Справа № 2- 344/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада   2008
року                                                                             м.
Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді                                         Бакуменка  А.С.

при секретарі                                                  Сиротенко
О.М.

з участю позивача                                         ОСОБА_1

представника відповідачки                           ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_3 просила суд стягнути на її користь майнову шкоду в
розмірі 1978 гривень 01 коп. посилаючись на те, що 20.04.2007 року о 16 годині
20 хв. на вул. Франка в м. Богуславі перебувала в якості пасажира в автомобілі
ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1, що належав її сину ОСОБА_4. Автомобіль сина ВАЗ 21104
зіткнувся з автомобілем «HYUNDAI ACCENT», що належав ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_3, яка
постановою судді 05.06. 2007 року притягнута була до адміністративної
відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Будучи
пасажиром, вона при зазначеному ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми лівої голені
з яким в період з 20.04.2007 по 04.06.2007 року знаходилася на стаціонарному
лікуванні в Богуславській районній лікарні. На своє лікування вона витратила
своїх особистих коштів в розмірі 1978 гривень 01 коп., які просить стягнути з
відповідачки ОСОБА_3, оскільки ДТП трапилося з вини ОСОБА_3, яка порушила п.
12.1 правил дорожнього руху.

Окрім цієї
вимоги, позивачка просила стягнути з відповідачки на її користь десять тисяч
гривень моральної шкоди, посилаючись на те, що моральна шкода полягає в тому,
що вона вимушена була терпіти нестерпний біль, впродовж декількох місяців;
позбавлена була вести нормальний спосіб життя, через проблеми які виникли і
потребували адаптації в тих умовах які ускладнили її побут та відносини з
членами родини.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, обґрунтувавши їх
вищенаведеними обставинами.

Представник відповідачки позовні вимоги не визнав і
пояснив, що відповідачка не визнана в установленому порядку винною в порушенні
правил дорожнього руху, а тому позов не визнає.

Суд, вислухавши
пояснення позивачки, заперечення представника відповідача, вважає за необхідне
позовні вимоги задовольнити частково з таких підстав:

Між сторонами виникли правовідносини з
відшкодування шкоди заподіяної

здоров'ю позивачки завданої джерелом підвищеної
небезпеки.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом, що створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з
постанови судді Богуславського районного суду Київської області від 05 червня
2007 року № 3-1449 (а.с.26) ОСОБА_3 притягнута до адміністративної
відповідальності за ст. 130 КУпАП за те, що при зазначених вище обставинах
керувала автомобілем «HYUNDAI ACCENT», в стані
алкогольного сп'яніння, «в результаті чого сталося зіткнення зазначених
автомобілів».

Відносно ОСОБА_4
справа про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, із вищезазначених
обставин, постановою судді Богуславського районного суду Київської області від
11 червня 2007 року № 3-1475 провадженням закрита за відсутністю в його діях
складу зазначеного правопорушення.(а.с.24) Скарга ОСОБА_3 на вказану постанову
судді залишена без задоволення.(а.с. 25)

Як свідчить
висновок спеціаліста, за результатами дослідження обставин ДТП, яка мала місце
20.04.2007 року, за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, (а.с.20, 21) дії водія ОСОБА_4 в
зазначеній дорожній обстановці відповідали вимогам припису дорожнього знаку 2.1
і він в момент зіткнення стояв поза перехрещенням проїзної частини вул. І.
Франка і вул. Ярової, тобто до краю проїзної частини вулиці І. Франка не
виїжджаючи за неї, а дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил
дорожнього руху, оскільки виїзд за межі проїзної частини вул. І.Франка був
зв'язаний із суб'єктивними факторами водія ОСОБА_3(неуважність, відволікання,
алкогольне сп'яніння).

Враховуючи, що
дії водія ОСОБА_4 визнані технічно правильними і спроможними у зазначеній вище
дорожній обстановці, як такі що відповідали п.2.1, 16.11 і 16.3 Правил
дорожнього руху і щодо нього відмовлено в притягненні до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП, а в постанові про притягнення до
адмінвідповідальності за ст. 130 КУ ОСОБА_3 вона визнана винною в порушенні п.
2.9 «а» Правил дорожнього руху із зазначенням «в результаті чого сталося
зіткнення вказаних автомобілів».

При зазначених
обставинах, коли ОСОБА_4 визнаний судом не винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди і справа щодо нього за ст. 124 КУпАП провадженням
закрита, а ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності судом за ст.
130 КУпАП із зазначенням про те, що вона керувала автомобілем «HYUNDAI ACCENT» в стані алкогольного сп'яніння в
результаті чого сталося зіткнення автомобілів, суд вважає що висновок
спеціаліста від 17 травня 2007 року №10 є об'єктивним і обґрунтованим на
обставинах справи.

Що стосується
висновку спеціаліста Степаненка В.В. №33 від 11 травня 2007 року (а.с. 32-34)
він є абстрактним і не ґрунтується на конкретних встановлених органами ДАІ
обставинах справи, які ним не досліджувалися, а містить в собі висновки про те,
як повинні були діяти водії виходячи лише з особистих показань ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, щодо обставин дорожньо транспортної пригоди, а тому суд вважає цей
висновок недостовірним в тій частині, що водій ОСОБА_3 не мала технічної
можливості запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 21104. В цьому висновку не
даний аналіз особливостям особи водія ОСОБА_3, яка керувала автомобілем в стані
алкогольного сп'яніння, та не враховано, що автомобіль ВАЗ 21104 під керуванням
ОСОБА_4 стояв поза межами перехрестя, на відстані 0,8 метра, що встановлено у
висновку №10 від 17 травня 2007 року спеціаліста Коцевольського І. (а.С.21).

Таким чином,
вина відповідачки ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та порушення
п. 2.9 «а» та п. 12.1 та Правил дорожнього руху ґрунтовно доведена в судовому
засіданні, оскільки суд вважає що керування автомобілем в стані алкогольного
сп'яніння ОСОБА_3 привів до неуважності, та відволікання від дорожньої
обстановки та керування автомобілем «HYUNDAI ACCENT», що і
призвело до зіткнення з автомобілем ОСОБА_4, в якому пасажиром перебувала
позивачка ОСОБА_1, яка отримала згідно висновку судово медичної експертизи від
18.06.2008 року легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я у
вигляді забійної рани скроневої ділянки, гематоми лівої гомілки, які за
висновком експерта могли утворитися в результаті ДТП та в час і за обставин
вказаних в ухвалі про призначення експертизи.

З довідки
виданої головним лікарем Богуславської ЦРЛ 22.10.2008 року 3 1067, ОСОБА_1 під
час лікування з 20 квітня 2007 року по 4 червня 2007 року придбала за власні
кошти медикаменти на суму 1978 грн. 01 коп. за 39 перерахованими позиціями.

Перечень
лікарських засобів та ліків (а.с. 13) підписаний лікарем Унгуряном Сергієм
Івановичем і він співпадає з довідкою головного лікаря №1067 від 22.10.2007
року про кількість і вартість витрачених ОСОБА_1 ліків.

Таким чином,
підлягає стягненню з відповідачки винної у вчиненні ДТП і спричинені позивачці
як пасажиру ВАЗ 21104 за витрачені кошти на лікування 1978 грн.01 коп.

Що стосується
стягнення моральної шкоди з відповідачки на користь позивачки за фізичний біль
та порушення нормального способу життя, через перебування в лікарні, проблеми з
адаптацією після отриманих тілесних ушкоджень, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню лише частково в межах однієї тисячі гривень, оскільки судово медичний
експерт відхилив деякі діагнози на які посилалася в позові позивачка, що
зменшує тяжкість і кількість отриманих тілесних ушкоджень від ДТП.

Керуючись
ст.212-215 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167, 1187 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 1978 гривень 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди одну тисячу гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат 30 гривень за оплату
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави мито в розмірі 298 гривень.

Повне мотивоване рішення
виготовлене 16 листопада 2008 року.

Заява про оскарження рішення суду
може бути подана протягом 10 днів з 17 листопада 2008 року.

Апеляційна скарга - протягом 20
днів з часу подачі заяви про оскарження рішення.

Головуючий: суддя                            (підпис)                               А.С. Бакуменко