Справа N 22ц 6 - 2008 р.                               Головуючий
5.                                          Доповідач
інстанції Лисенко ПЛІ.
УХВАЛА

іменем України.

14 січня 2008 року.                                                                         м.  Миколаїв.

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в
складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів:
Данилової О.О. та Кутової Т.З.,

із секретарем
судового засідання Варміш О.С. ,

з участю:

позивачки
ОСОБА_1 ,

відповідачки
ОСОБА_2 ,  у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 переглянула рішення місцевого
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 21 травня 2007 року,  ухваленого в
цивільній справі за її ж позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні будинком,  стягнення збитків
та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  які беруть участь у справі і з'явилися у дане
судове засідання,  перевіривши у межах
оскарження обставини та докази ,
-

установила:

22 листопада 2006 року ОСОБА_1
пред'явила позов до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні належною їй
частиною будинку АДРЕСА_1,  стягнення 1151 гривні збитків та 1
000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Його
обґрунтовувала тим,  що є власницею 49/100 часток
зазначеного будинку.

Відповідачці
належить сусідній будинок за АДРЕСА_2.

Влітку 2005 року
відповідачка самочинно встановила залізну хвіртку між названими будинками,  прикріпивши її металевими кілками до стіни
будинку позивачки.

Внаслідок
цього,  в місцях кріплення хвіртки було
пошкоджено покриття стіни будинку і утворилися тріщини,  через які дощові води затікають всередину
житла,  завдаючи збитків та моральних
страждань.

Крім
того,  відповідачка без всякого на те
права спиляла належну їй вишню й за допомогою водія вантажного автомобіля
зруйнувала телефонний колодязь.

Посилаючись
на зазначене,  просила зобов'язати
відповідачку знести хвіртку й стягнути з відповідачки на її користь :

·
252
гривні на відшкодування витрат на придбання ліків;

·
300
гривень за спиляне дерево;

·
100
гривень за ремонт колодязя;

·
150
гривень на ремонт пошкодженої стіни будинку.

У подальшому
вона уточнила вимогу щодо стягнення збитків,
збільшивши розмір їх відшкодування до 2 614 гривень.

Ухвалою
суду до участі у справі як співвідповідача було притягнуто власника частини
будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3.

2

Заперечуючи
позов,  відповідачі пояснювали,  що будь-якої шкоди позивачці не
заподіювали,  а тому й не повинні її
відшкодовувати.

Рішенням
місцевого Заводського районного суду м.
Миколаєва від 21 травня 2007 року у позові
відмовлено за його недоведеністю.

ОСОБА_1  це рішення оскаржила в апеляційному
порядку,  просила скасувати й ухвалити
нове,  яким її вимоги задовольнити у
повному обсязі.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
оскаржене рішення суду 1
інстанції скасуванню у повному обсязі,
цивільна справа поверненню до того ж суду для нового розгляду,  оскільки місцевий суд постановив оскаржене
рішення без точного додержання норм матеріального й процесуального права.

Так,  вирішуючи справу чином,  як викладено у оскарженому судовому
рішенні,  суд 1 інстанції
виходив з того,  що до участі у її
розгляді залучено усіх осіб,  інтересів
яких вона торкається,  й у матеріалах
справи недостатньо доказів позовним вимогам ОСОБА_1,  а тому вони не можуть бути задоволені.

Колегія
суддів судової палати у повній мірі з таким не погоджується,  вважає висновки суду передчасними й
необгрунтованими.

За  ст.  213 ЦПК України та
постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29
грудня 1976 року
"Про судове рішення",  рішення
суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Рішення
є законним тоді,  коли суд,  виконавши всі вимоги цивільно-процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права,  що підлягають застосуванню до даних правовідносин,  а при їх відсутності - на підставі
закону,  що регулює подібні
відносини,  або,  виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Обґрунтованим
визнається рішення,  в якому повно
відображені обставини,  які мають
значення для даної справи,  висновки суду
про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,  відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами,  дослідженими в
судовому засіданні.

При
цьому,  відповідно до  ст.
ст.  59,
60 ЦПК України,  кожна
сторона повинна довести допустимими засобами доказування ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог.

Оспорене рішення
таким критеріям не відповідає.

З
матеріалів справи вбачається,  що
ОСОБА_1  є власником 49/100 часток будинку АДРЕСА_1 (а.с- 13-14),  а ОСОБА_3 -
1А частки будинку АДРЕСА_2-а по
тій же вулиці (а.с- 31).

В решті
зазначені будинки належить іншим особам.

Місцевий
суд на таке своєї уваги не звернув,
а,  відповідно,  не встановив цих осіб й не дослідив питання
щодо їх причетності до спірних правовідносин,
в той час,  як із заперечень
відповідачів на апеляційну скаргу вбачається,
що їх частина будинку не межує з частиною будинку,  належної позивачці,  а тому у них не було необхідності
встановлювати хвіртку.

За їх
словами,  хвіртку встановлював за
взаємної згоди власник іншої частини будинку АДРЕСА_2-а й позивачка.

В підтвердження
цього,  посилалися на свідчення ОСОБА_4.

За
такого,  до участі у розгляді справи слід
було залучити осіб,  інтересів яких вона
торкалася і на яких вказували відповідачі й свідок.

Суд
цього не зробив,  порушивши право усіх
зацікавлених в урегулюванні спірних правовідносин осіб на судовий захист їх
інтересів та засади цивільного судочинства щодо повного та всебічного
дослідження усіх необхідних для вірного вирішення справи обставин спору.

3

Крім
того,  судова колегія взагалі позбавлена
можливості перевірити твердження сторін,
визначитись у доказах,  яким
керувався суд,  а,  відповідно,
й оцінити їх,  бо при розгляді
даної цивільної справи відсутнє належне фіксування судового засідання.

За такого,  рішення не може залишатися в силі і підлягає
скасуванню.

За
прямої вказівки у  ст.  311
ЦПК України про правові наслідки допущення місцевим судом такої
помилки,  цивільну справу слід повернути
до того ж суду для нового розгляду.

При
новому її розгляді суду слід врахувати наведене і в залежності від
встановленого,  вирішити його по суті.

Керуючись  ст.
ст.  307,
311,  313-315 ЦПК
України,  колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
місцевого Заводського районного суду м.
Миколаєва від 21 травня 2007 року суду
скасувати,  цивільну справу повернути до
того ж суду для нового розгляду в іншому складі суду.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення і з цього часу протягом двох місяців
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України.