АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2008 року                                                                                                      м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого
судді: - Станкевича В.А.
суддів: - Бабія
А.П. - Ступакова
О.А.

при секретарі - Переверзєвій Н.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення моральної шкоди заподіяної злочином, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 29 жовтня 2007 року, -

встановила:

5.09.2007 року позивачка
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди
заподіяної злочином, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь
моральну шкоду в розмірі 5000
(п'ять тисяч) гривень.

Обґрунтовуючи
свою заяву позивачка вказувала, що відповідач принизив та образив її, заподіяв
їй тілесні ушкодження в наслідок чого вона перебувала на лікарняному 10-ть
днів. Позивачка пояснювала, що отримала сильний стрес, оскільки з нею таке
трапилось вперше у житті, обставини відбувались у присутності сторонніх осіб і
наслідки цій події продовжуються. Сталися зміни у її житті, вона стала
хвилюватися за своє життя, нервувати коли повертається з роботи у темний час,
остерігаючись помсти з боку відповідача.

Відповідач позов
не визнав.

Обґрунтовуючи
свої заперечення вказував, що ніяких моральних страждань не заподіював, а
хвилювання позивачки це її особисті думки. Пропонував відшкодувати позивачці
матеріальні витрати у розмір 150 гривень.

Рішенням
Березівського районного суду Одеської області від 29 жовтня 2007 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000
(п'ять тисяч) гривень.

В
апеляційній скарзі, поданій ОСОБА_2, ставиться питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Заслухавши
доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,

перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог і доводів

апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з

наступних
підстав.

Судом
встановлено, що 06 червня 2007 р. за вироком
Березівського районного суду

Одеської області
відповідач був визнаний винним за ч. 1
ст. 296 КК України та засуджений до

Головуючий
у першій інстанції Лебединського С. Й.                     Справа
№ 22ц-730/2008р.

Доповідач
Станкевич В.А.                                                                      Категорія
ЦП: 20

2

4-х років обмеження волі, з іспитовим строком тривалістю один
рік. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 04 квітня 2007 р. близько 17 годин прийшов у
приміщенні кафе «Ровесник», що знаходиться по вул. Ген. Плієва, м. Березівка
Одеської області. Знаходячись у стані алкогольного сп'яніння він допустив грубе
порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Згідно
листка непрацездатності позивачка перебувала на лікарняному з 06 квітня по 16 квітня 2007 р. з діагнозом
закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку.

Згідно
ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному болю і стражданнях які особа отримала в
наслідок ушкодження здоров'я, у душевних стражданнях яких зазнала фізична особа
в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, у душевних стражданнях які особа
зазнала в зв'язку з приниженням її честі гідності та ділової репутації

При
таких даних суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги
позивачки щодо стягнення на її користь моральної шкоди є обґрунтованими,
оскільки вона отримала фізичну біль та тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ та
струсу головного мозку в наслідок ударів спричинених їй відповідачем, душевні
страждання від протиправних дій відповідача, в наслідок яких вона отримала
нервовий стрес та почала хвилюватись за своє життя, остерігаючись помсти з боку
відповідача, приниження її честі, гідності та ділової репутації, оскільки події
відбувались у присутності посторонніх осіб, та в тому, що вона через відсутність
іншої роботи продовжує працювати у тому ж кафе де відбувались вказані події і
вона має переживати те, що відбувалось кожного разу.

Згідно
ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода заподіяна фізичній особі неправомірними
діями відшкодовується особою яка вчинила неправомірні дії.

Суд
першої інстанції обґрунтовано вважав, що саме відповідач має відшкодовувати
позивачці моральну шкоду, оскільки саме він вчинив неправомірні дії і це
знайшло своє підтвердження у вироку суду від 06 червня 2007 року.

Згідно
ч.2 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди
визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних
страждань, погіршення здібностей особи.

Суд
першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги позивачки по
стягненню вказаного розміру моральної шкоди підлягають задоволенню, оскільки
юна вперше отримала фізичний біль та тілесні ушкодження від злочину, отримала
нервовий струс, наслідки якого продовжуються у вигляді хвилювання за своє
життя, повинна переживати події, які відбувались кожного разу, перебуваючи на
своєму робочому місті. Також суд враховував особу позивачки та глибину
страждань які вона отримала, тому обґрунтовано вважав, що саме у відшкодуванні
вимог у повному обсязі реалізуються засади розумності і справедливості по
захисту прав особи від заподіяного злочину та його наслідків.

Що
стосується стверджень апелянта про те, що він не реалізував своє право на
захист тому, що йому не були роз'яснені його права, то це спростовується
протоколом судового засідання, де сторонам роз'яснювалися їх права та
відповідачу права були зрозумілі. (а.с. 17)
Апелянт не вносив зауваження на даний протокол.

Ствердження
апелянта про те, що він не заподіяв позивачці моральної шкоди спростовуються
матеріалами справи.

Враховуючи
все вищевикладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких
обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки при
подачі апеляційної скарги апелянтом сплачено державне мито не на той рахунок,
колегія суддів вважає необхідним стягнути з нього державне мито в розмірі 25, 5  грн.
Керуючись ст. ст. 300,
303, 304, 305, 307, 308, 313, ч. 1
п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК
України судова колегія, -

ухвалила:

3

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - відхилити.
Рішення Березівського районного суду Одеської області від 29 жовтня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди заподіяної злочином
- залишити без
змін.

Стягнути
з ОСОБА_2 державне мито в розмірі 25,
5  грн.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом
двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.