Справа №2-н-116-108
У Х В А Л А

28
листопада 2008 року Суддя Печерського
районного суду м. Києва Кузьменко В.В. розглянувши заяву  ОСОБА_1про видачу судового наказу про
стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

В суд надійшла вказана заява.

Заявниця звернулася до суду з проханням видати судовий
наказ про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з
боржника  -  Київське міське комунальне підприємство з
розробки та впровадження інвестиційних проектів “Київська інвестиційна компанія
з реконструкції та розвитку”.

Ухвалою від 07 листопада 2008 року заяву залишено без
руху, та надано строк  до 24 листопада
2008 року для усунення недоліків
вказаних в ухвалі судді.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення,
17 листопада 2008 року заявниця отримала вказану ухвалу.

На адресу суду надійшли письмові пояснення до заяви про
видачу судового наказу,  але недоліки
заяви  усунуто не було.

Заявниця так і не
надала квитанції на підтвердження сплати судового збору згідно ст. 99 ЦПК
України.

Недоліки  усунуто
не було, через що  слід застосувати
положення  ст. 121 ЦПК України, заяву
необхідно визнати неподаною  та
повернути  заявнику, так як  вона не відповідає  вимогам ЦПК України і є  перешкодою у видачі судового наказу.

Про
можливість настання таких  наслідків   повідомлялось належним чином.

При цьому враховується, що
на дану категорію справ не розповсюджуються правила сплати судових витрат які
діють при подачі відповідних позовів про стягнення заробітної плати, і якими
передбачено звільнення від сплати витрат при подачі таких позовів.

Так як розділ другий
ЦПК України, що регулює розгляд справ в порядку наказного провадження,
вказує на те що судовий наказ є особливою формою судового рішення, то відповідно
особливості такого розгляду врегульовано названим розділом і яким не
передбачено розповсюдження на даний розгляд норм, що діють при розгляді справ в
позовному провадженні.

Крім того, наказне провадження передбачає скорочений
термін розгляду - п'ять днів, в той час як розповсюдження норм, що стосуються
сплати судових витрат при розгляді трудових спорів в порядку позовного
провадження, свідчило б  про можливість
розстрочки, відстрочки судових витрат, що неможливо в названий термін  розгляду справи.

Вищевикладене свідчить про те, що при подачі заяви про
видачу судового наказу сплачуються судові витрати. Відсутність документів, що
підтверджують сплату судового збору тягне наслідки передбачені ст. 121 ЦПК
України.

При цьому враховується, що винесення ухвали з даних
підстав не є перешкодою для повторного звернення до суду з цих же підстав, що
вказано в заяві, при умові дотримання вимог ЦПК України. Що даною ухвалою
заявниці і роз'яснюється.

Керуючись наведеним та ст. ст. 95, 98, 99, 121, 210 ЦПК
України ,-

УХВАЛИВ:

Заяву  ОСОБА_1 про
видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної
плати - вважати неподаною та повернути заявникові.

Роз'яснити  право
повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду першої
інстанції може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом
десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя