районний суд
справа № 2-2081-2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

15 вересня 2008
року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої: судді
Руденко М.А.

при секретарі                                                                           Сорокіній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

22
серпня 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив
винести рішення, яким шлюб з ОСОБА_2 зареєстрований                                 16 квітня 1977
року Будинком Щастя Жовтневого району м. Дніпропетровська, актовий запис № 659
- розірвати.

В обґрунтування
позову він вказує на те,
що у  шлюбі з відповідачкою
знаходиться з 16 квітня 1977 року. Від шлюбу мають спільних дітей:ОСОБА_3,                ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. З першого дня подружнього життя все було добре, але поступово, з
2000 року сімейно-шлюбні відносини стали погіршуватись. Фактичні шлюбні
відносини припинені з 2004 року, у зв'язку з тим, що відповідачка забравши всі
свої особисті речі переїхала проживати до іншого чоловіка. У них повністю різні
погляди на життя і побут. Повністю втрачено почуття поваги та взаєморозуміння.
Просив позов задовольнити.

Позивач в
судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що фактичні шлюбні
відносини припинені з 2004 року та не поновлювались, спільного господарства не
ведуть. Сварки з відповідачкою відбувались постійно, він не одноразово
намагався зберегти сім'ю. Спору про розподіл майна не має. Просив позов
задовольнити.

Відповідачка
у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не
заперечувала. Пояснила, що дійсно шлюбні відносини припинені з 2004 року, та не
поновлювались, вважає збереження сім'ї неможливим.

Вислухавши
сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить
задовольнити.

Згідно
ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу якщо буде  встановлено, що подальше спільне проживання
одружених та збереження сім'ї перешкоджає інтересам хоча б одного з них.

Як встановлено у
судовому засіданні, 16 квітня 1977 року між позивачем та ОСОБА_2 було
зареєстровано шлюб Будинком Щастя Жовтневого району міста Дніпропетровська,
актовий запис № 659 в свідоцтві про укладення шлюбу виданого 16 квітня 1977
року (а.с.5). Від зареєстрованого шлюбу мають спільних дітей:ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить актовий запис № 3199 Жовтневим Будинком щастя
міста Дніпропетровська в свідоцтві про народження від 02 грудня 1977 року
(а.с.4) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить актовий запис № 934
Бабушкінського відділу реєстрації актів громадянського стану міста
Дніпропетровська в свідоцтві про народження від 29 березня 1983 року (а.с.4).
Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з 2004 року. Між сторонами
постійно виникали суперечки та сварки, на підґрунті непорозуміння з приводу
сімейних стосунків. Спору про розділ спільно нажитого майна не має. Шлюб носить
формальний характер, збереження його перешкоджає інтересам позивача.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 214-215 ЦПК України,          ст. ст.  110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2  зареєстрований 16 квітня 1977 року Будинком
Щастя Жовтневого району міста Дніпропетровська, актовий запис № 659 -
розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_1 - 17 грн. на
користь держави при оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГС.

ОСОБА_2 від
сплати судового збору в сумі - 17 грн. на користь держави при оформленні
свідоцтва про розірвання шлюбу в органах
РАГС - звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному
порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                   М.А.
Руденко