Справа
№ 2-976 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

25 листопада 2008
р.                                  Ренійський
районний суд Одеської області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1до виконавчого комітету
Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області про
визнання права власності на  спадкове
майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача - виконкому Нагірненської сільради,
згідно отриманої судом заяви, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не
заперечує, додаткових заяв не має, просив розглянути справу у його
відсутності.

Представник
позивача заявлені вимоги підтримує, просив розглянути справу без його участі.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході
розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про
смерть ОСОБА_2. - помер ІНФОРМАЦІЯ_1.; копія рішення Нагірненської сільради від
15.10.1993р. про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки;
копія заповіту від 05.07.1999р.; копія сертифікату  на право на земельну частку (пай); копія
довідки відділу земельних ресурсів про вартість земельного паю; копія довідки
Ренійського БТІ про належність домоволодіння; копія довідки сільради від
14.08.2007р. №803; копія довідки сільради від 14.08.2007р. № 802; копія
технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є онуком нині
померлого ОСОБА_2. За життя ОСОБА_2. збудував будинок АДРЕСА_1 у якому мешкав
разом із позивачем без оформлення відповідних правовстановлюючих документів.
Факт належності будинку ОСОБА_2. підтверджується копією технічного паспорту на
будинок на його ім'я, а також довідкою Ренійського  БТІ від 25.07.2008р., у якій власником
будинку записаний нині померлий дідусь позивача. Також ОСОБА_2. належав
сертифікат на право на земельну частку (пай), як члену КВП „Нове життя”. На
випадок смерті, ОСОБА_2. розпорядився належним (як він і вважав протягом життя)
йому майном, 05.07.1999р. залишив заповіт на ім'я позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач не звернувся
до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Проте, навіть у випадку
належного звернення, оформлення спадщини на домоволодіння було б неможливим у
зв'язку із тим, що  відсутній документ,
підтверджуючий право власності  померлого
на будинок. В даний час оформити право власності на будинок на ім'я ОСОБА_2.
після його смерті вже неможливо, це питання повинно вирішуватися у судовому
порядку. Незважаючи на це, позивач прийняв спадщину фактичним мешканням,
управлінням та володінням спадковим майном в порядку п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України
1964 р.  На момент смерті ОСОБА_2. мешкав
із онуком - позивачем у справі, який доглядав його, придбав необхідні ліки, а
після смерті дідуся доглядає за будинком, несе всі витрати по його утриманню,
сплачує необхідні платежі.

Таким
чином,  позивач фактично прийняв
спадщину, що залишилася після померлого дідуся і вважає, що має всі законні
підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона
не перейшла, відумерлою  не визнана, а
інших спадкоємців немає.

Вивчивши
матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача  обґрунтовані і
підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження
в судовому засіданні.

Оскільки
щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд
вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи
встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами
засобом дослідження показань свідків.

Відповідно
до вимог ст. 549 ЦК України 1964р. для прийняття спадщини встановлюється строк
- шість місяців, який обчислюється з моменту відкриття спадщини. Позивач по
справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 529 ЦК України). Оскільки
після смерті ОСОБА_2. позивач у передбачений законом строк не звернувся до
нотконтори за прийняттям спадщини за заповітом від 05.07.1999р., спадкування
здійснюється за законом. Отже, позивач юридично не прийняв спадщину, але
управляє та  володіє майном померлого
дідуся, несе відповідні витрати по його утриманню, тобто він фактично прийняв
спадщину в порядку ст. 549 ЦК України. Як виходить з положень ст. 346 ЦК України
2003р. однією із підстав  припинення права
власності  є  смерть власника.  Згідно із ст. 25 ЦК України правоздатність
фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її
смерті. У випадку смерті власника нерухомого майна, первинну реєстрацію права
власності на яке не було проведено та правовстановлюючий документ на яке
відсутній, питання про перехід права власності на це нерухоме майно до
спадкоємця повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно п.4 постанови ПВСУ
«Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 4 від
24.06.1983р. (яка діяла на момент виникнення спадкових відносин), якщо у строк,
передбачений для прийняття спадщини,
позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його
частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове
майно, а не про продовження пропущеного строку. Крім того, за ст. 328 ЦК
України 2003р., право власності виникає на підставах, не заборонених законом.
Факти належності будинку померлому ОСОБА_2. та прийняття спадщини позивачем
після його смерті знайшли своє належне підтвердження в ході розгляду справи,
позивач за відсутністю правовстановлюючої документації оформити спадщину на
будинок у позасудовому порядку не має можливості. З урахуванням викладених
позивачем та  досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним
права власності на  будинок та на право
на земельну частку (пай) згідно відповідного сертифікату.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст.ст. 529, 549 ЦК України 1964 р., ст. 328 ЦК України
2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
в порядку спадкування за ОСОБА_1
право власності на:

1) житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по
АДРЕСА_1

2) право на земельну частку (пай) в розмірі  3,34 в умовних кадастрових гектарах згідно
сертифіката серії НОМЕР_1 від 01.10.1996 року, що належало ОСОБА_2, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя