Справа
№2-2405/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

25 листопада 2008 року                              Ленінський
районний суд м. Вінниці

в складі:

головуючого  судді
Зайцева А.Ю.

при секретарі              Станіславській І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

У своєму позові
ОСОБА_1. зазначила, що їй 15.06.06р. видано свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті матері ОСОБА_3 ., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. згідно якого
вона успадкувала 100% будинку з відповідною часткою господарських будівель і
споруд, що розташовані в АДРЕСА_1.
Суміжним користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_2 є відповідачка.

Рішенням виконкому
Вінницької міської ради народних депутатів від 26.06.75 р. під будівництво та
обслуговування будинку і господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1виділено
земельну ділянку площею 2135 кв. м .

Між суміжними
земельними ділянками, що розташовані в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ще в кінці 70-х
років були встановлені межові знаки шляхом спорудження дерев'яного паркану,
однак відповідачка в 2006 році знесла паркан і на межі весною 2007 року
збудувала тимчасову споруду у вигляді дощатого паркану. Крім того, порушивши
встановлені межі землекористування, відповідачка захопила частину належної їй
земельної ділянки, де посадила городні культури. Відповідачка продовжує
порушувати встановлені межі  користування
земельної ділянки і на неодноразові прохання усунути перешкоди в користуванні
земельної ділянки  не реагує, тому звернулась
до суду з проханням усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою,
зобов'язати відповідачку за її кошти та її силами поновити дерев'яний паркан,
який був встановлений на межі земельних ділянок, знести тимчасову дерев'яну
споруду у вигляді сараю, що збудований на межі земельних ділянок, заборонити
користуватись належною позивачці земельною ділянко.

Ухвалою Ленінського
районного суду м. Вінниці від 25.11.2008 року провадження  у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1.
про зобов'язання відповідача за її кошти та її силами поновити дерев'яний
паркан, який був встановлений на межі земельних ділянок, що розташовані в
АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2, знести тимчасову дерев'яну споруду у вигляді сараю, що
збудований на межі земельних ділянок - закрито,
в зв'язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.

В судовому засіданні
позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили усунути
перешкоди в користуванні земельною ділянкою, які чинить відповідач.

Відповідач ОСОБА_2 .
позовні вимоги не визнала та пояснила, що цією землею користувалася ще її матір
і тому користується вона.

Заслухавши пояснення
сторін, свідків, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно рішення виконкому Вінницької
міської ради народних депутатів №409 від 26.06.75 р. під будівництво та
обслуговування будинку і господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1  була зареєстрована  земельна ділянка площею 910 кв. м., лишки
площею 1225 кв.м. залишили у тимчасове
користування  землекористувачів.
Всього: 910 кв.м. +1225 кв.м. =2135 кв.м.

Згідно рішення виконкому Вінницької
міської ради народних депутатів №409  від
26.06.75 р. під будівництво та обслуговування будинку і господарських будівель
та споруд по АДРЕСА_2  була
зареєстрована  земельна ділянка площею
1037 кв. м.

Як вбачається з висновку
№2034/2035 судової будівельно-технічної експертизи від 24.10.2008 року в
фактично користуванні ОСОБА_2. поАДРЕСА_2знаходиться земельна ділянка площею
1760 кв.м. Площа самовільно-захопленої земельної ділянки відповідає 723 кв.м.  з них 577 кв.м. за рахунок земельної ділянки
ОСОБА_1. по АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_4. суду
пояснив, що приблизно два роки тому виходив на земельну ділянку  по АДРЕСА_1таАДРЕСА_2 і бачив дерев'яну
споруду, яка стояла на межі.  Вважає, що
по даним БТІ можливо встановити межі між землекористувачами.

Свідок ОСОБА_5. в
судовому засіданні пояснив, що він виконуючий обов'язки голови мікрорайону
«Пирогова»  і біля чотирьох років тому до
них з заявою зверталась ОСОБА_2 з проханням вирішити питання про встановлення
меж, однак меж встановлено не було. Комісією мікрорайону «Пирогова»  було складено акт,  що з боку ОСОБА_2є самозахват земельної
ділянки ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_6. суду
пояснила, що вона сусідка сторін по справі і живе АДРЕСА_3   25 років. Приблизно три роки тому, був
знесений штахетник між межами ОСОБА_2та ОСОБА_1. На сьогоднішній день можна
візуально сказати де були встановлені межі між сторонами.

Згідно ч.1 п.г ст.96
ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до ч.2
ст.120 ЗК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони
розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх користування.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК
України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення
будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих
збитків.

Задовольняючи пред'явлений позов, суд
виходив із того, що відповідач самовільно захопила  земельну ділянку площею 577 кв.м. по АДРЕСА_1,  яка належить
ОСОБА_1., і перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатися своєю земельною
ділянкою, тому суд приходить до переконання, що позов обґрунтований, підставний
та такий, що підлягає задоволенню.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 96, ч.2 120, ч.2 ст.152, 158, 160 ЗК
України,  ст. ст. 10, 60, 209, 212-215,
218 ЦПК України,  суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у
користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою, що розташована в АДРЕСА_1 шляхом
заборони ОСОБА_2 самовільно захвачувати та користуватись земельною ділянкою
площею 577 кв.м., орати, копати її, садити та збирати городні та інші культури.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1
понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8,50 гривень, 7,50
гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 1000
гривень витрат на правову допомогу та 1407,60 гривень на проведення експертизи.

Рішення суду може
бути оскаржено шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :