Справа
№ 2-26/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2008 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у
складі:

головуючого
судді                Маймур Г.Я.,

при
секретарі                        Матвєєвої
Г.П.,

за участю:

- позивачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  представника
позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

- представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6;

- відповідача  ОСОБА_5;

- представника Виконавчого комітету
Самарської районної в м. Дніпропетровську ради Очеретяна В.І,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпропетровську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи -
Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Самарського
району міста Дніпропетровська, Виконавчий комітет Самарської районної в місті
Дніпропетровську ради та Самарський РВ ДГУ УМВС України у Дніпропетровській
обл, про усунення перешкод в користуванні власністю, про визнання втратившою
право користування житловим приміщенням і скасування реєстрації та за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення в
квартиру,

у с т а н  о в и в:

16 жовтня 2006 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - КВЖРЕП Самарського району м.
Дніпропетровська про усунення перешкод в користуванні власністю, про визнання
особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та скасування
реєстрації.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що їм на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1. У вересні 2003 року ОСОБА_3 (син ОСОБА_1 та
ОСОБА_2) уклав шлюб з відповідачем, після чого її було зареєстровано у вказаній
квартирі. Але постійно подружжя стало мешкати за адресою: АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син, ОСОБА_7.

Згодом взаємини між подружжям погіршилися і у листопаді 2005р відповідач
переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_3.
Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає позивачам повноцінно здійснювати
їхнє право користування, що явилося причиною звернення до суду з позовом про
визнання відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою у
порядку ст.ст. 70, 71 ЖК України, зобов'язання Самарського РВ ДМУ УМВС України
скасувати її реєстрацію (т. 1 а.с.а.с. 3, 4).

7 грудня 2006р.позивачі уточнили позовні вимоги і просили суд
зобов'язати відповідача не перешкоджати їм у користуванні квартирою шляхом
зняття її з реєстраційного обліку (т. 1 а.с. 35).

1 жовтня 2007р позивачі знову уточнили позовні вимоги та просили визнати
відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою і просили
скасувати її реєстрацію .

24 квітня 2008р позивачі уточнили свої вимоги, зазначивши в якості
третьої особи Виконавчий комітет Самарської районної в м. Дніпропетровську ради
(орган опіки і піклування) та обґрунтувавши позов нормами ЦК України та ЖК
України, які регулюють відносини наймача житлового приміщення з власником
приміщення (т. 1 а.с.а.с. 141 - 144).

6 травня 2008р. ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення в спірну квартиру.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона періодично
проживала у спірній квартирі. Після погіршення стосунків з чоловіком вона з
дитиною були вимушені покинути квартиру і переїхати до батьків у Кіровоградську
область. Відповідачі постійно перешкоджають їй та дитині у користуванні
квартирою, що явилося причиною звернення до суду із зустрічним позовом (т. 1
а.с.а.с. 152, 153).

16 травня 2008 року позивачі за первісним позовом доповнили позовні
вимоги, додавши вимогу про визнання таким, що втратив право користування
спірною квартирою, малолітнього ОСОБА_8 (т. 1 а.с.а.с. 160 - 165).

6 червня 2008р. позивачі за первісним позовом знов уточнили свої вимоги
та просили визнати відповідача та її дитину такими, що втратили право
користування спірною квартирою у зв'язку з переїздом до іншого постійного місця
проживання, усунути перешкоди у користуванні квартирою, скасувавши реєстрацію
відповідача та її дитини у квартирі. При цьому позивачі зазначили, що після
одруження та реєстрації у спірній квартирі ОСОБА_5 мала інше постійне місце
проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2(т. 1 а.с.а.с. 184, 185).

У судовому засіданні позивачі за первісним позовом та їхні представники
свій позов підтримали і просили суд відмовити ОСОБА_5 у зустрічному позові.

ОСОБА_5 наполягала на задоволенні зустрічних позовних вимог і просила
суд залишити первісний позов без задоволення. Вона стверджувала, що іншого
постійного міяця проживання  немає. Із
грудною дитиною їй було дуже важко, вона боялася втратити молоко, відповідач їй
не допомогав і відвіз її до матері в Кіровоградську обл. А коли у березні
2006р. вона приїхала з 5-ти місячною дитиною, то в квартирі по
вул.Новоселівська були замінені замки, а із спірної квартир позивачі її
вигнали.У м.Дніпропетровську вона проживає з 1997р. і має постійну роботу.  Окрім того, вона пояснила, що  одним із співвласників спірної квартир є її
колишній чоловік тобто рідний батько її сина ОСОБА_8, а тому  суд зобов»язанний захистити її інтереси та
дитини.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування, просив суд
розглянути справу  згідно з чинним
законодавством та ахистити інтереси дитини..

Представники КВ ЖРЕП та Самарського РВ вважали первісний позов
правомірним( т.1 а.с.98, т.2 а.с.12).

Вислухавши пояснення сторін, представників, покази свідків, дослідивши
матеріали справи, матеріали цивільної справи № 2-2331/06 за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, матеріали цивільної справи № 2-605/07 за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про вселення, суд дійшов висновку про те, що
первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог
необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом було встановлено, що позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, про що свідчить копія свідоцтва
про право власності на житло від 27.10.1998 р., виданого на підставі
розпорядження Дніпропетровського державного підприємства по перевезенням
вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці від 27.10.1998 р. № 5682 (т. 1
а.с.а.с. 29, 37).

20 вересня 2003р. ОСОБА_3 уклав шлюб із відповідачкою ОСОБА_5, що
підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_1, виданого 20.09.2003 р.
відділом РАГС Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська -
актовий запис № 815.

Після укладення шлюбу ОСОБА_5 зареєструвалася у спірній квартирі як
дружина позивача за згодою всіх проживаючих членів сім»ї , про що свідчить
довідка КВЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська № 253 від 31.01.2006 р.
(т. 1 а.с.а.с. 15, 26).

Водночас подружжя з дозволу матері колишнього чоловіка відповідачки,
ОСОБА_1 тимчасово вселилися у квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1 на праві
власності. Проживало подружжя у вказаній квартирі до листопада 2005р.
тимчасово. Зазначені обставини підтверджуються рішенням від 30.08.2007 р.
Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, ухваленим у
цивільній справі № 2-605/07 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про
вселення, яке набрало законної сили (т. 1 а.с. 75, а.а. 64 - 66 цивільної
справи № 2-605/07).

18 жовтня 2005р. у подружжя народився син, ОСОБА_7, про що свідчить
копія свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 02.11.2005 р. Самарським
відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської
обл.(т. 1 а.с.а.с. 56, 154).

29 грудня 2006р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у цивільній
справі № 2-2331/06 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу ухвалив
рішення, яким задовольнив позов (а. 18 цивільної справи № 2-2331/06).

14 березня 2007р.було зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3,
виданого 14.03.2007 р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 89) (т. 1 а.с.
70, а. 51 цивільної справи № 2-605/07).

Теперішнього часу у спірній квартирі зареєстровані сторони та малолітній
ОСОБА_8, про що свідчить довідка КВЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська
№ 2441 від 12.05.2008 р. (т. 1 а.с. 167).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Житловим кодексом
України.

В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили,
не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ураховуючи положення приведеної норми, суд доходить висновку про те, що
обставини та факти, які були встановлені рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська, ухваленим у цивільній справі № 2-605/07, не
потребують додаткового доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів
його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який
вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Судовим рішенням від 30.08.2007 р. було встановлено, що з часу
реєстрації і до листопада 2005 року ОСОБА_5 з чоловіком мешкали у квартирі
АДРЕСА_2тимчасово, а тому доводи позивачів
щодо переїзду ОСОБА_5 до іншого постійного місця проживання є
безпідставними.

В судовому засіданні  також
встановлено, що у відпвідачки немає іншого постійного місця проживання у
м.Олександрія Кіровоградської обл. Там у своїх батьків вона проживає тимчасово.

Ці обставини підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_9

Крім того, судом було встановлено, що у ОСОБА_5 з позивачами склалися
стійки неприязні стосунки. Дотепер вони
не примирилися, про що свідчать їх пояснення, зміст позовних заяв та
матеріали справи.

У свою чергу позивачі  не
підтвердили належним чином свої твердження про бажання, а не вимушеність ОСОБА_5  проживати за іншою адресою, зокрема, в м.
Олександрія, у своїх батьків.

Пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11
про те, що вони не бачили відповідачки у спірній квартирі, суд не
приймає до уваги, оскільки вона була відсутня там з поважних причин.

Ураховуючи встановлені судом обставини, оцінивши всі докази та приймаючи
до уваги вказані норми, суд  вважає за
необхідне у задоволенні первісного позову
відмовити.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зустрічну вимогу про вселення
ОСОБА_5 та її малолітньої дитини у спірну квартиру задовольнити, оскільки вони
зареєстровані в цій  квартирі в якості
членів сім»ї  і це право ними відповідно
до закону не втрачено.

Згідно ст.47 Конституції України, кожен
громадянин України має право на житло.

У
відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод
(1950р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до
житла.

Крім того, в силу ч.1 ст.2 Закону України „Про свободу пересування та
вільний вибір проживання в Україні” від 11 грудня 2003р. громадянам України
гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її
території.

Керуючись
ст.47 Конституції України, ч.3 ст.61 ЦК України та  ч.2 ст.167 ЖК України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11,
18, 57 - 61, 79, 81, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у позові до ОСОБА_5, треті особи -
Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Самарського
району міста Дніпропетровська та Виконавчий комітет Самарської районної в місті
Дніпропетровську ради, про усунення перешкод в користуванні власністю, про
визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та
скасування реєстрації, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_5 та її малолітнього сина ОСОБА_8, 18 жовтня 2005р.н, у
квартиру АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення
може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна
скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження

Г
о л о в у ю ч а    с у д д я: