Справа № 2-1393/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 жовтня  2008року Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької  області у складі:

головуючої судді  Ткачук С.С.

при секретарях     Шпаковській Ю.В., Зайцевій О.В.,

за участю
позивача  ОСОБА_1. та її представника адвоката ОСОБА_2.,

розглянув
у  відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позов ОСОБА_1до ОСОБА_3про розподіл
майна,

в с т а н о в и в:

До суду надійшов позов ОСОБА_1, в якому
вона просила  розділити майно і визнати
за нею право власності на &frac12;  частку  житлового будинку АДРЕСА_1

В обґрунтовання позову вказала, що з 2000
року проживала однією сім»єю   як
подружжя  і вели спільне господарство.  17.11.2000р.
вони придбали  житловий будинок,
власником якого у договорі зазначено відповідача   Після придбання будинку  вселилися в будинок і стали  проводити в
ньому  ремонт та значно поліпшили
його благоустрій.  З метою проведення
ремонту позивачка продала  належну їй 3-х
кімнатну свою квартиру  за адресою:
АДРЕСА_2 і гроші отримані за продаж квартири використовували на ремонт будинку.

В судовому засіданні  позивачка уточнила  обґрунтування позову і просила визнати за нею
право власності  бо вважає, що
будинок  купувався за гроші з їх спільної  праці. Коли покупали будинок мати відповідача
внесла за сина 350 американських доларів, а вона 200 доларів США. Витрати на
ремонт у приміщенні будинку та  побудову
гаражу здійснювали  з грошей від
продажу  її квартири. На той час вона
працювала і  отримувала заробітну платню,
а відповідач офіційне не  робив. Просила
позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився
але  про час   розгляду справи був повідомлений належним
чином.

Враховуючи згоду  позивачки, суд  на підставі ст.224 ЦПК вважає можливим
ухвалити заочне рішення.

Суд
вислухавши пояснення позивачки і дослідивши матеріали справи приходить
до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Із матеріалів справи судом встановлено,
що  згідно договору  купівлі-продажу від 17.11.2000р. посвідченого
державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори у реєстрі за
№ 4819  житловий будинок жилою площею
31,7кв.м. з господарськими спорудами:
ганком-а-1 з цегли, кам»яним погребом-пд, сараєм металевим-Б, навісом-в  з цегли, убиральнею з  цегли, огорожею-№1 з дощок, колодязем -к з
бетонних кілець, розташований  за
адресою: АДРЕСА_1,  належить ОСОБА_3.
Купівля будинку відбулась за 2715 гривень За даними домової книги  позивачка зареєстрована як мешканець  цього будинку з 31.07.2001р., а відповідач з
04.04.2002р.

Відповідно до трудової книжки позивачка у
2000 році працювала і отримувала заробітну платню. Відповідач був неодноразово
засуджений і на час спільного проживання не працював.

Опитані в суді свідки ОСОБА_4. та  ОСОБА_5.
підтвердили в суді, що  будинок
купували разом,   позивачка вселилася у
будинок разом  з відповідачем, знали  що вони
проживали як подружжя, бо  разом  ремонтували
будинок, а саме, замінили дах, зробили
добудову для  ванни, внутрішнє
перепланування, вставили нові вікна у залі, спальні, на веранді, в кухні,
поліпшували його благоустрій, бо в приміщення провели газ, водопостачання,
встановили ванну, зробили газове опалювання. Ремонтні роботи  допомагав робити  ОСОБА_4.

З представленого суду договору
купівлі-продажу 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 жилою  площею 47,7кв.м.  від 17.07.2001р. посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_6 у реєстрі за № 1738 вбачається, що продаж квартири
відбулась  за 12500гривень .

За даними
технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1  він побудований у 1948 році і станом на
04.07.06  його знос становив  53%. Свідки підтвердили в суді, що  в будинку
не було водопостачання,  в
приміщенні  знаходилася  піч,
яка використовувалась   і для опалення.  Таким чином суд приходить до висновку,
що  спірний будинок  сторони купували  для свого проживання  і  за
час його експлуатації значно поліпшилось
його технічний стан та істотно
збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових та грошових затрат позивачка.

Враховуючи положення ст.ст.12,17 ЗУ «Про власність»  від 07.02.1991р.  за № 697-Х11, діючого на час покупки
квартири, а саме, 17.11.2000р., ст.112 ЦК 1963р. спірний
житловий будинок придбаний в результаті спільної праці
членів однією сім»ї ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час їх спільного життя,
є  предметом їх спільної часткової
власності. Тому суд визнає за  позивачкою
право власності на &frac12;  ідеальну
частку спірного житлового будинку з господарськими спорудами.

На підставі ст.88 ЦПК  суд стягував з відповідача понесені і
документально підтверджені  судові
витрати  виходячи з розміру вартості &frac12;
частки  будинку та
витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі
73грн.50коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1.  задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на &frac12; ідеальну частку житлового  будинку
жилою площею 31,7кв.м. з господарськими спорудами:  ганком-а-1 з цегли, кам»яним погребом-пд,
сараєм металевим-Б, навісом-в  з цегли,
убиральнею з  цегли, огорожею-№1 з дощок,
колодязем-к з бетонних кілець, розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з  ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 судові  витрати в сумі  73грн.50коп..

Рішення
може бути оскаржено до судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Донецької області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або
протягом 10 днів з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження і апеляційна скарга
подаються через Ясинуватський міськрайонний суд, а копія апеляційної скарги  також
до апеляційного суду.

Суддя