Справа № 2-136/2008
УХВАЛА

Іменем України

20 жовтня 2008 року                                               Полтавський
районний суд Полтавської області

у складі:          головуючої
судді:      Путрі О.Г.

при
секретарі:            Кузуб С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві
справу за заявою ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні
2001 року ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із заявою
про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., завданої йому діями
суду, які полягали в незаконному притягненні до адміністративної
відповідальності за ст. 173 КУпАП та накладенні стягнення у виді
адміністративного арешту строком 7 діб. В ході розгляду справи в судах заявлені
вимоги та розмір відшкодування збільшив до 12 150 000 грн. Вказав, що відносно
нього також незаконно було обрано запобіжний захід у виді взяття під варту, у
зв'язку з чим він незаконно перебував під арештом 50 діб. Як в період
перебування під адміністративним арештом, так і під час перебування під вартою,
стосовно нього працівниками правоохоронних органів застосовувались фізичне та
психічне насильство, у зв'язку з чим суттєво погіршився стан здоров'я. Вважає
себе незаконно засудженим вироком суду, оскільки до нього застосовувалися
незаконні методи досудового слідства, докази по справі працівниками органів
дізнання, слідства, прокуратури та суду фальсифіковані. Тому прохав суд
скасувати постанови прокурора Октябрського району м. Полтави від 20.03.2001
року та помічника прокурора Полтавської області від 05.12.2003 року про відмову
в порушенні кримінальної справи стосовно працівників міліції та прокуратури та
вирішити питання про притягнення до кримінальної відповідальності працівників
правоохоронних органів за вчинення проти нього умисних тяжких злочинів, а
кримінальну справу переглянути за нововиявленими обставинами, звільнивши його
від ув'язнення.

В судове
засідання ОСОБА_1 надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій прохає
розглядати справу у його відсутності, заяву задовольнити та стягнути на його
користь у відшкодування шкоди, спричиненої йому діями працівників міліції,
прокуратури та суду, 12 150 000 грн.

В
судовому засіданні представник заявника за дорученням ОСОБА_2 заявлені вимоги
підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та прохав стягнути на
користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди, спричиненої працівниками міліції,
прокуратури та суду 12 150 000 грн., скасувати постанови прокурора Октябрського
району м. Полтави від 20.03.2001 року та помічника прокурора Полтавської
області від 05.12.2003 року про відмову в порушенні кримінальної справи
стосовно працівників міліції та прокуратури, вирішити питання про притягнення
до кримінальної відповідальності працівників правоохоронних органів за вчинення
проти нього умисних тяжких злочинів, кримінальну справу переглянути за
нововиявленими обставинами.

Представники
Прокуратури Полтавської області та Державного казначейства України проти заяви
заперечували, вважають, що, оскільки ОСОБА_1 засуджений вироком суду, який
набрав законної сили, підстави для відшкодування спричиненої йому шкоди
відсутні, а вимоги про скасування постанов про порушення кримінальної справи та
вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності працівників
правоохоронних органів не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд,
заслухавши пояснення представника заявника, представників прокуратури
Полтавської області та Державного казначейства України, дослідивши матеріали
справи, прийшов до наступного висновку.

Встановлено,
що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 27.04.2005 року, зміненим
в частині відбування строку покарання ухвалою судової колегії у кримінальних
справах апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2005 року, залишеним в
силі ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного
Суду України від 01.08.2006 року, ОСОБА_1 засуджений до 9 років позбавлення
волі за вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 94, 140 ч.2 КК України (в ред.
1960 року), вищевказані судові рішення набрали законної сили (том 2, а.с.
177-190).

Крім
того, ОСОБА_1 постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від
15.02.2001 року був підданий адміністративному арешту строком на 7 діб за
вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (том 1,
а.с. 4).

Постановою
голови апеляційного суду Полтавської області від 12.10.2001 року
адміністративне провадження за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв'язку
з відсутністю в його діях події і складу правопорушення (том 1, а.с. 20).

19.02.2001
року ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у
вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 94, 140 ч.2 КК України (в ред. 1960
року), і з цього часу йому було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під
варту.

04.04.2001
року постановою заступника прокурора Полтавської області обвинуваченому ОСОБА_2
запобіжний захід змінено із взяття під варту на підписку про невиїзд.

Ухвалою
Октябрського районного суду м. Полтави від 29.11.2001 року ОСОБА_2 змінено
запобіжний захід на взяття під варту, який був скасований ухвалою судової
колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Полтавської області від 19.11.2001 року.

Судом
встановлено, що в строк відбуття покарання вироком суду ОСОБА_2 зараховано
строк перебування під адміністративним арештом та строк утримання під вартою, а
саме в період з 19.02.2001 року по 04.04.2001 року та з 29.11.2001 року по
10.12.2001 року.

Враховуючи
встановлені факти, суд вважає, що ОСОБА_1 4 (чотири) доби, а саме, в період з
15.02.2001 року по 18.02.2001 року був незаконно притягнений до
адміністративної відповідальності та перебував під адміністративним арештом
протягом 4 (чотирьох) діб.

Зі
змісту ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» вбачається, що громадянинові відшкодовується завдана шкода
у разі незаконного застосування адміністративного арешту у випадках закриття
справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно
до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду», відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів
державного бюджету.

Згідно
ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»
питання про відшкодування моральної шкоди вирішується судом відповідно до
чинного законодавства.

Таким чином, аналіз змісту вищезазначених норм
права та встановлених судом фактів свідчить про те, що ОСОБА_1 має право на
відшкодування моральної шкоди за незаконне перебування під адміністративним
арештом протягом 4 (чотирьох) діб в період з 15.02.2001 року по 18.02.2001
року.

Враховуючи
вищевказані обставини, страждання, завдані ОСОБА_2 в період незаконного
перебування під адміністративним арештом протягом 4 (чотирьох) діб, фізичний та
матеріальний стан заявника, враховуючи мінімальний розмір заробітної плати на
час розгляду справи, виходячи з засад розумності, виваженості та
справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з держави за рахунок коштів
державного бюджету у відшкодування спричиненої ОСОБА_2 моральної шкоди кошти в
сумі 100 грн.

Стосовно
вимог про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним триманням під вартою,
відповідно до ст. 205 ч.1 п.5 ЦПК України, суд вважає за необхідне в цій
частині провадження по справі закрити, оскільки з приводу даного спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав Ленінським
районним судом м. Полтави 28.02.2008 року постановлено ухвалу, яка набрала
законної сили (том 2, а.с. 52-54, а.с. 193-194).

Суд
також вважає за необхідне з огляду на вимоги ст. 205 ч.1 п.1 ЦПК України
закрити провадження у справі в частині вимог про скасування постанов прокурора
Октябрського району м. Полтави від 20.03.2001 року та помічника прокурора
Полтавської області від 05.12.2003 року про відмову в порушенні кримінальної
справи стосовно працівників міліції та прокуратури, вирішення питання про
притягнення до кримінальної відповідальності працівників правоохоронних
органів,, перегляду кримінальної справи за нововиявленими обставинами, оскільки
вирішення вказаних питань проводиться за правилами КПК України і не підлягає
розгляду в порядку цивільного судочинства.

На
підставі викладеного, керуючись Законом України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 210, 205 ч.1 п.1, 5, 206 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з Держави України за рахунок коштів державного бюджету на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконним перебуванням під
адміністративним арештом в період з 15.02.2001 року по 18.02.2001 року включно,
кошти в розмірі 100,00 грн. (сто гривень нуль копійок).

В
частині стягнення шкоди, спричиненої незаконним обранням запобіжного заходу у
виді взяття під варту - закрити провадження на підставі ст. 205 ч.1 п.5 ЦПК
України.

В
частині скасування постанов прокурора Октябрського району м. Полтави від
20.03.2001 року та помічника прокурора Полтавської області від 05.12.2003 року
про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно працівників міліції та
прокуратури, вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності
працівників правоохоронних органів, перегляду кримінальної справи за
нововиявленими обставинами - закрити провадження на підставі ст. 205 ч.1 п.5
ЦПК України.

Ухвала
може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя: