Справа
№ 2-44
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М        У К Р А Ї Н И

12
травня 2008 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Смірнової Н.А., при секретарі Яценко А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а
н о в и в :

Позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просив
стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 7118 гривень 96 копійок,
100 гривень кошти за послуги спеціаліста та моральну шкоду у сумі 20000
гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 20 вересня 2006 року близько 21-00
години на проспекті Перемоги в м. Лозова, Харківської області сталася
дорожньо-транспортна пригода. Позивач на автомобілі марки ВАЗ-21-11, державний
номер НОМЕР_1, 1980 року випуску, який належить йому на праві приватної
власності стояв на правій стороні дороги на проспекту Перемоги, а відповідач по
справі, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки
ЗАЗ-110247, державний номерНОМЕР_2, рухався по проспекту Перемоги та допустив
наїзд на автомобіль позивача. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини
відповідача ОСОБА_2, про що свідчить адміністративний матеріал про притягнення
до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а також постанови
про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 286 КК України. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди автомобілю ВАЗ -21-11, державний номер НОМЕР_1,
що належить йому на праві приватної власності завдані технічні пошкодження, вартість
ремонту яких становить 7018 гривень 96 копійок, згідно із звітом № 179/06
дослідження спеціаліста - автотоварознавця від 3.11.2006 року, вартість послуг
спеціаліста - товарознавця становить 100 гривень. Крім цього позивачу завдана
моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 20000 гривень.

В
судовому засіданні 20 серпня 2007 року позивач уточнив свої позовні вимоги і
просив стягнути з відповідача по справі матеріальні збитки в розмірі 5512
гривень 51 копійку, кошти за послуги спеціаліста у розмірі 100 гривень та
моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

В
подальшому в судовому засіданні 22 квітня 2008 року ОСОБА_1. ще раз уточнив
свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі
7163 гривні 60 копійок, витрати на бензин для доставки найманим автомобілем
експерта в м. Лозова та назад для огляду пошкодженого автомобіля в розмірі 264
гривні, витрати для придбання фотоплівки в розмірі 11 гривень 40 копійок, 531
гривню 15 копійок за проведення судової експертизи, судові витрати у розмірі 7
гривень 50 копійок за оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень, обґрунтовуючи вимоги тим, що
з вини відповідача 20 вересня 2006 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої йому спричинені матеріальні збитки та заподіяна моральна шкода
в вищевказаних розмірах. Моральну шкоду обґрунтував тим, що на протязі дуже
тривалого часу він не може користуватися належним йому автомобілем з вини
відповідача. Автомобіль був в гарному технічному стані, він для цього доклав
багато зусиль, а саме, будучи водієм за спеціальністю, сам власноруч ремонтував
автомобіль, перебрав та замінив кожну деталь в ньому, постійно слідкував за
його технічним станом. Автомобіль не підлягає відновленню, придбати новий він
не має матеріальної можливості. Із-за чого дуже страждає. В теперішній час він
змушений докладати зусиль для налагодження свого життя, в сім'ї із-за
відсутності автомобіля та в зв'язку з цим неможливості вирішувати нагальні
потреби виникають сварки. Окрім цього дружина зазнала тілесних ушкоджень
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стала інвалідом, не працює, дуже
хворіє, її необхідно возити в лікарняні заклади, донька народила дитину,
змушений був шукати автомобіль для її доставки в лікарню та відвідування, його
старенька мама, проживає окремо, потребує допомоги, він не має можливості із-за
відсутності автомобіля належним чином спілкуватися з друзями та родичами, та в
цілому порушений звичний уклад життя.

Відповідач
ОСОБА_2. уточнені позовні вимоги визнав частково, а саме визнав в частині
стягнення з нього матеріальної шкоди в розмірі 7163 гривні 60 копійок в іншій
частині позовні вимоги не визнав, пояснив при цьому, що дійсно 20 вересня 2006
року він знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки
ЗАЗ-110247, державний номерНОМЕР_2 рухався по проспекту Перемоги та допустив
наїзд на автомобіль позивача, в результаті чого були спричинені технічні
пошкодження автомобілю. Він
мав намір сплатити добровільно шкоду. Для чого пропонував позивачеві за свої
кошти відремонтувати автомобіль або купити йому анологічний автомобіль. Окрім
цого двічі направляв позивачу поштові перекази по 50 гривень кожний, але
позивач відмовився їх отримувати, а на теперішній час у нього не має можливості
сплатити матеріальну шкоду в повному обсязі. Вважає, що моральну шкоду своїми
діями він не спричиняв позивачу.

Перевіривши
матеріали справи, вислухавши думку сторін, заслухавши пояснення свідків, суд
знаходить уточнені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню,
оскільки в судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом
встановлено та підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується
сторонами, що позивач є власником автомобіля ВАЗ 2111, реєстраційний номер
НОМЕР_1, 1980 року випуску, а відповідач є власником автомобіля ЗАЗ - 110247,
державний номерНОМЕР_2.

20 вересня 2006 року близько
21-00 години на проспекті Перемоги в м. Лозова, Харківської області позивач на
своєму автомобілі стояв на правій стороні дороги на проспекту Перемоги, а
відповідач по справі, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, керуючи
автомобілем марки ЗАЗ-110247, державний номерНОМЕР_2 рухався по проспекту
Перемоги та допустив наїзд на автомобіль позивача. В звязку з чим сталася
дорожньо-транспортна пригода та були спричинені технічні пошкодження
автомобілю.

Відповідно
до ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка на праві власності володіє транспортним
засобом.

З
оглянутого судом адміністративного матеріалу № 3-3833 за 2006 рік вбачається,
що ОСОБА_2. притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення,
яке він скоїв 20 вересня 2006 року за статтею 130ч.1 КУпАП.

Вина
відповідача ОСОБА_2. у спричиненні матеріальної та моральної шкоди
підтверджується постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області
від 9 жовтня 2006 року про притягнення його до адміністративної
відповідальності, передбаченою ст. 130 КпАП України та постановами про відмову
в порушенні кримінальної справи МРВ ГУМВС України в Харківській області від 28
вересня 2006 року та від 22 грудня 2006 року, з яких вбачається, що дана
пригода трапилася з вини ОСОБА_2., який знаходячись в стані алкогольного сп'яніння,
керуючи автомобілем марки ЗАЗ-110247, державний номерНОМЕР_2, власником якого
він є рухався по проспекту Перемоги та допустив наїзд на автомобіль позивача.

З акту
огляду транспортного засобу від 15 жовтня 2006 року, проведеного за участю
відповідача, вбачається, що автомобілю ВАЗ 21011, державний номер НОМЕР_1, який
належить позивачу завдані пошкодження.

По
справі призначалися за клопотанням сторін автотоварознавчі експертизи, які були
проведені Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл.
професора М.С. Бокаріуса. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 12348
від 26 березня 2008 року матеріальна шкода, завдана позивачу в результаті
дорожньо-транспортної пригоди приймається ринкова вартість автомобіля на момент
дорожньо-транспортної пригоди та складає 7163 гривні 60 копійок.

Оцінюючи
вищенаведені висновки автотехнічної експертизи суд доходить висновку, що сума
матеріальних збитків на відшкодування завданої позивачу шкоди дорівнює ринковій
вартості автомобіля на момент пошкодження та складає 7163 гривні 60 копійок.

Оплата
експертизи № 9237 від 21 листопада 2007 року проводилася позивачем, що
підтверджується квитанцією від 2 жовтня 2007 року. Оплата експертизи № 12348
від 26 березня 2008 року проводилася відповідачем.

Витрати,
які понесені позивачем на проведення одного із вказаних досліджень,
підтвердженні їм документально, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, а саме в
розмірі 531 гривні 15 копійок. А тому підлягає відшкодуванню.

Разом з
тим вимоги ОСОБА_1. про стягнення витрат на доставку експерта для огляду
автомобіля з м. Харкова до м. Лозова і назад у розмірі 264 гривні та вимоги
щодо стягнення витрат на придбання фотоплівки у сумі 11 гривень 40 копійок
задоволенню не підлягають, оскільки належних доказів на підтвердження цих
витрат він не представив.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_3. пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1.. 20
вересня 2006 року вона разом з чоловіком знаходилася в автомобілі, чекали з
роботи доньку, відповідач, будучи в нетверезому стані, за кермом свого
автомобіля допустив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої постраждала
вона, бо їй були причинені тілесні ушкодження. В результаті чого вона зараз є
інвалідом 2 групи, та пошкоджений автомобіль, який не підлягає відновленню. Шкода
сім'ї завдана значна, як матеріальна так і моральна. Їй постійно треба
лікуватися, із-за стану здоров'я, їй важко їздити міським транспортом, а свого
автомобіля не має, в сімї часті конфлікти, чоловік дуже хвилюється з цього
приводу, у них є старенька мама, яка потребує їхньої допомоги, вона жила
окремо, тільки зараз її забрали, треба було постійно до неї їздити, відсутність
автомобіля завдала додаткових проблем. Їх донька в цей період народила дитину,
також необхідний був автомобіль. Чоловік відносився до автомобіля, як до живої
істоти, він всі ремонти робив своїми руками. Автомобіль був в дуже гарному
стані. Після дорожньо-транспортної пригоди у них зовсім перевернулося життя в
гіршу сторону. Для їх сім'ї це ціла трагедія.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_4. пояснив, що вони є співробітниками зі
ОСОБА_2., він працює механіком. На другий день після аварії на прохання
ОСОБА_2. вони разом з ним їздили до ОСОБА_1., оглядали його автомобіль. Видно
було, що автомобіль до аварії був в гарному технічному стані, хоча уже і
старий. В його присутності ОСОБА_2. пропонував відремонтувати автомобіль ,
пропонував з'їздити до м. Харкова та купити запасні частини, пропонував купити
аналогічний автомобіль. Від цих пропозицій ОСОБА_1. відмовився. ОСОБА_1. згоден
вирішити спір мирним шляхом тільки в тому разі, якщо ОСОБА_2. передасть йому
2000 доларів США та залишить йому розбитий автомобіль. На це не погодився
ОСОБА_2.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснив, що він знайомий ОСОБА_1., знає його на протязі тривалого часу. Бачив
автомобіль до ДТП, їздив на ньому. Автомобіль був в дуже гарному стані.
ОСОБА_1. перебрав його повністю сам, їздив за двигуном та іншими частинами в
Росію. Він пишався своїм автомобілем. Знає ОСОБА_1. як гарного водія та автослюсаря,
звертався інколи за допомогою. Після дорожньо-транспортної пригоди також
спілкувався з ОСОБА_1.. Він дуже страждає із-за того, що автомобіль розбитий та
його не можливо відремонтувати, казав, що в сім'ї із-за цього проблеми. Знаю,
що сім'я не заможна, купити новий автомобіль він не має можливості. Бачив його
дружину, вона казала, що із-за того, що отримала травму при ДТП стала хворіти,
стала інвалідом, не може працювати.

З
урахуванням наведеного у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і
правдивість фактів, повідомлених свідками. Їх показання об'єктивно
підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Оскільки
ОСОБА_2. винний в скоєнні пригоди, яка мала місце 20 вересня 2006 року суд,
вважає, що уточнені вимоги позивача в частині розміру матеріальної шкоди
обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Статтею
22 ЦК України встановлено, що особа якій завдано збитків, в результаті
порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, який особа зазнала  в зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила, або мусить
зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування
у меншому або більшому розмірі.

Відповідно
до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Позивачем
заявлені також вимоги про відшкодування моральної шкоди, вирішуючи які, суд
встановив наступне:

Внаслідок
ДТП, яка сталася з вини відповідача, позивач поніс матеріальні збитки від
пошкодження автомобіля. На протязі тривалого часу, майже 2 роки ОСОБА_1.,
позбавлений можливості користуватися транспортним засобом, що порушило
звичайний уклад його життя і його сім'ї та через неможливість підтримувати
стосунки з рідними, неможливість забезпечити собі та членам сім'ї звичних та
необхідних умов із-за відсутності транспорту, порушило нормальні життєві
зв'язки. Позивач змушений докладати зусиль для налагодження свого життя.

Виходячи
з наведеного суд визнає, що позивачу була заподіяна моральна шкода, однак
визначена ним сума компенсації значно збільшена, в зв'язку з чим не може бути з
цих підстав визнана соразмірно характеру та об'єму моральних страждань, які суд
визнав заподіяними. Тому суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню ОСОБА_1 у розмірі 3500 гривень, відмовляючи в іншій частині
позову.

Відповідно
до ст. 1167 ЦК України відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала провадиться за
наявності його вини.

У
відповідності ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно
до ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і
на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд
покладає на відповідача оплату судового збору на користь держави у розмірі 106
гривень 63 копійки та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 7
гривень 50 копійок на користь позивача, як винну особу в виникненні спору.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166,
1167, 1187, 1192 ЦК України, суд, -

в и р і
ш и в :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 7163 гривні 60
копійок.

Стягнути
зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 3500 гривень.

Стягнути
зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на користь держави у розмірі 7
гривень 50 копійок.

Стягнути
зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 531 гривню 15 копійок за проведення судової
експертизи.

В іншій
частині позову відмовити.

Стягнути
зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір р/р 0015 Лозівське УДК
банк ГУДКУ в Харківській області, МФО 851011, код 24134414 у розмірі 106
гривень 63 копійки.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги  або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:                                                                                     Н.А.
Смірнова