РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа
№ 2-4694/2008р.

м. Краснодон                                                                                     28
листопада 2008 року

Краснодонський міськрайонний суд Луганської області в складі: головуючого
судді Галан О.О., при секретарі Багаєвої Т.П., у відкритому судовому засіданні,
у залі суду м. Краснодона  розглянувши
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи:
Новоганнівська сільська рада, Краснодонське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації про визнання угод дійсними, визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого
вказала, що  на підставі договору
купівлі-продажу від 26.03.1992 року  Р №
27  ОСОБА_4 належав житловий будинок,
розташований АДРЕСА_1. ОСОБА_4 за заповітом зазначене майно заповідала  ОСОБА_2. Однак у встановлений законом строк
ОСОБА_2 спадщину не прийняла, та не оформила правовстановлюючі документи на
спадкове майно.  20 грудня 1996 року  ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок,
розташований АДРЕСА_1, на підтвердження чого сторонами була написана розписка,
відповідно до якої  ОСОБА_2 отримала від
ОСОБА_3  грошову суму за будинок, також
ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 документи на будинок. Однак зазначена угода юридично
оформлена не була.

01 грудня 2007 року  ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3  будинок, розташований АДРЕСА_1, на
підтвердження чого  сторонами була
написана розписка, відповідно до якої
ОСОБА_3 отримала від  ОСОБА_1
гроші за будинок, розташований АДРЕСА_1, також ОСОБА_3  передала ОСОБА_1 документи на будинок, а
саме: договір дарування житлового будинку від 26.02.1992 року, посвідчений  секретарем Новоганнівської сільської  ради, згідно до якого  ОСОБА_5
продала ОСОБА_4 вищезазначений будинок, заповіт , посвідчений секретарем
Новоганнівської сільської ради , згідно до якого  ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_2 житловий будинок,
розташований АДРЕСА_1.  Однак зазначена
угода юридично оформлена не була.

Таким чином нотаріальна форма укладення договорів сторонами дотримана не
була, але у теперішній час відповідачі не бажають йти до нотаріальної контори
для реєстрації договору у зв»язку з
відсутністю грошових коштів, та
вільного часу .Тому позивачка звернулась до суду  про визнання дійсною угоди  про купівлю-продаж нерухомого майна -
житлового будинку, розташованого АДРЕСА_1, яка укладена 20 грудня 1996 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та дійсною угоди про купівлю - продаж житлового будинку,
розташованого АДРЕСА_1, яка укладена 01 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, та визнати право власності за нею на вищевказаний будинок.

У судове засідання позивачка надала
письмову заяву , у якій  зазначила, що на
позові наполягає та просить розглянути справу без її участі.

Відповідачі  ОСОБА_2 та ОСОБА_3  також у судове засідання надали письмові
заяви, у яких зазначили , що позов ОСОБА_1визнають  повністю та просять розглянути справу без
їхньої участі.

Представник третьої особи Новоганнівської сільської ради у судове засідання
надав письмову заяву, у якій зазначив, що з позовом ОСОБА_1згоден, та просить
розглянути справу без їхньої участі.

Представник  третьої
особи-Краснодонського міжрайонного бюро технічної інвентаризації також у судове
засідання надав письмову заяву, у якій зазначив що на позові ОСОБА_1
наполягають, та просять розглянути справу без їхньої участі.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов, обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

У ст. 655 ЦК України вказано, що  за
договором купівлі-продажу одна сторона передає майно у власність іншій
стороні,  а покупець приймає майно та
платить за неї визначену грошову суму.

Ст. 657 ЦК України передбачає обов»язкову нотаріальну форму посвідчення
договорів про відчуження нерухомого майна.

Згідно з доданими до матеріалів справи документів вбачається, що на
підставі договору  купівлі-продажу від
26.03.1992 року Р № 27, житловий будинок, розташований АДРЕСА_1 належав
ОСОБА_4, про що у матеріалах справи мається довідка з  Краснодонського МБТІ від 19.06.2008 року
(а.с. 7). ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, про що у матеріалах справи мається
копія  свідоцтва про смерть (а.с.8).
ОСОБА_4  за заповітом  від 07.06.1993 року заповідала житловий
будинок, розташований АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (а.с.9). Із довідки з нотаріальної
контори від 30.07.2008р. № 50-2-27-1, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 з
заявою про прийняття та про відмову від спадщини ніхто не звертався(а.с.10).

Із доданих до матеріалів справи розписок, вбачається, що ОСОБА_3 20.12.1996
року  уплатила ОСОБА_2 2.000 доларів США,
та остання написала розписку  про
отримання грошей у рахунок сплати вартості житлового будинку, розташованого
АДРЕСА_1 (а.с.11). ОСОБА_1  01.12.2007
року  уплатила ОСОБА_3 3000 грн., та
остання написала розписку після отримання грошей у рахунок сплати вартості
житлового будинку, розташованого АДРЕСА_1(а.с.12).

Таким чином, суд встановив, що між сторонами фактично відбулися  угоди
про купівлю-продажу   нерухомого
майна - житлового будинку, розташованого АДРЕСА_1, у виконання якого продавці
отримали гроші, а покупці - право
користування та володіння житловим будинком.

Відповідно до ст..220 ч2ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або частково виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ст. 227  ЦК РСР 1963
року договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально
посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин,  недодержання
цієї вимоги тягне відповідно до ст. 47 цього Кодексу недійсність угода.
Разом з тим ч.2 ст. 47 ЦК СРС 1963 року передбачає право суду визнати таку
угоду дійсною, за вимогою сторони, яка виконала
угоду повністю чи частково, а друга сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди.

Також Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові від 28.04.1978 року
№3 ( зі змінами та доповненнями , внесеними постановами Пленуму Верховного
суду  України від 25.12.1992 року № 13 та
від 25.05.1998 року № 15 ) „Про судову практику в справах про визнання угод
недійсними ”, роз'яснив, якщо угода, при укладенні якої не були виконані
вимоги, щодо її нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково
однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення.
Відповідно до п.4 цієї постанови  з
підстави недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки ті угоди,
які відповідно до чинного законодавства України підлягають  обов»язковому нотаріальному посвідченню
,зокрема договори купівлі-продажу.

Судом встановлено, що при укладенні угоди про купівлю-продаж нерухомого
майна - житлового будинку, АДРЕСА_1, яка укладена 20 грудня 1996 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та угоди про купівлю - продаж житлового будинку,
розташованого АДРЕСА_1, яка укладена 01 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
була досягнута  згода щодо істотних умов,
а згодом й  виконані  умови угод, а саме ОСОБА_3, а потім  ОСОБА_1 був переданий договір дарування
житлового будинку від 26.02.1992 року, засвідчений секретарем Новоганнівської
сільської ради, заповіт від 07.06.1993 року, засвідчений секретарем
Новоганнівської сільської  ради, а
ОСОБА_3 виконала умови угоди, тобто сплатила ціну продажу нерухомого майна -
житлового будинку у сумі 2000 доларів США., а потім ОСОБА_1  виконала умови угоди, тобто сплатила ціну
продажу нерухомого майна - житлового будинку у сумі 3000 грн., та ОСОБА_1
володіє та користується будинком.

На підставі викладеного, враховуючи, що сторонами договору купівлі-продажу
житлового будинку, який розташований АДРЕСА_1, були виконані його основні
умови, при цьому зазначені угоди не містять протизаконних умов, суд вважає за
необхідним визнати дійсними угоди про купівлю - продаж вказаного житлового
будинку від 20.12.1996 року, та 01.12.2007 року.

Керуючись ст.
ст. 10,11,62,209,  212-215  ЦПК України, на підставі ст..220 ч.2,380,
655, 657ЦК України,

суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсною укладення угоди  про
купівлю - продаж житлового будинку, розташованого АДРЕСА_1 , укладений  20.12.1996 року між ОСОБА_2 та  ОСОБА_3, та визнання дійсною укладення угоди
про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого АДРЕСА_1, укладений
01.12.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок, розташований АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана заява до апеляційного суду Луганської області
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та
подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, через Краснодонський міськрайонний суд.

Головуючий: