Справа
№ 2-15/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

18 квітня   2008
року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької
області у складі:

головуючого судді Мироненко І.П.,

при секретарю Новіковій Г.О.,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою; та
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, суд -

В С Т А Н О В И В:

06
вересня 2005 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду  з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилався на те, що 09 липня 2005 року близько 09 години  у місті Маріуполі на перехресті проспекту
Перемоги і вулиці Ломізова, з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем “ВАЗ
21083” державний НОМЕР_1,   сталося
зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого належний йому автомобіль “VOLVО 480” державний НОМЕР_2, отримав значні пошкодження.

За
висновками експертного дослідження вартість відновлюваного ремонту автомобіля
складає 67 689 гривен 93 копійки. Крім того, ним були понесені витрати по
оплаті експертного дослідження в сумі 350 гривен, оформлення нотаріальної
довіреності представникові в сумі 55 гривен, послуги адвоката в сумі 1500
гривен, а всього розмір заподіяної йому матеріальної шкоди становить 69 594
гривні 93 копійки, які просить стягнути з відповідача ОСОБА_2

Крім
того, діями відповідача ОСОБА_2.йому була заподіяна моральна (немайнова) шкода,
яка полягає в тому, що він отримав сильніше психологічне потрясіння. Припинивши
на прохання відповідача лікування, повністю е відновив своє здоров'я. З
пошкодженням автомобіля значно змінився уклад його життя, тому як свій
автомобіль він використовував у роботі. Моральну шкоду оцінює в 10 000 гривен.

Відповідач
ОСОБА_2, не визнавши позовні вимоги ОСОБА_1, 07 листопада 2005 року звернувся
до суду із зустрічним позовом про відшкодування матеріальної та моральної
(немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В
обґрунтування цього посилався на те, що зіткнення транспортних засобів сталося
з вини водія ОСОБА_1

Матеріальна
шкода складається з вартості ремонтно-відновлюваних робіт в сумі 1833 гривні 22
копійки, витрат понесених по оплаті авто товарознавчого дослідження в сумі 303
гривні, судової авто технічної експертизи в сумі 1501 гривня 44 копійки,
правової допомоги в сумі 92 гривен, відправлення телеграми в сумі 7 гривен 56
копійок, судового збору за розгляд майнового і немайнового спору в сумі 59
гривен 50 копійок.

Діями  відповідача ОСОБА_1 йому заподіяна моральна
(немайнова) шкода, яка полягає у фізичних стражданнях, душевних хвилюваннях,
зміні звичайного способу життя. Моральну шкоду оцінює в 1500 гривен.

Заслухавши
пояснення осіб, що беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши
наданні докази, суд приходить до висновку, що позови ОСОБА_1 та
ОСОБА_2підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріалами
справи встановлено, що 09 липня 2005 року близько 09 години  у місті Маріуполі на перехресті проспекту
Перемоги і вулиці Ломізова, сталося зіткнення транспортних засобів автомобіля
“ВАЗ 2108” державний НОМЕР_1,   під
керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля “VOLVО 480” державний НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Постановою
чергового  ВДАІ Маріупольського МУ УМВС
України в Донецькій області від 15 липня 2005 року у порушенні кримінальної
справи відносно водія ОСОБА_2за ст. 286 КК України відмовлено за відсутністю в
його діях складу злочину. Притягнути ОСОБА_2. до адміністративної
відповідальності.

Постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи сторонами не оскаржувалася.

В
судовому засіданні 24 лютого 2006 року позивач ОСОБА_1 вказував на те, що він
рухався зі швидкістю 60-70 кмг по проспекту Перемоги по середній смузі, тому
як права смуга була зайнята маршрутним таксі, на лівій смузі метрів за 200
знаходився вантажний автомобіль з поворотом на вулицю Ломізова. При під'їзді до
цих транспортних засобів метрів за 50 він побачив, що з боку вулиці Ломізова
рухається  автомобіль “ВАЗ 2108”, який
зупинився на розмежувальній смузі і перекрив дві смуги зустрічного руху.
Переконавшись, що автомобіль зупинився, а з маршрутного таксі пасажири не
виходять, він продовжив рух. Коли він зрівнявся з вантажівкою, не доїхавши до
передньої її частини близько 1 метра, із-за цієї машини різко виїхав автомобіль
“ВАЗ 2108” і опинився на його смузі руху, відстань між автомобілями була
близько 10 метрів. Швидкість руху його автомобіля на цей час складала 30-40
кмг. Намагаючись уникнути зіткнення, він різко повернув руля вправо і проїхавши
1,5 метра почав гальмувати. Однак автомобіль “ВАЗ 2108” продовжував рухатись у
тому напрямку, куди він уходив від зіткнення. Зіткнення сталося на правій смузі
через те, що автомобіль “ВАЗ 2108” виїхав дуже швидко, за інерцією удару його
автомобіль затисло між цим автомобілем та бордюром. Від цього його автомобіль
перевернувся, вдарився дахом об стовп, після чого став на колеса . Зіткнення
транспортних засобів сталося за перехрестям, під кутом 45 градусів, в середині
гальмування (а.с. 73- 76, 80 зв.,124 зв.).

В ході
дослідчої перевірки  09 липня 2005 року
ОСОБА_1 вказував, що рухався по середній смузі на відстані 30 см від
переривистої смуги з правого боку. Вантажний автомобіль знаходився на лівій
смузі на рівні перехрестя з вулицею Ломізова. Автомобіль “ВАЗ 2108” здійснюючи
поворот ліворуч, виїхав на середину дороги, передня частина цього автомобіля
знаходилась в районі передньої частини вантажівки. Він знизив швидкість до 55
кмг і коли майже зрівнявся з вантажівкою, не доїхавши до її передньої частини
близько 1,5 метра, то побачив виїхавший на його смугу руху автомобіль “ВАЗ
2108”.Швидкість руху цього автомобілю була близько 15 кмг. В цей момент
відстань від вантажівки до правого борту автомобіля “ВАЗ” складала близько 2-х
метрів. Намагаючись уникнути зіткнення, він загальмував і при цьому прийняв у
право (справа № 2335 а.с. 14).

Відповідач
ОСОБА_2в судовому засіданні 26 лютого 2006 року вказував на те, що рухався з
боку вулиці Азовстальської в сторону проспекту Перемоги. По вулиці Ломізова він
рухався на відстані 1 метра від правого бордюру по ходу свого руху. Перед самим
перехрестям зупинився і пропустив транспорт, який рухався з боку вулиці Гугеля.
Коли зупинився перед осьовою, його автомобіль змістився на 0,5 метра від
бордюру. Під'їхавши до осьової лінії проспекту Перемоги він побачив на відстані
більш 100 метрів автомобіль “VOLVО”,
який рухався зі швидкістю близько 60 кмг. Він здійснив поворот ліворуч і
виїхав на середню смугу руху. Під час повороту ліворуч швидкість його
автомобілю була близько 10 кмг. Рухаючись по цій смузі у прямому напрямку,
проїхав десь метрів 8 і сталося зіткнення. В цілому від осьової лінії до місця
зіткнення він проїхав метрів 8-10, зіткнення сталося під кутом 10-15 градусів,
удар прийшовся у праву задню частину його автомобіля і по дотичній дійшов до
передньої. В його машині був один пасажир (а.с. 77-78, 80 зв.).

Будучи
опитаним в ході дослідчої перевірки ОСОБА_2 09 липня 2005 року вказував, що при
здійсненні повороту ліворуч, окрім маршрутного автобусу, який стояв на зупинці,
іншого транспорту з права він не бачив. На самому перехресті також ніякого
транспорту не було. Здійснивши поворот і проїхавши метрів зо два, він відчув
удар. На його автомобілі було пошкоджено праве переднє крило, дверцята, диск
колеса (справа № 2335 а.с. 15). В судовому засіданні відповідач від цих показів
відмовився.

Допитаний
за ініціативою позивача ОСОБА_1 свідок ОСОБА_3 пояснив, що був очевидцем ДТП,
він керував вантажним автомобілем “Мерседес”. Його автомобіль рухався по
проспекту Перемоги і зупинився за 2-3 метри до початку перехрестя з вулицею
Ломізова. Автомобіль “ВАЗ 2108” виїхав з вулиці Ломізова до початку  перехрестя з проспектом Перемоги, і не
дочекавшись поки проїде зустрічний транспорт, почав рухатись і виїхав перед
його автомобілем. Боковий інтервал між їх автомобілями складав десь 7-8 метрів.
З цього положення водій автомобіля “ВАЗ 2108”
не міг бачити автомобіль “VOLVО”,
хоча його автомобіль, габарити якого складають довжина 8 м, висота 3,30 м,
ширина 2,15-2,20 м, не заважав огляду
для водія “ВАЗ” коли він тільки почав рухатись. На проспекті Перемоги на
осьовій лінії автомобіль “ВАЗ” не зупинявся. Виконуючи поворот ліворуч
автомобіль “ВАЗ” рухався повільно, швидкість була не більше 20 кмг. Автомобіль
“VOLVО” почав гальмувати, але не встиг.
Зіткнення сталося на правій смузі, ближче до бордюру. Пасажира в автомобілі
“ВАЗ” не було. (а.с. 123 зв.- 125 зв.).

Допитаний
за ініціативою відповідача ОСОБА_2свідок ОСОБА_4 пояснив, що був очевидцем ДТП,
знаходився у якості пасажира на передньому сидінні в автомобілі “ВАЗ”. Перед
початком перехрестя водій ОСОБА_2 зупинився, пропустив транспорт, який рухався
зліва. З права на зупинці стояв маршрутний автобус, на досить далекій відстані
з боку площі Перемоги рухався автомобіль “VOLVО”, інших транспортних засобів в цьому напрямку не було. Перед осьовою
посередині дороги ОСОБА_2не зупинявся, швидкість руху його автомобілю складала
близько 5 кмг. Від осьової до моменту зіткнення автомобіль ОСОБА_2 проїхав
метрів 8-10 (а.с.108-111).

Згідно
висновків судової авто-технічної експертизи, проведеної в рамках даної
цивільної справи, обидва водії порушили правила дорожнього руху. Так, в умовах
даної події водій автомобіля “VOLVО”
ОСОБА_1 повинен був рухатися в населеному пункті зі швидкістю не більше 60
км/г, а у разі виникнення небезпеки (мав об'єктивну можливість виявити, що
рухаючийся по другорядній дорозі автомобіль не уступить дороги), негайно вжити
заходів до зниження швидкості чи зупинення автомобіля. Тоді як, швидкість руху
автомобіля “VOLVО”, на початок гальмування складала
76-79 км/г,. що є порушенням вимог п. 12.4, 12.9 «б» ПДР. Дані дії водія
ОСОБА_1 створювали достатні умови для настання дорожньої події.

Разом з
тим, недотримання водієм автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_2вимог дорожнього знаку 2.1
Додатку 1, п. 10.1 та 16.11 ПДР, які зобов'язували останнього при виїзді з
другорядної дороги пропустити автомобіль “VOLVО”, що рухався по головні дорозі, створили необхідні умови для
настання події, які знаходяться у причинному зв'язку з наслідками
дорожньо-транспортної пригоди.

Необхідні
умови виникнення транспортної події  - це
умови, без яких не було б дорожньо-транспортної пригодо, тобто, незалежно
від  швидкості руху транспортного засобу
під керуванням  ОСОБА_1, при даних
необхідних умовах, створених фактичними діями водія ОСОБА_2,  ДТП було неминуче, тому необхідні умови
знаходяться в прямому причинному зв'язку з наслідками, що наступили. Разом з
тим, достатні умови  є одними з умов
виникнення ДТП і не є самодостатньою причиною виникнення ДТП. Тому, перевищення
швидкості водієм ОСОБА_1 з'явилося однією з умов виникнення  ДТП, проте, не  могло бути в даній транспортній обстановці
безумовною причиною наслідків, що наступили.

Відповідно  до п.3
ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки , відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини
всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне
значення.

Таким
чином , суд приходе до висновку, що зіткнення автомобілів виникло внаслідок
змішаної вини сторін у цьому, але  з
оглядом на досліджені докази, вважає, що вина водія ОСОБА_2 у даній
транспортній пригоді становить 80%,  а
ОСОБА_1 - 20%.

Згідно із загальними підставами відповідальності за
завдану матеріальну (майнову) шкоду, відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України
№ 6 від 27 березня 1992 року “Про практику розгляду судами цивільних справ по
відшкодуванню шкоди”, з послідуючими змінами та доповненнями, власником джерела
підвищеної небезпеки є юридична або фізична особа, яка здійснює його
експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на праві власності, повного
господарського володіння, оперативного управляння тощо.

Згідно
свідоцтв про реєстрацію власником автомобіля “VOLVО 480” державний НОМЕР_2, є ОСОБА_1, автомобіля “ВАЗ 21083”, державний
НОМЕР_1,  є ОСОБА_2

Внаслідок  дорожньо-транспортної пригоди власнику
автомобіля “VOLVО 480” державний НОМЕР_2, за
висновками експертної оцінки (а.с. 23-40), заподіяна матеріальна шкода, розмір
якої складає 19 363 гривні 59 копійок.

При
цьому, суд не може погодитися з доводами ОСОБА_1, який вважає, що йому
необхідно відшкодувати вартість відновлюваного ремонту автомобіля в сумі 67 689
гривен 93 копійки, оскільки повна вартість відновлюваного ремонту, проведення
якого дозволило би отримати технічно справний автомобіль розраховується  без урахування експлуатаційного  зносу деталей. Тоді як, матеріальна шкода (з
технічної точки зору) є  вартісне
значення реальних витрат з урахуванням зносу деталей, які поніс власник у
зв'язку з пошкодженням  транспортного
засобу. За висновками експертного дослідження дійсна ринка вартість автомобіля
“VOLVО 480” державний НОМЕР_2, з
урахуванням проценту зносу, складала 19 363 гривні 59 копійок.

За
висновками експертного дослідження (а.с. 9-24), внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди власнику автомобіля «ВАЗ 21083», державний НОМЕР_1, заподіяна
матеріальна шкода, розмір якої складає 1755 гривен 75 копійок.

Таким
чином, враховуючи ступень вини сторін по даній справі, ОСОБА_2повинен нести
матеріальну відповідальність перед ОСОБА_1 в розмірі 15 490 гривен 87 копійок
(19363,59 х 80%), а ОСОБА_1 повинен нести матеріальну відповідальність перед
ОСОБА_2в розмірі 351 гривні 15 копійок (1755,75 х 20%).

Враховуючи,
що судом встановлена обоюдна вина водіїв, позовні вимог в частині відшкодування
моральної (немайнової) шкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню
понесені ним і документально підтверджені витрати по наданню правової допомоги
і оплаті судової авто технічної експертизи, пропорційно до розміру задоволених
вимог, що становить 318 гривен 69 копійок ((1501,44 + 92) х 20%).

Разом з
тим, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування витрат на правову дорогу в
сумі 1500 гривен та 55 гривен на посвідчення нотаріальної довіреності.
відшкодуванню не підлягають, оскільки діючим законодавством не передбачено
відшкодування витрат у зв'язку  з
представництвом інтересів.

Також
не підлягають відшкодуванню витрати, понесені сторонами по оплаті експертних
автотоварознавчиих досліджень і відправлення ОСОБА_2 телеграми,тому як ці
витрати понесені сторонами до звернення до суду в даній справі.

Стягнути
з ОСОБА_2 в дохід держави недоплачену суму судового збору 95 гривен 41 копійку
(154,91гривен, що становить 1% - сплачений при зверненні до суду судовий збір в
сумі 59 гривен 50 копійок).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1188
ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992
року зі змінами та доповненнями “Про судову практику розгляду судами цивільних
справ про відшкодування шкоди”, зі змінами та доповненнями, Методика
товарознавчої експертизи і оцінки дорожньо-транспортних засобів, затверджена
наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України №
142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, ст. ст. 10, 60, 88, 213, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, задовольнити
частково.

В рахунок відшкодування матеріальної (майнової) шкоди
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 490 гривен 87 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої
дорожньо-транспортною пригодою, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 351 гривню 15 копійок, судові витрати в
сумі  318 гривен 69 копійок, а всього 669
гривен 84 копійки.

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Застосовуючи принцип взаємозаліку остаточно стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  14 821 гривню
03 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави недоплачений  судовий збір (державне мито) в сумі 95 гривен
41 копійку.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку
до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя _______________