Справа № 2-373/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н
И

18
грудня  2008 року  Бобровицький районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого-судді                                     Кузюри
В.О.

при секретарях
Гурин Л.А.,  Голуб Л.Л.

з участю
позивача  , відповідача              ОСОБА_1

відповідача ,
позивача
ОСОБА_2

представників  позивача , відповідача     ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5

представників
відповідача                        ОСОБА_6,ОСОБА_7

представника
третьої особи                     ОСОБА_8

розглянувши  в відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Бобровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та за  позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, Бобровицької райдержадміністрації
про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та визнання
недійсним державного акту на право приватної власності на землю ,-

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом в якому просить зобов”язати ОСОБА_2 звільнити
земельну ділянку , що розташована на території Соколівської сільської ради №
303 та не чинити перешкод в її користуванні , та стягнути моральну шкоду.

Свої вимоги обґрунтовує тим , що відповідно до рішення
прийнятого на правлінні садового товариства «Автомобіліст-1» від 14.05.2005
року  їй була надана в постійне
користування земельна ділянка розміром 0 , 04
га за адресою Чернігівська обл., Бобровицький  район , Соколівська сільська рада , с/т
«Автомобіліст-1» , ділянка № 303 . 26.01.2007 р. зазначена земельна ділянка
була приватизована позивачкою та  їй
видано Державний акт на право власності на земельну ділянку .

17.03.2007 року коли вона прибула на свою ділянку , то
побачила там речі , які їй не належать і дізналася, що з дозволу голови
правління її земельна ділянка була передана в користування відповідачу ОСОБА_2.
Так як в добровільному порядку відповідач відмовився повернути їй земельну
ділянку, то вона вимушена  була
звертатися в різні організації за захистом своїх прав. В результаті перевірок
було встановлено, що відповідачем було порушено права позивача як власника,  в нього відсутні будь-які підтверджуючі документи
на цю ділянку ,отже користування ним цією ділянкою є неправомірним,  тому
позивачці було рекомендовавано звернутися до суду за захистом своїх
прав. Крім того позивачка просить стягнути на її користь моральну шкоду, так
як  з боку ОСОБА_2 весь час на її адресу
погрози ,  вона позбавлена права
використовувати свою земельну ділянку, що на вирішення питання  по усуненню цієї перешкоди затрачено багато
часу , здоров»я , порушений звичний ритм життя.

ОСОБА_2. звернувся до суду з зустрічною позовною заявою в
якій просить визнати державний акт на право власності на землю , виданий на
ім”я ОСОБА_1  недійсним та поновити його
право на користування земельною ділянкою № 303.

Свої
вимоги обґрунтовує тим , що в 1999 році він придбав земельну ділянку  №  303
, розміром  0,8  га  в
садовому товаристві «Автомобіліст -1» у гр. ОСОБА_9. і вступив в члени
товариства.

Відповідно
до ст. 35 ЗК України позивач вважає, що він є власником зазначеної земельної
ділянки, яку він отримав на 8 років раніше , ніж ОСОБА_1, а тому вважає , що
надання їй  даної ділянки є неправомірним
, з членів товариства він не виходив та не виключався , з 2004 по 2006 рік він
в силу сімейних обставин рідко бував на земельній ділянці , знав , що тимчасово
нею користувалася ОСОБА_1 , проте ніяких заперечень не мав , з 2006 року він
самостійно почав обробляти зазначену ділянку, сплатив всю заборгованість по
внескам , проте відповідачка весь час чинить перешкоди в її користуванні ,  приватизація проведена з порушенням  вимог чинного законодавства та прав
позивача  , так як приватизована особою,
яка не є членом кооперативу, оскільки заява відповідачкою про вступ до
кооперативу не подавалася , рішення про прийом її в члени кооперативу  загальними зборами не приймалося  , а тому Державний акт є незаконним і таким ,
що підлягає скасуванню.

В
судовому засіданні позивачка  ОСОБА_1
позовні вимоги  в частині усунення
перешкод підтримала повністю, а в частині стягнення моральної шкоди суму
моральної шкоди збільшила до 10000 грн.
та просить  всі ці вимоги  задовольнити .Крім того стягнути з
відповідача всі судові витрати. Позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримав повністю ,
просить їх задовольнити, а позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, просить відмовити
в задоволенні її вимог. Представники ОСОБА_2 , вимоги свого довірителя
підтримали, а в задоволенні вимог ОСОБА_1 просять відмовити.

Представники
Бобровицької районної державної адміністрації
ОСОБА_6,  ОСОБА_7. вважають , що
при проведенні приватизації земельної ділянки № 303 ОСОБА_1 порушень не
допущено, а тому Державний акт не підлягає скасуванню.

Представник  третьої
особи  «Автомобілість-1»ОСОБА_8.
позовні  вимоги ОСОБА_2 визнала повністю,
а ОСОБА_1 такими , що не підлягають задоволенню.

Представник Соколівської сільської ради в судове
засідання не з»явився , але надійшли письмові заяви в яких вони не заперечують
проти розгляду справи в їх відсутність (а.с. 55, 134 т.2).

Заслухавши
учасників процесу , свідків ОСОБА_10.,ОСОБА_11.,  ОСОБА_12, ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15.,
ОСОБА_16., ОСОБА_17., ОСОБА_18., ОСОБА_19 суд приходить до наступного  висновку.

В
судовому засіданні встановлено, що в зв»язку з тим , що з 2001 року земельна
ділянка № 303 в садовому товаристві «Автомобіліст» не оброблялася і кошти за її
використання не надходили , ОСОБА_1 в 2004 році
звернулася до правління товариства з заявою в якій просила надати &frac12; частину   ділянки їй в користування (а.с.11 т.1). В
усній формі їй було надано дозвіл на її обробіток , оскільки власник ділянки не
був відомий голові правління .

14.05.2005
року дана земельна ділянка була передана їй в постійне користування (а.с.11
т.1). В судовому засіданні оглядалася книга протоколів загальних зборів та
засідань правління садового  товариства
«Автомобіліст-1» з якої видно , що в рішення правління від 14.05.2008 року
внесено виправлення , замість «виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в постійне
користування ділянку № 303»  виправлено
на «не виділити» , а також дописано , що «нет согласия  садовода участка № 303 , его отказа ,  не узаконили» ( хоча в матеріалах справи
відсутній і будь який доказ на відмову від цієї дільниці ОСОБА_9. на
користь  ОСОБА_2 та будь-якої іншої особи  і цим підтверджується, що ОСОБА_2 не мав
права користуватися цією ділянкою, а в цьому ж протоколі встановлено, що особа
яка не обробляє ділянку більше 2 років позбавляється права на неї , що і
вирішили і в зв»язку з чим його передали ОСОБА_1., яка обробляла його і
сплачувала за нього внески ) , що не заперечувала в судовому засіданні
представник третьої особи ОСОБА_8., яка зазначила, що після того як ділянка
була виділена , з»явився ОСОБА_2, який претендував на цю ділянку ,  тому вона внесла ці виправлення, проте  без дозволу правління і не в той день як
зазначаєОСОБА_8. , а лише в 2006 році 28 жовтня (а.с.99-102) , оскільки після
даного протоколу є ще протокол від 08.10.2008 року (а.с. 71 т. 2) відповідно до
якого дану ділянку № 303 закріпили за ОСОБА_1 та ОСОБА_20 -  садоводами, а ОСОБА_9. позбавили права на цю
ділянку.

Крім того в судовому
засіданні ОСОБА_1 зазначила, що вона була прийнята в члени садового
товариства на зборах 17.06.2006 року . В книзі протоколів , яка оглядалася в
судовому засіданні є протокол № 22 від 17.06.2006 року  відповідно до якого в члени кооперативу ,
відповідно до поданих заяв було прийнято 52 чоловіки і хочаОСОБА_8. заперечує ,
що ОСОБА_1  не була прийнята на даних
зборах, проте і надати підтверджуючі документи щодо свого заперечення вона
змогла.

В 2005 році з ОСОБА_1 був укладений договір на
електрифікацію цієї дільниці, сплачені кошти (а.с. 37,38 т.1), весь час
користування вона сплачувала всі необхідні платежі ( в тому числі і внески) , а
так як були відсутні бланки членських книжок, то відмітку про це  робили в членській книжці її чоловіка (
ділянка № 315) , а в 2006 році їй була видана книжка садовода в яку перенесено
всі дані про сплату внесків (а.с.39-41 т.1).Будучи членом товариства , маючи
земельну ділянку в постійному користуванні
ОСОБА_1 подала заяву про надання їй дозволу на приватизацію цієї
ділянки. Розпорядженням  Бобровицької
районної адміністрації  № 412 від
17.11.2006 року їй було надано дозвіл на виготовлення технічної документації
(а.с.155т.1) і 19.12.2006 року розпорядженням
того ж органу технічна документація була затверджена, а ділянку передали
у власність ОСОБА_1 , і в січні 2007 року вона
отримала Державний акт на цю земельну ділянку ( а.с. 12, 154 т.1) . Як
зазначив в судовому засіданні представник Бобровицької районної державної
адміністрації пакет документів
необхідних для приватизації
позивачкою наданий ( а.с. 134 т.2) ,
погоджений з сільською радою, перевірений земельним відділом  і лише після цього наданий дозвіл на
приватизацію цієї ділянки . При цьому згода товариства не потрібна (ст. 35 ЗК
України).

Право
власності відповідно до ст. 125 ЗК України виникає після отримання Державного
акту.

Відповідно
до ст. 373 ЦК України власник на свій розсуд використовує земельну ділянку, яка
належить йому на праві власності.

Актами
перевірки від 27.04.2007 року та 25.05.2007 року було зафіксовано порушення
прав ОСОБА_1 на використання даної земельної ділянки , а саме встановлено
самовільне використання ОСОБА_2. даної земельної ділянки.

ОСОБА_2. в судовому засіданні пояснив , що він   купив дану земельну ділянку у  ОСОБА_9. , який передав йому свій членський
квиток і він прийшов в садове товариство до голови  товариства ОСОБА_14 , який вніс виправлення в
членську книжку . проте , що вона тепер належить йому  та завірив печаткою товариства( суд критично
підходить до даного виправлення, оскільки не оговорено, що  виправленому вірити). В матеріалах справи є
довідка проте ,що ОСОБА_2  є членом
товариства , проте суд критично підходить до наданої довідки, оскільки в
судовому засіданні  ОСОБА_2 зазначив, що
його прийняв сам ОСОБА_14. , а жодного рішення з цього приводу загальними
зборами не приймалося. Договору купівлі -продажу земельної ділянки між ОСОБА_9.
таОСОБА_2., або хоча б розписки про сплату коштів за ділянку  суду не надано.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила , що
наданий суду статут товариства  за 2004
рік є недійсним , він ніким не затверджувався , а підроблений ОСОБА_8 , а
дійсним є статут , прийнятий в 1991 році та затверджений в 1992 році виконкомом
Соколівської сільської  ради , відповідно
до якого членом товариства може бути лише особа , яка є працівником
автотранспортного підприємства , а ОСОБА_2 таким не є.

В
матеріалах справи є довідка Бобровицької районної ради про те , що рішення
Соколівської сільської ради від 31.05.2004 року, яким затверджено статут і
передано земельні ділянки в безстрокове користування відсутнє.

В
матеріалах справи є копія листа начальника Ніжинського міжрайонного відділу
управління контролю за використанням та охороною земель в Чернігівській області
(а.с. 117), який в ході перевірки встановив порушення , допущені ОСОБА_8 при
наданні земельних ділянок.

Крім
того як зазначила ОСОБА_1 , ОСОБА_8. ніколи не обиралася головою товариства, з
приводу її діяльності порушена кримінальна справа по ст. 191 ч.1 КК України і
ведеться розслідування.

З огляду
на вищезазначене суд приходить до висновку , що позивач ОСОБА_1 на законних
підставах володіє земельною ділянкою № 303 в садовому товаристві
«Автомобіліст-1», розміром  0,04  га , а ОСОБА_2 немає жодних правових підстав
на користування цією земельною ділянкою. Отже позовні  вимоги ОСОБА_1. підлягають задоволенню, а
ОСОБА_2 не підлягають . Так як порушено права
власника , який не може використовувати свою ділянку,  в зв»язку з чим порушено і звичний спосіб
життя власника  і суд вважає, що моральна
шкода підлягає задоволенню частково , виходячи з ступеня та тривалості
моральних страждань .

При постановленні
рішення суд не враховував пояснення свідків ,
оскільки їх покази є суперечливим , кожен з них відстоює інтереси тієї
сторони, яка його запросила , а отже вони є певною мірою зацікавлені в
вирішенні спору на користь тієї чи іншої сторони.  На даний факт звернув увагу і   представник Бобровицької районної
адміністрації ОСОБА_7., який зазначив, що
він був присутнім на кількох зборах , які проводилися в товаристві , як
він зрозумів члени товариства розділилися на два табори , один з яких на
стороніОСОБА_8 , а інший проти неї , хоча на його думку таких , що проти неї
більше.

На підставі вищезазначеного та
керуючись ст.213-215  ЦПК України, 316 ,
317 , 319,  321, 328 , 345 ,373 , 386
,391 ЦК України, 35 ,78 ,81,125, 158  ЗК
України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою задовольнити .

Зобов»язати ОСОБА_2 звільнити  &frac12; частину  земельної  ділянки
№. 303 , площею 0,04  га , що
розташована в садовому товаристві «Автомобіліст» на території Соколівськорї
сільської ради Чернігівська область, Бобровицький район і яка належить ОСОБА_1
та не чинити перешкод ОСОБА_1 в її користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2000(дві тисячі) гривень , в іншій
частині відмовити.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою № 303 в садовому товаристві «Автомобіліст»
,  визнання недійсним Державного акту на
землю  від 26.01.2007 року на ім.»я
ОСОБА_1 та зобов»язання звільнити земельну ділянку  № 303 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 судові витрати та витрати на ІТЗ розгляду справи  в сумі 16 (шістнадцять ) гривень.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо заяву про апеляційне оскарження  не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження  , але апеляційна
скарга не була подана в строк , передбачений ст.294 ЦПК України, рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку . Якщо було подано
апеляційну скаргу, рішення суду, якщо воно не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.

На
рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області

протягом двадцяти
днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження , яка подається протягом
десяти днів з дня проголошення  рішення
через Бобровицький районний суд.

Суддя :
підпис

Копія вірна

Суддя Бобровицького районного суду

Чернігівської області
В.О. Кузюра