Справа
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 грудня 2008 року Білоцерківський міськрайонний суд
Київської області в складі головуючого судді : Таран Н.Г.,

при секретарі судового засідання :  Бондаренко Н.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2, про
стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на особисте утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по
справі перебуває в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання
ІНФОРМАЦІЯ_1у них народилася донька ОСОБА_3. Дитина знаходиться  на утриманні та виховуються позивачкою
одноособово. Батько дитини, відповідач - ОСОБА_2 ухиляється від утримання
дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Крім того, позивачка не
працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і також потребує
матеріальної допомоги.

Позивачка
просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в
розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, з дня подання
заяви до суду і до повноліття дитини, а також, просить стягнути аліменти на
своє особисте утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку
відповідача, з дня подання заяви і до досягнення дитиною трьох років.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, суду
пояснила, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріального
утримання їй та малолітній дочці. Вона не може влаштуватись на роботу, оскільки
дитина, ще дуже мала в дитячий садочок її не приймають, засобів на існування
вони не мають.

Відповідач
позов визнав частково. Суду пояснив, що він погоджується на виплату аліментів
на утримання дочки в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку з
моменту подання позивачкою заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття,
позов в частині стягнення коштів на особисте утримання позивачки не визнав та
заперечує сплачувати кошти на утримання, оскільки це дуже багато буде
відрахувань з його заробітку, для нього майже нічого не залишиться.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 180
Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей  до досягнення ними  повноліття.

Судом
встановлено, що батьками малолітньої - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження є
сторони по справі.

Дочка проживає
разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини,
відповідач - ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не
надає, даний факт не оспорюється сторонами.

Крім того, судом
встановлено, що позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду
за дитиною, здійснює утримання та догляд малолітньої дитини до 3-х років і
потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно позивачку не утримує,
даний факт не заперечується відповідачем.

Визначаючи
розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дочку
одноособово, відповідач є працездатним, інших дітей та утриманців не має, пункт
17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства
та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, в якому зазначено, що суди
мають враховувати, що у відповідності до ч.3 ст.70 ЗУ від 21 квітня 1999 року
«Про виконавче провадження» максимальний розмір аліментів, які стягуються з
боржника не можуть перевищувати 70 % заробітної плати цієї особи. Тому в
частині стягнення аліментів в розмірі: на утримання дитини 1/3 частини від усіх
видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для
дитини відповідного віку, з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини, а
також, на утримання позивачки 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача,
з дня подання заяви і до досягнення дитиною трьох років - не перевищує 70
відсотків заробітної плати відповідача - позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.4
ДКМ України «Про державне мито» позивачка звільняється від сплати судового
збору.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 80-82, 180-183 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61,
88, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути
зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Селище Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, на користь ОСОБА_1в розмірі 1/3 частини від усіх видів
його заробітку (доходів), але не менше 30 % мінімуму встановленого для дітей
відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2008 року до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути
зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Селище Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області на користь ОСОБА_1кошти на її особисте утримання в розмірі &frac14; частини від усіх
видів його заробітку, починаючи з 29 жовтня 2008 р. по 25.06.2007 р.

Стягнути
зОСОБА_2 30 грн. витрати за інформаційно - технічне забезпечення розгляду
справи та 51 грн. судового збору.

Рішення суду
може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня ухвалення рішення суду. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження, або без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів.

Суддя :                                                                                               Н.Г.Таран