Справа № 2- 1968/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

7 листопада 2008 року Крюківський районний суд м.
Кременчука Полтавської області, в складі:

Головуючого судді Демиденко І.О.,

при секретарі
Коптяєвій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Кременчуці справу за позовом фізичної особи підприємця - ОСОБА_1, фізичної
особи - ОСОБА_2 до органу місцевого самоврядування - Кременчуцької міської
ради, Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, за участю третьої особи
- Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, ОСОБА_2. та фізична особа підприємець
ОСОБА_1.  звернулися до суду з позовною
заявою, в якій просять суд визнати за ними право власності на самочинно
збудований фундамент під кафе -бар, що є капітальною спорудою, який  розташований по АДРЕСА_1 та зобов”язати
Виконком Кременчуцької міської ради присвоїти поштову адресу будівлі фундаменту
під кафе -бар по АДРЕСА_1в районі авторинку.

В судовому засіданні представник позивача
фізичної особи  підприємця ОСОБА_1.
-ОСОБА_3. позовні вимоги  ОСОБА_1.
підтримав в повному обсязі. ОСОБА_2. також свої позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, суду пояснила, що вона як дружина ОСОБА_1. приймала участь у
будівництві фундаменту під кафе -бар по АДРЕСА_1.

Представник відповідача - Кременчуцької міської ради та
Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради - Міщенко М.В.  позовні вимоги ОСОБА_2. та ФОП ОСОБА_1. не
визнала, суду пояснила, що відповідно до ст. 24 ЗУ ”Про планування та забудову
територій”  фізичні та юридичні особи,
які мають намір здійснити будівництво об”єктів містобудування на земельних
ділянках, що належать їм на праві користування, зобов”язані отримати від
виконавчих органів місцевих рад дозвіл на будівництво, який видається на
підставі  комплексного висновку щодо
відповідності запропонованого будівництва містобудівній  документації, державним будівельним нормам,
місцевим правилам забудови.   Також
зазначила, що працівниками Виконкому Кременчуцької міської ради був
зроблений  виїзд  на місце розташування спірного об”єкту, де на
місці було встановлено, що на земельній ділянці по  АДРЕСА_1 знаходиться не фундамент під кафе -бар,
а  блоки, які не скріплені фундаментом та
не приз”язані до землі, а отже не яв”ляються об”єктом нерухомого майна, про що
надала фотознімки. За цих підстав, вважає, що в
задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1. та ОСОБА_2. слід відмовити.

Третя особа - Управління містобудування та
архітектури Виконкому Кременчуцької міської ради до судового засідання не
з”явився, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої проти позовних
вимог ОСОБА_1. та ОСОБА_2. не заперечує та прохає розглядати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, оцінив надані докази, приходить до
висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1. підлягають частковому задоволенню, а в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. слід відмовити з наступних підстав:

Як встановлено в
судовому засіданні, позивач ОСОБА_1. являється фізичною особою підприємцем, про
що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію ФОП.

Між  ФОП
ОСОБА_1. та Кременчуцькою міською радою 18.06.2004 року був укладений договір
оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення для експлуатації
та обслуговування малої архітектурної форми - торгівельного павільйону для
реалізації продовольчих товарів по АДРЕСА_1 в районі авторинку, загальною
площею 80 кв. м, що підтверджується копією договору. Додатковою угодою до
договору оренди земельною ділянки від 03.12.2007 року було продовжено строк дії
договору оренди до 01.05.2010 року.

На даній
земельній ділянці позивач ФОП ОСОБА_1. у кінці 2007 на початку 2008 року
побудував фундамент під кафе - бар.

Відповідно до ст.
376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була  відведена
для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту.

Оскільки фундамент під кафе -бар по АДРЕСА_1 був
побудований без дозволу на будівництво, тому він являється самочинним
будівництвом.

Заперечення
представника відповідачів, саме і ґрунтуються на тому, що  позивачі
відповідно до ст. 24 ЗУ ”Про планування та забудову території”  не мають дозволу на виконання будівельних
робіт по будівництву фундаменту під кафе-бар, а тому просять відмовити в
задоволенні їх позовних вимог.

Спеціалістом
Маківським М.В. шляхом візуального обстеження та місці та вивченням технічної
документації, проведенням необхідних замірів та визначенням технічного стану
фундаменту було складено висновок спеціаліста від 07.04.2008 року, відповідно
до якого  будова фундаменту під кафе-бар
по АДРЕСА_1 відповідає будівельним нормам і правилам, знаходиться в доброму
стані та може безпечно експлуатуватися.
Дана будова фундаменту під кафе-бар відноситься до об”єктів нерухомого
майна та являється капітальною спорудою. Суд критично відноситься до
представлених доказів відповідачем - фотознімків фундаменту, який нібито
розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1, оскільки  зробивши фотознімки фундаменту та давши їм
характеристику, представник відповідачів фактично зробив свій висновок, хоча
спеціалістом /експертом в даній галузі не являється.

Крім того, КП
”КМБТІ” було складено технічний паспорт на фундамент під кафе -бар по АДРЕСА_1,
площею  81,5 кв.м., що свідчить про
визнання даної будови нерухомим об”єктом.

Відповідно до заяви
Управління містобудування та архітектури Виконкому Кременчуцької міської ради,
земельна ділянка де розташований самочинно побудований фундамент під кафе -
бару, згідно генерального плану міста, відноситься до території центрів
обслуговування, тому представник Управління містобудування та архітектури не
заперечує стосовно позовних  ФОП  ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

Суд вважає, що оскільки фундамент під кафе - бар по
АДРЕСА_1 в районі авторинку побудований на земельній ділянці, що належить ФОП
ОСОБА_1. на праві користування та яка розташована на території центру
обслуговування, відповідно до генерального плану міста, відповідає будівельним
нормам та правилам,  тому  слід визнати за ФОП ОСОБА_1. право власності
на самочинно збудований фундамент під кафе -бар, площею 81,5 кв.м., тим самим
задовольнивши в цій частині позовні вимоги
ФОП ОСОБА_1.

В частині позовних
вимог, щодо зобов”язання Виконкому Кременчуцької міської ради присвоїти поштову
адресу будівлі фундаменту під кафе -бар по АДРЕСА_1в районі авторинку слід
відмовити, оскільки після визнання права власності за особою на об”єкт
нерухомого майна, в даному випадку після набрання рішенням законної сили,  присвоєння адреси є обов”язком Виконавчих
комітетів міських рад.

Суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_2. не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п.29
Постанови № 11 Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року „Про практику застосування
судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним  та поділ
спільного майна подружжя” відповідно до ст. 57,61 СК та 52 ЦК України майно
приватного підприємця чи фізичної особи -підприємця не є об”єктом спільної
сумісної власності подружжя, тому єдиним власником фундаменту під кафе-бар по
АДРЕСА_1 в районі авторинку являється ФОП ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,79,88, 212
,213,215 ЦПК України, ст. 376, 331 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 право
власності на самочинно збудований фундамент під кафе -бар, що є капітальною
спорудою, який  розташований по АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Плахотник Ларисі Адамівні в задоволенні позовних вимог
відмовити.

На рішення
суду  може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга  на рішення суду  подається протягом  двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя:                                І.О.
Демиденко