкості.

Постановою Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 26 вересня 2008 року, закрито кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_2 в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України на
підставі ст.49 КК України, в зв»язку із закінченням строків давності  притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальна справа закрита за нереабілітуючих підстав. Означена постанова
суду  набрала законної сили. Згідно до
листа непрацездатності № 635513 ОСОБА_1перебував на стаціонарному лікуванні
травм отриманих внаслідок ДТП в період з 05 серпня 2005 року по 16 вересня 2005
року. Згідно до фіскальних касових чеків та
документальної інформації
головного лікаря Добровеличківської ЦРЛ від 15.11.2005 року, ОСОБА_1  придбав за власні кошти та прийняв  в період лікування лікарські препарати на
загальну суму 377,3 грн. Відповідно до висновку експертно-товарознавчого  дослідження для визначення матеріального
збитку ДТЗ № 3744 від 23 серпня 2005 року вартість матеріального збитку,
заподіяного власникові автомобіля М-412 ИЭ державний №НОМЕР_1 на 17 серпня 2005
року складає 2586,77 грн. Вартість відновлювального ремонту цього ж автомобіля
складає 11198,81 грн. Відповідно до висновку № 2095/18 судової авто-технічної
експертизи по дослідженню обставин зіткнення автомобілів УАЗ -374102 і М-412
від 21.12.2005 року,  в умовах даної ДТП,
дотримуючись прийнятого у країні двостороннього руху і керуючись вимогами
п.п.11.2 і 13.3 Правил дорожнього руху, обидва водії (автомобіля М-412 і
автомобіля УАЗ)   в умовах місця ДТП
повинні були рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, вибираючи
безпечну швидкість і забезпечуючи
гарантовано безпечні бічні інтервали. Діючи зазначеним образом за
Правилами дорожнього руху обидва водії автомобіля М-412 і автомобіля УАЗ мали
технічну можливість уникнути  розглянутої
ДТП. Відповідно до даних план - схеми до протоколу огляду місця пригоди від
05.08.2008 року, яку підписали обидва водії учасники ДТП при її складанні,
ширина проїзної частини складає 3,7 м. Ділянка дороги безпосередньо в районі
місця ДТП має заокруглення проїзної частини, що обмежує оглядовість в напрямку
руху обох автомобілів - учасників ДТП. Сумарна ширина автомобілів - учасників
ДТП складає 3,35м. (1,8м.+1.55м).

Місце зіткнення автомобілів зафіксовано на
смузі руху водіяОСОБА_1на відстані 0,2 м. від правого краю дороги по напрямку
руху водія ОСОБА_1 Траєкторія руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1
відображена на план-схемі по правому узбіччі дороги в напрямку його руху.

Відповідно до
ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана  одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, які завдано шкоди,
вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких  було завдано шкоди, розмір відшкодування
визначається  у відповідній частці
залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії
джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно
завдали шкоди, зобов»язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно до ч.2, ч.5 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі  володіє
транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що
є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не
доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно
до п.4 ч.2 ст.23 ЦК України,  моральна
шкода  полягає  у приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації фізичної
або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст.1167
ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними  рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно
до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 «Про практику
розгляду судами цивільних справ  за
позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна  особі
і  майну громадянина або заподіяна
майну юридичної особи,  підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла,  за умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній  причинний
зв'язок  та  є вина зазначеної особи,  а коли це було наслідком дії джерела
підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. При заподіянні шкоди
джерелом підвищеної  небезпеки  на
його володільця не  може бути
покладено обов'язок по її відшкодуванню, якщо вона  виникла
внаслідок  непереборної   сили
або   умислу потерпілого,  а  у
випадках,  передбачених спеціальним
законом  - тільки умислу
потерпілого.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов”язана довести ті обставини, на які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи
зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що  позовні вимоги позивача ОСОБА_1підлягають
задоволенню частково. При прийнятті рішення у справі, виходячи з конкретної
дорожної обстановки, розташуванню транспортних засобів після зіткнення,
враховуючи місце зіткнення автомобілів, які належать учасникам ДТП, суд вважає,
що  в скоєнні ДТП винні  обидва водії транспортних засобів, що стали
учасниками ДТП. При цьому суд прийшов до переконання, що ступінь вини водія
ОСОБА_2 в ДТП  складає 90% , а ступінь
вини водія ОСОБА_1 в ДТП складає 10 %. Дане переконання суду базується на тому,
що дійсно обидва водії повинні були дотримуватись вимог п.11.2 та п.13.3 ПДР України, щодо керування автомобілем, як найближче
до правого краю проїзної частини та дотримання під час зустрічного роз»їзду
безпечного інтервалу для забезпечення безпеки дорожнього руху. Виходячи з
відомостей відображених в план-схемі ДТП, яку сторони по справі не заперечують,
в судовому засіданні встановлено, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 в
момент зіткнення повністю знаходився на смузі руху автомобіля під керуванням
ОСОБА_1, що підтверджується відстанню
між місцем зіткнення до краю проїзної частини по напрямку руху
водіяОСОБА_1і ця відстань складає 0,2 м. Сліди протектора коліс автомобіля під
керуванням ОСОБА_1, які відображені на план-схемі ДТП знаходяться на відстані
2, та 2,4 м. по узбіччю дороги  від краю
проїзної частини по напрямку його руху, що підтверджує той факт, що водій
ОСОБА_1 до моменту зіткнення транспортних засобів, не рухався по центру дороги,
не рухався по умовній смузі руху водія ОСОБА_2 За даних обставин суд вважає, що
водій ОСОБА_2, безпосередньо перед зіткненням автомобілів, не дотримався вимог
щодо руху автомобілем як найближче до правого краю дороги по напрямку свого
руху,  не вірно обрав характер
маневрування автомобілем, не забезпечив безпечного зустрічного роз»їзду  транспортних засобів, не правильно оцінив
дорожну обстановку, застосував екстрене гальмування без врахування ґрунтового
покриття автодороги, внаслідок чого виїхав на зустрічну умовну смугу руху та
допустив зіткнення з автомобілем  під
керуванням позивача у справі. В діях водія ОСОБА_2  і негативними наслідками, які наступили
внаслідок ДТП суд вбачає прямий причинний зв»язок.

Оскільки вартість відновлювального
ремонту автомобіля, що належить позивачу, згідно експертного висновку складає
11198 грн. то з відповідача слід стягнути на користь позивача  пропорційно до ступеня його вини в ДТП,
майнове відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача.
Суд вважає, що позивач в судовому засіданні повністю довів належними і
допустими доказами по справі, той факт що на придбання медикаментів для
лікування внаслідок ДТП він витратив
власних коштів у сумі 377,3 грн. Виходячи з вимог ч.1 ст. 1195 ЦК
України, з урахуванням меж позовних вимог в цій частині, суд вважає, що з
відповідача на користь позивача слід стягнути вартість витрачених позивачем
коштів на придбання ліків у сумі 370 грн. Вирішуючи питання про  відшкодування позивачу вартості проведення  експертно-автотоварознавчого дослідження у
сумі 350 грн., суд вважає, що дана вимога позивачем  в судовому засіданні не доведена, оскільки
позивач не надав суду  письмовий
(фіскальний чек або інший платіжний документ) або ж інший доказ про оплату ним
вартості  названого дослідження.
Вирішуючи вимогу про відшкодування позивачу вартості придбаного ним пального у
сумі 903 грн., суд вважає, що ця вимога позивачем  в судовому засіданні не доведена, оскільки
позивач не довів необхідність пересування в лікарню при амбулаторному лікуванні
та для прибуття в судові засідання по розгляду кримінальної справи відносно
відповідача автомобільним, а не автобусним сполученням. Вирішуючи позовну
вимогу про відшкодування позивачу моральної (немайнової) шкоди суд вважає, що
позивачу було завдано внаслідок ДТП середнього ступеню тяжкості тілесних
ушкоджень, внаслідок чого він переносив тривалий фізичний біль, окрім цього суд
переконаний, що позивач зазнав моральної шкоди внаслідок пошкодження його
майна, тому в сукупності  завдана
позивачу моральна (немайнова) шкода в грошовому виразі повинна бути
відшкодована відповідачем по справі,  як
моральна (немайнова) шкода завдана злочином передбаченим ч.1 ст. 286 КК
України. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд
виходить із засад розумності, справедливості, базуючись на конкретних
обставинах справи. На переконання суду розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди повинен становити 7500 грн.
на користь позивача. Оскільки позивач в силу ст.4 Декрету КМУ № 7-93 від
21.01.1993 року «Про державне мито» та п.2 ч.3 ст. 81 ЦПК України, при
зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору то  судовий збір слід стягнути з відповідача на
користь держави  пропорційно до
задоволеної частини позовних вимог за правилами ч.3 ст.88 ЦПК України.

З огляду
на викладене вище, керуючись ст.ст.60,81, 88, 212-
215, 218 ЦПК України, ст. ст. 23, 1166,1167, 1187, 1188, 1195 ЦК України, п.2
постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 «Про практику
розгляду судами цивільних справ  за
позовами про відшкодування шкоди» суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовільнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, проживаючогоАДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження проживаючого
с. Трояни Добровеличківського району Кіровоградської області, в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди на поновлюваний ремонт автомобіля М-412
державний реєстраційний номерНОМЕР_1- 10078,2 грн.( десять тисяч сімдесят вісім
гривень 20 коп); в рахунок відшкодування матеріальної шкоди  пов»язаної з матеріальними витратами на
придбання медикаментів у сумі 370 грн. (триста сімдесят гривнів); в рахунок
відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої злочином 7500 грн. (сім
тисяч п»ятсот гривень). В решті позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Стягнути
з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, проживаючого АДРЕСА_1 на користь
держави:  державне мито за вимогою
майнового характеру в сумі 104,48 грн.(сто чотири гривні 48 коп);  за вимогою про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, державне мито згідно до ч.3 п.п. «ж» п.1 ст. 3 Декрету КМУ № 7-93 від 21.01.1993 року «Про державне мито»
в сумі 375 грн. (триста сімдесят п»ять гривнів); витрати пов»язані з
інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи в суді в сумі 30 грн.(
тридцять гривнів).

Рішення суду
вступає в законну силу  через десять днів
з моменту його проголошення в разі не надходження до суду першої інстанції в
цей же строк документів апеляційного провадження. Рішення суду може бути
піддане апеляційному оскарженню шляхом подачі до Апеляційного суду
Кіровоградської області через Добровеличківський районний суд   апеляційної скарги на протязі двадцяти днів
з моменту подачі до Добровеличківського районного суду заяви про апеляційне
оскарження рішення суду. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана до суду першої інстанції, який розглянув справу по суті на протязі
десяти днів з моменту проголошення рішення суду.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області                                                                               В. В.
Ведющенко