Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 жовтня 2008 року
Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в
складі:

головуючого- судді Фурика Ю.П.

при секретарі
Токун С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Хмельницького цивільну справу за позовом
приватного підприємства «Ірена-Плюс» до ОСОБА_1 про визнання договору на
дольову участь у будівництві гаража недійсним,

в с т а н о в и
в :

У
травні 2008 року  приватне
підприємство  «Ірена-Плюс»
звернулося  до ОСОБА_1. з позовом  про визнання договору від 7 серпня 2003 року
на дольову участь у будівництві гаража площею 52,56 м.кв.  недійсним,
посилаючись на те, що даний договір був укладений на вкрай невигідних
для підприємства умовах та підписаний неуповноваженою особою.

У
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2. позовні вимоги підтримав та
пояснив, що договір від 7 серпня 2003 року, укладений між приватним
підприємством «Ірена -Плюс» та ОСОБА_1.
на будівництво гаража у житловому будинкуАДРЕСА_1 у м. Хмельницькому
підписаний  не директором  підприємства ОСОБА_4.,  а іншою особою, тому  вказаний договір має бути визнаний недійсним
саме з цих підстав. Окрім того, як зазначив в суді ОСОБА_2., приватне
підприємство «Ірена-Плюс»  визнал б  оспорюваний договір таким,  що укладений, при умові доплати ОСОБА_1.  повної вартості  збудованого підприємством гаража.

Відповідач
ОСОБА_1. та її представник ОСОБА_3. в судовому засіданні позов не визнали та
зазначили, що право власності на спірний гараж набуте відповідачем на підставі
рішень Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2008 року та апеляційного
суду Хмельницької області від 22 квітня 2008 року  у справі за позовом ОСОБА_1. до приватного
підприємства «Ірена-Плюс» про визнання права власності на гараж  площею 52,56 м.кв. у будинкуАДРЕСА_1 в м. Хмельницькому,
що під час розгляду даної цивільної справи
Хмельницький міськрайонний  та
апеляційний суд Хмельницької області за участю сторін та їх представників
досліджував договір від 7 серпня 2003 року
між ОСОБА_1. і ПП «Ірена-Плюс» та виконання позивачем та відповідачем
його умов. Також стверджують, що
оспорюваний   договір підписувався  директором
приватного  підприємства
«Ірена-Плюс» ОСОБА_4. особисто, тобто уповноваженою особою.

Заслухавши
пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд вважає,
що в задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до ст.203 ЦК
України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній
волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Згідно з ч. 6 ст. 154 ЦПК України,
якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або
заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів
забезпечення позову.

Судом
встановлено,  що   рішенням Хмельницького міськрайонного
суду  від 23 січня 2008 року  у
цивільній справі №2-200/2008 р. за ОСОБА_1.  визнано
право  власності  на гараж площею 52,56 у будинку АДРЕСА_1 в м.
Хмельницькому та в цій частині рішенням апеляційного суду від 22 квітня 2008
року залишено без зміни та набрало законної сили.

Із вказаних судових рішень вбачається, що спір між ОСОБА_1. та ПП «Ірена
-Плюс» виник з приводу виконання укладеного сторонами договору від 7 серпня
2003 року. Під час обох судових розглядів повноважні представники ПП
«Ірена-Плюс», в тому числі і  ОСОБА_2. визнавали  факт
укладання  оспорюваного  договору,
одержання  підприємством у серпні
2003 року за цим договором від ОСОБА_1. грошових коштів у сумі 28120 гривень та
використання  їх за цільовим призначенням
- для будівництва гаража площею 52,56 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 в м.
Хмельницькому.

Наведені факти спростовують твердження представника  приватного підприємства «Ірена-Плюс»  про те, що
його директор ОСОБА_4 не
укладав  і не підписував  договір
від 7 серпня 2003 року.

У зв'язку із викладеним,  додаткова
оплата  вартості гаражу, як можлива умова
визнання     оспорюваного  позивачем
укладання  договору  від 7 серпня 2003 року,  не ґрунтується  на вимогах закону   та суперечить  фактичним обставинам,   встановлених
зазначеними  судовими  рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ПП «Ірена-Плюс» є
безпідставними та необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

В зв'язку з цим заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 20 травня 2008 року, слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 203, 204 ЦК України, ст. ст. 212- 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову приватного підприємства «Ірена- Плюс» до ОСОБА_1про
визнання договору на дольову участь у будівництві гаража загальною площею 52,56
кв.м. у 36- квартирному будинку по АДРЕСА_1 в м. Хмельницькому від 07 серпня
2003 року недійсним відмовити.

Заходи
забезпечення позову, вжиті ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20
травня 2008 року, якою заборонено Хмельницькому бюро технічної інвентаризації
та Хмельницькому міському житлоуправлінню проводити оформлення права власності
на гараж загальною площею 52,56 м. кв. у 32 квартирному житловому будинку по АДРЕСА_1
у м. Хмельницькому на ім'я ОСОБА_1, скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя                                                                                     Ю.П.Фурик