АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-273/08                                                Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 року                                                                                                       м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Приймака В.М.

суддів :                        Мануйлова
Ю.С. Подліянової Г.С.

при
секретарі: Батарейній О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 8 листопада 2007
року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої особи:
Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, про визнання права на
успадкування за законом у першу чергу, визнання свідоцтв про право на спадщину
недійсними, визнання права власності на частину майна в порядку спадкування за
законом,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2006 р.
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення

останнього
від права на спадкування за законом спадщини, яка залишилася після померлого 31

жовтня 2005 р. ОСОБА_3, про
визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за

законом,
виданого 16 червня 2006 р. на ім'я
ОСОБА_1 державним нотаріусом 4-ї
Запорізької

державної
нотаріальної контори, про визнання за нею права власності на : АДРЕСА_1
АДРЕСА_2, автомобіль «Опель-Омега», державний номер НОМЕР_1, 1988 року

випуску,
в порядку спадкування за законом.

На обґрунтування
позовних вимог зазначала, що з жовтня 1999
р. проживала однією сім'єю з ОСОБА_3, вели спільне господарство, при цьому
шлюб у встановленому законом порядку між ними не реєструвався. Разом з ними
проживала її донька ОСОБА_4, 1987
року народження. В середині 2001
р. вона разом з ОСОБА_3 та донькою переїхали жити у належну йому АДРЕСА_1
та проживали у ній разом до жовтня 2005
р. Крім зазначеної квартири, ОСОБА_3 належали на праві приватної власності: АДРЕСА_2 та
автомобіль «Опель-Омега» державний номер.НОМЕР_1, 1988 року випуску,
який був ними придбаний за сумісно нажиті грошові кошти. ОСОБА_3 з 1998 р. офіційно не
працював та мав непостійні заробітки. Вона, у свою чергу, постійно працювала в
офіційному порядку, практично завжди всі доходи витрачала на оплату за
користування житлом (двома квартирами) та на комунальні послуги. ОСОБА_3, як
водій, страждав на професійне захворювання, а саме: ущемлення сидалищного
нерву, у зв'язку з чим час від часу був прикутий до ліжка, вона самостійно
займалася його доглядом та лікуванням. З жовтня

2

2002 p., коли
захворювання загострилося, він місяцями був прикутий до ліжка, не міг рухатися
та знаходився у безпорадному стані, завдяки лише інтенсивній терапії з боку
лікарів та її зусиллям, він став на ноги.

31 жовтня 2005
р. в результаті колото -
різаного поранення грудної клітини ОСОБА_3 помер.

Після його
смерті ОСОБА_3 з'явився його син, народжений поза шлюбом, та став пред'являти
вимоги щодо визнання за ним права власності на все майно, як за спадкоємцем
першої черги за законом. З 1999
р. відповідач тільки двічі навідував батька, ніякої матеріальної допомоги останньому не надавав і не
доглядав за ним, не брав участі у похованні батька. Вона одноособово понесла
всі витрати по організації похорону та похованню ОСОБА_3

Відповідач
неодноразово намагався проникнути у помешкання, де вона проживає, а також
протизаконно заволодівАДРЕСА_2,
а після закінчення шестимісячного терміну оформив спадщину на зазначену
квартиру у 4-й Запорізькій
державній нотаріальній конторі,
Крім того, ОСОБА_1 заволодів автомобілем, який був придбаний нею та
померлим ОСОБА_3 у період їх сумісного проживання та незаконно користується
ним.

У наступному
позивачка неодноразово уточнювала та доповнювала свої позовні вимоги.

В уточненому і
доповненому позові просить визнати за нею право на успадкування після смерті
ОСОБА_3 у першу чергу за законом, визнати недійсними свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане 21
вересня 2006 р. 4-ю Запорізькою
держнотконторою на ім'я ОСОБА_1 стосовно АДРЕСА_1 та свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане 2
жовтня 2006 р. 4-ю Запорізькою
держнотконторою на ім'я ОСОБА_1 стосовно автомобіля «Опель-Омега» державний
номер НОМЕР_1, 1988
року випуску, та визнати за нею право власності на вищезазначене жиле
приміщення та автомобіль. Від інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовилася.

Ухвалою
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2007
р. провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від
права спадкування, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 16 червня 2006 р. 4-ю Запорізькою
держнотконторою на ім'я ОСОБА_1 стосовно АДРЕСА_2, визнання за нею права
власності на вказану квартиру у зв'язку з відмовою позивачки від цих вимог
закрито.

В судовому
засіданні позивачка та її представник позов підтримали.

Відповідач
ОСОБА_1 проти позовних вимог ОСОБА_2 заперечував, вважаючи їх незаконними та
необгрунтованими. При цьому зазначив, що позивачка ніколи не проживала з його
батьком однією сім'єю, останній на тяжкі захворювання не страждав.

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 8 листопада 2007
року позов задоволено.

Визнано
за ОСОБА_2 право на успадкування у порядку закону у першу чергу після смерті

ОСОБА_3,
померлого 31 жовтня 2005 р.

Визнано
недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21 вересня 2006 р. на ім'я
ОСОБА_1 державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної
контори та свідоцтво про право на спадщину, виданого стосовно автомобіля
«Опель-Омега» державний номер НОМЕР_1, 1988 року випуску.

Визнано за
ОСОБА_2 право власності на АДРЕСА_1 та автомобіль «Опель-Омега» державний номер
НОМЕР_1, 1988 року випуску.

ОСОБА_1
звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими; порушення та неправильне застосування
судом-норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу,

розглянувши
справу у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши обставини справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_3 помер 31 жовтня 2005 р. і з цього ж часу у
відповідності до ч.2 ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина.

3

Районним судом з посиланням на
відповідні докази встановлено, і не заперечується сторонами, що померлому
ОСОБА_3 (а.с. 8, 9-13, 14-18, 19, 54 т.1) на
праві приватної власності власності належали :

· квартира
№ 8 житловою
площею 27, 7 кв.м.,
загальною площею 42, 02 кв.м.,
що знаходиться в АДРЕСА_2;

· квартира
№ 10, житловою
площею 20, 0 кв.м.,
загальною площею 37, 4 кв.м.,
що знаходиться в АДРЕСА_1;

-     автомобіль
марки "Опель-Омега", випуску 1988
року, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Судом з
посиланням на дані спадкової справи №
638 і інші докази (а.с. 41 звор., 44,
47 т.2)

також
встановлено, що син померлого ОСОБА_3 - відповідач у справі ОСОБА_1 прийняв
спадщину - вищезазначене
спадкове майно у повному обсязі як спадкоємець першої черги за законом у
відповідності до вимог ст. 1261
ЦК України і зареєстрував на себе право власності на нього.

Спадкоємці за
законом відповідно до ст. 1258 ЦК України одержують право на спадкування
почергово, при цьому кожна наступна черга одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємця попередньої черги, усунення їх від права на спадкування
або ж неприйняття ними спадщини чи відмови від неї. Виняток з цього правила
становлять випадки, коли
черговість одержання права на спадкування змінена нотаріально посвідченим
договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини (ч.1
ст. 1259 ЦК України),
"але такий договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере в ньому
участі, та спадкоємця, що має право на обов'язкову частку від спадщини.

Також згідно з
ч.2 ст. 1259 ЦК України зміна
черговості спадкування може здійснюватися на підставі рішення суду, за яким
фізична особа, яка є спадкоємцем наступних черг може спадкувати разом із
спадкоємцями тієї черги, що закликається до спадкування, за умови що вона
протягом тривалого часу опікувалася ,
матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 3 Сімейного
кодексу України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Судом, встановлено,
що ОСОБА_2 проживала із спадкоємцем однією сім'єю більш як п'ять років до часу
відкриття спадщини, тобто до 31
жовтня 2005 року,
вела з ним спільне господарство та перебувала у фактичних шлюбних відносинах,
опікувалася, матеріально забезпечувала та доглядала за померлим протягом
тривалого часу - з жовтня 1999
р. до дня смерті останнього, вказані обставини підтверджені, як показаннями
допитаних у суді свідків :
ОСОБА_5 (сусідки), ОСОБА_6, ОСОБА_7 (родичів померлого ОСОБА_3), ОСОБА_8, ОСОБА_9
(спільних знайомих), так і наданими позивачкою письмовими доказами: копіями
квитанцій про сплату на протязі 2001-2005
pp. за
квартиру та комунальних послуг за належні ОСОБА_3 жилі приміщення, які
проводились за рахунок їх спільного сімейного бюджету та зберігалися у неї (т.2
а.с. 57-101); копіями документів, які підтверджують той факт, що позивачка
одноособово несла всі витрати по похованню ОСОБА_3 (а.с. 21-23 т.1, а.с. 104
т.2), копіями трудових книжок (а.с. 24, 25 т.1).

Судом критично
сприйняті свідченняОСОБА_10, свідка з боку відповідача, яка розповідаючи про
свої стосунки з померлим,
не дала конкретних відповідей стосовно роботи ОСОБА_3, його особистого
життя. Крім того, вони спростовуються наведеними вище доказами.

На підставі
вказаних доказів суд прийшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_2 набула право
на спадкування за законом у четверту чергу.

Судом з
посиланням на відповідні докази також встановлено, що ОСОБА_3 з 1998 р. офіційно не
працював та мав непостійні заробітки, а позивачка працювала та одержувала заробітну
плату. ОСОБА_3 страждав як водій, професійним захворюванням: ущимленням
сидаліщного нерву, у зв'язку з чим час від часу не мав змоги рухатись, його
доглядом та лікуванням позивачка займалася самостійно, а з жовтня 2002 р. через
загострення хвороби, ОСОБА_3 не міг рухатися і місяцями був прикутий до ліжка,
тобто знаходився у безпорадному стані.

4

Зважаючи на
вказані обставини, суд прийшов до правильного висновку, що є всі підстави для
визнання за ОСОБА_2 право на спадкування після смерті ОСОБА_3 у першу чергу за
законом разом з сином померлого - відповідачем у справі.

При цьому суд,
пославшись на надані ОСОБА_2 докази, також взяв до уваги, що позивачка прийняла
спадщину у встановленому законом порядку, оскільки на час відкриття спадщини
постійно проживала зі спадкодавцем.

Згідно з ч.1 ст.
1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

Як вбачається з
матеріалів справи, спадкове майно складається з : квартира №
8 житловою площею 27,
7 кв.м., загальною площею 42,
02 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2; квартира № 10, житловою площею 20,
0 кв.м., загальною площею 37,
4 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1; автомобіля марки "Опель-Омега",
випуску 1988 року,
реєстраційний номер НОМЕР_1.
позивачка за ОСОБА_1

Під час судового
розгляду справи позивачка відмовилась від вимог про визнання свідоцтва про
право на спадщину за законом, видане 16
червня 2006 р. 4-ю Запорізькою
держнотконторою на ім'я ОСОБА_1 стосовно кв. № 8 житловою площею 27,
7 кв.м., загальною площею 42,
02 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2, та визнання за нею права власності на
вказану квартиру і ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2007 р. провадження у
справі в цій частині закрито.

Зважаючи на те,
що у власності відповідача залишилась вказана квартира, яка за своїми розмірами
перевищує житлову (на 7,
7 кв.м. ) та загальну площу (4,
62 кв.м. ) квартири №
10 та тривали строк експлуатації автомобіля (понад 17 років), у суду
були достатні підстави, визнавши за позивачкою право на спадкування у першу
чергу за законом після смерті ОСОБА_3 та виходячи з рівності часток у спадщині
кожного із спадкоємців за законом, визнати за нею право власності на квартиру
житловою площею 20, 0 кв.м.,
загальною площею 37, 4 кв.м.,
що знаходиться в АДРЕСА_1 та автомобіль марки "Опель-Омега", випуску 1988 року,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зважаючи на
викладене, посилання апелянта на те, що позивачка не довела суду наявність
тривалої опіки батька, його матеріального забезпечення, надання іншої допомоги,
наявність у батька безпорадного стану, похилого віку, тяжкої хвороби або
каліцтва, факт проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини, не можуть бути прийняті до' уваги, оскільки вони
спростовуються наявними у справі обставинами та відповідними їм доказами.

За таких
обставин , судова
колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції з'ясовані всі
обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору,
дана належна оцінка письмовим доказам у сукупності з доводами сторін, висновки
суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не
спростовують висновки суду першої інстанції, тому підстав для скасування
рішення немає.

Вирішивши
питання про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,
видане 21 вересня 2006 р. 4-ю Запорізькою
держнотконторою на ім'я ОСОБА_1 стосовно АДРЕСА_2 та свідоцтва про право на
спадщину за законом, видане 2
жовтня 2006 р. 4-ю Запорізькою
держнотконторою на ім'я ОСОБА_1 стосовно автомобіля марки OMEGA
випуску 1988 РОКУ,
об'єм двигуна 2 000 куб см
В, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1",
суд, разом з тим, в резолютивній частині рішення припустився в цій частині
неповноти, яка може бути усунена шляхом внесення відповідних змін до
резолютивної частини рішення.

Керуючись ст.
ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 8 листопада 2007
року у цій справі змінити. Викласти абзаци третій та четвертий резолютивної
частини рішення суду наступним чином: "
Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21 вересня 2006 р. 4-ю Запорізькою
держнотконторою на ім'я ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 та свідоцтво про право на спадщину
за законом, видане 2 жовтня 2006 р. 4-ю Запорізькою
держнотконторою на ім'я ОСОБА_1 на автомобіль марки OMEGA випуску 1988 РОКУ, об'єм
двигуна 2 000 куб см
В, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на в АДРЕСА_2та автомобіль марки OMEGA випуску
1988 РОКУ, об'єм двигуна 2000 куб см В, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1."

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, проте, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подачі скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.