Справа №    22ц
- 285   2008 р.                                    Головуючий
20                                                                     Совгира І.B.
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14"
лютого 2008 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                          - Магди Л.Ф.

суддів                                     - Корнієнко
Н.В., Бабенка В.М.

при
секретарі                         -
Пономаренко Ю.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_1,
представника національного історико-культурного заповідника «Чигирин» на
рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.11.2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Національного історико-культурного заповідника
"Чигирин", третя особа: ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди завданої злочином.

Вивчивши
матеріали справи, судова колегія, -

встановила:

Позивач
звернувся з вказаним позовом до відповідача і обґрунтовує свої вимоги тим, що
25.08.2006р., ОСОБА_2, керуючи колісним трактором Т-40 д.н. НОМЕР_1, належним
Національному історико-культурному заповіднику "Чигирин", рухаючись
по вул.  Леніна в м. Чигирині, на
перехресті з вул.  Горького, виконуючи
маневр повороту вліво, в порушення правил дорожнього руху, не надав дорогу
зустрічному транспорту і виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з мотоциклом
ІЖ-Ю-5 під керуванням ОСОБА_1

Внаслідок
ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, йому ампутовано ліву ногу і він
визнаний інвалідом другої групи.

Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_2 по ч.2 ст. 286 КК України, 23.08.2007 р.
закрито, а його звільнено від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 1
Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 р. Але постільки даним
ДТП ОСОБА_1 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 28474 грн., позивач просить
їх стягнути з Національного історико-культурного заповідника
"Чигирин", як власника трактора який є джерелом підвищеної небезпеки,
і яким в робочий час керував ОСОБА_2 Крім того, постільки позивач переніс
велику фізичну біль, стресовий стан, душевні хвилювання, тривалий час був
прикутий до ліжка, мав побутові незручності, душевні хвилювання,

пов'язані з
проведеними операціями, що в молодому віці він залишився без ноги і став
інвалідом, просить стягнути моральну шкоду в сумі 100000 грн.

Рішенням
Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.11.2007 року позов
задоволений частково. Стягнуто з Національного історико-культурного заповідника
"Чигирин" на користь ОСОБА_1 десять тисяч сімсот вісімдесят гривень
завданої матеріальної шкоди та десять тисяч гривень моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та винести нове, яким задовольнити його
позовні вимоги повністю, постільки воно не відповідає об'єктивним обставинам
справи. Представник відповідача просить змінити рішення суду та зменшити розмір
матеріальної та моральної шкоди, врахувавши ступінь вини потерпілого.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають
до задоволення.

Судом
першої інстанції обґрунтовано встановлено, що 25 серпня 2006р. в м. Чигирині на
перехресті вулиць Леніна та Горького трапилася дорожньо-транспортна пригода під
час якої водій ОСОБА_2, керуючи належним Національному історико-культурному
заповіднику, трактором Т-40, в порушення п.2.3 ПДР проявив неуважність і в
порушення п. 10.1 ПДР перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде
безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, в порушення п. 16.13 ПДР
перед поворотом ліворуч не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в
зустрічному напрямку та скоїв зіткнення з мотоциклом ІЖ-Ю-5 НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_1

27
серпня 2007р., відповідно до постанови Чигиринського районного суду, ОСОБА_2
звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого
ч.2 ст. 286 КК України на підставі п. б ст. 1 Закону України "Про
амністію", а провадження по справі закрито.

В
результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водій мотоцикла ОСОБА_1 отримав
тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров'я і йому
ампутовано ліву ногу, а 3.04.2007р. він визнаний інвалідом другої групи.

Як
вбачається з дослідженої в судовому засіданні медичної картки стаціонарного
хворого, що ОСОБА_1
перебував на лікуванні з 25.08.2006р. по 9.10.2006р.

Відповідно
до вимог ст. 1187 ЦК України,
майнова шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується власником
транспортного засобу, яким є Національний історико-культурний заповідник
"Чигирин", тому суд першої інстанції обґрунтовано вважає, що завдану
шкоду повинен відшкодувати відповідач.

З
матеріалів кримінальної справи вбачається, що винним в даному ДТП визнаний ОСОБА_2 В судовому
засіданні встановлено, що в даному ДТП
винен також водій мотоцикла ОСОБА_1,
що стверджується заключениям
автотехнічної експертизи проведеної під час досудового розслідування, з
якої вбачається, що водій мотоцикла в момент початку виконання маневру повороту
ліворуч трактором Т-40 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом
застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди і його дії не
відповідали вимогам п.12.3 ПДР, що з технічної точки зору, знаходилось у
причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.3гідно
довідки експерта № 2472 від 30.08.2006р., яка знаходиться в матеріалах
кримінальної справи і досліджена судом в даному судовому засіданні, в
результаті проведеного дослідження в крові ОСОБА_1, виявлено
етиловий спирт в концентрації 2, 67 проміле, тобто він керував мотоциклом в
стані алкогольного сп'яніння.

Тому
суд, враховуючи дані обставини, вимоги ст. 1193 ЦК України, яка передбачає урахування вини потерпілого при
відшкодуванні йому матеріальної шкоди, обґрунтовано

вважає, що майнову шкоду необхідно стягнути відповідно до
вини кожного учасника даної ДТП
і зменшив розмір відшкодування завданої матеріальної шкоди затраченої на лікування
потерпілого та витрат на поїздки до лікарні до 10780 гривень, що становить 80%
від заявленої суми позову.

Позивач
також просить стягнути 15000 грн. на придбання протеза. В судовому засіданні
втановлено, що ОСОБА_1
дійсно потребує протезування, що підтверджено консультативним висновком
спеціалістів та направленням для забезпечення протезними виробами, вартість
яких згідно з калькуляцією становить 15000 гривень, але ОСОБА_1 не придбав цей
протезний виріб і не поніс витрат на його придбання, а тому вимоги про
відшкодування понесених витрат в цій частині безпідставні.

Оцінюючи
вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано
також вважає, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень при даному ДТП ОСОБА_1 зазнав моральних
страждань і нанесена травма вплинула на його подальше життя, а тому є всі
підстави відшкодувати моральну шкоду. При визначенні розміру моральної шкоди,
суд врахував ступінь вини кожного учасника ДТП, і що ОСОБА_1
сам довів себе до стану алкогольного сп'яніння і в цьому стані керував
транспортним засобом.

Таким
чином суд першої інстанції при розгляді справи врахував всі обставини справи і
обґрунтовано визначив розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди на
користь позивача. Судова палата вважає, що судове рішення ґрунтується на
наявних по справі доказах і відповідає вимогам діючого законодавства. Доводи
апелянтів викладені в апеляційних скаргах не дають підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.
307, 308 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1, представника національного історико-культурного заповідника
«Чигирин» відхилити.

Рішення
Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.11.2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Національного історико-культурного заповідника "Чигирин",
третя особа: ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди завданої злочином залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України у касаційному порядку протягом
двох місяців.