Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

9 грудня 2008 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Мельник І. Г.,

при секретарі - Кутана Т. Л.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ради опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації м. Маріуполя
про визнання права користування жилим приміщенням, третя особа: ПП "Ваш
Двір", -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом до Ради опіки та піклування
Орджонікідзевської районної адміністрації м. Маріуполя про визнання права
користування жилим приміщенням, а саме квартирою 58 в будинку АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що проживала в квартирі близько одного року із своєю
матір'ю, ОСОБА_2, до моменту її смерті, до ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За час життя
ОСОБА_2 не заперечувала проти проживання позивачки в квартирі, що була надана
ОСОБА_2 за ордером. Вони разом вели спільне господарство, позивачка піклувалася
про свою матір, яка страждала атеросклеротичним кардіосклерозом, та, починаючи
з 2008 року, знаходилась на лікуванні в Міській лікарні № 2 м. Маріуполя.
Позивачка сплачувала витрати на житлово-кому­нальних послуги разом із матір'ю
за час її життя, а після її смерті й сама здійснює ці платежі. У вказаній
квартирі окрім матері позивачки також прописаний неповнолітній ОСОБА_3, 1991
року народження, який приходився ОСОБА_2 онуком, та з 2007 року відбуває
покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. Ще за час свого
життя ОСОБА_2 виявила бажання прописати у вказаній квартирі позивачку, а
остання отримала згоду від Ради опіки та піклування про реєстрацію у квартирі
АДРЕСА_1, яка приймала вказане рішення у інтересах неповнолітнього ОСОБА_3
Однак у зв'язку з смертю своєї матері позивачка не змогла прописатися у
вказаній квартирі. Посилаючись на виконання обов'язків, як члена сім'ї наймача
щодо утримання вказаного жилого приміщення, постійне про­живання в квартирі
протягом останнього року до смерті ОСОБА_2, відсутність іншого житла, просить
визнати за нею право на користування зазначеною квартирою.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені по­зовні вимоги, надавши
пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просила задовольнити
позов.

В судове засідання представник відповідача не прибув, надавши заяву суду
про розгляд справи у відсутність представника відповідача, вирішення позову
залишивши на розсуд суду, проти задоволення позову не заперечував.

Представник Приватного підприємства "Ваш Двір" в судове засідання
не прибув, надавши заяву суду про розгляд справи у відсутність представника третьої
особи, проти задоволення позову не заперечував.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, який
встановлений ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позовних вимог.

Матеріалами справи встановлені наступні обставини і відповідні їм
правовідносини.

З особистого рахунку НОМЕР_1 вбачається, що в квартирі 58, жила площа якої
складає 39,8 кв. м., бу­динку АДРЕСА_1зареєстрована з 1981 року ОСОБА_2, наймач
вказаної квартири, ОСОБА_3 зареєстрований з 20 грудня 2005 року.

Згідно витягу з протоколу засідання Ради опіки та піклування
Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 24
жовтня 2008 року було прийнято рішення про дозвіл на реєстрацію ОСОБА_1 в
АДРЕСА_1.

Згідно довідки Маріупольської міської лікарні № 2 ОСОБА_2 знаходилась на
лікуванні в геріатричному відділенні лікарні з 1 січня 2008 року по середину
жовтня 2008 року у зв'язку із захворюванням на атеросклеротичний кардіосклероз.

Зі свідоцтва про народження Приймакової Людмили Павлівни вбачається, що
вона народилась 22 червня 1959 року, про що виконавчим комітетом Безіменської
сільської ради Новоазовського району Донецької області вчинено актовий запис №
2 від 20 січня 1960 року, матір'ю якої зазначено ОСОБА_2.

Згідно заяви ОСОБА_2, 1936 року народження, остання просила прописати у кв.
АДРЕСА_1її доньку - ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським
відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області 27 жовтня 2008 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, актовий запис НОМЕР_3.

Згідно довідки БТІ м. Маріуполя від 5 грудня 2008 року у власності у
ОСОБА_1 нерухомого майна не виявлено.

Згідно копії квитанції про сплату послуг по водопостачанню 26 листопада
2008 року було сплачено 700 грн. за надання вказаних послуг за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно вироку Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 21 червня
2007 року ОСОБА_3, 1991 року народження, був засуджений до 4 років 6 місяців
позбавлення волі.

Відповідно ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які
проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть
обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, діти та батьки. Членами сім'ї наймача може
бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господар­ство.

Відповідно ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення, як
члени родини наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та
членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Виконання позивачкою обов'язків, що випливають з договору найму спірного
жилого приміщення вбачається з оплачених нею квитанцій за комунальні послуги.

Зважаючи на зібрані по справі докази в своїй сукупності суд немає сумнівів
в об'єктивності ви­кладених позивачкою обставин щодо фактичного проживання
однією родиною із матір'ю, веден­ня з нею спільного господарства протягом
тривалого часу напередодні смерті останньої.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в постанові
від 1 листопада 1996 року «Про застосу­вання Конституції України при здійсненні
правосуддя», вбачається, що наявність чи відсутність реєстрації, як такої, не
може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала, чи вселилась туди, як член сім'ї наймача жилого
приміщення, або ж для відмови особі у цьому.

Тому суд вважає, що не можна покласти факт відсутності реєстрації позивачки
за місцем постій­ного мешкання в квартирі АДРЕСА_1, як підставу для відмови в
за­доволенні позову.

Сукупність перелічених обставин дає змогу суду зробити висновок про те, що
позивачка вселилася в спірну квартиру за згодою наймача, в якості члена родини
наймача, постійно проживаючи із наймачем, ведучи спільне господарство, набула
рів­ного з наймачем права користування жилим приміщенням.

На підставі викладеного суд вважає необхідним задовольнити позов ОСОБА_1про
визнання за нею права кори­стування вказаним жилим приміщенням.

На підставі ст. ст. 64, 65 ЖК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209,
212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати заОСОБА_1право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою
АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької об­ласті через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя
шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне
оскарження та поданням після цього протягом двадцяти днів апе­ляційної скарги
або в порядку, який передбачений ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя