Справа №2-1540/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

17 березня 2008
року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого - судді
Грушицького А.І.,  при секретарі
Балицькій М. М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

20
грудня 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу. Заяву мотивує тим,  що з 2003 року
перебуває у шлюбі з відповідачем,  від
шлюбу народилася дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом
подружнього життя сторони не знаходили спільної мови при вирішення сімейних
питань,  у сторін різне виховання,  різні погляди на життя,  що призвело до розпаду сім'ї. Останніх два
роки сторони разом не проживають,  не
ведуть спільного господарства,  не
підтримують подружніх відносин.

Просить суд шлюб
розірвати.

В судове
засідання сторони не з'явилися.

Відповідач
подала суду письмову заяву,  в якій
просить суд позов розірвати.

Дослідивши
письмові докази,  суд приходить до
висновку,  що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 13 червня 2003 року
відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції
зареєстровано шлюб між сторонами,  про що
було зроблено актовий запис № 496.

Від шлюбу
сторони мають дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони разом не
проживають,  припинили подружні стосунки.

Відповідно
до  ст.
110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним
із подружжя.

Згідно
вимог  ст.  112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя,  дійсні причини позову про
розірвання шлюбу,  бере до уваги
наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде
встановлено,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

З
врахуванням того,  що жоден з подружжя не
бажає примиритися,  суд приходить до
висновку,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам,  тому шлюб слід розірвати.

Витрати при
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на позивача.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
58,  60,  213-215 ЦПК України,  на підставі
ст.   ст.  110-112 СК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  від якого є одна
неповнолітня дитина - дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,    зареєстрований   13
червня  2003   року
відділом   реєстрації  актів

цивільного стану
Луцького міського управління юстиції,
актовий запис № 496 - розірвати. Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави 17
(сімнадцять) гривень державного  мита
при  реєстрації розірвання  шлюбу,
а ОСОБА_2 від сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.