Справа № 2- 1013              2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2008р.
Дружківський  міський  суд
Донецької області

у складі:

головуючого
- судді
Панової Т.Л.

при
секретарі
Костіній І.В.

з
участю позивача                                            ОСОБА_1.

відповідача
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківка
Донецької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розподіл спільної сумісної власності подружжя

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про розподіл спільної сумісної
власності подружжя, в якому зазначив, що він знаходився у шлюбі з ОСОБА_2 з
20.07.1996року до 20.07.2007року. За період шлюбу у них народилося двоє
дітей  ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час
шлюбу вони придбали квартиру за адресою АДРЕСА_1, автомобіль VOLKSWAGEN державний номер НОМЕР_1, 1992року випуску, шасі НОМЕР_2.

Загальна
вартість квартири згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від
12.07.2004року № 4113283 становить 22490грн. Автомобіль було куплено давно.
Автомобіль було передано в заставу банку в забезпечення кредитного
договору.  Заставна вартість автомобіля
була визначена 23500грн.

Просив
розподілити зазначене майно, що належить їм на праві спільної сумісної
власності.

Під час
розгляду справи позивач надав уточнений
позов, де додатково зазначив, що крім квартири та автомобіля під час
шлюбу було придбане ще таке майно:

меблі
прихожа, вартістю 900грн,

меблі
гостинна, вартістю 500грн, меблі спальня, вартістю 700грн;

меблі
дитяча, вартістю 6300грн;

меблі
кухня, вартістю 7500грн;

меблі
диван та крісло, вартістю 2700грн;

телевізор
«Філіпс» вартістю 3500грн;

телевізор
«Філіпс» вартістю 2000грн;

холодильник
вартістю 3500грн;

морозильна
камера НОРД, вартістю 1500грн;

кухонний
стіл з чотирма стільцями, вартістю 900грн;

велотренажер,
вартістю 3500грн;

пральна
машинка, вартістю 2500грн;

просив
розподілити майно наступним чином:

квартиру
в рівних частках, оскільки інше не встановлено домовленістю; автомобіль
відходить ОСОБА_1., оскільки є неділимою часткою майна; меблі та побутова
техніка, а саме прихожа, гостинна, спальня, дитяча, кухня, диван крісло,
телевізори, холодильник, морозильна камера, кухонний стіл зі стільцями,
велотренажер та пральна машинка - ОСОБА_2. (а.с.26-27).

В
подальшому позивач знову уточнив вимоги, де просив розподілити майно, а саме
квартиру і машину, визнавши за ним та за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку
квартири та машини кожному. Від поділу іншого вищезазначеного майна відмовився.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просив визнати за
ним право власності на Ѕ частку квартири, на 1/2частку машини і за відповідачем
визнати право власності на Ѕ частку квартири і на Ѕ частку машини, оскільки
вважає, що це є майно, яке нажито ними під час шлюбу, є їх спільним, сумісним і
відповідно до закону їхні частки в цьому майні є рівними.

Відповідач
ОСОБА_2. позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що вона згода на розподіл
майна, але не в таких частках, як пропонує позивач. Визнає факт того, що
зазначені квартира та машини є їхнім спільним майном, яке придбане під час
шлюбу. Не заперечує проти визнання права власності на машину в частках, які
пропонує позивач по Ѕ кожному. Але вважає, що за нею можливо визнати право
власності на 2/3 квартири, оскільки вона залишилася проживати в цій квартирі з
двома малолітніми дітьми. Донька ОСОБА_3, є інвалідом другої групи. З позивача
стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 від його доходу, що є
недостатнім для забезпечення розвитку дітей і лікування дитини інваліда.
Фактично утримання дітей знаходиться на ній. Позивач також не надає допомоги на
утримання квартири, хоча є її власником. В квартирі він не мешкає. Тому всі
комунальні послуги по квартирі сплачує вона. Не заперечує проти визнання права
власності на машину по Ѕ частки кожному із них, а щодо квартири, просить
визнати право власності за позивачем на 1/3 частку, а за нею - 2/3 частки.

Суд,
дослідивши докази по справі вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1.  підлягають частковому задоволенню.

Згідно
статті 60 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно
ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог.

Згідно
ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Судом
встановлено, що сторони по справі знаходилися у шлюбі з 20 липня 1996року по 20
липня 2007року.

Під час
шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження. Донька ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи.

Дані
обставини підтверджуються поясненнями сторін та посвідченням НОМЕР_3.

Під час
шлюбу на ім'я ОСОБА_1 було придбане наступне майно: квартира АДРЕСА_1та
автомобіль марки VOLKSWAGEN, державний номер НОМЕР_1, 1992року
випуску, шасі НОМЕР_20, що підтверджується поясненнями
сторін та договором купівлі продажу квартири від 04.08.2004року,  свідоцтвом про реєстрацію транспортного
транспорту НОМЕР_4 від 07.02.2004р. (а.с. 8-11).

Таким
чином суд вважає встановленим, що зазначені квартира і машина, відповідно до
ст. 60 Сімейного кодексу України  є
спільною сумісною власністю сторін по справі ОСОБА_1.

Згідно
статті 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної власності.

Згідно
статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної
власності  подружжя, частки майна дружини
та чоловіка є рівними.

Таким
чином суд вважає, що кожному із подружжя ОСОБА_1 належить право власності на Ѕ
частку автомобіля марки VOLKSWAGEN і на Ѕ
частку квартири АДРЕСА_1.

Оскільки
кожна сторона не заперечує проти визнання права власності на автомобіль за
кожним із них по Ѕ частки, то суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1. право
власності на Ѕ частку зазначеного автомобіля і за ОСОБА_2 визнати право
власності на 1/2частку цього автомобіля.

Згідно
цієї ж статті,  за рішенням суду частка
майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а
також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які
вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного
розвитку та лікування.

Суд
вважає встановленим, що в спірній квартирі фактично мешкає відповідачка з двома
доньками ОСОБА_3 та ОСОБА_4. При цьому ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи.  Позивач
мешкає в м. Краматорськ. З позивача на користь відповідача на утримання
дітей були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 від його доходу. Фактично утримання
дітей і квартири знаходиться на відповідачеві ОСОБА_2. Ці обставини
підтверджуються поясненнями відповідача ОСОБА_2 і визнаються позивачем.

При
таких обставинах, суд вважає можливим відступити від засади рівності часток
подружжя і збільшити частку майна відповідача ОСОБА_2. визнавши за позивачем
право  власності на 1/3 частку спірної
квартири,  а за відповідачем ОСОБА_2 - на
2/3 частки цієї квартири.

Питання
про поділ майна в натурі і розподіл судових витрат по справі позивачем не
ставиться.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 61,  88, 131, 209,
210, 212 - 215, 223 ЦПК України, на підставі ст. ст.60, 61, 69,70 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розподіл спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири розташованій в АДРЕСА_1; на Ѕ частку  автомобіля VOLKSWAGEN
державний номер НОМЕР_1, 1992року випуску, шасі НОМЕР_2.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки квартири розташованій в АДРЕСА_1; на Ѕ частку  автомобіля VOLKSWAGEN
державний номер НОМЕР_1, 1992 року випуску, шасі НОМЕР_2.

Рішення  набирає законної сили через десять днів з дня
його  проголошення, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано, або через двадцять днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана у цей
строк, або  після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його  не
скасовано.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької
області через Дружківський міський суд протягом десяти днів з дня його
проголошення, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, або протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
підпис.

Копія
вірна. Суддя               Т.Л. Панова