Справа № 2-732/08 року
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Ільченка О.І., при секретарях: Іценко Ю.О., Чміль С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи без самостійних
вимог: територіальна громада м. Прилуки в особі Прилуцької міської ради,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою у дворі загального
користування та відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить зобов”язати відповідачок
ОСОБА_2, ОСОБА_3 усунути наявні перешкоди в користуванні земельною ділянкою
шляхом знесення самовільно встановлених огорож у дворі загального користування
житлових будинків НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1. Стягнути з  ОСОБА_2 - 200 грн., - з ОСОБА_3. - 100 грн. в
рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди та судові витрати по справі.
обгрунтування позову вказує, що він є власником кв. НОМЕР_3 будинку НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1. Відповідачі самостійно здійснили розподіл земельної ділянки, яка
надана для обслуговування вказаних житлових будинків і перебуває у спільному
користуванні всіх співвласників таких будинків. Комісія виконкому Прилуцької
міської ради, при обстеженні території двору виявила встановлення огорож без
погодження співвласників обох житлових будинків. Неодноразові звернення до
відповідачів про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою
залишаються без реагування. Також такими незаконними діями відповідачів йому
завдана моральна шкода, що полягає в глибоких душевних стражданнях.
судовому засіданні позивач, підтримуючи позов, просив також зобов”язати ОСОБА_2
пересадити (видалити) дерево, яке заважає під”їзду вантажного транспорта до
сарая. Просить позов задовольнити.
ОСОБА_2 в суді позов не визнала та пояснила, що якби не її огорожа, то позивач
- би своїм транспортом пошкодив її приміщення. Дерево ще було посаджене її
батьками, за яких вона не несе відповідальності та ніякої моральної шкоди вона
позивачу не завдавала.
ОСОБА_3. до суду не з”явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і
місце розгляду справи.
особи без самостійних вимог: ОСОБА_6., ОСОБА_11
та представник територіальної громади м. Прилуки в судовому засіданні у
вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду та остання також вважає
заявлену моральну шкоду необгрунтованою.
особи без самостійних вимог, незважаючи на їх повідомлення в суд не з”явилися,
а ОСОБА_7,ОСОБА_9, ОСОБА_8. подала до суду письмові заяви, в яких просять
розглядати справу за їх відсутності та при вирішенні такої покладається на
розсуд суду.
пояснення сторін, думку третіх осіб, дослідивши матеріали справи та оцінивши
докази в їх сукупності суд приходить до наступного висновку.
Судом
встановлено, що сторони по справі є співвласниками житлового будинку НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1, зокрема, ОСОБА_1 належать кв. НОМЕР_3, ОСОБА_3 - кв. НОМЕР_4, а
ОСОБА_2 - кв. НОМЕР_5 в даному будинку
(а.с. 39), між якими склалися неприязні відносини.
Будинки розміщені на земельній ділянці
Прилуцької міської ради та територія двору загального користування знаходиться
у спільній частковій власності без визначення часток в натурі.
Згідно акту обстеження земельної ділянки,
проведеного комісією виконкому Прилуцької міської ради від 20.07.2007 року було
виявлено, що розподіл території двору загального користування одноповерхових
житлових будинків НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 та встановлення парканів
проведено без погодження співвласників (землекористувачів) обох житлових
будинків (а.с. 8-10).
Під час судового засідання відповідачка
ОСОБА_2 не заперечувала, що дійсно нею, без відповідних на те документів і
погоджень встановлено навколо її квартири огорожі з металевої сітки, шиферу та
Таким чином, у судовому засіданні
з”ясовано, що відповідачі самочинно, без відповідного дозволу органу місцевого
самоврядування, поділили двір загального користування, зокрема, ОСОБА_2
встановила огорожу з металевої сітки, шиферу та дерев”яних дошок навколо
квартири НОМЕР_5 у будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, а ОСОБА_3. встановила огорожу з
шиферу навколо квартири НОМЕР_4 у будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.
Одним із обов”язків землекористувачів,
передбачених ст. 96 Земельного кодексу України, в редакції 01.01.2002 року
(далі ЗК України) є непорушення прав власників суміжних земельних ділянок та
Згідно вимог ст. 103 ЗК України
землекористувачі повинні обирати такі способи використання земельної ділянки,
при яких землекористувачам земельної ділянки завдається найменше незручностей.
За таких обставин, коли одноповерхові
будинки, у яких проживають, в тому числі і сторони, розміщені на земельній
ділянці Прилуцької міської ради, а відповідачі самочинно (без відповідного
дозволу і не оформивши право власності) встановили огорожі, тим самим створюють
перешкоди у вільному користуванні двором позивачу, з приводу чого між ними
В силу ст. 152 ЗК України землекористувачі
можуть вимагати усунення будь-яких порушень їх прав на землю і такі спори
вирішуються судами.
Тобто, при спорі сторін щодо встановлення
огорожі з сітки, з шифера та дерев”яної навколо квартир відповідачів у дворі
загального користування та відсутності відповідних дозволів органу місцевого
самоврядування, такі перешкоди
підлягають усуненню.
враховуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3. самочинно встановили огорожі з шиферу
(ОСОБА_3. - навколо квартири НОМЕР_4 у будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1), ОСОБА_2 -
з металевої сітки, шиферу та дерев”яних дошок навколо квартири НОМЕР_5 у
будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 у дворі загального користування, чим порушується
принцип добросусідства та права ОСОБА_1, як землекористувача, а тому такі
огорожі підлягають знесенню. Тобто позов у цій частині підлягає до задоволення.
Суд
не знаходить правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині
пересадження (спиляння) фруктового дерева (яблуні), оскільки позивачем не було
доведено, що власне відповідач ОСОБА_2 висадила таке дерево та крім того,
прерогативою підняття такого питання є позиція територіальної громади м.
Крім того, суд приходить до висновку про
необхідність відмовити позивачу в частині відшкодування моральної шкоди через
необгрунтованість заподіяння такої шкоди.
задовольняючи позовні вимоги, в силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за
необхідне судові витрати, в частині сплачених позивачем судового збору та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення по даній справі, стягнути з
відповідачів у розмірі 16 грн. у рівних частках.
ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 92, 95, 96, 103, 152,
158 Земельного кодексу України, -
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 -  задовольнити
ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою у дворі загального
користування шляхом знесення самочинно встановленої огорожі з металевої сітки,
з шиферу та дерев”яних дошок навколо квартири НОМЕР_5 у будинку НОМЕР_1 по
ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою у дворі загального
користування шляхом знесення самочинно встановленої огорожі з шиферу навколо
квартири НОМЕР_4 у будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.
решті в позові ОСОБА_1 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1  - 8 (вісім) грн. судових витрат
у справі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 - 8 (вісім) грн. судових витрат у справі.
Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга
на рішення суду має бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Також апеляційна скарга може бути подана протягом десяти
днів без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:
О.Ільченко