Справа № 2-370/2008р.
лютого 2008р.  Самарський районний суд
м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді
при  секретарі                                                  Вавенко І.М.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Восьма дніпропетровська державна
нотаріальна контора та Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації», про визнання права власності на &frac12; частину
квартири у порядку спадкування,
03 січня 2008 року ОСОБА_1 подала до Самарскьго
районного суду позов до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора та Комунальне
підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про
визнання права власності на &frac12; частину квартири у порядку спадкування.
В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася
на те, що у 1994 році ОСОБА_1, разом із своїм
чоловіком, ОСОБА_4, приватизували займану квартиру загальною площею 49,7м2,
за адресою: АДРЕСА_1.
У свідоцтві про право власності на вищевказану квартиру,
яке вони отримали, було прописано, що квартира належить їм на праві спільної
помер. Після його смерті відкрилася спадщина на його частку
приватизованої квартири. ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги фактично прийняла
спадщину, так як на момент смерті спадкодавця постійно проживала разом з ним.
Їх діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не виявили бажання приймати
Інших спадкоємців першої черги, чи спадкоємців за
заповітом, а також таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, не
Позивач, як єдиний спадкоємець за законом першої черги, для прийняття
спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину звернулася до Восьмої
Дніпропетровської державної нотаріальної контори.
Під час звернення нотаріус зазначила, що згідно Інструкції "Про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" не може видати
свідоцтво про право на спадщину, доки не буде виділено частку померлого із
спільного з ним майна, і запропонувала звернутися до суду із заявою про
визначення частки померлого у спільному сумісному майні, а саме: у кв.АДРЕСА_1.
Ніякої додаткової угоди щодо порядку користування, чи права
розпорядження між позивачем та її померлим чоловіком ні під час приватизації,
ні пізніше досягнуто не було.
Просила визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на 1/2 частку кв.АДРЕСА_1.
Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов у повному обсязі.
Представник Дніпропетровської міської ради проти позову
не заперечував та вважав за необхідне виключити міську раду з числа
відповідачів, оскільки вона не може претендувати на предмет позову, і цього
відповідача було замінено на належних відповідачів.
Відповідачі - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, у судовому засіданні позов визнали та зазначили, що не претендують на
спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4
у вигляді &frac12; частки
квартири загальною площею 49,7м2, за адресою: АДРЕСА_1.
Представник третьої особи -
Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не
з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До
початку судового засідання від нього надійшли письмові пояснення, де вказано,
що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за
заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише
після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Третя особа
буде згодна із будь-яким рішенням суду та просить розглядати справу за своєї
відсутності (а.с. 31-33).
третьої особи - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» у судове засідання не з'явився. Про час та місце
розгляду справи повідомлений належним чином.
Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно положеннь ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, суди
розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами
іншого судочинства.
Відповідно до ст.ст. 357, 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що
є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників
у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або рішенням суду, також і щодо спільної
часткової власності.
Згідно із ч.3 ст.1268 Цивільного Кодексу
України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого  статтею 1270 ЦК
України, він не заявив про відмову від неї.
На підставі ч.1 ст.328 Цивільного Кодексу України, право
власності набувається на підставах, що не заборонено законом.
Судом встановлено, що у 1994 році ОСОБА_1, разом із своїм чоловіком, ОСОБА_4, приватизували
займану квартиру загальною площею 49,7м2, за адресою: АДРЕСА_1.
У свідоцтві про право власності на вищевказану квартиру, яке вони отримали,
зазначено, що квартира належить їм на праві спільної сумісної власності.
року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина
на його частку приватизованої квартири. ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги фактично
прийняла спадщину, так як на момент смерті спадкодавця постійно проживала разом
Їх діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не виявили бажання приймати спадщину.
Інших спадкоємців першої черги, чи спадкоємців за заповітом, а також таких,
що мають право на обов'язкову частку у спадщині, не існує.
Ці обставини підтверджені письмовими доказами: свідоцтвом про право
власності на житло (а.с.7), технічним паспортом на квартируАДРЕСА_1 (а.с.8), свідоцтвом про шлюб (а.с. 10), свідоцтвом
про смерть ОСОБА_4 (а.с.11), довідкою КВ ЖРЕП про склад сім'ї ОСОБА_1 (а.с.12),
родинні зв'язки - свідоцтвами про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.13),
свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_2 (а.с.14); вартість майна - висновком про
оцінку вартості квартириАДРЕСА_1 (а.с. 15-22),
відсутність інших спадкоємців - витягами із спадкового реєстру (а.с. 32-33).
Таким чином, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню і слід вважати, що частки співвласників у праві спільної сумісної
власності були рівними.
Керуючись ст.ст. 357, 1226, 1268 ЦК України, ст.ст.4-8,
10, 11, 18, 57-60, 131, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 право
власності у порядку спадкування на &frac12; частину квартириАДРЕСА_1, після смерті її
Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву
не було подано.

Рішення суду може бути
оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області
через Самарський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя
(підпис)                                        А.О.
Сухоруков

З оригіналом згідно. Суддя                                        А.О.
Сухоруков

Рішення набрало законної сили 07 березня 2008 року.

Суддя                                                                        А.О.
Сухоруков