Справа№2-51/08 року
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 січня 2008 року          м.Ніжин

Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді
Ковальової Т.Г.,

при секретарі -
Кравцовій О.В., Дьоміній Н.А.,

з участю сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом  акціонерного комерційного
промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства) до ОСОБА_1
про стягнення боргу, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного комерційного
промислово-інвестиційного банку (закритого) акціонерного товариства) про
визнання договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом  до ОСОБА_1
про стягненння боргу за кредитним договором №179 від 08.10.2004 року в сумі 644
687 грн.29 коп., посилаючись на те, що 08 жовтня 2004  року між
Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите
акціонерне товариство) в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м.Ніжин
Чернігівської області» (далі-Банк) та сільгосподарським товариством з обмеженою
відповідальністю «Головеньківське» (далі -Позичальник) був укладений кредитний
договір про відкриття кредитної лінії №179, відповідно до умов якого позивач
зобов*язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної
кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 900 000 грн., а позичальник
зобов*язався повернути всі отримані в межах кредитної лінії суми кредиту не
пізніше 30 вересня 2005 року і сплатити відсотки за користування кредитом.

В
забезпечення виконання зобов*язань по кредитному договору між Банком і СТОВ
«Головеньківське» були укладені договори застави від 08.10.2004 року,
02.11.2004 року та від 20.07.2005 року, предметом яких є сільськогосподарська
техніка та обладнання вартістю 113 000 грн,
молодняк великої рогатої худоби в кількості 310 голів вартістю 801 603
грн..

14
лютого 2007 року між Банком і відповідачем укладено договір поруки №45,
відповідно до п.п.2.1, 2.2 якого ОСОБА_1, як поручитель, зобов*язуєтьсяся у
випадку невиконання або прострочення виконання позичальником зобов*язань за
кредитним договором  виконати
зобов*язання по погашенню заборгованності за кредитним договором і відповідає
перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й позичальник, але
не більше 700 680 грн. заборгованності по кредиту і 60 000 грн. заборгованності
по відсотках.

Позичальник
станом на 10 жовтня 2007 року не виконав свої зобов*язання по кредитному
договору щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за користування
кредитом і згідно розрахунку заборгованність по кредиту становить 587 261
грн.45 коп. і по відсотках за період з 01.01.2006 року по 17.10.2006 року - 57
425 грн.84 коп..

Позивачем
направлено повідомлення ОСОБА_1 щодо невиконання договору поруки в частині
погашення боргу позичальником. Відповідно до п.3.4 договору поруки виконання
відповідачем зобов*язань перед позивачем повинно відбутися не пізніше 7 днів з
дня отримання вимоги. Вимогу позивача про сплату боргу отримано 02 жовтня 2007
року, проте, станом на 10 жовтня 2007 року заборгованність по кредиту СТОВ
«Головеньківське» не погашена і становить 644 687 грн.29 коп..

У
зустрічному позові ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір поруки,
посилаючись на те, що договор поруки укладено вже після настання строку
виконання основного зобов*язання та без згоди позичальника на забезпечення
кредитного договора порукою. Стягнення заборгованності за кредитом має бути
звернуто на сільськогосподарську техніку, автотранспорт, ангари та урожай 2005
року озимої пшениці і жита, що є предметом договора застави. Договір поруки
нотаріально не посвідчений і укладенеий без згоди його співмешканкиОСОБА_2, з
якою він проживає однією сім*єю.

Представник
позивача Старостенко Ю.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги за
вищевикладених обставин , зменшивши їх у зв*язку зі сплатою частини
заборгованності за кредитним договором СТОВ «Головеньківське» і просила
стягнути зОСОБА_1 379 337 грн.92 коп. заборгованності по кредиту та відсотках
СТОВ «Головеньківське», судові витрати у вигляді 6446,87 грн. судового збору і
30 грн. з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, а всього  стягнути з нього 385 814,79 грн. та не
визнала зустрічний позов про визнання договору поруки недійсним і пояснила, що
на всю суму боргу по кредитному договору було заставлено майно позичальника -
СТОВ «Головеньківське», на яке згідно виконавчих написів нотаріуса по спливу
строку повернення кредиту в грудні 2005 року було звернуто стягнення, яке
проводиться відділом примусового виконання рішень Чернігівського обласного
управління юстиції. З метою прискорення повернення боргу по кредиту за
пропозицією Банку 14 лютого 2007 року був укладений договір поруки  з ОСОБА_1 без повідомлення про це
позичальника і без його згоди. Договір поруки підписаний ОСОБА_1 Ббез примусу,
тому він повинен платити борги СТОВ «Головеньківське», так як право кредитора
щодо пред*явлення вимоги виникає з 01 жовтня 2007 року.

Відповідач
в судовому засіданні не визнав позовні вимоги про стягнення з нього боргу СТОВ
«Головеньківське» по кредитному договору та підтримав свій зустрічний позов про
визнання недійсним договору поруки і пояснив, що укладений між ними з Банком
договор поруки фактично не був порукою за виконання  СТОВ свого зобов*язання перед Банком, так як
з позичальником він був незнайомий і про укладення такого договору не було
доведено до відома СТОВ. Договор поруки він підписав під впливом обману  за домовленістю з керуючим філією Банку, який
обіцяв надати йому кредит на сумму один мілліон шістьсот тисяч гривень, частку
яких він повинен був залишити у Банку в якості погашення боргу СТОВ, а решту
суми  наданого йому кредиту
використовувати для заняття підприємницькою діяльністю. Але після підписання
ним договору поруки  кредит йому наданий
не був, а з нього позивач почав вимагати гроші по зобов*язанням СТОВ. Про те,
що на момент укладення договору поруки минув строк виконання основного
зобов*язання СТОВ «Головеньківське» по договору кредиту йому під час підписання
договору поруки відомо не було.

Представник
залученого до участі у справі СТОВ «Головеньківське» в якості третьої особи без
самостійних вимог на стороні відповідача в судове засідання не з*явився.

Свідок
ОСОБА_3в судовому засіданні показала, що за пропоцизією Банку в лютому 2007
року вона передала належну їй частку у Статутному фонді у розмірі 51%  раніше незнайомому їй ОСОБА_1 з метою
прискорення повернення Банку боргу по кредитному договору.

СвідокОСОБА_4 В судовому засіданні
показав, що на даний час відсутній директор СТОВ «Головеньківське» і особи,
повноважні   представляти інтереси СТОВ.
Договір застави СТОВ з Банком 08 жовтня 2004 року підписував він, як директор
СТОВ. На всю суму кредиту  було
заставлено майно СТОВ, на яке після спливу строку договору 30.09.2005 року
звернуто стягнення у примусовому порядку. Майна в господарстві достатньо для
погашення всієї суми боргу. Договір поруки з ОСОБА_1 СТОВ не підписувало і не
надавало повноважень Банку знаходити для них поручителей.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні показав,що в його присутності був підписаний
договір поруки між ОСОБА_1 та управляющим філією Банку, який обіцяв надати їм
кредит для зайняття господарською діяльністю на суму 1 млн.600 тисяч гривень в
обмін на підписання договору поруки, але потім став вимагати борги СТОВ по
кредитному договору..

Заслухавши
осіб, що з*явились в судове засідання, та дослідивши усі докази по справі, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги позивача по первісному позову незаконні,
необгрунтовані і не підлягають задоволенню, а зустрічний позовОСОБА_1 про
визнання недійсним договору поруки доведений в судовому засіданні і підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу,
іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Порука
згідно ч.1 ст.546 ЦК України є одним із видів забезпечення виконання
зобов*язання, а ч.1ст.553 ЦК передбачає, що за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов*язку.

В
судовому засіданні встановлено, що укладений між Банком і ОСОБА_1 договір
поруки від 14.02.2007 року  суперечить
вищевикладеним вимогам закону, так як ОСОБА_1 ні в яких відносинах на момент
укладення кредитного договору з
позичальником не перебував і не поручався перед Банком, як його
кредитором, на виконання ним свого обов*язку.

Укладення договору поруки по спливу річного
строку виконання основного зобов*язання за кредитним договором
позичальником  без його участі та згоди
свідчить про те, що він не відповідає закону, а тому ОСОБА_1 не повинен нести
цивільно-правову відповідальність за його невиконання.

Згідно
ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов*язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні
боржники. В даному випадку боржник - СТОВ «Головеньківське»- порушив
зобов*язання по кредитному договору від 08 жовтня 2004 року, яке не було
забезпечено порукою, тому відсутні правові підстави для покладання наОСОБА_1
цивільно-правової відповідальністі як солідарного боржника по вказаному
договору.

Відповідно
до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов*язання не
пред*явить вимоги до поручителя. Строк виконання основного зобов*язання за
кредитним  договором, укладеним між Банком
і позичальником  08 жовтня 2004 року,
відповідно до п.2.2 вказаного договору настав 30 вересня 2005 року. Укладення
договору поруки 14 лютого 2007 року, по спливу більш ніж року від дня настання
строку виконання основного зобов*язання, після порушення позичальником свого
зобов*язання по поверненню кредиту не свідчить про дійсність такого договору як
виду забезпечення  виконання
зобов*язання.

В
судовому засіданні встановлено, що на всю суму боргу за кредитним договором
відповідно до виконавчих написів нотаріуса примусово звернуто стягнення на
заставлене майно СТОВ «Головеньківське» і знаходиться на виконанні у відділі
примусового виконання рішень Чернігівського обласного управління юстиції, що
підтвердила і представник позивача Старостенко Ю.А., тому безпідставні вимоги
Банку про стягнення зОСОБА_1 вже стягнутого боргу  по основному зобов*язанню.

Керуючись ст.ст.203, 215,546,
548,553,554, 559 ЦК України, ст.ст.60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В
задоволенні позову  акціонерного
комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного
товариства) до ОСОБА_1 про стягнення 379 337 грн.92 коп. заборгованності по
кредиту та відсотках відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до акціонерного комерційного
промислово-інвестиційного банку (закритого) акціонерного товариства) про
визнання договору поруки недійсним задовольнити.         Визнати недійсним договір поруки №45 від 14 лютого 2007 року,
укладений між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите
акціонерне товариство) та ОСОБА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано Апеляційному суду
Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення і протягом двадцяти днів після подання заяви  може бути подана апеляційна скарга.  Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву не було подано. У разі подання заяви про апеляційне
оскарження і неподання протягом двадцяти днів після подання заяви апеляційної
скарги, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
Ковальова Т.Г.