Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня  2008 року
Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді:                                      Марущак
Н. М.,

при секретарі:
Данилюк Н. П.,

за участю позивачки:                            ОСОБА_1,

представника відповідача - Бесідської сільської ради    Чумак Т.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бесідської сільської ради про визнання
права на спадщину за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулась Чумак Т.В.,
посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг Бесідської сільської
ради за 1986-1990, 1991-1995 роки будинок АДРЕСА_1
відносився до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору 15
квітня 1991 року в ньому проживали та не втратили частку в його майні: ОСОБА_3
та ОСОБА_2, які набули право
власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
помер, спадщину після смерті якого прийняла його дружина ОСОБА_2  згідно статті 529 ЦК України (1963 року), яка
постійно на день смерті проживала разом із спадкодавцем і фактично вступила у
володіння та управління спадковим майном, проте не оформила своїх прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, спадщину після смерті якої
прийняла вона (позивачка), як спадкоємець за заповітом, посвідченим 16.11.2005
року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №3212, отримавши 28 серпня 2006 року свідоцтво про право
на спадщину за заповітом.

Відсутність правовстановлюючого документу на будинок та
витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно не дає змоги оформити їй
(позивачці), як спадкоємиці права на будинок.
Вартість вищевказаного житлового будинку становить відповідно до
технічного паспорта 19184 гривні. Земельна ділянка, на якій розташований
вказаний житловий будинок , не приватизована.

Позивачка просить суд визнати
за нею право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері
ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок.

В попередньому судовому засіданні
позивачка підтримала позовні вимоги, підтвердила обставини, на які посилається
в позовній заяві.

Представник відповідача Бесідської сільської ради Чумак
Т.В. в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала, зробивши про це
усну заяву. Суду пояснила, що відповідно до записів погосподарських книг Розумницької сільської ради за 1986-1990,
1991-1995 роки даний будинок відносився до майна колгоспного двору; на час припинення колгоспного двору 15
квітня 1991 року в ньому проживали та не втратили права на частку в його майні
два члени ОСОБА_3  - голова двору  та ОСОБА_2 член двору, які і набули право власності на вказаний будинок, як на майно
колгоспного двору в рівних частках. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 ,
спадщину після смерті якого прийняла його дружина ОСОБА_2 , яка постійно на
день смерті проживала разом із спадкодавцем і фактично вступила у володіння та
управління спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, спадщину після
смерті якої прийняла позивачка, як спадкоємець за заповітом.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
позивачки, усну заяву  про визнання
позову представника відповідача Бесідської сільської ради Чумак Т.В., яка діє
відповідно до довіреності і має повноваження на вчинення такої дії, та
перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачами та представником
відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до записів погосподарських книг Бесідської сільської
ради за 1986-1990, 1991-1995 роки будинок будинок АДРЕСА_1 відносився до майна колгоспного двору; на час припинення колгоспного двору 15
квітня 1991 року в ньому проживали та не втратили права на частку в його майні
два члени: ОСОБА_3  - голова двору  та ОСОБА_2 член двору, які і набули право власності на вказаний будинок, як на майно
колгоспного двору в рівних частках. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, спадщину
після смерті якого прийняла його дружина ОСОБА_2, як особа, яка фактично
вступила у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст. ст. 524
ч. 2, 529, 549 ч. 1 п. 1. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, спадщину після смерті
якої прийняла позивачка, як спадкоємець за заповітом відповідно до ч. 1 ст.
1268, ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України шляхом подання до Ставищенської
районної держнотконтори відповідної заяви. Вартість вищевказаного житлового
будинку відповідно до технічного паспорту складає 27294 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.)  майно колгоспного двору належало його членам
на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист
права приватної власності" право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени
двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону
України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права
на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом
Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року)
оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею
свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від
03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме
майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру
прав власності.

Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна,
може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_3  та ОСОБА_2 за життя набули право власності на вказаний
будинок, як члени колгоспного двору відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР
(1963 р.) кожен на Ѕ його частину. ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, за життя
набула право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3
на Ѕ зазначеного будинку, а позивачка після її смерті набула право на спадщину
за заповітом на вказаний будинок і оскільки представником відповідача позов
визнається, то він підлягає задоволенню.

Оскільки відповідач Бесідська сільська рада до пред'явлення позову про
визнання права на спадщину на житловий будинок
і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту
ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок  по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123,   524 ч. 2, 525,
526,  529, 549 ч. 1 п. 1 ЦК
України (1963 р.), ст. ст. 182, 392, 1268 ч. 1, 1269, 1270   ч.1 ЦК України, ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень", п. 6.1. Тимчасового положення
про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом
Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 3 березня 2004 р. за N 283/8882, абзацу 4 п. 216 Інструкції “Про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України”, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України  від 3
березня 2004 року N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3
березня 2004 р. за N 283/8882,  ст.ст.
10, 11, 60, 88, 130, 174, 213-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за заповітом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1  вартістю
19184 гривні.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом
подачі  в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження

Суддя