ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
Справа №2-2874/08
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

16 грудня 2008 року Ленінський районний суд м.Севастополя
в складі: головуючого судді - Балюкової К.Г.

при
секретарі -     Родічевій Г.В., Усатій
Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу за договором позики від 21 травня 2007 року у сумі 70700 грн., просить
стягнути на його користь за прострочення виконання грошового зобов'язання суму
боргу з урахуванням передбачених п.5.2 договору пені у розмірі 200% від облікової
ставки НБУ, яка діє у період, за який буде нараховуватися пеня за кожен день
прострочення, що складає 6452 грн., передбачений п. 5.3 договору позики штраф у
розмірі 100% от суми позики, який складає 70700 грн., за порушення строку
повернення позики передбачену п. 5.4 договору суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також уплатити
позикодавцю 40% річних від простроченої суми, що складає 14333 грн. Крім
іншого, просить суд стягнути з відповідача індекс інфляції за весь час
прострочення у розмірі 9049,60 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідно до
умов договору  відповідач був повинен
повернути суму позики не пізніш 30 вересня 2007 року, однак борг ним повернутий
не був, на неодноразові звернення позивача з вимогами про повернення боргу,
відповідач не відповідав, суму боргу до даного часу не сплатив.

В
судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог
в повному обсязі, вказував на те, що позивач надав відповідачу у борг 70700
грн., зобов'язання сплатити борг згідно договору позики та доданої до нього
розписці про отримання суми грошей є підставою виникнення у відповідача
боргових зобов'язань перед позивачем, на підставі яких він просить стягнути з
відповідача заборгованість яка складає суму позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату,
місце і час судового засідання повідомлявся згідно вимог діючого законодавства,
про причини неявки суд не повідомив.

Раніше у попередньому судовому засіданні відповідач не
заперечував той факт що отримав у борг суму у розмірі 70700 грн., звертав увагу
суду на те, що гроші він отримав для сумісного з позивачем заняття
підприємництвом, зобов'язався погасити заборгованість ближчим часом.

Визнаючи
наявні матеріали справи про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд
знаходить можливим, згідно зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, розглянути справу у
відсутність відповідача та постановити рішення.

Суд,
вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, а
також надані докази, знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що
підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що 21.05.2007 року між сторонами був укладений договір позики на
суму 70700 грн., на підтвердження якого відповідачем була також написана
боргова розписка, оригінали вказаних документів знаходяться  в матеріалах справи. Згідно умов договору
позики, позивач передав відповідачу суму у розмірі 70700 грн., яка була ним
отримана того ж дня, що підтверджується його особистим підписом, та
зобов'язався повернути суму боргу в строк не пізніше 30.09.2007 року.

Відповідно
до ч.1 ст.1049 Цивільного Кодексу України позичальник  зобов'язаний
повернути  позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі
або  речі,  визначені
родовими ознаками,  у  такій
самій кількості,  такого самого
роду та такої самої якості,  що були
передані йому позикодавцем) у  строк  та  в
порядку, що встановлені договором.

Судом
встановлено, що сума боргу відповідачем позивачу до теперішнього часу не повернута,
відомості про виконання прийнятих на себе зобов'язань відповідач суду не надав,
з матеріалів справи вбачається ухилення відповідача від врегулювання спірних
відносин з позивачем  у добровільному
порядку,  у зв'язку з чим, сума боргу у
розмірі 70700 грн. підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

Згідно
ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, яка встановлюється договором, якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки
Національного банку України.

Відповідно  до умов договору, у разі несвоєчасного
виконання боргових зобов'язань, відповідач зобов'язаний до сплати суми боргу з
урахуванням передбачених п.5.2 договору пені у розмірі 200% від облікової
ставки НБУ, яка діє у період, за який буде нараховуватися пеня за кожен день
прострочення, що складає 6452 грн., передбачену п. 5.3 договору позики
неустойку у розмірі 100% от суми позики, який складає 70700 грн., за порушення
строку повернення позики передбачену п. 5.4 договору суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також уплатити
позикодавцю 40% річних від простроченої суми, що складає 14333 грн.

Разом
з тим, згідно з ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Оскільки
розмір пені за договором значно перевищує розмір заборгованості відповідача за
кредитним договором, суд вважає за можливе застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК
України та зменшити розмір неустойки (штрафу) сплата якої у сумі 70700 грн.
передбачена п. 5.3. договору, та стягнути її на користь позивача у сумі 20000
грн. При цьому суд засновує свою позицію щодо зменшення суми неустойки (штрафу)
на тому, що вказана норма не обмежує право суду на застосування її приписів
навіть якщо відповідач не заявляє відповідного прохання під час розгляду
справи.

Таким
чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу за договором
позики від 21 травня 2007 року у сумі 70700 грн., за прострочення виконання
грошового зобов'язання суму боргу з урахуванням передбаченої п.5.2 договору
пені у розмірі 6452 грн., неустойку у розмірі 20000 грн., за порушення строку
повернення позики передбачену п. 5.4 договору суму боргу у розмірі 40% річних
від простроченої суми, що складає 14333 грн., індекс інфляції за весь час
прострочення у розмірі 9049,60 грн., а всього 120535,60 грн., зазначена сума
повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Відповідно
до ст.88 Цивільного процесуального Кодексу України підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача витрати, понесені їм у зв'язку із сплатою
судового збору в сумі 1700 грн., та витрати з ІТЗ в сумі 30 грн.

На
підставі ст.ст. 526, 527, 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного Кодексу
України, керуючись ст.ст.10,11,209, 212, 214-215, 224-226 Цивільного
процесуального Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 70700
грн., пеню за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 6452
грн., неустойку у розмірі 20000 грн., 40% річних від простроченої суми у
розмірі 14333 грн., індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 9049,60
грн., а всього 120535,60 грн.,   судові
витрати враховуючі сплату судового збору, витрат з ІТЗ в сумі 1730 грн., а
всього  стягнути 122265,60 грн.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста
Севастополя через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-яенний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
- підпис

КОПІЯ ВІРНА

Суддя Ленінського
районного

суду м. Севастополя                                      К.Г.
Балюкова