Справа № 2-333/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20.02.2008 р.                                       м.Гола
Пристань

Голопристанський районний суд

Херсонської області в

складі:
головуючого судді Матюшко О.І.,

при
секретарі  -  Захаріній Ю.М.,

з участю
позивачів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.Гола
Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності,
-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали і пояснили, що у 2005 році
вони домовились з відповідачкою про купівлю у неї житлового будинку з
господарськими спорудами, розташованими по АДРЕСА_1. Спочатку, відповідач
визначила ціну домобудівлі у 2 500 доларів США. Після сплати ними 1000 доларів
США, відповідач дозволила їм поселитись у будинку. Чіткої домовленості з
приводу кінцевої дати укладення договору купівлі-продажу та сплати решти суми
не було. Однак, незабаром, відповідач підняла ціну до 4000 доларів США. На
цьому ґрунті між позивачами та відповідачем стали погіршуватись стосунки.
Деякий період позивачі навіть відмовились від купівлі будинку і уклали з
відповідачкою договір найму житлового приміщення. Але, вже на початку 2007 року
відповідач погодилась продати їм будинок за 3 000 доларів США про що склала
розписку від 1.04.2007 року. В розписці зазначалось, що відповідач отримала
додатково ще 1000 доларів США. Тобто, борг позивачів складає 1 000 доларів США.
Переоформлення будинку повинно відбутись у травні 2007 року. У свою чергу,
ОСОБА_2 надала відповідачці розписку про те, що кінцевий розрахунок буде
здійснений під час переоформлення будинку у нотаріуса. Згідно з досягнутою
домовленістю позивачі 31 травня 2007 року, маючи на руках всі необхідні
документи, а також гроші, приїхали додому до відповідачки. Однак, останньої
вдома не було. Зі слів знайомого відповідачки - ОСОБА_4, ОСОБА_3 ніби-то чекала
позивачів у першій половині дня, а потім, поїхала по своїх справах. Ввечері
того-ж дня позивачі по телефону намагались поговорити з відповідачкою, однак,
остання, не бажаючи ніяких розмов, поклала слухавку. Тоді, вони повторно подзвонили
відповідачці. На цей раз до телефону підійшов гр.ОСОБА_4, якого вони
попередили, що завтра о 8.00 ранку вони приїдуть до відповідачки з грошима та
документами з тим, щоб оформити у нотаріуса всі необхідні папери. Вранці
1.06.2007 року позивачі приїхали до відповідачки додому. Остання вже чекала їх
разом з гр.ОСОБА_4 та ще одним незнайомим чоловіком, які були запрошені в
якості свідків їх розмови. В присутності цих осіб відповідач звинуватила
позивачів у порушенні домовленостей і відмовилась від укладення договору
купівлі-продажу, а також від повернення отриманих раніше грошових коштів.
Позивачі вважають, що виконали зі своєї сторони всі умови існуючої
домовленості, сплатили позивачці значну частину грошових коштів за придбання
будинку і були готові сплатити відповідачці решту заборгованості під час
переоформлення будинку у нотаріуса, як це і було обумовлено у розписці. Тобто,
у відповідачки не було ніяких підстав для відмови від укладення договору.
Враховуючи вищенаведене, просять визнати угоду купівлі-продажу житлового
будинку та господарських споруд дійсною та визнати за ними право спільної
сумісної власності на вищевказане майно, яке було придбане за їх спільні
грошові кошти. Крім того, позивачі просять зобов'язати їх рішенням
суду сплатити позивачці 5050 грн. залишку заборгованості за договором
купівлі-продажу.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, зазначивши,
що дійсно у 2005 році погодилась продати позивачам житловий будинок в с.Нова
Збур'ївка, раніше
отриманий нею у спадщину. Спочатку, позивачі сплатили їй 1000 доларів США з
оговорених 2 500 доларів. Решта суми повинна була бути сплачена через короткий проміжок часу під час укладення угоди в
нотаріуса. Однак, в подальшому, позивачі стали затягувати сплату. Вони
неодноразово призначали дату остаточного розрахунку, але, кожного разу
пояснювали, що у них виникли фінансові утруднення. Оскільки, час йшов, а ціни
на житло постійно зростали, відповідач стала вимагати від позивачів негайного
розрахунку, або підвищення нею вартості майна. На цьому ґрунті між нею та
позивачами стали виникати сварки. В певний період позивачі навіть відмовились
взагалі купувати житло і уклали з нею договір найму житлового приміщення.
Врешті-решт, у 2007 році була досягнута домовленість у про продаж позивачам
будинку за 3000 доларів США. 1.04.2007 року відповідач отримала від позивачів
ще 1000 доларів США, про що видала їм розписку, де також було зазначено, що
угода повинна бути переоформлена у травні 2007 року. Згідно з розпискою,
наданою у свою чергу гр.ОСОБА_2, остаточний розрахунок повинен був бути
здійснений під час оформлення угоди у нотаріуса. Незважаючи на це, протягом
травня 2007 року позивачі не здійснювали ніяких заходів по укладенню угоди. На
думку відповідача, у них просто не було грошових коштів. 31.05.2007 року вона
першу половину дня перебувала вдома. Однак, зрозумівши, що позивачі черговий
раз порушили умови домовленостей, пішла з дому по своїх справах. Ввечері, їй по
телефону дзвонили позивачі, але вона не захотіла з ними розмовляти та поклала
слухавку. Позивачі знову подзвонили і переказали через гр.ОСОБА_4, що вранці
приїдуть до неї на розмову. Наступного ранку, позивачі дійсно приїхали додому
до відповідачки і стали пропонувати поїхати до нотаріуса. Однак, вона відповіла
їм відмовою, оскільки, домовленість про укладення угоди купівлі-продажу не
пізніше травня 2007 року позивачами була порушена. Відповідач стала вимагати
від позивачів негайного звільнення приміщення. Вона запропонувала повернути їм
лише 1000 доларів США авансу, оскільки на її думку інша 1000 доларів США є
завдатком і поверненню позивачам не підлягає. Позивачі у свою чергу відмовились
звільняти будинок і стали вимагати від неї сплати на їх користь 4000 доларів
США за порушення умов договору. На цьому розмова припинилась. Через кілька
місяців, відповідач продала свій будинок іншій особі. Однак, в подальшому,
договір було розірвано, так як позивачі відмовились звільняти житло. Відповідач
вважає, що позивачами порушені умови досягнутої між ними домовленості. Тому, в
задоволенні позову необхідно відмовити. Вона згодна повернути позивачам 1000
доларів США, залишивши у себе іншу тисячу, отриману в якості завдатку.

Заслухавши пояснення сторін та свідка, проаналізувавши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно з наданою позивачами розпискою відповідачки від 1.04.2007 року, між
сторонами була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку по
АДРЕСА_1 за 3000 доларів США. В цій же розписці вказувався термін укладення
угоди - травень 2007 року. На виконання умов договору позивачами було
попередньо сплачено відповідачці більшу частину вартості домобудівлі у розмірі
2000 доларів США. Решта суми повинна була бути сплачена під час оформлення
угоди про що свідчить розписка позивачки ОСОБА_2 видана 1.04.2007 року
відповідачці.

31.05.2007 року позивачі намагались зустрітись з відповідачкою, однак,
вдома її не застали. Зі слів позивачів, вони мали на руках необхідну суму
коштів та витяг з реєстру права власності. Тобто, були готові поїхати до
нотаріуса. Факт приїзду  позивачів додому
до відповідачки як і факт відсутності останньої вдома підтверджується як
поясненнями сторін так і поясненнями свідка ОСОБА_4 Ввечері 31.05.2008 року
позивачі по телефону намагались домовитись з відповідачкою про порядок
укладення угоди у нотаріуса, однак, ОСОБА_3 відмовилась від розмови. Тоді,
позивачі через свідка ОСОБА_4 попередили відповідачу про свій приїзд наступного
ранку. Вранці 1.06.2007 року позивачі приїхали до відповідачки та запропонували
їй поїхати до нотаріуса для укладення угоди та проведення остаточного
розрахунку. Факт пропозиції позивачів розрахуватись з відповідачкою підтвердив
також свідок ОСОБА_5, який був запрошений відповідачкою. Однак, відповідач,
звинувативши позивачів у порушенні умов домовленості, відмовилась укладати
угоду.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що між позивачами було досягнуто
домовленість з приводу істотних умов договору купівлі-продажу. Враховуючи, що
позивачами було виконано значну частину умов договору, сплачено 2000 доларів
США з обумовлених 3000 доларів, суд вважає необхідним задовольнити позовні
вимоги, щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за
позивачами права спільної сумісної власності.

Керуючись ст. 220, 368 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 174,
179, 209, 212, 213, 215, 217  ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності
задовольнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3
(продавцем) та ОСОБА_1, ОСОБА_2(покупцями) дійсним.

Визнати за ОСОБА_1
та ОСОБА_2право спільної сумісної власності на житловий будинок з
господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок сплати
решти суми заборгованості по договору 2525 (дві тисячі п'ятсот двадцять п'ять)  грн.

Стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 в рахунок сплати решти суми заборгованості по договору 2525
(дві тисячі п'ятсот двадцять п'ять)  грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області,
шляхом подачі заяви до районного суду
про апеляційне оскарження, протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана в строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя: