Справа № 2-1448/08
М      У К Р А Ї Н И
листопада 2008 року Староміський  районний суд м. Вінниці
секретарі                          Нурієвій
позивача                  ОСОБА_1.,
відповідача                             ОСОБА_2.,
адвокатів                                ОСОБА_3.,
у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу частково удаваним, визнання
третейської угоди недійсною, скасування рішення третейського суду та визнання
права власності в порядку спадкування,
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про визнання договору купівлі-продажу
частково удаваним, визнання третейської угоди недійсною, скасування рішення
третейського суду та визнання права власності в порядку спадкування. Свій позов
обґрунтовує тим, що 01 лютого 2006 року між ОСОБА_5., ОСОБА_6., як продавцями
та ОСОБА_7., як покупцем був укладений договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1. 03 лютого 2006 року між ОСОБА_5., ОСОБА_6. та ОСОБА_7. була укладена
третейська угода про звернення сторін до третейського судді для  вирішення позову ОСОБА_7. до ОСОБА_5. та
ОСОБА_6. про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Рішенням третейського
суду від 07 лютого 2006 року був визнаний дійсним  договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
який був укладений 01 лютого 2006 року між ОСОБА_5., ОСОБА_6. та ОСОБА_7. За
ОСОБА_7. було визнано право власності на вказану квартиру.
ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_7. померла.
Відповідач є її єдиним спадкоємцем першої черги. Позивач вважає, що
успадкування відповідачем вищевказаної квартири порушує його законні права та
інтереси, оскільки договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 01 лютого 2006
року є удаваним в частині покупця. Справжнім покупцем за вказаним договором був
його та ОСОБА_7. батько - ОСОБА_8, який у повному обсязі за власні кошти
оплатив вартість квартири ОСОБА_5. та ОСОБА_6. Вважає, що договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 01 лютого 2006 року є удаваним в частині покупця ОСОБА_7.
з метою приховати справжнього покупця - ОСОБА_8. В зв'язку з тим, що ОСОБА_7.
не була справжнім покупцем за договором купівлі-продажу, вона не мала права
укладати з ОСОБА_5. та ОСОБА_6. третейську угоду від 03 лютого 2006 року та
звертатись до третейського суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу
дійсним, оскільки стаття 220 ЦК України надає право для звернення до суду з
позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним лише стороні по договору.
За таких обставин вважає, що існують підстави для визнання недійсною
третейської угоди та скасування рішення третейського суду. Оскільки
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8. помер, після його смерті на квартиру АДРЕСА_1  відкрилась спадщина, яка має бути розділена
порівну між ним та ОСОБА_2.
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю за викладених в
позовній заяві обставин і просив суд їх задовольнити.
ОСОБА_2. позов не визнав та пояснив суду, що дійсно квартира АДРЕСА_1 була
придбана за кошти, які були отримані від продажу квартири АДРЕСА_2, власником
якої був його дідусь ОСОБА_8., який вирішив після продажу квартири оформити її
на ім'я ОСОБА_7., а ОСОБА_1. сплатити 5000 доларів США, таким чином
розподіливши гроші від продажу квартири між дітьми.
ОСОБА_9. суду пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_10. , яка є двоюрідною сестрою
позивача. Йому відомо, що власником старої квартири був ОСОБА_8., який і купив
ОСОБА_10. суду пояснила, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_1. Зі слів покійної
ОСОБА_7,, їй відомо, що ОСОБА_1. (позивач) сплатив всі борги по старій
квартирі, приймав участь у її приватизації. Також відомо, що ОСОБА_1. після
продажу старої квартири  отримав 5000
доларів США. В спірній квартирі він робив ремонт. У покійної ОСОБА_7. грошей не
було. Спірна квартира була придбана на гроші від продажу старої квартири.
ОСОБА_11. суду пояснив, що він 8 років проживав спільно з ОСОБА_7. ОСОБА_1.
отримав 5000 доларів США після продажу старої квартири. На ці гроші робив
ремонт в новій квартирі.
Суд,
вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом
встановлено, що 01 лютого 2006 року між ОСОБА_5., ОСОБА_6., як продавцями та
ОСОБА_7., як покупцем був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.
Суд
вважає, що є передбачені Законом підстави для визнання даного договору удаваним
Судом
встановлено, що оплату коштів за даним договором провів ОСОБА_8, які були
отримані ним від продажу належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_2.
факт підтримується позивачем та не оспорюється відповідачем. Крім того,
зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки.
У суду
відсутні підстави вважати, що ОСОБА_8. передав ОСОБА_7. його власні кошти,
отримані від продажу квартири АДРЕСА_2 для придбання нею квартири АДРЕСА_1.
щоб вважати ОСОБА_7. справжнім покупцем за договором, вона мала сплатити за цю
квартири власні кошти. А власником коштів, які були отримані ОСОБА_8. від
продажу належної йому квартири, ОСОБА_7. можна було б вважати після отримання
цих коштів від ОСОБА_8. в дар.
ст. 719 ч. 5 ЦК України, договір дарування валютних цінностей на суму, яка
перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян,
укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
відповідачем не надано доказів передачі коштів від ОСОБА_8. ОСОБА_7. в дар,
вона не може вважатись належним покупцем за договором купівлі-продажу квартири
свідчить про те, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 01 лютого
2006 року є удаваним в частині покупця ОСОБА_7. з метою приховати справжнього
до вимог статті 655 ЦК України особа, яка сплатила за товар певну грошову суму
п. 1 ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для
приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили.
235 ЦК України передбачає, що якщо буде встановлено, що правочин був вчинений
сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили,
відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді
до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідків
недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що
правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
обставин у суду є всі підстави для визнання договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 01 лютого 2006 року удаваним в частині покупця за договором і
визнання ОСОБА_8. покупцем по даному договору з усіма правами і обов'язками,
оскільки саме ОСОБА_8. за вказану квартиру були сплачені кошти у повному
лютого 2006 року між ОСОБА_5., ОСОБА_6. та ОСОБА_7. була укладена третейська
угода про звернення сторін до третейського судді для  вирішення позову ОСОБА_7. до ОСОБА_5. та
ОСОБА_6. про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 01
з тим, що ОСОБА_7. не була справжнім покупцем за договором купівлі-продажу,
вона не мала права укладати з ОСОБА_5. та ОСОБА_6. третейську угоду від 03
лютого 2006 року та звертатись до третейського суду з позовом про визнання
договору купівлі-продажу дійсним, оскільки стаття 220 ЦК України надає право
для звернення до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним
лише стороні по договору.
1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ст.
до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому
Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.
Оскільки зміст третейської угоди від 03 лютого
2006 року суперечить вимогам статті 220 ЦК України, суд вважає, що є всі
підстави для визнання її недійсною.
Рішенням
третейського суду від 07 лютого 2006 року був визнаний дійсним  договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
який був укладений 01 лютого 2006 року між ОСОБА_5., ОСОБА_6. та ОСОБА_7. За
ОСОБА_7. було визнано право власності на вказану квартиру.

Пунктом
3 частини 3 статті 51 Закону України “Про третейські суди” передбачено, що
рішення третейського суду може бути скасовано у разі визнання недійсною
третейської угоди.

За
таких обставин рішення третейського суду від 07 лютого 2006 року, яким був
визнаний дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який був укладений
01 лютого 2006 року між ОСОБА_5., ОСОБА_6. та ОСОБА_7. та було визнано право
власності на вказану квартиру за ОСОБА_7. підлягає скасуванню.

ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_8.
помер.

Оскільки
ОСОБА_8. був покупцем за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 01
лютого 2006 року і був власником вказаної квартири, у суду є підстави вважати,
що після смерті ОСОБА_8. відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно
до статті 1261 ЦК України спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8. є його
діти ОСОБА_1. та ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_7.
померла.

У
відповідності з вимогами статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець помер після
відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому
частки переходить до його спадкоємців.

Єдиним
спадкоємцем після смерті ОСОБА_7. є її син ОСОБА_2.

Таким
чином, суд вважає спадкоємцями ОСОБА_8. - ОСОБА_1. в порядку статті 1261 ЦК
України та ОСОБА_2. в порядку статті 1276 ЦК України.

Згідно
зі ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

За таких обставин у суду є всі підстави
для визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2. права власності кожного на &frac12;
частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_8.

На
підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 15, 16, 203, 215, 217, 220,
235, 655, 719, 1261, 1267, 1276 ЦПК України, п. 3 ч. 3 ст. 51 Закону України
“Про третейські суди”, ст.ст. 10, 11, 60,
212, 213-215 ЦПК України

в  и
р  і  ш
и  в  :

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
удаваним в частині покупця договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 01
лютого 2006 року між ОСОБА_5., ОСОБА_6. та ОСОБА_7.

Визнати
ОСОБА_8покупцем за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 01 лютого
2006 року з усіма правами і обов'язками.

Визнати
недійсною третейську угоду від 03 лютого 2006 року, яка була укладена між
ОСОБА_5., ОСОБА_6. та ОСОБА_7. про звернення сторін до третейського судді для
вирішення позову ОСОБА_7. до ОСОБА_5. та ОСОБА_6. про визнання договору
купівлі-продажу дійсним.

Скасувати
рішення третейського суду від 07 лютого 2006 року, яким був визнаний
дійсним  договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, який був укладений 01 лютого 2006 року між ОСОБА_5., ОСОБА_6. та
ОСОБА_7. та визнано право власності на вказану квартиру за ОСОБА_7.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 на &frac12;
частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 на &frac12;
частку квартири АДРЕСА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду
Вінницької області через Староміський районний суд м.Вінниці протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: