Справа №2-10/08
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м     У к р а ї н и

06
лютого 2008 року Балаклавський районний суд м. Севастополя в складі:

головуючого
- судді Гавури О.В.,

при
секретарі -          Лесіній Т.Ю.

за участю представника позивача -
Жданова А.А.,

представника відповідача -
ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в залі суду)
в місті Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3, приватного
підприємства „Генуя-Крим” про спонукання до виконання дії та відшкодування
матеріального збитку та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2.
в квітні 2006 року звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3.,
приватного підприємства „Генуя-Крим” (далі ПП „Генуя-Крим”), мотивуючи свої
вимоги тим, що відовідачі, являючись власниками приміщення над її квартирою, в
порушення санітарно-технічних умов та правил експлуатації будинку,
перепланували його, встановивши санітарний вузол над її житловою кімнатою, не
маючи на це дозволу компетентного органу. В результаті необережного
користування санітарним вузлом затопили її квартиру, спричинивши матеріальну
шкоду та моральні збитки. Просить зобов”язати відповідачів демонтувати та
перенести санітарний вузол в інше місце, яке не було б розташоване над
житловими приміщеннями її квартири, стягнути з відповідачів в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 9 274 грн., в рахунок відшкодування моральної
шкоди 1 700 грн. та покласти на відповідачів судові витрати.

В
судовому засіданні позивачка та її представник позивні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник
відповідача позивні вимоги не визнала, пояснивши, що з висновку експерта не
вбачається, що підставою для ремонту квартири відповідачки є залив водою з
другого поверху. Вважає, що відсутні і підстави щодо спонукання відповідача до
демонтажу та перенесення санвузлу в інше місце в приміщенні, оскільки
каналізування та водопостачання другого поверху проведено відповідачем за
проектом компетентної організації, та в даний час відповідач проводить
оформлення його відповідно до чинного законодавства України. Просить в
задоволенні позову відмовити.

Суд
заслухавши позивачку, її представника, представника відповідача, свідків,
експерта, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлені такі фактичні обставини та
правовідносини сторін.

Позивачка ОСОБА_2. на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 09.03.1994 р., виданого органом приватизації житлового
фонду Орендним підприємством „Балаклавське”, має на праві спільної часткової
власності квартиру АДРЕСА_1, що зареєстровано в БТІ та ДРОНМ м.Севастополя
-1.06.1994р. за №11607.

Згідно
договору-купівлі продажу від 02.12.1998 р., зареєстрованого в БТІ та ДРОНМ
м.Севастополя за №134 від 18.02.1999р., відповідач - ПП „Генуя-Крим” є
власником приміщення, що розташоване на другому поверсі цього ж будинку
(а.с.     ).

Таким
чином, належним відповідачем по справі є ПП „Генуя-Крим” та зобов”язання щодо
демонтажу, перенесення санітарного вузлу та відшкодування шкоди майну позивачки
необхідно покласти на нього.

Проект на
каналізування та водопостачання, виконаний Севастопольським філіалом Державного
науково-дослідного та проектно-вишукувального інститута НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ,
та узгоджений з відповідними комунальними підприємствами і дозвільними
державними органами, які дали позитивний висновок за розробленим проектом.

Судом
встановлено, що Балаклавською РДА м.Севастополя було розглянуто звернення та
документи з питання узгодження реконструкції приміщень на другому поверсі офісу
ПП „ГенуяКрим” за адресою: вул.Кірова, 17.

Як вбачається з
листа Балаклавської РДА м.Севастополя за вих.№375/15-4 від 04.02.2008 р.,
зважаючи на результати технічного обстеження нежилих приміщень інспекцією ДАБК
від 18.12.2007 р. №3564, акту санітарного обстеження нежилих приміщень
Балаклавської СЕС від 01.02.2008 р. відповідачем отримано дозвіл на виконання
переобладнання приміщень офісу та подальшого його оформлення.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги в частині спонукання відповідача до
демонтажу та перенесення санвузлу в інше місце в приміщенні необгрунтовані та
задоволенню не підлягають.

Що стосується
вимог про відшкодуваня матеріального збитку та моральної шкоди, судом
встановлене наступне.

Як вбачається
з акту від 03 лютого 2006 року кімната 1-3, площею 14,8 кв.м, квартири
позивачки була залита водою з другого поверху.

Цей факт підтвердили в судовому засіданні і
свідки ОСОБА_4., ОСОБА_5. Вони пояснили, що 03 лютого 2006 року, їх запросила
позивачка до своєї квартири, в одній із кімнат позивачки зі стелі лилася вода,
на полу вода піднялася вище плінтуса, були замочені речі, що знаходилися в
кімнаті: одіяла, подушки, постільна білизна.

Відповідно
до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з
п.18 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і будинковими
територіями”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 08.10.1992 р.
за №572, відповідальність за зберігання житлових та пдсобних приміщень квартир
та технічного обладнання будинків, а також зобов”язання усувати несправності в
квартирі покладається на власника квартири.

Визначаючи
розмір матеріальної шкоди, заподіяної в результаті затоплення квартири, суд
виходив з наступного.

Як
вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №470 від
20.03.2007р. для відновлюючого ремонту кімнати 1-3 необхідно виконати наступні
будівельно-ремонтні роботи: замінити шпалери на площі 48,2 м2, замінити
покриття на полу на площі 14,8 м2, відремонтувати тинькуватий шар стін та стелі
на площі 50,15 м2, замінити покриття з плиток на стелі на площі 14,8 м2.

Вартість
вищевказаних робіт, включаючи будматеріали, необхідних для проведення робіт,
згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи, проведеної
в суді складає 3783 грн.

Проведеною
по справі раніше судовою будівельно-технічною експертизою №470 від
20.03.2007р., визначалась вартість повного відновлюючого ремонту квартири
АДРЕСА_1 з урахуванням всіх причин намокання зовнішніх стін, а саме:
відсутності гідроізоляції фундаментів, обладнання санвузлу на другому поверсі з
розміщенням зливової труби по зовнішній стіні з відступом від будівельних норм
та правил, засмітненість зливової каналізації.

Відповідно
до ст.1166 ЦК України, пояснень, що містяться в п.9 Пленуму Верховного Суду №6
від 27.03.1992 р. „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди”, особа, яка заподіяла шкоду, зобов”язана відшкодувати його
у повному обсязі, потерпілому відшкодовуються збитки відповідно з реальною
вартістю робіт, які необхідно призвести для виправлення пошкодженої речі.

Висновки
додаткової судової будівельно-технічної експертизи найбільш об”єктивно
відображають розмір шкоди, заподіяної майну позивачки, так як при її проведенні
ураховувались, пошкодження, заподіяні кімнаті в результаті неправомірних дій
відповідача, з урахуванням стану та особливостей конструкції будинку, була
визначена реальна вартість робіт та використаних матеріалів, необхідних для
усунення заподіяних пошкоджень.

Вирішуючи
позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до
наступного.

Приймаючи
до уваги, що в результаті неправомірних дій відповідача - ПП „Генуя-Крим”, яке
не виконало свого зобов”язання утримувати в справності технічне обладнання в
приміщенні, яке належить йому на праві приватної власності, майну позивачки
була заподіяна шкода, її життєвий уклад був тимчасово порушений, що спричинило
моральні страждання, керуючись принципом розумності та справедливості, суд
приходить до висновку про те, що позовні вимоги в цій частині підлягають
частковому задоволенню, на суму 1000 грн.

Вирішуючи
питання про розподіл судових витрат, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо
позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На
підставі викладеного, відповідно до ст.ст.1166, 1192 ЦК України, керуючись
ст.ст.60, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги
ОСОБА_2до приватного підприємства „Генуя-Крим” про спонукання до виконання дії
та відшкодування матеріального збитку, моральної шкоди - задовольнити частково.

В задоволенні
вимоги про зобов”язання демонтувати та перенести санітарний вузол в інше місце
- відмовити.

Стягнути з
приватного підприємства „Генуя-Крим” на користь ОСОБА_2    3 783 (три тисячі сімсот вісімдесят три)
грн. в рахунок відшкодування матеріального збитку, 1000 (одну тисячу) грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди, судові витрати: судовий збір у розмірі
67 грн. 27 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
- 30 грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи - 237
грн. 08 коп.

Стягнути з
приватного підприємства „Генуя-Крим” на користь держави судовий збір у розмірі
4 грн. 64 коп.

В іншій частині
позовних вимог - відмовити.

Рішення  суду
може бути оскаржене до апеляційного суду м. Севастополя через
Балаклавський районний суд м. Севастополя шляхом подання  в 10-денний термін з моменту проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження рішення суду й подання в термін 20
днів після цього апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: