Справа № 2-879/2008р.
квітня 2008р.  Самарський районний суд
м.Дніпропетровська у складі:
Головуючого, судді
при  секретарі                                                  Шамета І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Восьма
дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого
у спільній сумісній власності,
03 березня 2008 року позивач звернулася до суду з позовом
до Дніпропетровської міської Ради, третя особа -
Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення часток у
праві власності на квартиру.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим,
що з 31 грудня 1959 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Їм на
праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою АДРЕСА_1.
Зазначена квартира складається з двох
житлових кімнат, кухні, коридору, санвузлу, загальною площею 44,7 кв.м,
житловою площею  29, 2 кв. м.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2помер.
Онук - ОСОБА_3, на ім'я якого ОСОБА_2у 1998
році склав заповіт, від прийняття спадщини відмовився на користь ОСОБА_1
Після смерті чоловіка ОСОБА_1 у шестимісячний
термін звернулася до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори,
проте внаслідок відсутності визначення часток у праві спільної сумісної
власності на квартиру, нотаріус Восьмої ДДНК 15 лютого 2008 року не зміг
оформити спадщину, оскільки за життя спадкодавців між ними не було укладено
угоди про визначення часток кожного у праві власності на квартиру. Зазначені
обставини явилися причиною звернення до суду із цим позовом.
Просила визнати, що частка власності
померлого ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2 частину.
Позивач у судовому засіданні свій позов
Відповідач, Дніпропетровська міська рада,
представник якої у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним чином.
Представник Восьмої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. 08.04.2008 р. на
адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи, згідно з якими остання
не заперечувала проти позову та просила розглянути справу за відсутності її
представника (а.с. 16).
Суд,
вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 31 грудня 1959 року
ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.8). Їм на праві
спільної сумісної власності належала квартира за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10).
Зазначена квартира складається з двох
житлових кімнат, кухні, коридору, санвузлу, загальною площею 44,7 кв.м,
житловою площею  29, 2 кв. м (а.с. 11)
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. ).
Онук - ОСОБА_3, на ім'я якого ОСОБА_2у 1998
році склав заповіт, від прийняття спадщини відмовився на користь ОСОБА_1 (а.с.
Після смерті чоловіка ОСОБА_1 у шестимісячний
термін звернулася до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори,
проте внаслідок відсутності визначення часток у праві спільної сумісної
власності на квартиру, нотаріус Восьмої ДДНК 15 лютого 2008 року не зміг
оформити спадщину, оскільки за життя спадкодавців між ними не було укладено
угоди про визначення часток кожного у праві власності на квартиру (а.с. 7).
Згідно письмового пояснення нотаріуса,
витягів із спадкового реєстру, ОСОБА_2 16.10.1998 року склав заповіт на
ОСОБА_3, 13.02.2008 року до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної
контори звернулися: ОСОБА_3 - із заявою про відмову від спадщини за заповідом і
за законом на користь дружини померлого - ОСОБА_1; ОСОБА_1 - із заявою про
прийняття спадщини за законом (а.с. 16-24).
Вказані вище спірні правовідносини
регулюються Цивільним кодексом України.
В силу ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця
і народжені живими після відкриття спадщини.
Як було встановлено судом, позивач вчасно звернулася до
нотаріуса з відповідною заявою, прийнявши спадщину, крім того, мешкала разом з
померлим на день його смерті.
Як видно з матеріалів справи, позовних вимог, позивач
ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на спадщину внаслідок відсутності
визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру.
В силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність
вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна
Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві
спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за
домовленістю співвласників або законом.
З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані
договором, ані законом не встановлено спільну сумісну власність на квартиру,
щодо права спільної сумісної власності зазначено у свідоцтві про право
власності на квартиру (а.с. 10), а тому можна вважати, що ця квартира належала
подружжю ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, отже, за правилом ч. 1
ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників були рівними, по &frac12; кожному.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх
сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, оскільки встановлення часток у праві спільної сумісної
власності необхідно позивачеві для реалізації свого права на спадкування у
встановленому порядку.
Керуючись ст.ст. 355, 357 ЦК України, ст.ст.4-8, 10, 11,
18, 57-60, 131, 169, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд
Визначити, що частка власності померлого ОСОБА_2 на
квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2 частину.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,
що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було
подано.

Рішення суду може бути
оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області
через Самарський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя             (підпис)                     А.О. Сухоруков

З оригіналом згідно.

Суддя                                                 А.О.
Сухоруков

Рішення набрало законної сили 06 травня 2008 року.

Суддя                                                 А.О.
Сухоруков