справа №2-1606/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13 березня 2008
року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого -
судді Грушицького А.І.,

при секретарі
Балицькій М. М. ,

з участю
позивача ОСОБА_1,

третьої особи на
стороні позивача ОСОБА_2,

представника
відповідача Бутейка М. М. ,

представника
третьої особи на стороні відповідача Шевчука Ю.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,  третя особа на стороні
позивача,  яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2,  до
Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області,  третя особа на стороні відповідача,  яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Луцька міська рада Волинської області,  про визнання недійсним рішення та
забезпечення належним житлом,

встановив:

У грудні
2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до УМВС України у Волинській
області про визнання спільного рішення профкому та адміністрації УМВС України у
Волинській області незаконним та зобов'язання надати жиле приміщення.

Зазначав,  що з 1987 року по 1994 рік перебував на
службі у Волинському обласному управлінні ДАІ. З 1988 року був взятий на
квартирний облік як такий,  що потребує
поліпшення житлових умов. З 1994 року перебував на пільговій черзі,  як інвалід війни.

22
листопада 2005 року спільним рішенням профкому та адміністрації УМВС України у
Волинській області йому було надано жиле приміщення - однокімнатна квартира
жилою площею 11, 9 кв. м.  та відмовлено
в наданні двохкімнатної квартири.

Посилаючись
на те,  що він має право на одержання
двохкімнатної квартири,  оскільки його
донька постійно проживає з ним,  просив
визнати незаконним рішення профкому та адміністрації УМВС України у Волинській
області від 22 листопада 2005 року про відмову у наданні йому двохкімнатної
квартири та зобов'язати відповідача надати йому з донькою двохкімнатну
квартиру.

Ухвалою
Луцького міськрайонного суду від 23 січня 2008 року постановлено допустити
ОСОБА_2 до участі в даній цивільній справі в якості третьої особи на стороні
позивача,  яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Суду пояснив,  що після розірвання шлюбу,  його дочка ОСОБА_2 постійно з ним проживала і
проживає,  а тому він має право на
одержання двохкімнатної квартири.

Просить
суд визнати недійсним рішення спільного засідання профкому і адміністрації
Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 22
листопада 2005 року,  яким йому
відмовлено у наданні двохкімнатної квартири,
зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України у
Волинській області надати двохкімнатну квартиру в будинку АДРЕСА_1.

Третя
особа на стороні позивача,  яка не
заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 в судовому засіданні
просить суд позов ОСОБА_1 задовольнити. Допитана в порядку  ст.  62
ЦПК України в якості свідка ОСОБА_2 пояснила,
що постійно проживає разом із батьком.
У квартирі АДРЕСА_2,  яка належить
її матері,  ніколи не проживала. У
вказаній

квартирі
певний період часу були зареєстровані з батьком,  але не проживали. Реєструвалися в квартирі
матері,  оскільки особи,  в яких ОСОБА_1 і ОСОБА_2 винаймали
житло,  не хотіли їх реєструвати.

Представник
відповідача Бутейко М. М.  в судовому
засіданні позов не визнав,  суду
пояснив,  що позивачу було надано
однокімнатну квартиру,  а підстав для
надання двохкімнатної квартири не було,
оскільки позивач перебував на квартирному обліку у складі однієї
особи,  тому що 30 червня 1998 року його
сім'я у складі трьох осіб отримала трикімнатну квартиру АДРЕСА_2. 2 липня 1998
року шлюб між позивачем і його дружиною був розірваний і за заявою ОСОБА_1 він
був виключений із числа осіб,  які отримали
квартиру АДРЕСА_2. На квартирний облік був узятий у складі однієї особи.

Представник
третьої особи на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шевчук Ю.В. просить
суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши
пояснення позивача ОСОБА_1,  третьої
особи на стороні позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Бутейка М. М. ,
представника третьої особи на стороні відповідача Шевчука Ю.В.,  показання свідків ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  дослідивши письмові докази,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 з 1987 по 1994
рік проходив службу в УМВС України у Волинській області. З 1989 року перебував
на обліку на покращення житлових умов. 4 липня 1994 року при виконанні
службових обов'язків отримав тяжкі тілесні ушкодження,  що призвели до втрати 80 % працездатності і
встановлення 2 групи інвалідності,  тому
з 1994 року перебуває на пільговій черзі для одержання житла як інвалід. Крім
цього,  є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії (а. с.  104).

22
листопада 2005 року спільним рішенням профкому і адміністрації УМВС України у
Волинській області йому відмовлено в наданні двохкімнатної квартири,  а надано однокімнатну квартиру. При наданні
житла комісією не включено до складу його сім'ї неповнолітню на той час
дочку,  так як в 1998 році вона була
включена в ордер на одержання кооперативної квартири АДРЕСА_2 разом з матір'ю.

Відповідно
до  ст.
47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює
умови,  за яких кожний громадянин матиме
змогу побудувати житло,  придбати його у
власність або взяти в оренду. Громадянам,
які потребують соціального захисту,
житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно
або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно  ст.  31
ЖК України громадяни,  які потребують
поліпшення житлових умов,  мають право на
одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або
громадського житлового фонду в порядку,
передбаченому законодавством.

Як
визначено у  ст.  37 ЖК України облік потребуючих поліпшення
житлових умов громадян,  які працюють на
підприємствах,  в установах,  організаціях,
що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову
участь у житловому будівництві,
здійснюється за місцем роботи,  а
за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік
громадяни,  які залишили роботу на цих
підприємствах,  в установах,  організаціях у зв'язку з виходом на пенсію.

Відповідно
до п. 55 Правил обліку громадян,  які
потребують поліпшення житлових умов,  і
надання їм жилих приміщень в Українській РСР,
затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня
1984 року № 470,  жиле приміщення
надається громадянинові на всіх членів сім'ї,
які перебувають разом з ним на квартирному обліку,  а також на дітей,  що народилися після взяття його на
облік,  і на дружину (чоловіка),  яка пізніше вселилася на жилу площу,  зайняту подружжям,  що перебуває на обліку.

Як
вбачається з матеріалів облікової справи,
рішенням житлово-побутової комісії УВС Волинського облвиконкому від 28
березня 1989 року постановлено включити в

списки черговості та внести в книгу ооліку для
отримання житла згідно поданої заяви ОСОБА_1 25 листопада 1994 року ОСОБА_1
подав заяву про включення до пільгової черги як інваліда другої групи.

Згідно
довідки від 12 березня 1998 року № 473 сім'я ОСОБА_1 складалася з трьох
осіб,  в тому числі: дружина ОСОБА_6 та
дочка ОСОБА_2 З довідки ЖЕК № 8 ЖБК від 4 липня 2002 року № 978,  вбачається,
що ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_2,
зареєстрований як піднаймач в квартирі АДРЕСА_3. Згідно довідок ЖЕК № 8
ЖБК від 27 лютого 2004 року № 173,  27
вересня 2004 року №766,  1 серпня 2005
року №735 ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_2,
зареєстрований як піднаймач в квартирі АДРЕСА_4.

Рішенням
Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 липня 1998 року
постановлено розірвати шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвати,  неповнолітню дитину ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
залишити при батькові ОСОБА_1. (а.с.
5). Розірвання шлюбу зареєстровано відділом РАГС Луцького міськвиконкому
15 липня 1998 року (а.с.  6).

На
підставі рішення виконкому Луцької міської ради від 30 червня 1998 року № 284
ОСОБА_6 видано ордер № 55 на кооперативну квартиру АДРЕСА_2 на сім'ю у складі
трьох чоловік,  в тому числі чоловіка
ОСОБА_1 та дочку ОСОБА_2 (а.с.  129).
ОСОБА_6 було знято з квартирного обліку,
на якому вона перебувала з 11 травня 1993 року як,  особа,
переселена із зони,  забрудненої
внаслідок Чорнобильської катастрофи. Рішенням виконкому Луцької міської ради
від 29 жовтня 1998 року № 500 постановлено виключити з ордера № 55,  виданого на підставі рішення виконкому від 30
червня 1998 року № 284 ОСОБА_1 згідно його заяви.

Оскільки
судом встановлено,  що ОСОБА_1 постійно
проживає разом з дочкою ОСОБА_2,  що
стверджується крім письмових доказів також показаннями свідків,  потребує поліпшення житлових умов,  а тому відповідно до п. п. 51,  52,  55
Правил обліку громадян,  які потребують
поліпшення житлових умов,  і надання їм
жилих приміщень в Українській РСР,  має
право на одержання двохкімнатної квартири.

На
висновок суду не впливають доводи представника відповідача про те,  що ОСОБА_2 була включена до ордеру на
квартиру АДРЕСА_2. До вказаного ордеру був включений також і сам позивач. На
момент видачі ордеру ОСОБА_2 була малолітньою та не могла самостійно обирати
місце проживання,  в тому числі вирішити
питання про виключення з ордеру. Крім того,
ОСОБА_6 не одержувала квартиру безоплатно за рахунок державного або
громадського житлового фонду,  а набула
її за рахунок пайових внесків як члена житлово-будівельного кооперативу.

Суд не
бере до уваги факти реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2,  належній ОСОБА_6,  оскільки судом встановлено,  що хоча вони й були зареєстровані у даній
квартирі,  фактично там не проживали.

З
матеріалів облікової справи вбачається,
що ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку разом з дочкою,  яка теж потребувала поліпшення житлових
умов,  що стверджується вищенаведеними
довідками житлово-експлуатаційних організацій.

На час
вирішення спору судом в будинку АДРЕСА_1 наявна нерозподілена двохкімнатна
квартира.

Тому суд
приходить до висновку,  що рішення
спільного засідання профкому і адміністрації УМВС України у Волинській області
від 22 листопада 2005 року,  яким
відмовлено ОСОБА_1 у наданні двохкімнатної квартири слід визнати недійсним та
зобов'язати УМВС України у Волинській області надати ОСОБА_1 двохкімнатну
квартиру в будинку АДРЕСА_5.

Керуючись
ст.
ст.  10,  11,
58,  60,  215,  ЦПК України,  на підставі  ст.  47 Конституції України,
ст.
ст.  31,  37 ЖК
України,  п. 51,  52,  55
Правил обліку
громадян,  які потребують поліпшення
житлових умов,  і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
недійсним рішення спільного засідання профкому і адміністрації Управління
Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 22 листопада
2005 року,  яким відмовлено ОСОБА_1 у
наданні двохкімнатної квартири.

Зобов'язати
Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області надати
ОСОБА_1 двохкімнатну квартиру в будинку АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.