Справа № 2-341/2008 р.
РІШЕННЯ

Ім'ям України

20 травня 2008 року                                                                                    м.
Золотоноша

Золотоніський
міськрайонний суд Черкаської області в складі:

Головуючої
судді                              М.В.
Матвієнко

при
секретарі                                    Н.Г.
Ліщині

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про встановлення факту прийняття спадщини, визнання свідоцтва на спадщину
частково недійсним та визнання права власностіна &frac12; частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва,-

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла мати позивача ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на
жилий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Спадщину,
після смерті ОСОБА_3прийняла її дочка ОСОБА_5, яка отримала в нотконторі
05.10.1999 року свідоцтва про право на спадщину. Інший спадкоємець за заповітом
син померлої ОСОБА_3ОСОБА_4 відмовився від своєї долі в спадщині на користь
ОСОБА_5

ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, залишила заповіт, посвідчений Золотоніською
міськдержнотконторою реєстр № 2460 від 06.12.2003 року, на все майно, яке їй
буде належати на час смерті, на ім'я
відповідача ОСОБА_2

У
зв'язку з цим, він звернувся із
вищевказаним позовом до суду.

В
судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримала частково, а саме, в частині встановлення факту прийняття спадщини,
визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та державного акта,
виданого на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку для
ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в АДРЕСА_1
та визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 на 1/3 частину зазначеної
земельної ділянки з урахуванням того, що брат позивача, який також є
спадкоємцем першої черги відмовився від своєї частини спадщини на користь
ОСОБА_5

Представник
позивача ОСОБА_6 позовні вимоги обгрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 після
смерті ОСОБА_7 прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та
володіння спадковим майном померлої ОСОБА_3, а саме він на сороковий день після
її смерті забрав та перевіз за місцем свого проживання речі обіходу померлої, а
також тим, що ОСОБА_5 обіцяла переоформити на його користь &frac12; частину земельної ділянки, яку успадкував після смерті їх матері ОСОБА_3,
але при житті цього не змогла зробити, оскільки земельну ділянку для ведення
товарного сільськогосподарського виробництва не можливо подарити, згідно
діючого законодавства. Про це також свідчить заповіт від імені ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в межах Скориківської
сільської Ради, площею 2,5472 га від 07.06.2002 року.

Просить
суд визнати свідоцтво про право на спадщину, державний акт на земельну ділянку,
розміром 2,5472 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,
видані на ім'я ОСОБА_5, частково недійсним та
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину вказаної земельної ділянки.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що вона не заперечує
щодо визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності як на &frac12; частину земельної ділянки, так і на 1/3 частину, оскільки позивач ОСОБА_1
та померла ОСОБА_5 на час відкриття спадщини після смерті їх матері ОСОБА_3були
спадкоємцями першої черги і ОСОБА_1 дійсно забрав речі вжитку на сороковий день
після смерті ОСОБА_3

Суд,
вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи сторін, свідків,
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи із слідуючих
підстав:

Відповідно
до ст. 549 ЦК України (1963 року), діями, що свідчать про прийняття спадщини
спадкоємцями є: фактично вступ в управління або володіння спадковим майном
протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ствердили факт, що ОСОБА_1
доглядав до смерті матір ОСОБА_3та після її смерті забрав речі обіходу, а саме
посуд, інвентар, мебель та інше після поминок на сороковий день. Даний факт
також не заперечує відповідач ОСОБА_2

Таким
чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом
фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3протягом шести місяців з моменту її смерті.

За
цих обставин, суд, вважає, що підлягає визнанню частково недійсним свідоцтво та
державний акт на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва, виданий на ім'я ОСОБА_5 та визнання за позивачем права власності на 1/3 частину вищевказаної земельної ділянки.

При
цьому суд, виходить із тієї обставини, що ОСОБА_4 який прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_3та відмовився від своєї частки в спадщині на користь ОСОБА_5,
тобто ОСОБА_5 успадкувала 2/3 частини земельної ділянки.

Із
свідоцтва про народження, вбачається, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3.

Із
свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що в
книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 5.

Із
заяви, поданої до державної нотаріальної контори 10.09.1999 року, вбачається,
що ОСОБА_4 відмовляється від належної йому частини спадкового майна, яке
залишилося після її смерті на користь її дочки ОСОБА_5.

Із
свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2000 року, вбачається, що
спадкоємцем майна ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року є її дочка ОСОБА_5.

Із
свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що в
книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 203.

Із
даних заповіту від 06.12.2003 року, посвідченого державним нотаріусом
Золотоніської міської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі
№ 2460, вбачається, що ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_2 належне їй на день смерті
майно;

Із
даних заповіту від 07.06.2002 року, посвідченого секретарем Скориківської
сільської Ради Золотоніського району зареєстрованого в реєстрі № 72,
вбачається, що ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_1 належну йому земельну ділянку, виділену
для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в
межах Скориківської сільської Ради площею 2,5472 га.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 130, 212,                                                                                                             213,
215 ЦПК України, ст. 529, 549, 562  ЦК
України (1963 року),

ст.
15,16 ЦК України (2003 року),-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити
факт, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, прийняв
спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном
спадкодавиці ОСОБА_3

Визнати
частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за коном від 08 серпня 2000
року реєстр № 3064, видана Золотоніською районною державною нотаріальною
конторою після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року на ім'я ОСОБА_5 на право на земельну частку (пай) у
колективному сільськогосподарському підприємстві "Колос" АДРЕСА_1,
розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в
натурі, що стверджується сертифікатом серії НОМЕР_1, виданим Золотоніською
районною державною адміністрацією 10.05.1999 року.

Визнати
частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії
НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_5, 26.11.2001 року на
земельну ділянку площею 2,5472 га, що розташована на території Скориківської
сільської Ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати
за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на 1/3 частину земельної ділянки, площею
0,849 га, що розташована на території Скориківської сільської Ради
Золотоніського району Черкаської області та передана у приватну власність для
ведення товарного сільськогосподарського виробництва, рішення Скориківської
сільської Ради № 6 від 02.10.2001 року.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський
міськрайонний суд. Заява про оскарження рішення суду подається протягом десяти
днів з моменту проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів з моменту подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Суддя:                                                                                                           М.В.
Матвієнко