Справа № 2-401/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М                   У К Р А Ї Н И

18 вересня 2008 року                      Кролевецький районний суд
Сумської області

у складі - судді                                Школи
М.Г.

при секретарі                                   Ткаченку
А.В.

та осіб, які
беруть участь у справі:

позивача:
ОСОБА_1

відповідачки:                                   ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
доОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 жовтня 1982 року у відділі
ЗАГС Кролевецького райвиконкому Сумської області, актовий запис №223, мотивуючи свої вимоги наступним
чином.

30
жовтня 1992 року він уклав шлюб з відповідачкоюОСОБА_2 (дошлюбне прізвище
Сердюк). Спільне життя з відповідачкоюОСОБА_2 не склалося. Останні 15 років він
проживає в одній квартирі з відповідачкою, але фактично шлюбні відносини між
ними припинені, спільне господарство не ведеться. На його думку, подальше
спільне життя і збереження сім'ї неможливо, спору про поділ спільного майна між
ними не виникає. Діти на даний час повнолітні.

У
попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав
повністю.

ВідповідачкаОСОБА_2
позов у попередньому судовому засіданні визнала повністю і на розірвання шлюбу
згодна.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що  рішення у
справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що сторони з 30 жовтня 1982 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі, за час шлюбу народились діти, які на даний час
повнолітні.

Незважаючи
на те, що сторони проживають в одній квартирі, однак фактично шлюбні відносини
між ними припинені, спільне господарство не ведеться, оскільки сімейне життя
між ними не склалося.

Сторони
на розірвання шлюбу згодні, оскільки вважають, що подальше спільне життя і
збереження шлюбу неможливо.

Згідно
зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи
вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову за наявності для
того законних підстав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що є достатні підстави для
задоволення позову.

Відповідно до ст.110, 112 СК України,
керуючись ст.ст. 10,
57, 130, 174 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований
30 жовтня 1982 року у відділі реєстрації актів громадянського стану
Кролевецького райвиконкому Сумської області, актовий запис №223 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

При
отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 в доход держави
державне мито в розмірі 15 гривень, ОСОБА_2 при отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу від сплати державного мита в доход держави звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської
області через Кролевецький районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ                   підпис

З оригіналом згідно.                  СУДДЯ: