Справа
№ 2-7283  2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

3 грудня 2008 року                          Білоцерківський
міськрайонний суд  Київської області в
складі судді Дмитренко А.М. при секретарі судового засідання Музиченко О.О.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві справу за  позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради, 3-я особа: Перша Білоцерківська міська державна
нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття
спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з  вказаним позовом мотивуючи тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати  ОСОБА_2,
після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, єдиним
спадкоємцем померлої є позивачка, але оформити
свідоцтво про право на спадщину вона не має змоги, оскільки прізвище
матері в свідоцтві про смерть вказано -ОСОБА_2, а в сідоцтві про її народження
-ОСОБА_3, крім того, вона проживала на день смерті матері разом з нею за однією
адресою, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Позивач просить суд
встановити факт родинних стосунків між нею та померлою ОСОБА_2, встановити факт
прийняття нею спадщини після померлої ОСОБА_2 і визнати право власності на
спадкове майно-1/3 частину вищевказаної квартири.

В судовому засіданні  представники позивача підтримали позовні
вимоги.

Представник відповідача до суду не
з”явився, про час розгляду справи повідомлявся
належним чином, суду надано листа щодо розгляду даної справи без участі
представника Білоцерківського міськвиконкому.

Представник нотаріальної контори як
3-ї особи також в судове засідання не з”явився, до суду надано повідомлення
щодо розгляду справи без участі представника 3-ї особи.

Заслухавши пояснення  представників позивача, оглянувши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення частково.

Так, по справі встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла  ОСОБА_2, після
смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що
стверджується копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва на право власності
на житло та копією технічного паспорта МБТІ.

В суді встановлено, що померла  була рідною матір”ю позивачки по справі, що
вбачається з копії свідоцтва про її народження.

Крім того, цей факт також
стверджується тим, що проживали позивачка та ОСОБА_2 до дня смерті останньої за
однією адресою-АДРЕСА_1, вказана квартира належала їм на праві спільної
часткової власності, що слідує з довідки ЖЕК-1, виписки з паспорта позивачки.

Таким  чином, дослідженими в судовому засіданні
доказами  стверджується факт  родинних стосунків між  позивачкою та померлою ОСОБА_2.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення факту
родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7  Постанови Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року № 5 “Про судову практику в справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення” суд  вправі
розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт
безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого
факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні
дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв”язку
з втратою годувальника.

А тому враховуючи все наведене  суд вважає за можливе встановити  факт
родинних стосунків між позивачкою та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Що стосується вимог позивачки про
встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та визнання права
власності на спадкове майно, то при вирішенні даного спору суд виходить з
наступного.

За ч.3 ст.1268 ЦК України  спадкоємець, який постійно проживав
разом  із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого  статтею 1270 ЦК, він не
заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК
України,  часом відкриття спадщини є день
смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за законом
має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Ст.1270 ЦК України встановлено для
прийняття спадщини шестимісячний строк, який починається  з часу відкриття спадщини.

Як зазначено вище в рішенні, судом
було встановлено, що позивачка  як
спадкоємець першої черги за законом після смерті матері, прийняла спадщину,
оскільки проживала разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, від
прийняття спадщини вона не відмовлялася.

Відповідно до ст.1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,  може
одержати  свідоцтво про право на
спадщину.

Отже, позивачка вважається такою,
що прийняла спадщину відповідно до вимог закону, а тому вона може звернутися в
любий час до нотаріальної контори за
одержанням свідоцтва про право на спадщину.

Її право на спадкування не є
порушеним і не потребує в даному випадку судового захисту.

А тому суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні позову в частині встановлення факту прийняття спадщини
позивачкою після смерті ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на спадкове
майно.

На підставі ст.4 Декрету КМ України
“Про державне мито”  позивач  звільнена від сплати держмита /судового
збору/ на користь держави.

Керуючись ст.ст. 1220, 1261, 1268,
1270, 1296 ЦК України, ст.ст.10,60,88,                                    212-215,
256-259 ЦПК України, суд-

В И Р
І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт, що  ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була
матір”ю  ОСОБА_1    ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні позову про  встановлення
факту прийняття спадщини та визнання права власності  на спадкове майно за ОСОБА_1 після смерті  ОСОБА_2
відмовити.

Від сплати держмита /судового
збору/  позивача  звільнити.

Рішення може бути оскаржене  до апеляційного суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, яка  може бути
подана  через Білоцерківський
міськрайонний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя                                    Дмитренко
А.М.