Справа №2-5687/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2
грудня 2008 року                                        Хмельницький міськрайонний суд в
складі:

головуючого
- судді                         Карплюка О.І.

при
секретарі                                    Мусюк А.В.

з участю позивача                            ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим
приміщенням, встановлення порядку користування жилим приміщенням, повернення
речей та відшкодування шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні квартироюАДРЕСА_1, встановлення порядку
користування коридором, кухнею, вбиральнею, ванною та кладовою, повернення йому
зниклих речей, зокрема: двох комплектів постільної білизни та ліжка, або
відшкодування їх вартості, та надання йому дубліката ключа від вхідних дверей,
посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить 20/100 частини
даної квартири, однак відповідач змінила вхідні в квартиру замки, не надавши
йому ключі від них. Також позивач просить суд не чинити йому
перешкод в користуванні даною квартирою у майбутньому.

Судом в порядку ст. 33 ЦПК України
залучено до участі в справі як співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав, збільшивши їх: просить суд зобов»язати ОСОБА_2
відшкодувати йому вартість замка в сумі 51 грн., який зник з вхідних до його
кімнати дверей, по її вині.

В судове засідання відповідачі не з»явились, повідомлені
про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причину
неявки.

Заслухавши учасника процесу,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1
належить на праві приватної власності 20/100 частини квартириАДРЕСА_1. Інших
80/100 частини у рівних частках належать ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК
України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів
їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати,
дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до вимог ст. 155 ЖК
України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може
бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим
будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, в судовому засіданні позивач не
довів, що йому чиняться перешкоди в користуванні квартироюАДРЕСА_1. Таких
доказів не здобуто і судом під час розгляду даної справи.

А тому в цій частині позову
необхідно відмовити.

В ідповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи
інтересів особи повинне бути дійсне, тобто бути в теперішньому часі, а не в
майбутньому. За таких обставин вимоги ОСОБА_1 не чинити йому перешкод в
користуванні квартироюАДРЕСА_1, у майбутньому необхідно відмовити із-за відсутності спору.

Крім того, рішенням Хмельницького
міського суду від 6 травня 1999 року вирішено підсобні приміщення квартириАДРЕСА_1,
залишити в спільному
користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Також, суд вважає, що встановлення порядку
користування коридором, кухнею, вбиральнею, ванною та кладовою не буде
відповідати інтересам власників ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Однак, позивач не довів, що з його
кімнати зникли речі, зокрема: два комплекти постільної білизни, ліжко та замок,
який висів на вхідних в його кімнату дверях. Також позивач не надав суду
доказів про їх вартість. Крім того, за фактом звернення ОСОБА_1 щодо викрадення
його постільної білизни та ліжка 5 липня 2008 року дільничним інспектором
Центрального відділу ХМВ УМВС України винесено постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи за відсутністю складу злочину.

Оцінюючи встановлене, суд приходить
до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88,
212-215 ЦПК України, ст. ст. 150, 155 ЖК України, ст. ст. 391, 1166 ч. 1 ЦК
України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, встановлення порядку
користування жилим приміщенням, повернення речей та відшкодування шкоди
відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються апеляційному суду Хмельницької області через суд
першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: