справа№2-953/08*
УХВАЛА

іменем
України

06 серпня 2008 року                                                             м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в
складі:

головуючого
- судді Олійника В.П.,

при
секретарі -  Гузій Ю.Л., Павленко О.В.,

представника
позивача- адвоката ОСОБА_1 .,

відповідача-ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом  ОСОБА_3до ОСОБА_4, ОСОБА_5про
встановлення порядку користування земельним сервітутом,

встановив:

Позивач звернулась до суду з
позовом  до ОСОБА_2., ОСОБА_5. про
встановлення порядку користування земельним сервітутом, посилаючись на те,  що відповідачі є власниками &frac12; частини домоволодіння АДРЕСА_1, інша &frac12; частини даного домоволодіння належить позивачу. З часу придбання
відповідачами &frac12; частини даного
будинковолодіння у позивача з останніми почали виникати непорозуміння щодо
користування спільною земельною ділянкою, в червні 2004 року відповідачі забили
парканом зі своєї сторони прохід позивача, тобто обмежили доступ позивача до
свого будинку зі сторони відповідачів. Згідно рішення Ніжинського
міськрайонного суду від 03 квітня 2006 року між позивачем та відповідачами
встановлений порядок користування земельною ділянкою, кожному із співвласників
була виділена земельна ділянка, крім того за рахунок земельної ділянки відповідача
позивачу встановлений земельний сервітут площею 10 кв. м. для обслуговування
належних позивачу прибудов А-1, А-7. Проте в рішенні суду про встановлення
земельного сервітута не зазначений порядок стосовно його користування. З часу
встановлення земельного сервітута і до теперішнього часу позивач не має змоги
доглядати за будинком зі строни відповідачів і фактично користуватись земельним
сервітутом по вині відповідачів, оскільки останні зробили паркан у прибудові
позивача.

В судовому засіданні представник
позивача адвокат ОСОБА_1. підтримав позов за вищевикладених обставин і пояснив,
що відповідач ОСОБА_2. забив прохід шляхом набивання дошок на прибудову, яка
належить позивачу, цей прохід існував майже 40 років до моменту купівлі, при
цьому пояснив, що це не щит, а паркан, який існував до 18.12.2007 року і існує
в даний час, існування даного паркану підтверджується висновком дільничого
інспектора міліції та актом комісії виконавчого комітету Ніжинської міської
ради, відповідач перешкоджає користуватися земельним сервітутом, у зв”язку з
чим позивач не може належним чином здійснювати догляд за своїм будинком зі
сторони відповідачів, при цьому представник позивача зазначив, що даний
земельний сервітут повинен виконуватися у спосіб, найменш обтяжливим саме для
позивача, також зазначив, що прибудови А-1, А-7 являються господарськими
будівлями, які належать позивачу, мають покриття і примикають до кута &frac12; частини будинку, що біля газової витяжки позивача. Також
представник позивача не погодився з пропозицією відповідача щодо користування
земельним сервітутом через належну відповідачам калитку та шляхом проходу через
їх двір. Також представник позивача зазначив, що той паркан, який існував до 18
грудня 2007 року , існує і зараз, нового паркану відповідач не будував.

В судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2. позовні вимоги не визнав та пояснив, що ніякого забору чи
паркану біля земельної ділянки, обмеженої земельним сервітутом не існувало і не
існує, а фактично позивачка заявила вимогу про відбиття дошок з належних їй
прибудов А-1, А-7, що не являється парканом, паркану, який просить розібрати
позивач не існує, що підтверджується технічними документами, при цьому
відповідач зазначив, що позивач звертається до нього із аналогічним позовом вже
п”ятий раз, дані вимоги вже були предметом розгляду суду і в їх задоволенні
було відмовлено, при цьому заявив клопотання про закриття провадження у справі
згідно ст. 205 ч.1 п.2 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_5. в судове
засідання не з”явилась.

Свідок ОСОБА_6 . в судовому
засіданні показала, що під час купівлі даного &frac12;
частини
будинковолодіння ОСОБА_2 . ніякого проходу не було, хвіртки не було, там стояли
і зараз стоять сараї позивача із покриттям і які примикають до кута будинку на
земельній ділянці, обтяженої земельним сервітутом, при цьому зазначила, що дані
сараї будувала позивач, забор іде за сараями до сторони городів.

Свідок ОСОБА_7. в судовому
засіданні показала, що прохід між будинками існував з 1975 року, при цьому там
була хвіртка, в 2004 році цей прохід, а саме хвіртку, забив відповідач
ОСОБА_2., яку вона відбила, оскільки тече вода з прибудови, яка належить
позивачу в погреб, при цьому зазначила, що дана прибудова, яка належить
позивачу має шиферне покриття і примикає
до кута &frac12; частини будинку,
належного позивачу, що біля газової витяжки позивача, при цьому зазначила, що
ніякого забору немає, відповідач ОСОБА_2. ніякого забору не ставив, дані
прибудови будував позивач.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючих висновків.

Позивач звернулась із позовом
до відповідачів з вимогою встановлення порядку користування земельним
сервітутом, встановленого по АДРЕСА_1 у відповідності до рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської області від 03 квітня 2006 року, а також з
вимогою знесення паркану, який побудований відповідачами на прибудовах А-1,
А-7, належних позивачу.

У відповідності до рішення
Ніжинського міськрайонного суду №2-10/06 від 03 квітня 2006 року встановлено
земельний сервітут площею 10 кв. м. за рахунок земельної ділянки, виділеної у
користування ОСОБА_2 ., для обслуговування прибудов А-1, А-7, належних позивачу
ОСОБА_3..

У відповідності до рішення
Ніжинського міськрайонного суду №2-825/06 від 30 жовтня 2006 року відповідачів
ОСОБА_2. і ОСОБА_5. зобов”язано не чинити перешкоди ОСОБА_3. в користуванні
земельним сервітутом, при цьому їх зобов”язано розібрати забор біля земельного
сервітуту. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 27 грудня 2006
року вищезазначене рішення Ніжинського міськрайонного суду скасовано, в
задоволені позову ОСОБА_3. до ОСОБА_2., ОСОБА_5. про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Згідно ухвали Ніжинського
міськрайонного суду №2-528/07 від 28 березня 2007 року провадження по справі за
позовом ОСОБА_3. до ОСОБА_2., ОСОБА_5. про усунення перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження належною власністю та відшкодування моральної
шкоди закрито з тих підстав, що є рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене
з приводу спору між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тих саме
підстав.

У відповідності до ухвали
Ніжинського міськрайонного суду №2-1124/07 від 05 жовтня 2007 року провадження
у справі за позовом ОСОБА_3. до ОСОБА_2., ОСОБА_5. про встановлення порядку
користування земельним сервітутом шляхом зобов”язання відповідачів знести
паркан на належних позивачу прибудовах А-1, А-7 закрито згідно ст. 205 ч.1 п.2
ЦПК україни, оскільки існує рішення Апеляційного суду Чернігівської області від
27 грудня 2006 року, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав. Дана
ухвала  після оскарження до суду
апеляційної інстанції залишена без змін.

У відповідності до Договору
на встановлення земельного сервітуту від 14 вересня 2007 року предметом даного
є безоплатний земельний сервітут, встановлений Ніжинським міськрайонним судом
на право проходу ОСОБА_3. через земельну ділянку ОСОБА_2., при цьому ОСОБА_3.
має право користуватися сервітутом способом найменш обтяжливим для відповідача
ОСОБА_2..

Предметом позову є
матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої він просить
ухвалити рішення. Матеріально-правовою вимогою позивача у даній справі є вимога
щодо  встановлення порядку користування
земельним сервітутом. Підставою зазначеного позову є обставини, яким позивач
обгрунтовує свої вимоги та надані ним докази.

Дослідивши
матеріали справи суд приходить до висновку що даний позов являється тотожним до
позову, згідно якого постановлена ухвала Ніжинського міськрайонного суду
№2-1124/07 від 05 жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_3. до ОСОБА_2.,
ОСОБА_5. про встановлення порядку користування земельним сервітутом шляхом
зобов”язання відповідачів знести паркан на належних позивачу прибудовах А-1,
А-7, яка набрала законної сили.

За таких осбставин, суд
вважає за необхідне відповідно до ст. 205 ч.1 п.2 ЦПК України закрити
провадження у справі, оскільки існує ухвала Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області  від 05 жовтня 2007
року про закриття провадження по справі, яка набрала законної сили та
постановлена з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і
з тих саме підстав.

Враховуючи вищезазначене,
керуючись ст. 205 ч.1 п.2 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Провадження
у справі за позовом  ОСОБА_3до ОСОБА_4,
ОСОБА_5про встановлення порядку користування земельним сервітутом шляхом
зобов”язання відповідачів знести паркан на прибудовах А-1, А-7, належних
позивачу,-закрити.

Ухвала суду може бути
оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський
міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження ухвали
протягом п'яти днів з дня винесення ухвали та апеляційної скарги на ухвалу суду
протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий                                                                          суддя
В.П. Олійник