Справа
№ 2- 393/2008
№ 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
червня 2008  року Балаклавський районний
суд міста Севастополя в складі:

головуючого
- судді   Ліморенко І.І.,

при
секретарі -   Степанової Ю.Ю.,

за
участю: представника позивача  - ОСОБА_2

представника позивача -
ОСОБА_3

третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні (в залі суду) в місті Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до Фонду Комунального Майна Севастопольської міської
Ради про визнання права власності на домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся
до суду з позовом до Фонду Комунального майна Севастопольської міської
Ради  про визнання права власності  на домоволодіння - АДРЕСА_1, мотивуючи свої
вимоги тим, що з 21.07.1958 р., тобто з моменту народження,  позивач зареєстрований та мешкає у
вищевказаному домоволодінні. Домоволодінням АДРЕСА_1 позивач користується сам,
інші члени сім'ї були зняті із реєстраційного обліку та виїхали з нього у
різний період часу. Однак,  він не має
права власності на вказане домоволодіння, тоді як оформив технічний паспорт на
АДРЕСА_2 у зв'язку  з чим просить визнати
за ним право власності на  вказане
домоволодіння, загальною площею 53.9 кв.м., а також на прибудови та інші
побутові споруди.

Позивач
та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що  визнання права власності за позивачем  на підставі ст.. 344 ЦК України, а саме за
набувальною давністю може бути  тільки з
01.01.2011 р.

Третя
особа - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала.

Суд,
вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до
висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані на законі та не підлягають
задоволенню по наступних підставах.

Згідно
ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на
нерухоме майно набувається за рішенням суду, у випадку коли особа яка
добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно,
якщо інше не встановлено ЦК України.

Згідно
п.4 заключних та перехідних положень ЦК України, даний  кодекс застосовується до цивільних  відносин , що виникли після набрання ним
чинності, тобто з 01.01.2004 р.

Пункт
8 Перехідних та заключних положень ЦК України передбачає, що правила ст.. 344
ЦК України про набувальну давність розповсюджується також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки до набрання ЦК України від 01.01.2004
р.  чинності.

Як
вбачається з копії домової книги, позивач користується  домоволодінням АДРЕСА_1 з 1958 р., тобто
правовідносини виникли з 1958 р. (а.с.17).

Згідно
матеріалам справи  вироком Балаклавського
районного суду м. Севастополя  від
19.02.1997 р. позивач був засуджений до позбавлення волі строком на 7 років 1
місяць,  таким чином, позивач не міг
користуватися спірним домоволодінням більш 10 років безперервно   (а.с.
).

Крім того за вищевказаною адресою зареєстрована
ОСОБА_5. - донька позивача, що підтверджується довідкою  Балаклавської районної державної
адміністрації м. Севастополя від 10.10.2005 р. за НОМЕР_1 на а.с.      , та спростовує доводи позивача,  що інші
члени сім'ї зняті з реєстраційного обліку та виїхали з домоволодіння у
різний період  часу.

Згідно  ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу  своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України.

На
підставі викладеного, керуючись ст.. 344 ЦК України, ст.. 60, 209, 213-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1про визнання власності на домоволодіння АДРЕСА_1  - лишити без задоволення.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга прротягом 20 днів до Апеляційного
суду м. Севастополя через Балаклавський районний суд м. Севастополя з
попередньою подачею заяви про апеляційне оскарження, на котре законом
встановлений термін 10 днів.

Суддя: