Справа  № 2-1608/08
РІШЕННЯ

Іменем
України

08
вересня 2008 року   Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

у
складі:

головуючого  судді

Нощенко
І.С.

при

секретарі

Скляр
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  в  залі суду м. Дніпропетровська

цивільну  справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2

до
ОСОБА_3 про визначення часток у спільній власності та

визначення
порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2008 року позивачі
звернулися до суду із зазначеним

позовом,
посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло

від
08.09.1997 року 71/100 частини квартири АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську належить
їм та відповідачці на праві

спільної
сумісної власності. Згідно договору купівлі-продажу від 24.01.1998

року
їй (ОСОБА_2.) належить 29/100 частини зазначеної квартири. Тобто йому

(ОСОБА_1.)
належить 71/300 частина квартири, їй (ОСОБА_2.) належить 158/300

частини,
та відповідачці ОСОБА_3. належить 71/300 частина спірної квартири.

Зазначена
квартира складається з трьох ізольованих житлових кімнат площею 16,8

кв.м.,
12,7 кв.м. та 12,8 кв.м., кухні, площею 9,3 кв.м., ванної кімнати,

площею
2,1 кв.м., туалету, площею 1,2 кв.м., кладочки, площею 1,1 кв.м та

коридору,
площею 9,5 кв.м., а всього загальної площі 66 кв.м., з них житлової

площі
42,3 кв.м. На даний час між ними та відповідачкою склалися неприязні

стосунки.
Враховуючи викладене, вони просять визнати: за ним - ОСОБА_1 право власності на
71/300 частину квартириАДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську; за нею - ОСОБА_2

право
власності на 158/300 частину квартириАДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську; за
відповідачкою - ОСОБА_3  право власності
на 71/300 частину квартири АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську. А також визначити
порядок

користування
квартирою АДРЕСА_1 в м.

Дніпропетровську,
надавши у користування йому - ОСОБА_1 житлову кімнату площею 12,7 кв.м.; їй -
ОСОБА_2 житлову кімнату

площею
16,8 кв.м.; відповідачці - ОСОБА_3 житлову кімнату площею

12,8
кв.м.; кухню, коридор , ванну кімнату, санвузол та кладочку - залишити у

загальному
користуванні.

У судовому засіданні  позивачі підтримали позовні вимоги та просили

суд
їх задовольнити.

Відповідачка
у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи

повідомлена
належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалив,

у
відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивачів, провести заочний

розгляд
справи по наявних матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивачів,

вважає,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ході судового розгляду встановлені
наступні факти та обставини.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 08.09.1997 року,

виданого
виконкомом Дніпропетровської міської Ради,
71/100 частини квартири №

АДРЕСА_1
в м. Дніпропетровську належить на

праві
спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с 8).

Згідно договору купівлі-продажу від
24.01.1998 року, посвідченого

приватним
нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.

Д.,
ОСОБА_2 також належить 29/100 частини квартири АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську
(а.с 9).

Згідно технічного паспорту квартира
АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську складається з трьох ізольованих житлових

кімнат
площею 16,8 кв.м., 12,7 кв.м. та 12,8 кв.м., кухні, площею 9,3 кв.м.,

ванної
кімнати, площею 2,1 кв.м., туалету, площею 1,2 кв.м., кладочки, площею

1,1
кв.м та коридору, площею 9,5 кв.м., а всього загальної площі 66 кв.м., з

них
житлової площі 42,3 кв.м. (а.с 11-13).

Згідно до ст. 370 ЦК України  власники мають право на виділ в натурі

долі
з майна, що знаходиться у спільній сумісній власності у разі виділу частки

із
майна, що є у спільній сумісній власності. У випадку виділу долі із майна,

що
знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що долі кожного із

співвласників
у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не

встановлено
домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно зазначеного свідоцтва про
право на житло від 08.09.1997 року

та
договору купівлі-продажу від  24.01.1998
року ОСОБА_1

належить
71/300 частина квартири, ОСОБА_2 належить 158/300

частини
квартири, ОСОБА_3 належить 71/300 частина спірної

квартири.

В силу ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист всіх суб'

єктів
права власності. У відповідності зі ст.41 Конституції України кожний має

право
володіти, користатися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної

власності
здобувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник
майна має право  вимагати усунення

перешкод
у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник
квартири має право користуватися

помешканням
для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 358 ЦК України
співвласники можуть домовитися про

порядок
володіння та користування майном, що є їхньою
спільною частковою

власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та

користування
тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці

у
праві спільної часткової власності.

З урахуванням викладеного, суд
вважає, що позовні вимоги законні,

обґрунтовані,  тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 368, 370
ЦК України, ст. ст. 3, 7, 14, 57,

58,
174, 197, 208, 212, 214-215, 225, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати: за ОСОБА_1 право
власності на

71/300
частину квартири АДРЕСА_1 в м.

Дніпропетровську;
за ОСОБА_2 право власності на 158/300

частину
квартири АДРЕСА_1 в м.

Дніпропетровську;
за ОСОБА_3  право власності на 71/300
частину

квартири
АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську, надавши у користування

ОСОБА_1
житлову кімнату площею 12,7 кв.м.; Ріпа Катерині

Петрівні
житлову кімнату площею 16,8 кв.м.; ОСОБА_3 житлову

кімнату
площею 12,8 кв.м.; кухню, коридор , ванну кімнату, санвузол та кладочку

-
залишити у загальному користуванні.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за

письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його

копії
.

Рішення може  бути оскаржено позивачем в апеляційному
порядку  до

апеляційного
суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання в

10-денний
строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом

подання
в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне

оскарження
і поданням після цього  протягом двадцяти
днів апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення  без

задоволення
заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному

порядку.

Суддя:
І.С.Нощенко