справа №2-1455/08*
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13
листопада  2008  року                                                                м.Ніжин

Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді Олійника В.П.,

при секретарі - Павленко О.В.,

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до Ніжинської міської ради Чернігівської
області про встановлення факту та про визнання права власності на спадкове
майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом
до Ніжинської міської ради Чернігівської області про встановлення факту
проживання із спадкодавцем ОСОБА_2однією сім”єю не менш як п”ять років до часу
відкриття спадщини та про визнання права власності на будинок АДРЕСА_1і після
ОСОБА_2., посилаючись на те, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після його смерті
відкрилась спадщина на вищезазначений будинок, спадкоємці до майна померлого
відсутні, при цьому позивач з січня місяця 1978 року по день смерті спадкодавця
постійно з ним проживав однією сім”єю, вели спільне господарство, мали спільні
кошти, були пов”язані спільним побутом, при цьому позивач фактично прийняв
спадщину, оскільки здійснив поховання ОСОБА_2., здійснив поминальні обряди,
здійснює догляд за спадковим майном, обробляє земельну ділянку, у відповідності
до ст. 1264 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) із врахуванням п.5
Прикінцевих та перехідних положень  ЦК
України позивач являється спадкоємцем четвертої черги до майна померлого
ОСОБА_2..

В судовому засіданні позивач
підтримав позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що із ОСОБА_2. спільно
проживав з січня 1978 року по 1983 рік, при цьому вони проживали однією сім”єю,
вели спільне господарство, були пов”язані спільним побутом, він здійснював
догляд за ОСОБА_2., при цьому зазначив, що останній не був одружений, дітей не
мав.

Представник
відповідача ОСОБА_3., яка діє згідно довіреності у відповідності до ст. 42 ч.1
п.1 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), в судове
засідання не з”явилась, надавши суду 31 жовтня 2008 року вх.№26499 заяву про
визнання позову і про розгляд справи за її відсутності.

Свідок
ОСОБА_4. в судовому засіданні підтвердив, що позивач проживав разом із ОСОБА_2.
тривалий час з 1977 року і до його смерті в 1983 році, здійснював догляд за
ним, вони спільно вели господарство.

Свідок
ОСОБА_5. в судовому засіданні дала аналогічні покази, додавши, що позивач та
ОСОБА_2. проживали як рідні.

Заслухавши
учасників судового розгляду та дослідивши усі докази по справі суд приходить до
висновку про можливість задоволення позову зі слідуючих підстав.

Згідно
ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, при цьому в разі якщо
цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства,
який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до
прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Цивільні відносини виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом України, продовжують існувати після
набрання ним чинності, тому дані відносини регулюються Цивільним кодексом
Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та  ЦК України.

Згідно
п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої цього
Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята
ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

У
відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР (в ред. від 18
липня 1963 року) часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця,
при цьому в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2. помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується довідкою відділу РАЦС Ніжинського міськрайонного управління
юстиції №784/03-22 від 11.06.2008 року, після смерті якого відкрилась спадщина
на житловий будинок АДРЕСА_1і, який належить йому на праві власності, що
підтверджується довідкою-характеристикою КП "Ніжинське міжміське бюро
технічної інвентаризації" №178 від 09 червня 2008 року.

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу
України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані
спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки, при цьому в судовому
засіданні встановлено, що позивач спільно проживав із спадкодавцем ОСОБА_2. з
січня 1978 року і до смерті останнього в 1983 році, був пов"язаний спільним
побутом, доглядав за спадкодавцем, що підтверджується поясненнями позивача,
довідкою виконавчого комітету Ніжинської міської ради №37 від 28.02.2008 року,
показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5. в судовому засіданні. Таким чином в
судовому засіданні встановлений факт проживання позивача із спадкодавцем
ОСОБА_2. однією сім”єю не менш як п”ять років до часу відкриття спадщини.
Встановлення даного факту необхідно позивачеві для оформлення спадщини.

У відповідності до ст. 1264 ЦК
України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до
часу відкриття спадщини, при цьому в судовому засіданні встановлено, що позивач
проживав із ОСОБА_2. з січня 1978 року по день його смерті -  ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на момент відкриття
спадщини позивач проживав із спадкодавцем більш як п"ять років, даний
термін обчислений з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем
однією сім"єю до набрання чинності ЦК України, тобто до 01 січня 2004
року, при цьому спадщина після ОСОБА_2. відкрилась  ІНФОРМАЦІЯ_1, але не була прийнята ніким із
спадкоємців до набрання чинності ЦК України, що підтверджується довідкою
Ніжинської міської державної нотаріальної контори №1671/2-39 від 29.09.2008
року, довідкою Державного нотаріального архіву Чернігівської області №2-05/3080
від 10 жовтня 2008 року. Таким чином до спірних правовідносини слід застосувати
п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України стосовно правил книги шостої
цього Кодексу, згідно якої позивач являється спадкоємцем  четвертої черги до майна померлого ОСОБА_2..

Представник відповідача в наданій
суду заяві визнала позов, що є підставою згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України для
ухвалення рішення про задоволення позову. Законними підставами для задоволення
позову є ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР (в ред. від 18 липня 1963
року), п.5 Прикінцевих та перехідних положень, ст. 1264 ЦК України. Суд
встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача  обгрунтовані на законі і доведені в судовому
засіданні, при цьому представник відповідача має повноваження на вчинення даної
дії.

Враховуючи
вищезазначене, на основі ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР (в ред. від
18 липня 1963 року), п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу
України, ст. 1264 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.60, 256, 212-215
Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов  задовольнити.

Встановити
факт проживання однією сім"єю ОСОБА_1, 1957 року народження, із ОСОБА_2,
померлим ІНФОРМАЦІЯ_1,  з січня місяця
1978 року по  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати
за ОСОБА_1, 1957 року народження, право власності на будинок НОМЕР_1з
господарськими будівлями та спорудами, розташованому по вулиці Попудренка міста
Ніжина Чернігівської області, як спадкоємця четвертої черги за законом після
ОСОБА_2, померлого  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та шляхом подання
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або в порядку згідно ст.295 ч.4 Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуючий                                                                         суддя
Олійник В.П.