Справа № 2-311, 2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2008 року                             Ставищенський
районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді:                               Марущак Н. М.,

при секретарі:                                         Данилюк Н. П.

з участю позивачів:                               ОСОБА_1, ОСОБА_3,

представників відповідача Гейсиської сільської
ради: Костенка В. І., Забудько В. Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до  Гейсиської сільської ради
Ставищенського району Київської області про визнання права власності, визнання
права на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_3, звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до
погосподарських книг Гейсиської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки
житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до
майна колгоспного двору. На час
припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживали та не
втратили частку в   його майні ОСОБА_4 та його дружина
ОСОБА_2(позивачка), які набули право власності на вказаний будинок, як
на майно колгоспного двору в рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 помер, спадщину після його смерті прийняв позивач ОСОБА_1, його син, як спадкоємець за заповітом
посвідченим 18 листопада 2004 року Гейсиською
сільською радою за реєстром № 61, подавши 16 березня 2007 року до Ставищенської
районної державної нотаріальної контори заяву пре прийняття спадщини.

Гейсиська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлого не видала, що позбавляє їх (позивачів) можливості оформити свої спадкові
права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі.

Вартість вищевказаного житлового будинку становить
відповідно до технічного паспорта 43714 гривень. Земельна ділянка, на якій
розташований вказаний житловий будинок, не приватизована, що підтверджується
відповідною довідкою.

Позивачі
просять визнати за позивачкою ОСОБА_2
право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку, за позивачем
ОСОБА_1  право на спадщину за законом
після смерті батька ОСОБА_4 на Ѕ частину зазначеного житлового будинку.

В попередньому судовому засіданні позивачі позовні вимоги
підтримали, підтвердили обставини на які посилаються в позовній заяві.

Представник Гейсиської
сільської ради Забудько В. Д. в попередньому судовому засіданні позов
визнала, суду пояснила, що відповідно до погосподарських книг Гейсиської сільської ради за 1986-1990,
1991-1995 роки житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до майна колгоспного
двору, в якому на час його припинення (на 15 квітня 1991 року) проживали та не
втратили частку в його майні ОСОБА_4 та
його дружина ОСОБА_2Вони набули право власності на  даний будинок в рівних частках (кожен на 1/2
частину). Проте, рішення виконкому Гейсиської сільської ради про визнання права
власності на  вказаний житловий будинок  не приймалося. Земельна ділянка не
приватизована. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
Після його смерті спадщину за заповітом прийняв позивач ОСОБА_1

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
позивачів, пояснення та усну заяву про визнання вказаного позову представника
відповідача, яка діє відповідно до довіреності і має повноваження на вчинення
такої дії, та перевіривши поданні письмові докази, вважає, що визнання
представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до
погосподарських книг Гейсиської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки
житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до
майна колгоспного двору. На час
припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживали та не
втратили частку в   його майні ОСОБА_4 та його дружина
ОСОБА_2(позивачка), які набули право власності на вказаний будинок, як
на майно колгоспного двору в рівних частках.
Проте, рішення виконкому Гейсиської сільської ради про визнання права
власності на  вказаний житловий
будинок  не приймалося. Вартість
зазначеного житлового будинку відповідно до технічного паспорту складає 43714
гривень. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок, не
приватизована. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер,
спадщину після його смерті за заповітом прийняв позивач ОСОБА_1  відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269, 1270 ЦК
України, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори
відповідну заяву у встановлений шестимісячний строк.

Відповідно
до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.)
майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної
власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист
права приватної власності" право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени
двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону
України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права
на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом
Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року)
оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею
свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте, свідоцтво про
право власності Бесідською сільською радою на вищевказаний будинок на ім'я
ОСОБА_5 та позивачів не видавалось.

Згідно абзацу 4 пункту 216
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України
(затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім
правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності.

Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна,
може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4
та його дружина ОСОБА_2(позивачка) набули право власності на будинок АДРЕСА_1,
як члени колгоспного двору відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.)
кожен на Ѕ його частину, а позивач ОСОБА_1  після смерті батька ОСОБА_4 набув право на
спадщину за заповітом на 1/2 частину вказаного будинку і оскільки представником
відповідача - Гейсиської сільської ради
позов визнається, то він підлягає задоволенню.

Оскільки Гейсиська сільська рада до пред'явлення позову
про визнання права на спадщину на житловий будинок і в попередньому судовому
засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на
них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст.
182, 392,  1223 ч. 1, 1269, 1270
Цивільного Кодексу України, ч. 5 статті 3
Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень", п. 6.1. Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту
України №7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України
3 березня 2004 р. за N 283/8882, абзацу 4 п. 216 Інструкції “Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України”, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України  від 3
березня 2004 року N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3
березня 2004 р. за N 283/8882,  ст.ст.
10, 11, 60, 88, 130, 174, 213-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 вартістю 21857 гривень.

Визнати за ОСОБА_1
право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 вартістю 21857 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом
подачі  в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: