Справа
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

4
листопада  2008 р.                                                                                                            м.
Тячів

Тячівський
районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Мельник В.І при
секретарі Гайдукова Н.А з участю позивача ОСОБА_1,  відповідача Б.П.Куць   розглянув у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до Тячівського міського житлово комунального
підприємства “Міськжитлокомунгосп” про поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ

Позивач пред'явив позов в суд до
відповідача про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та
поновлення на роботі

Позовні вимоги мотивує тим що він
працює у відповідача охоронником  з 2005
року, в його обов'язки входило включати та виключати газовий котел для обігріву
приміщень. В листопаді 2006 року він уклав письмовий безстроковий  договір з керівником підприємства. Хоча він
являється пенсіонером , крім того працював у Тячівському технічному ліцею на
опалювальний сезон оператором газової котельні. В Тячіському
Міськжитлокомугнгоспі чергував четверту добу та вільного часу в нього було
вдосталь. В кінці 2006 року його позвала головний бухгалтер і надала йому
безстроковий  договір підписаний
начальником Міськжитлокомунгоспу. Хоча особисто він не розмовляв з начальником
про оформлення письмового  трудового
договору. В квітні 2007 року його з ще одним охоронником викликав ОСОБА_2 і
повідомив що у зв'язку з економічною скрутою підприємства, відсутністю коштів
він не може надати їм роботу і відпускає їх , але при першій можливості він
знову візьме їх на роботу.  З наказом про
звільнення його не ознайомлювали, заяву про звільнення він не писав.  З квітня 2007 року  він на роботу не виходив а періодично
цікавився чи є робота. Вважав що він не звільнений, а у довготривалій
відпустці. На зимовий період він знову оформлявся на роботу в Тячівський
Професійний ліцей оператором газової котельні.
В січні 2008 року йому стало відомо що на його місце прийняли іншого
працівника охоронцем в Тячівський Міськжитлокомунгосп, він знову звертався до
них  чому на його місце прийняли іншу
людину, але йому пообіцяли, що його також приймуть на роботу. Оскільки він.
працював в Тячівському професійному ліцею, вважав що основна його робота В
Тячівському  Міськжитлокомунгоспі, та
оскільки заяву про звільнення він не писав , з наказом про звільнення його не
ознайомлювали, тому вважав що з роботи він не звільнений, вважає що строк
звернення з позовом в суд він не пропустив,
тому в суд не звертався.   В
квітні 2008 року він звернувся в суд  з
позовом про поновлення його на роботі та стягнення середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу.

Просить суд поновити його на роботі
сторожем в ТМКП Міськжитлокомунгосп та стягнути з відповідача середньомісячну
заробітну плату за час вимушеного прогулу

Представник відповідача начальник
Тячівжитлокомунгоспу ОСОБА_3  проти
позову заперечує та пояснив в судовому засіданні, начальником підприємства його
призначили не давно, він не приймав ОСОБА_1 на роботу і не звільняв його з
роботи. Однак вважає що ОСОБА_1 звільнений з роботи правильно. Крім того
пропустив строк звернення до суду
просить суд в позові відмовити.

Свідок ОСОБА_4 пояснила в судовому засіданні вона працює головним
бухгалтером в Тячівському Міськжитлокомунгоспі. ОСОБА_1   працював сторожем в них на підприємстві.
Вона пам'ятає як в 2006 році до них підійшов ОСОБА_1 та попросив письмовий
договір як підтвердження що він працює в Тячівському Міськжитлокомунгоспі.  ОСОБА_1 пояснював що письмовий договір йому
потрібно в Тячівський Професійний ліцей оскільки він там працює оператором
газової котельні.  Бухгалтер касир яка
веде і кадри видала йому такий договір.

Свідок ОСОБА_2 пояснив в судовому засіданні він працював в   2006 - 2007 роках начальником Тячівського
Міськжитлокомунгоспу. Коли він прийняв підприємство ОСОБА_1 там вже працював.
Прийнявши підприємство почав приводити його в лад. Не було коштів на оплату
заробітної плати. Підприємство недавно було створено. Треба було якось виходити
ситуації яка склалась тому працівників приймали терміном на 3-4 місяці.
Оскільки ОСОБА_1 був пенсіонером працював також і в іншому підприємстві тому
він був і звільнений,  а при першій можливості
буде прийнятий на роботу знову. Тому
ОСОБА_3 та ОСОБА_1  в лютому 2007
року було звільнено з роботи.

Письмовий договір з ОСОБА_1 він не укладав,
на договорі не його підпис. Звідки у ОСОБА_1 письмовий договір йому не
відомо, За його роботу з жодним працівником він особисто не укладав письмового
договору.  ОСОБА_1 сам добровільно
погодився на звільнення, крім того він працював оператором газової котельні в
Тячівському професійному ліцеї являється пенсіонером. Якщо ОСОБА_1 вважав що
його не правильно звільнили чому не звертався в суд зразу , а звернувся в суд
коли пройшло більше року.

Свідок ОСОБА_5  пояснила вона
працює  бухгалтером касиром  в Тячівському Міськжитлокомунгоспі, також
виконує обов'язки спеціаліста по кадрам
вона пам'ятає що в кінці 2006 року до неї приходив ОСОБА_1 і поросив
підтверджуючі документи що він працює в Тячівському “Міськжитлокомунгоспі”  для Тячівського професійного ліцею. ОСОБА_1
пояснив що він у вільний час  працює
оператором газової котельні в Тячівському професійному ліцеї. Вона сама
заповнила бланк  договору у  і підписала його . В листопаді 2006  ОСОБА_1 забрав  трудову книжку. Оскільки він пенсіонер і йому
не потрібно трудовий стаж. Трудовий договір який надав в суд ОСОБА_1 вона
заповнила  і  підписала .

Заслухавши позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши
матеріали справи суд вважає що  в позові
слід відмовити.

Відповідно до ксерокопії наказу від
1 червня 2006 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу.

Наказом № 18 від 31 жовтня 2006 року
стверджується що ОСОБА_1 звільнений  з
роботи  за власним бажанням.

Записом в трудовій книжці ОСОБА_1
стверджується що він 31 жовтня 2006 року наказом № 15  звільнений з роботи  в Тячівському Міськжитловокомунгоспі .

11 жовтня 2006 року наказом № 178
ОСОБА_1 призначений на посаду оператором газової котельні в Тячівському
професійному ліцеї та 15 квітня 2007 року наказом № 43-к він звільнений з
роботи у зв'язку з закінченням опалювального сезону.

Про те що ОСОБА_1 працював у
Тячівському професійному ліцеї стверджується випискою з трудової книжки
відповідно до якої наказом 138-к від 15 жовтня 2007 року він призначений на
посаду оператором газової котельні Тячівського професійного ліцею  та наказом № 31-к від 15 квітня 2008 року
ОСОБА_1 звільнений з роботи у зв'язку з закінченням  опалювального сезону.

Отже як вбачається з письмового
договору укладеного між ОСОБА_1 та Тячівським Міськжитлокомунгоспом то такий
договір укладався оскільки як вбачається з наказу № 53 від 1 листопада 2006
року про прийняття на роботу зазначено що він прийнятий на роботу по договору,
.та в наказі № 40 від 1 лютого 2007 року зазначено що ОСОБА_1 звільнений з
роботи у зв'язку з закінчення трудового договору. Оскільки в самому договорі не
зазначено термін на який прийнятий ОСОБА_1 то даний договір вважається
безстроковим. Крім того фактичний  допуск
працівника до роботи вважається укладенням трудового договору.

Твердження позивача про те що він
працював до квітня 2007 року спростовуються платіжними відомостями з який
вбачається що заробітна плата йому нараховувалась до лютого 2007 року.

Як вбачається з ксерокопії трудової
книжки ОСОБА_1 з 11 жовтня 2006 року по 15 квітня 2007 року та з 15 жовтня 2007
року по 15 квітня 2008 року працював у Тячівському Професійному ліцеї
оператором газової котельні. Дана обставина свідчить про те що  ОСОБА_6 був і звільнений з роботи в
Тячівському Міськжитлокомунгоспі,  але
трудову книжку залишилась в позивача , що не перешкоджало йому
працевлаштуватись на іншому підприємстві.

Суд також вважає що звільнення
ОСОБА_1 проведено з  порушенням трудового
законодавства, зокрема як вбачається з наказу про прийняття на роботу де  зазначено що ОСОБА_1  прийнятий на роботу  по договору, але не зазначено строковий чи
безстроковий договір, В наказі про звільнення з роботи зазначено що ОСОБА_1
звільнений з роботи у зв'язку з закінченням строку договору, але в самому
договорі не зазначено на який термін укладено договір. Крім того відповідачем
не надано доказів про те що ОСОБА_1 повідомлений  з наказом про звільнення  його з роботи.

Однак як ствердив в
судовому засіданні ОСОБА_1 що з квітня 2007 року він не виходив на роботу,  та не отримував заробітну плату в січні 2008
року йому стало відомо що на його місце прийнята інша людина, , суд вважає що
ОСОБА_1 пропустив  місячний строк
звернення до суду про поновлення на роботі та трьохмісячний строк про стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу.

За таких обставин суд вважає що в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 10, 30, 80, 88 213-217,    ЦПК України ст.ст. 231-233 КЗпП України.

РІШИВ

В позові ОСОБА_1 до  Тячівського
міського комунального підприємства “Міськжитлокомунгосп” про поновлення на
роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити за
пропуском строку звернення до суду

Стягнути з ОСОБА_1 51 гривню судового збору в користь держави та 30 гривен
за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заява про оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення , а апеляційна скарга
протягом двадцяти днів  після
подання заяви  про апеляційне оскарження
в апеляційний суд  Закарпатської області
через Тячівський районний суд з подачею
копії скарги до апеляційного суду.

Суддя Тячівського районного суду                              В.І.Мельник.