Цивільне судочинство:                                                                                                                   Справа №2-162/08
категорія справ-спори,
що виникають із житлових
РАЙОННИЙ СУД  ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 червня 2008 року
Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді               Войтюка Л.М.,

при
секретарі                           Мелюх О.В.,

з
участю позивачки               ОСОБА_1,

відповідача                                 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу в залі суду в місті Любомль за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виселення з житла без надання іншого жилого приміщення,--

встановив:

У Любомльський районний суд з
позовом звернулася ОСОБА_1  яка просить
виселити ОСОБА_2 із належного їй  на
праві приватної власності  житлового
будинку в АДРЕСА_1 Любомльського району Волинської області.

Вимоги обгрунтувала тим, що відповідач
протягом останніх кількох  років веде
себе в побуті негативно, зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки,
наносить їй побої. Спільне проживання з ним не можливе, так як ОСОБА_2,
постійно викрадає з господарства продукти харчування, металолом, продає для
того щоб придбати спиртні напої, систематично руйнує житло, повибивав двері,
спалив лінолеум на підлозі, побив стільці, постійно погрожує їй та дітям
вбивством, що зірве хату з допомогою газового балону.

Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала. Відповідач проти позову заперечив.

Позивачка в судовому засіданні
пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, через, що постійно ініціює
сварки, конфлікти, наносить образи, застосовує фізичну силу, до неї та дітей.
Через таку поведінку  відповідача спільне
проживання з ним неможливе.

Аналізом доказів по справі суд
встановив наступні фактичні обставини.

Будинок,
де проживають сторони, знаходиться в АДРЕСА_1 Любомльського району  Волинської області належить на праві приватної
власності позивачці і за нею

1 -
ша інстанція
код суду -0310

2

зареєстрований
у встановленому порядку.

Відповідно рішення Любомльського
районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 шлюб  між
ОСОБА_1, та ОСОБА_2, розірвано.

Протягом п»яти років відповідач
порушує правила співжиття,  два рази
вчиняв насильство в сім»ї, відносно позивачки та дітей, за що притягувався
до  відповідальності  за ст. 173-2 КУпАП, тобто відповідач
систематично порушує правила співжиття.

Вказані обставини судом встановлено
на підставі пояснень сторін, копією свідоцтва про  право власності на нерухоме майно, постанов
Любомльського районного суду  від
6.09.2007, 28.01.2008  року про
притягнення ОСОБА_2,   до
відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, характеристики відповідача з місця
проживання.

Згідно із ст.ЖК України громадяни,
які мають у приватній власності будинок ( частину будинку ), користуються ним (
нею )для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право
розпоряджатися  цією власністю на свій
розсуд: продавати,дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 156 ЖК України члени сім»ї
власника жилого будинку ( квартири )які проживають разом з ним в будинку  ( квартирі ), що йому належить, користуються
жилим приміщенням нарівні з власником будинку
( квартири ), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням. До членів сім»ї власника будинку ( квартири )
належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Згідно із ст. ЖК України членів
сім»ї влансника жилого будинку ( квартири ) може бути виселено у випадках,
передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу виселення провадиться у
судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно із ст.116 ЖК України якщо наймач, члени
його сім»ї  або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за призначенням, або систематичним  порушенням правил соціалістичного співжиття
роблять неможливим  для інших проживання
із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу
наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого
приміщення.

Таким чином, дослідженими доказами
встановлено, що відповідач як член сім»ї позивачки, систематично порушує
правила співжиття в належному останній будинку, що робить спільне життя з ним
неможливим. При цьому неоднаразово  вжиті
заходи за побігання та адміністративного впливу не дають позитивних
результатів.

Отже,  по справі встановлено, що відповідач  не дотримав покладеник на нього як члена
сім»ї позивачки обов»язків, порушив правила позивачки як власника житла, через
що ці права підлягають охороні  і
поновленню шляхом виселення відповідача з житлового будинку.

Згідно зі
ст. 88 ЦПК України , стороні, на користь якої постановлено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.

Так
як, позивачем понесені судові  витрати по
справі у формі  судового збору  в сумі 51 (п'ятдесят одна) гривня, та 30
гривень витрат за інформаційно - технічне

3

забезпечення при поданні позовної заяви, ці
кошти  підлягають  поверненню
відповідачами в користь позивача.

Зважаючи
на викладене, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст.  213 -215,
ЦПК України, на підставі ст.ст. 116, 150, 156, 157 ЖК України, суд--

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_2 з належного ОСОБА_1
на праві приватної власності житлового будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1
Любомльського району Волинської області без надання іншого жилого приміщення.

Сторони
та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов”язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції до апеляційного
суду Волинської області через Любомльський районний суд повністю або частково.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: суддя                                                                          Л.М.Войтюк