Справа № 22ц-331- 2008 р.                                               Головуючий
16                                                                        Казидуб О.Г.
апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2008 р. колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого                Магди Л.Ф.

суддів                           Корнієнко Н.В., Бабенка В.М.

при
секретарі        Пономаренко Ю.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду від 29 жовтня 2007
р. по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Черкаське
хімволокно" в інтересах Відокремленого підрозділу "Черкаська
ТЕЦ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,
вивчивши матеріали справи, -

встановила:

Відкрите
акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" 17 липня 2007 р.
звернулося до суду з позовом в інтересах Відокремленого підрозділу
"Черкаська ТЕЦ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію. В позовній заяві вказували, що відповідач проживає в кв.
АДРЕСА_1 і отримує послуги з теплопостачання, однак ухиляється від щомісячного
перерахування коштів на оплату таких послуг. Станом на 1 травня 2007 р.
заборгованість складає 1001 грн. 99 коп., яку позивач просив стягнути з
відповідача.

Заперечуючи
проти заявленого позову, ОСОБА_1 просив суд застосувати строк позовної давності
до вимог в частині боргу за період понад 3 роки та відмовити в задоволенні
позову в повному об'ємі, посилаючись на те, що послуги надавалися неналежної
якості, температура в його квартирі в опалювальний

сезон не перевищувала 16-17* С,
в квартирі в червні 2006 р.
було встановлено індивідуальне опалення.

Під час
розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги і просила стягнути
з відповідачки 487 грн. 56 коп.3а період з 1 квітня 2004 р. по 1 червня 2006 р.
та судові витрати по справі.

Рішенням
Придніпровського районного суду від 29 жовтня 2007 р. позов задоволено,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 487 грн. 56 коп. боргу і 30 грн. судових
витрат по справі і на користь держави 51 грн. державного мита.

Не
погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що суд невірно застосував
норми матеріального права, не дав ніякої оцінки наданим відповідачем доказам
про неналежну якість послуг з теплопостачання.

Заслухавши
суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його представника, які підтримали апеляційну
скаргу, заперечення проти доводів апеляційної скарги представника позивача,
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового
задоволення, а рішення суду повинно бути скасовано і справа скерована на новий
судовий розгляд виходячи з наступного.

Відповідно
до ст. ст. 212, 213
ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується
на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд
оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність
і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у
прийнятті.

Рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте
судом при вирішенні спору сторін та ухваленні рішення вказані вимоги закону не
виконані.

Задовольняючи
вимоги позивача, суд виходив з того, що ТЕЦ надавались відповідачу послуги з
теплопостачання належним чином та належної якості. При цьому суд не перевірив і
не дав жодної оцінки наданим ОСОБА_1 доказам про те, що послуги з
теплопостачання надавались йому неналежної якості, а в окремі періоди, зокрема
взимку 2005 p., тепло в його квартирі було відсутнє і він вимушений
був використовувати електронагрівачі, про що свідчать надані ним акти
обстеження, які проводилися за участю представників позивача.

З
зазначених актів (а.с. 18, 19) від 27 січня та від 22 березня 2005 р.
вбачається, що дійсно в квартирі ОСОБА_1 температура складає 16* С, в спальні батарея
холодна. В актах містяться приписи інспекції енергонагляду ДП

«Черкаська ТЕЦ»
РЕУ-3 про налагодження системи опалення в будинку по стояку квартир №№ 1, 4, 5,
7, 10, 13.

Отже з
вказаних актів видно, що тепло в квартиру відповідача належним чином не
подавалося, РЕУ-3 було зобов'язано налагодити систему опалення в будинку, який
перебуває в нього на обслуговуванні. Однак вказана організація до участі у
справі притягнута не була, причини несправності системи опалення в будинку
судом не з'ясовані.

Відповідно
до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має
право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних
послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або
законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на
зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в
повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або
законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період
тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному
документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності
житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

За таких
обставин висновки суду про покладення обов'язку по сплаті заборгованості за
теплопостачання на ОСОБА_1 не ґрунтуються на наявних у справі доказах,
являються передчасними.

Зважаючи
на те, що судова колегія згідно зі ст. 303 ЦПК України позбавлена можливості
досліджувати докази, які не досліджувались судом першої інстанції без поважної
причини, та враховуючи що судом не було притягнуто до участі у справі РЕУ-3,
колегія суддів вважає за необхідне згідно з вимогами ст. 311 ЦПК України
скасувати рішення суду і скерувати справу на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст.
307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Придніпровського районного суду
м. Черкаси від 29 жовтня 2007 р. скасувати, справу скерувати на новий судовий
розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Ухвала
судової палати набирає чинності одразу після проголошення і може бути оскаржена
до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з
моменту її проголошення.