Справа № 2-625/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 року
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді
Марущак Р.М.

при секретарі -
Волошенко С.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Манжеліївської   сільської ради, Глобинської районної державної адміністрації про
визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, III особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - відділ земельних ресурсів у
Глобинському районі, Глобинська державна нотаріальна контора,

встановив:

26.08.2008  року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до суду з зазначеним позовом.

Обґрунтували його тим,
що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
мала у приватній власності земельну ділянку площею 4,81 га, розташовану на території
Манжеліївської  сільської ради Глобинського району Полтавської
області, передану їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право
власності на вказану земельну ділянку було посвідчено Державним актом серії НОМЕР_1, виданого на ім»я
ОСОБА_3 14 грудня 1995 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів
на землю за № 790. З невідомих причин названий державний акт не зберігся.

З цих підстав Глобинська державна нотаріальна
контора відмовила їм  у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлої,
складеним нею 5.11.2001 року  на їх
користь і посвідченим у виконкомі Манжеліївської сільської ради.

Посилаючись на
викладене, позивачі прохали визнати
право власності померлої на вказану земельну ділянку, визнати за ними - ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  в порядку спадкування за
заповітом,  право власності на вказану земельну ділянку в
рівних частках.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов
підтримувала, посилаючись на обставини та
підстави, викладені в ньому. Пояснила, що
померла ОСОБА_3 - її мати. 5.11.2001 року вона склала заповіт, яким
заповіла все своє майно їй, як доньці, та ОСОБА_2, як внуку. Інших дітей,
чоловіка, померла не мала.  Батьки ОСОБА_3
померли дуже давно.

Аналогічні пояснення дав
суду позивач ОСОБА_2 - син позивачки ОСОБА_1 та внук ОСОБА_3

Представники
відповідачів - Манжеліївської  сільської
ради, Глобинської райдержадміністрації,
представники III осіб - Глобинської державної нотаріальної контори, відділу
земельних ресурсів у Глобинському районі в судове засідання не з"явилися.
В заявах, адресованих суду,
прохали розглянути справу у їх відсутності, вказали, що позов визнають, заперечень щодо його задоволення не
мають.

Суд, заслухавши пояснення
позивачів, дослідивши та оцінивши
надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності,
достатності і взаємного зв»язку встановив наступне.

2 серпня 2006  року померла ОСОБА_3- мати позивачки ОСОБА_1
та баба позивача ОСОБА_2 Спадкодавець за життя
5.11.2001 року склала заповіт, який був нотаріально посвідчений у
Манжеліївській сільській раді Глобинського району за реєстровим номером 193.
Згідно нього, ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2

До складу спадкового майна входить
земельна ділянка розміром 4,81 га, розташована на території Манжеліївської  сільської ради, передана для ведення
товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 21502,8 грн., яка належала померлій на підставі Державного акту
на право приватної власності на
землю серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_3 14.12.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на
право приватної власності на
землю за № 790.

Вищеназваний державний акт на право
приватної власності на землю втрачено за
невідомих обставин, в зв"язку з чим Глобинська державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивачами в місцевій
районній газеті «Зоря Придніпров»я в номері від 8.09.2007 року розміщено
повідомлення про втрату державного акту та про визнання його недійсним.

Суду надана ксерокопія втраченого оригіналу
державного акту та витяги із технічної
та земельно-кадастрової документації відділу земельних ресурсів у Глобинському районі, якими
підтверджено те, що державний акт серії НОМЕР_1 дійсно був виготовлений. На викіпіровці показано
розміщення земельної ділянки  та її меж.

Відділ земельних ресурсів у
Глобинському районі довідкою від 11.08.2008 року  підтвердив, що державний акт на ім»я ОСОБА_3
серії НОМЕР_3 дійсно видавався на підставі рішення 6 сесії 22 скликання
Глобинської районної ради від 5.09.1995 року.

З огляду на викладене, маючи
достатньо достовірних і безспірних доказів,
суд прийшов до висновку, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя  на встановлених законом підставах набула
право власності на вищеназвану земельну ділянку , а тому визнавати це в
судовому порядку немає потреби. Крім цього право, та дієздатність особи
втрачається зі смертю, тому в
задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її
цільового призначення.

Згідно ст.1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Ч.1 ст. 1223 ЦК України
вказує, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Ч.1 ст. 1278 ЦК України
передбачає, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо
спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Згідно повідомлення
Глобинської державної нотаріальної контори, заяву про прийняття спадщини
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в установлений шестимісячний строк подала
ОСОБА_1, яка в заяві повідомила, що спадкоємцем по заповіту є також ОСОБА_2, на
той час неповнолітній. Спадкоємців, які б претендували на обов»язкову частку,
немає.

Згідно відмітки в
заповіті ОСОБА_3, виконаної секретарем Манжеліївської сільської ради, заповіт
на час смерті спадкодавця не змінено, не скасовано.

Спадщина відумерлою не
визнана.

Позивачі вчасно прийняли спадщину за
заповітом,  а тому мають право на успадкування земельної ділянки, яка належала померлій на
праві приватної власності, в рівних частках - по Ѕ частині. Позов в цій частині
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1225,1223, 1268,1278 Цивільного Кодексу України, ст.
10,11,30,60,130,212-215 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_1,
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження,  ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження , уродженцями с.
Манжелія Глобинського району Полтавської області, в порядку спадкування за заповітом,  право власності на земельну ділянку площею
4,81 га, розташовану на території
Манжеліївської  сільської ради Глобинського району Полтавської
області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 21502,8 грн., що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право
приватної власності на землю серії НОМЕР_214, виданого 14 грудня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 790, в
розмірі Ѕ частки на кожного.

В задоволенні позовної вимоги про
визнання права власності на вказану земельну ділянку за померлою ОСОБА_3 -
відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                    Р.М.МАРУЩАК