Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

26 листопада 2008 року Зіньківський
районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Дігтяр М.І.., при
секретарі П'явка Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в місті Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
просить суд постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н., зареєстрованої в АДРЕСА_1, проживаючої в АДРЕСА_2 такою, що
втратила право на користування належним йому житловим
приміщенням уАДРЕСА_1 мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до технічного
паспорта на квартиру, договору купівлі-продажу № Н-02 від 15 січня 2002 року,
та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, він є власником кваритири, яка розташована в
АДРЕСА_1Полтавської області, а існуюча прописка відповідачки в даній квартирі
обмежує його права як власника, він вимушений сплачувати комунальні послуги,
зокрема за водопостачання за прописаного мешканця, що фактично не проживає в
даному будинку, а також те, що відповідачка у вказаному будинку не проживає
більше 1,5 років, та вибула на постійне місце проживання до іншого будинку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 06.10.2001 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2.
Після укладення шлюбу позивач разом з дружиною проживали в квартирі, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1, і відповідно 01.10.2002 року за даною адресою
була зареєстрована відповідачка, а 22.01.2003 року - зареєстрований позивач.
Але сімейне життя подружжя не склалося і 18 травня 2007 року шлюб між сторонами
був розірваний, після чого відповідачка виїхала на постійне місце проживання до
АДРЕСА_2 але до цього часу залишається бути прописана в квартирі за
адресоюАДРЕСА_1.

В судовому засіданні
відповідачка ОСОБА_2. позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідствними,
пояснюючи це тим, що відповідний предмет позовних вимог може бути застосований
лише власником нерухомого майна, в даному випадку житлової квартири, позивач не
надав суду визначених чинним цивільним законодавством правовстановлюючих
документів,а тобто Договір купівлі-продажу вказаного майна, що посвідчений
нотаріально та зареєстрований в єдиному державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно.  Крім того, дана квартира
є їхньою спільною сумісною власністю як подружжя, оскільки придбана була за час
подружнього життя за спільні грошові заощадження, в зв'язку з чим, вона
звернулася з позовною заявою до Зіньківського районного суду про визнання права
власності на Ѕ частину вказаного нерухомого майна.

Враховуючи те, що майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності, вони мають рівні права на володіння, користування та
розпорядження даним майном, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним
із подружжя вважається, що він діє за загодою другого з подружжя.

Так як розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, розпоряджання майном
здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до
Цивільного кодексу України.

З врахуванням викладених обставин справи, заслухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені
заявлених позовних вимог  слід відмовити.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 209, 218 ЦПК України, ст. ст. 379, 382, 386, 392 ЦПК України,
ст. ст. 60, 63, 65, 68, 69 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

У
позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання особи такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням  -
відмовити.

На рішення може бути подана заява
про апеляційне оскарження протягом 10 днів після його проголошення, а
апеляційну скаргу може бути подано на протязі 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, шляхом подання апеляційної скарги через Зіньківський
районний суд, з одночасним направленням копії до апеляційного суду Полтавської
області.

Суддя:
підпис

З
оригіналом вірно.

Рішення
в законну силу не вступило.

Голова
Зіньківського

районного суду
М.І.Герасименко