Справа № 2-528/08 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

24 жовтня   2008року                            Гайсинський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді В.І. Кравця

при секретарі  Г.П. Карплюк

за участю адвокатів Човганюк А.М. ,
Громадського О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в АДРЕСА_4 цивільну  справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 як
законного представника малолітнього ОСОБА_4,
третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів КП Гайсинська
житлово-експлуатаційна контора» АДРЕСА_4
про визнання осіб такими , що втратили право користування жилим
приміщенням, -

встановив:

07.04.2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом  про
визнання  бувшого чоловіка ОСОБА_2
, його дочки ОСОБА_3 та її малолітнього синаОСОБА_4 такими, що втратили право
користування  жилим  приміщенням вАДРЕСА_1. Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що вона в  квартиру
вселилася зі згоди наймача ОСОБА_2  з
яким перебувала у шлюбі до ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2. в лютому 2007 року вибув на
постійне проживання в АДРЕСА_5 Гайсинського району , де створив нову сім»ю і в
нього народилась дитина; ОСОБА_3  з
ІНФОРМАЦІЯ_2  після укладення шлюбу від
якого у неї народився син ОСОБА_4  вибула
на постійне місце проживання в  АДРЕСА_3.

В судовому засіданні позивачка
,  просила задовольнити позовні вимоги.
Обґрунтовуючи свої доводи про те , що ОСОБА_2.,ОСОБА_3,   ОСОБА_4
мають бути визнані такими , що втрати
право користування жилим приміщення в
квартирі  у зв»язку із вибуттям на
інше постійне місце проживання , пояснила , що ОСОБА_2. з листопада 2006 року
проживав в АДРЕСА_5 з іншою жінкою, після розірвання шлюбу зареєстрував новий
шлюб у якому в нього народилась дитина,
аОСОБА_3 вибула з квартири на навчання, по закінченню навчання,  разом із сином ОСОБА_4  проживає в АДРЕСА_3 та працює.
Вказувала,  що  з вимогами цього позову звернулася після  постановлення судового рішення про відмову у
розподілі спірної  квартири ,  так як
ОСОБА_2 не сплачує кошти за послуги
з лютого 2007 року, а  всі
витрати  по утриманню квартири несе вона
сама при цьому користується тільки
однією кімнатою. Не заперечувала, що після припинення  спільного проживання з ОСОБА_2  у них склались неприязнені стосунки, вона
змінювала замок у вхідних дверях, меблі та інше майно ОСОБА_2, після  залишення квартири, складено в одній з
кімнат, він  періодично навідувався до
квартири інколи ночував у квартирі.

Відповідач ОСОБА_2. позов не визнав пояснив , що він і члени його
сім"ї отримали спірну квартиру у зв"язку із знесенням жилого будинку,
який належав на праві власності його батькам, позивачка ОСОБА_1 вселилася в
квартиру  з початку спільного проживання,
при вселенні обумовлювала , що не претендуватиме на визнання за нею права на
житло. Після припинення спільного проживання
з  ОСОБА_1 у них склалися неприязнені
стосунки , за згодою вони користуються різними кімнатами, в квартирі залишились
його меблі , побутові прилади та носильні речі, він  періодично користується  квартирою, ночує в квартирі сам , з
колегами  по роботі в АДРЕСА_4. Через те
, що Борова  не погоджується на
приватизацію  квартири, змінювала замок
у  вхідних дверях та створює конфліктні
ситуації і при цьому викликає працівників міліції він обмежений у користуванні
квартирою. Вказував , що  він не припинив
реєстрації у спірній  квартирі, продовжує
працювати на тому ж робочому місці в АДРЕСА_4, проте через конфлікти і неможливість
вселити дружину і  дитину у своє житло
вимушено  тимчасово проживає в АДРЕСА_5 в
будинку батька дружини.

ВідповідачкаОСОБА_3 вимоги позову не визнала , пояснила , що  із спірної квартири  вибувала
тимчасово на навчання в АДРЕСА_3, в період навчання  в 2004 році уклала шлюб та народила  сина ОСОБА_4 , по закінченню навчання
тимчасово проживають в м. Києві , орендує житло, власного житла не мають. В
2006 році по закінченню навчання
зареєструвала  своє постійне місце
проживання та місце проживання сина в АДРЕСА_4 по АДРЕСА_4, до виникнення спору
за житло   з  ОСОБА_1 періодично проживала в спірній
квартирі.

Представник Гайсинської ЖЕК, вважала, що
спір має бути вирішений
відповідно до поданих сторонами доказів.

Заслухавши пояснення сторін, допитаних як свідків, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню і наступних підстав.

Судом встановлено , що  спірна
АДРЕСА_1  має статус
ізольованої  двохкімнатної квартири
державного житлового фонду , надана ОСОБА_2 у зв"язку із відселенням з
будинку , що зноситься і був власністю сім»ї ОСОБА_2, на сім'ю з чотирьох осіб
, до складу якої на той час входили дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_12
ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12, 47). Після розірвання шлюбу
між ОСОБА_2. і  ОСОБА_5   та розподілу майна в  спірній квартирі залишились проживати  ОСОБА_2. та
дочка  ОСОБА_3. В 1998 році
ОСОБА_3 тимчасово вибула із спірної квартири на навчання, згідно даних паспорта
виданого в 2006 році, в період з
ІНФОРМАЦІЯ_5 поІНФОРМАЦІЯ_6  вона
була зареєстрована проживаючою в гуртожиткуАДРЕСА_3. Під час навчання
24.04.2004 року  ОСОБА_3 уклала шлюб
зОСОБА_6, від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_7  в
АДРЕСА_3 у них народився син ОСОБА_4.
(а.с. 74)ОСОБА_3 та її син
ОСОБА_4 зареєстровані проживаючими в АДРЕСА_1 з 25.09.2006 року,ОСОБА_6
в АДРЕСА_6  Черкаської області з  29.08.2003 року.(а.с.72,73)  Подружжя ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_4  проживають в орендованій на період з
19.04.2008 року по 05.05.2009 року АДРЕСА_2 ,ОСОБА_6 працевлаштований по
закінченню навчання в 2003 році в АДРЕСА_3 ,ОСОБА_3 18.09.2006 року в АДРЕСА_3
(а.с.9,71).

ОСОБА_1 вселилась в  квартиру за
згодою  ОСОБА_2, зареєстрована
проживаючою з 14.02.2000 року(а.с.11). ОСОБА_2. і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб
ІНФОРМАЦІЯ_8, рішенням Гайсинського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1   шлюб
розірвано.

Сторони ОСОБА_2. і ОСОБА_1 визнають, що
в  листопаді 2006 року вони
припинили спільне проживання, ОСОБА_2. став проживати з іншою жінкою в АДРЕСА_5
Гайсинського району, він періодично користувався квартирою, ночував в ній і
сплачував кошти за утримання квартири до лютого 2007 року.  За взаємною згодою між ними склався порядок
за якого вони користувались різними кімнатами, належні ОСОБА_2, дочці та внуку  меблі , побутова техніка  та невикористовуванні носильні речі  знаходяться в   кімнаті якою користується ОСОБА_2.. Навесні
2007 року, після  того  як ОСОБА_1 змінила замок у вхідних дверях,
а   ОСОБА_2. самовільно  його відкрив, між ними  виник конфлікт з приводу користування
квартирою.

21.11.2007 року ОСОБА_1, не оспорюючи право ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на
користування квартирою, звернулась до суду з вимогами про зміну договору найму
квартири і укладення з нею окремого договору найму ізольованої кімнати. На час
виникнення спору   наймачем   квартири є ОСОБА_2., членами його сім"ї
є дочкаОСОБА_3 та онук ОСОБА_4, бувша дружина ОСОБА_1. Рішенням Гайсинського
районного суду від 07.03.2008 року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено,  судове рішення сторонами не
оскаржувалось.  (а.с.12) .

ІНФОРМАЦІЯ_9 у ОСОБА_2 в АДРЕСА_5
народилася дочка ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_2. уклав шлюб з  ОСОБА_8 - матірю дитини.(а.с.68,69)
Подружжя  ОСОБА_2  в АДРЕСА_5 власного житла не має, ОСОБА_2.
працевлаштований  в АДРЕСА_4, проживає
тимчасово без реєстрації  в будинку
батька дружини. (а.с. 46)

Показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10
встановлено, що ОСОБА_2. працює  в
АДРЕСА_4 заготовачем м'ясокомбінату, періодично користується квартирою  в
денний час та ночує при поверненні з відряджень у нічний час. Обставини
на які вказують  свідки позивачкою не
спростовані, вона  стверджувала  що це було можливо  тільки її відсутність, коли вона
працювала,  в тому числі у нічну зміну та
підтвердила факти  ночівлі в квартирі
ОСОБА_2 , нової дружини з новонародженою дитиною при зверненні   в міську лікарню.

Сторони визнають ті обставини, що
вони намагались  вирішувати питання щодо
порядку користування квартирою, щодо умов її приватизації та  розміру грошової компенсації за умови  виселенняОСОБА_1,  проте не
досягли згоди і  між ними склались
неприязнені стосунки.  Факт наявності
неприязнених стосунків між сторонами
також  стверджується   постановою Гайсинського РВ УМВС України  від 29.05.2008 року про відмову в порушенні
кримінальної справи  за заявоюОСОБА_1
відносно  ОСОБА_2 і  ОСОБА_8
з приводу суперечки у спірній квартирі.(а.с.66,67).

Спірні правовідносини регулюються :

-ст.107 ЖК
України, згідно якої наймача  або  член сім'ї , який вибув на інше постійне
місце проживання, втрачає  право
користування жилим приміщенням із дня вибуття.

Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985
року « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судаами  Житлового кодексу України» ( з наступними
змінами )  на підтвердження вибуття
на  постійне місце проживання , суд  бере
до уваги фактичні дані, які свідчать про обрання  стороною
іншого постійного  місця
проживання( повідомлення про це в листах, розписках, переадресування
кореспонденції, утворення сім»ї в іншому місці, перевезення майна до іншого
жилого приміщення, виїзд до іншого населеного пункту і постійна там прописка,
укладення трудового договору на невизначений строк в іншому населеному пункті
тощо.

Встановлені судом обставини не
містять достатніх даних які б свідчили, що відповідачі  ОСОБА_2.,ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 обрали
інше  постійне місце проживання, оскільки
із спірної квартири вони не виписувалися (не змінювали реєстрації постійного
місця проживання), не перевозили з квартири належне їм майно, не мають  в іншому місці постійного житла. ОСОБА_2. не
змінював місця роботи, аОСОБА_3 з малолітнім сином за місцем і характером  роботи переважно  в період робочого часу, але не постійно
проживають в АДРЕСА_3. Після виникнення спору про порядок користування  квартирою, відповідачі за наявності перешкод
для  спільного проживання, періодично
користувались квартирою та ночували в ній, вживали заходів для вирішення спору
про житло.

Доводи позивачки ОСОБА_1 про те , що
доказами вибуття відповідачів  на інше
постійне місце проживання  є створення
сім»ї і народження дітей за іншим місцем проживання не заслуговують на увагу,
так якОСОБА_3 уклала шлюб та народила сина Нікіту у період тимчасового
вибуття  із спірної квартири на навчання
до виникнення спору про житло , а ОСОБА_2. уклав інший шлюб у якому у нього
народилась дитина  після виникнення спору
про порядок користування  квартирою,
окрім того позивачка підтвердила створення нею перешкод для користування
спірною квартирою та те, що відповідач ОСОБА_2 до створення нової сім»ї і після
створення сім»ї  періодично  ночував та іншим чином користувався  квартирою і наявним у ній майном, що є його
власністю.

Також не заслуговують на увагу доводи позивачки щодо часу вибуття на
інше  постійне місце проживання ОСОБА_2 в
лютому 2007 року, ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11 з часу народження, оскільки
після лютого 2007 року  у зв»язку із  ненаданнямОСОБА_2 коштів на утримання
квартири, ОСОБА_1 змінила замок в квартирі, створила перешкоди ОСОБА_2у для
користування спірною квартирою і між ними з цього часу виник спір з приводу
користування жилими приміщеннями в квартирі, аОСОБА_3 в 1998 році  вибула з спірної квартири тимчасово на
навчання, місцем проживання малолітньогоОСОБА_4 є місце проживання його матері,
окрім того позивачка вказувала, що після народженняОСОБА_4 він з матір»ю певний
час проживав з нею і вона приймала участь у його догляді.

Акти Гайсинської ЖЕК  про відсутність в спірній квартирі майна
ОСОБА_2 не є належними доказами так як
викладені в них обставини заперечуються позивачкою, тому при оцінці
доказів не беруться судом до уваги.

На підставі
наведеного , керуючись ст. ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 як законного представника
малолітнього ОСОБА_4 про визнання осіб такими , що втратили право користування
жилим приміщенням  в  квартирі АДРЕСА_1  - відмовити.

Судові витрати по справі віднести
на  сторони.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя: