Справа № 2-499 2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К  Р А Ї Н И

18 лютого 2008 року Шевченківський районний суд м.
Чернівці в складі:

Головуючого - судді -ГОНЧАРОВОЇ І.М.

При
секретарі  - КУСКОВІЙ Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
„Мантес” про  стягнення заробітної плати,
вихідної допомоги, компенсації за час затримки розрахунку та компенсацію
моральної шкоди, -

В с т а н о в и в:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши в ньому, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5
грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької
області від 14 березня 2007 року частково задоволені її позовні вимоги до ТОВ
„МАНТЕС", визнано незаконним її звільнення з посади завідувача
виробництвом ТОВ „МАНТЕС" і поновлено на роботі. Стягнуто на її користь з
відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 4055 грн.50
коп. , компенсацію моральної шкоди - 5000 грн. Наказом №287 від 6 грудня 2006
року на виконання зазначеного рішення суду вона була поновлена на роботі з
23.08.2006 року. Наказом №288 від 12 грудня 2006 року вона звільнена в зв'язку
із скороченням посади. При звільнені їй була видана трудова книжка із записом
про звільнення, однак у порушення ст.ст. 47, 116 КЗпП України повний розрахунок
не проведений, тобто не виплачена
заробітна плата за період з 6 по 12 грудня 2006 року та вихідна
допомога, передбачена ст. 44 КЗпП України. зазначає, що вона   неодноразово   зверталася
до   керівництва     ТОВ
„МАНТЕС" проханням
виплатити     належні      платежі,
однак    вони   обіцяли це зробити  трохи пізніше,  а
потім   взагалі   після
примусового  виконання рішення
суду в частині  стягнення   заробітної плати та моральної шкоді директор
товариства Віцига О.І. відмовила у виплаті. Враховуючи те, що на момент
постановлення рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 грудня
2006 року ТОВ МАНТЕС" була видана довідка про розмір  заробітної плати за жовтень 2006 року  у розмірі 1667 грн.56 коп., за листопад 2006
року в розмірі 1667 грн. 56 коп. і за 5 робочих днів грудня 2006 року - 397
грн.03 коп., просить суд при розрахунках виходити із цього розміру заробітної
плати. Отже, за 5 робочих днів з 6 по 12 грудня їй не виплачена заробітна
плата   у   сумі 397 грн. 03 коп.

Виходячи з того, що згідно ст.44 КЗпП України розмір вихідної допомоги
при звільнення не повинен бути менше середнього місячного заробітку відповідач
повинен  виплатити їй вихідну допомогу у
розмірі   1667 грн. 56 коп.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України сума компенсації за затримку
розрахунку на день пред'явлення позову складає
1667 грн. 56 коп. х 12 міс. = 20 010 грн. 72 коп.

Вона змушена була декілька разів звертатися до керівництва товариства,
просити виплатити  належну заробітну
плату та вихідну допомогу,  відчувала
постійне нехтування  трудовими правами,
зокрема, правом на оплату за свою працю.

Через все це порушились  нормальні життєві зв'язки, вона змушена
витрачати свій особистий час на безрезультатні звернення, докладати додаткових
зусиль для нормальної організації свого повсякденного життя. Все це суттєво
впливало на  емоційний стан та стан  здоров'я. Моральну шкоду, зважаючи на глибину
переживань та тривалість душевних страждань оцінює в 10 000 грн., які  просить стягнути з відповідача на свою
користь.

Просить стягнути  з  ТОВ „Мантес"  заробітну плату у сумі 397 грн.03   коп.
за  період  з 6
по   12   грудня
2006   року,   вихідну допомогу у сумі   1667 гри.56 коп. та компенсацію за затримку виплати
належних     сум     за весь час затримки, яка на день   пред'явлення позову  складає
20010 грн.72 коп. Стягнути з   ТОВ
„Мантес" моральну шкоди в розмірі
10 000 тис. грн.  та         витрати,    пов'язані
із    веденням      справи.

В
судовому засіданні ОСОБА_1  свої позовні
вимоги підтримали у повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в позовній
заяві.

Представник ТОВ „Мантес” позовні вимоги
визнала частково і пояснила, що  ТОВ "Мантес" визнає позов в частині стягнення
заробітної плати за період з 06.12.2006р. по 12.12.2006р., та передбаченої
ст.44 КзПП України вихідної допомоги. Позовні вимоги в частині стягнення
компенсації за час затримки розрахунку в сумі 20010,72 грн. та компенсацію
моральної шкоди в сумі 10000грн. вважає необгрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню. Затримка розрахунку з позивачкою сталася не з вини відповідача
або його посадових осіб, а в результаті фінансових труднощів, які виникли в
процесі звичайної господарської діяльності в результаті незалежних від волі
підприємства, зовнішніх до його діяльності обставин. ТОВ "Мантес" не
здійснило виплату позивачці в день звільнення всіх належних їй сум, а саме:
заробітної плати в сумі 397 грн.03коп. та вихідної допомоги в сумі 1667,56 грн.
в зв'язку з відсутністю коштів. Фінансові труднощі на підприємстві виникли
задовго до звільнення позивачки і не залежать від волі посадових осіб
відповідача, а отже відсутні підстави для покладання на підприємство
відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Суд, заслухавши пояснення
сторін, допитавши свідка та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 з 6 грудня 2006 року до 12
грудня 2006 року працювала завідуючою виробництвом ТОВ „МАНТЕС”. Наказом
від 12.12.2006 року була звільнена з роботи
за п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням посади,, що стверджується
копією трудової книжки та копіями наказів про прийняття  на роботу
та звільнення з роботи.

Згідно вимог ст. 116 КЗпП
України при звільненні працівник виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В разі невиплати з вини власника  або уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при
відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні у
відповідності до вимог ст.. 117 КЗпП України
має виплатити  працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно цих вимог закону
судом встановлено, що при звільненні ОСОБА_1 з
ТОВ  „Мантес” їй не була в день
звільнення виплачена заробітна плата в сумі
397 грн.03 коп. та вихідна допомога у відповідності о вимог ст..44 КЗпП
України в сумі 1667 грн. 56 коп.,  даний
факт не заперечується і відповідачем.  В
цій частині позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Що стосується виплати грошової компенсації за затримку розрахунку при
звільненні, то суд вважає, що відповідальність відповідач може нести тільки в
разі доведеності його вини в такій затримці.

Судом встановлено, що затримка розрахунку при звільненні ОСОБА_1 виникла
не з вини відповідача, а в зв”язку із скрутним фінансовим становищем
підприємства, що  стверджується копією
балансу підприємства за 2007 рік, яке на початок звітного періоду, тобто на
1.01.2007 року мало непокритий збиток в розмірі 1 626 000, 8 грн., а його
поточні зобов”язання складали 1 262 000, 7 грн. товариство в серпні 2006 року
фактично припинило свою діяльність, вивільнило майже всіх працівників. Виходячи
з цього суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про виплату
грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні слід відмовити.

У
відповідності до вимог ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим
ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих
зв”язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно цих вимог закону встановлено, що  затримка розрахунку при звільненні принесла
позивачці певні моральні страждання, однак страждання ці виникли знову ж таки
не з вини відповідача, а тому не можуть бути компенсовані за його рахунок.

Позивачкою заявлена вимога про відшкодування понесених нею судових
витрат, яка підлягає  задоволенню.

У
відповідності до вимог ст.. 79 ч.1 ЦПК України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У відповідності до
вимог ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи
належать - витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати на правову
допомогу.

Відповідно цих вимог закону встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 понесені
витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7 гру. 50 коп., які
підлягають стягненню з ТОВ „Мантес” на її користь, а також витрати в сумі 500
грн. за складання позовної заяви.

Крім цього суд вважає необхідним стягнути з ТОВ „МАНТЕС” на користь
держави судовий збір в сумі 51 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44,  116,117 237-1, 238 КЗпП України, ст. ст.10,
11, 209, 212, 214, 215, 218, п.2,4 ст. 367 п.4 ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ
„МАНТЕС” на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі  в розмірі 397 грн.03 коп..

Стягнути з
ТОВ „Мантес” на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в сумі 1667 грн. 56 коп.

Стягнути з ТОВ
„МАНТЕС” на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 7 грн. 50 коп. та
витрати по наданню правової допомоги в сумі 500 грн.

В  частині позовних вимог щодо стягнення
моральної шкоди та грошової  компенсації
за затримку розрахунку при звільненні
відмовити.

Стягнути з ТОВ
„Мантес” на користь держави  судовий збір
в сумі 51 грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області
через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

СУДДЯ :