Справа
№ 2-2646
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 грудня
2008 року Центрально-Міський районний суд м.Макіївки Донецької області у
складі:

головуючого
судді                                    Максимова
М.Т.

при
секретарі                                            Сакаєвій
А.Р.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  у
м.Макіївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Макіївської міської Ради „Про
визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на
будинок”,-

Встановив:

ОСОБА_1звернулась
до суду з позовом до Макіївської міської ради та просить суд  визнати дійсною угоду купівлі-продажу
житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ним право
власності на цей житловий будинок.

У
судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та пояснила, що у
грудні 1975 року вона уклала договір купівлі-продажу житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Оформити договір нотаріально продавець -
Суворов Василь Федорович відмовився, та на теперішній час участь у справі брати
не може, оскільки останній помер.   На
підставі вказаного договору позивачка передала продавцю відповідну грошову суму
за покупку вказаного домоволодіння, та фактично прийняла його у власність. У
процесі експлуатації вказаного домоволодіння позивачкою у 1991 році самовільно
було побудовано гараж - Б-1, вбиральня - Г-1 та сарай З-1. У КП «БТІ м.
Макіївки»ОСОБА_1 було видано технічний паспорт та складено акт.  У теперішній час позивачка має намір
зареєструвати право власності на домоволодіння, однак вона не може реалізувати
свої права власника, так як договір купівлі-продажу цього домоволодіння не
затверджено нотаріально.

Відповідач
до суду не з'явилась за невідомими причинами, про день та час слухання справи
була повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення в газеті.

Суд, заслухавши
пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав:

З
матеріалів справи видно, що було укладено писемний договір, відповідно до якого
ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1за 1600 руб.
Вказана угода була підписана в присутності
свідків: ОСОБА_3 таОСОБА_4 (а.с.13).

З
свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_1
23.06.1979 року уклала шлюб з ОСОБА_5 та прийняла прізвище чоловіка -
«ОСОБА_1». (а.с. 37)

Відповідно
до акту КП „БТІ” м.Макіївки  від
14.05.2005 року на домовладіння за адресою:
АДРЕСА_1користувачем є ОСОБА_1 С.І., право установчі документи відсутні,
самовільно побудовані:житловий будинок - А-1, загальною площею 115,9 кв.м., у
тому числі житловою - 48 кв.м., гараж - Б-1, вбиральня - Г-1 та сарай - Д-1,
Ж-1, З-1, № 1-4 - огорожі та 1 водопровід
без оформлення відповідних документів
( а.с.21).

Відповідно
до паспорту техничного стану спірного житлового будинку видно, що конструкції
будинку знаходяться у задовільному стані, та припускається нормальна
експлуатація за умови додержання діючих норм та правил та проведення
регулярного поточного ремонту.(а.с.22-32).

Допитані
у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що в їх присутності у
грудні 1975 року  ОСОБА_1та ОСОБА_2уклали
договір купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1. Позивачка заплатила
продавцю 1600 руб., а останній передав їй у власність вказане домоволодіння

Відповідно
до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен
укладатися у писемній формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній
реєстрації.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1та ОСОБА_2дотримались лише писемної форми договору, але
не посвідчили його нотаріально, однак, відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України,
якщо сторони досягли угоди відносно усіх важливих умов договору та відбулось
повне або часткове виконання договору, однак, одна з сторін ухилилась від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною.

Згідно зі
ст..376 ЦК України самочинним вважається будівництво, яке було здійснено на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Суб'єктами права
власності на об'єкт самочинного будівництва можуть бути: особа, яка здійснила
самочинне будівництво, якщо вона має чи набула право на земельну ділянку, або
власник земельної ділянки.

Невід'ємною частиною судового доказування є
оцінка доказів (ст..212 ЦПК України), яка складається з визначення судом
достовірності  достатності останніх.
Після встановлення достовірності доказів суд визначає їх достатність , тобто
вирішує питання про те, чи є можливість на підставі зібраних у справі доказів
зробити певний висновок про наявність фактів, які належать до предмета
доказування.

Однак, в
матеріалах справи не мається жодного документу, що підтверджує право на
земельну ділянку: ані рішення компетентного органу про надання земельної
ділянки, ані акту про відведення земельної ділянки в натурі, ані державного
акту про право власності на землю або договору оренди, тощо. Таким чином, суд вважає
за неможливе визнати дійсним договір купівлі-продажу  домоволодіння, розташоване за
адресою:АДРЕСА_1, та визнати право власності на це домоволодіння за
ОСОБА_1оскільки позивачка не має жодного документу, який би підтверджував її
право на земельну ділянку на якій розташоване вказане домоволодіння.

Керуючись ст..ст. 10,11,60,130,174,209,212,213,215 ЦПК України, на підставі
ст..ст.212,220, 657 ЦК України, суд,-

Вирішив:

У
задовільнені позову ОСОБА_1до Макіївської міської Ради «Про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності
на будинок» - відмовити

Рішення може бути оскаржене шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення, а
апеляційної скарги - протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя                                                               М.Т.Максимов