Справа №2-223008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
червня 2008р.                            Артемівський
районний суд м. Луганська

в особі судді
Селезньової Т.В.,

при секретарі
Шуваєвій Г.В.,

розглянувши
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

До ОСОБА_2

про визнання
таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування
будинком АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що відповідач є зареєстрованим за даною
адресою, але в будинку не проживає без поважних причин, наявність реєстрації
відповідача є перешкодою у користуванні своїм майном і порушує його права.

Відповідач позов визнав частково, не оспорює того факту, що не проживає
в даному будинку, раніше приходив в гості до діда і бабусі, проживає за іншою
адресою АДРЕСА_2 разом з тим, не згоден скасувати свою реєстрацію за вказаною
адресою, оскільки не має іншої, за якою міг би зареєструватись.

З
наданих доказів: свідоцтва про право на спадщину, довідки БТІ, домової книги,
актів і довідки з місця проживання, показань свідківОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., встановлено:

Спірний будинок  АДРЕСА_1 належав
на праві власності ОСОБА_6 і ОСОБА_7батькам позивача. Власники померли:
ОСОБА_6помер 31.12.1996р., ОСОБА_7. померла 18.02.1997р. На даний час з березня
1997 року в даному будинку постійно проживає зі своєю сім»єю позивач, який
успадкував дане домоволодіння після матері.

За
даною адресою з 3.06.1980 р. зареєстрований відповідач, який доводиться
померлим подружжю ІНФОРМАЦІЯ_1 онуком, а позивачу - рідним племінником.
Фактично відповідач постійно проживає  по
вул.. Чайковського, 4 з матір»ю. В даному будинку відповідач не проживав, при
житті діда і баби відвідував їх,  і не
проживав і не проживає  з часу заселення
до будинку позивача. Речей відповідача у будинку не має. Даним домоволодінням
він не користується і не виявляв намірів вселятись до нього і ним користуватись
як своїм житлом.

Тобто
відповідач не набув права проживання в даному будинку, і тим більше таке право
не збереглось за ним на даний час. Сам факт наявності реєстрації за вказаною
адресою не доказує права відповідача на користування даним домоволодінням як
своїм житлом і не породило будь- яких прав на вказане майно. Доказів на
підтвердження того, що з відповідачем попередніми власниками, або теперішнім
укладався договір найму, або що такий договір фактично мав місце- суду не
представлено.

Факт
непроживання відповідача за даною адресою підтвердили свідки- сусіди і
квартальна.

Відповідно до ст.156 ЖКУ власник або член його сім»ї мають право вселити
в належний йому будинок інших осіб, і у разі вселення таких осіб у них
виникають права користування жилим приміщенням. За такою особою згідно
ст.163,71 ЖК України протягом шести місяців відсутності зберігається право
користування жилим приміщенням;  і така
особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням
у разі  відсутності понад 6 місяців без
поважної причини, згідно ст.167 ЖК України. Згідно ст.150 ЖКУ власник будинку
користується ним для особистого проживання і проживання члені сім»ї, має право
розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Застосовуючи дані норми закону, що регулюють східні правовідносини, суд
не вбачає підстав для збереження за відповідачем права користування даним будинком.

Інших
прав на будинок, які б породжували його право на проживання, зокрема права
власності, відповідач також не набув.

Оскільки відповідач не проживає в будинку тривалий час, без поважних
причин, не набув права проживання в ньому, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими. Наявність реєстрації відповідача за вказаною адресою є
перешкодою для власника у користуванні своєю власністю. Посилання позивача на
ту обставину, що через наявність реєстрації відповідача він вимушений
сплачувати у збільшеному розмірі комунальні послуги, також судом приймаються до
уваги як такі, що є перешкодою для власника. А власник відповідно до ст.319,
391 ЦК України має право користуватись своїм майном на власний розсуд, захищати
право власності, вимагати через суд усунення перешкод у користуванні своїм
майном, в тому числі в такий спосіб, як визнання відповідача таким, що втратив
право користування жилим будинком з подальшим скасуванням реєстрації за даною
адресою.

На підставі викладеного, ст.150, 156, 160,
167, 71 ЖК України,  ст.319, 391 ЦК
України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити, визнати ОСОБА_2а
таким, що втратив право користування
будинком  АДРЕСА_1.

Заява про
оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення,
апеляційна скарга на рішення суду  може
бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:                                          Т.В.Селезньова