Справа №2-223 /2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 грудня 2008
року.            Місцевий Варвинський
районний суд Чернігівської області

в
складі   судді Семенченка О.М.,

з участю
секретаря   Кащенко Т.І.,

позивачки
ОСОБА_1.,

представника  позивача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом  ОСОБА_1 до
Антонівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У  вересні 2008 року до суду звернулась  ОСОБА_1.
з позовом  до Антонівської
сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві
зазначається, що  її  батьки побудували в с. Антонівка Варвинського
району Чернігівської області будинок і
постійно   там проживали.  Потім вони померли, а після їх смерті
залишився будинок. Вона мала намір
оформити  спадщину, проте
виявилося, що право власності на будинок за батьками не було встановлено. Вона
є єдиним спадкоємцем майна батьків.
Після   смерті батьків позивачка
ОСОБА_1.  доглядає за будинком,
користується земельною ділянкою, сплачує
земельний податок і  фактично
володіє та користується даним житловим будинком.    Просить визнати за нею право власності на
будинок.

В
судовому засіданні позивачка   ОСОБА_1.
та її представник ОСОБА_2. позов підтримали.
Просять визнати за  ОСОБА_1. право
власності на  будинок та господарські
будівлі, що знаходяться в  АДРЕСА_1.

Представник
відповідача Антонівської сільської ради
в судове засідання не з”явився, про причину неявки до суду представника Антонівська
сільська рада не повідомила. Суд визнав неявку представника відповідача не
поважною.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід
задовольнити з таких підстав.

З відзиву на
позовну заяву, надісланого до суду
відповідачем вбачається, що Антонівська
сільська рада визнає позовні вимоги ОСОБА_1. (а.с.15).

Допитана в судовому
засіданні як свідок ОСОБА_1.  пояснила,
що у 1967 році її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 побудували будинок, в
якому проживали до їх смерті. Спочатку помер батько, а потім мати.  Після їх смерті вона, як і раніше,
приїжджає  в село, доглядає за будинком,
обробляє присадибну земельну ділянку, сплачує комунальні послуги. Прийняти
спадщину належним чином вона не може, оскільки виявилося, що право власності на
будинок  за життя батьків не було
встановлено.

З довідки Антонівської сільської ради  вбачається, що  батьки позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
збудували будинок в АДРЕСА_1 на земельній ділянці 0.40 га у 1967 році і
проживали у ньому до дня їх смерті. ОСОБА_1.
після смерті батьків користується житловим будинком, проводить його
ремонт, користується присадибною земельною ділянкою, сплачує всі необхідні
платежі (а.с.30).

З свідоцтва про
народження позивачки вбачається, що її батьками
є ОСОБА_3 та ОСОБА_4(а.с.6).

У 1993 та у 2008
році батьки позивачки ОСОБА_1. померли (а.с.7,29).

З технічного
паспорту на житловий будинок під АДРЕСА_1, виготовленого Прилуцьким МБТІ у 2008
році , вбачається,  що за вказаною
адресою знаходиться будинок з господарськими
будівлями та спорудами, проте власник цього будинку не встановлений
(а.с. 8-12).

З пояснень
ОСОБА_1., допитаної як свідка у судовому засіданні вбачається, що заповіт на
будинок не складався, інших спадкоємців на спадкове майно немає.

Згідно  ст. 1223 ЦК України вважається, що право на
спадкування за законом одержують особи, визначені  у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Таким чином
позивач  ОСОБА_1. входить до переліку
осіб, які мають право на спадщину за законом до першої черги, оскільки є
дочкою  спадкодавців. Проте успадкувати
майно після смерті своїх батька та матері позивачка не може через відсутність правовстановлюючих
документів на будинок.

Суд вважає, що за позивачем ОСОБА_1.  може бути визнано право  власності на будинок,  оскільки відповідач по справі  Антонівська
сільська рада    підтверджує , що
будинок належав померлим батькам позивачки, що
вона користується   присадибною
земельною ділянкою,   фактично  володіє та користується спадковим майном,
доглядає за будинком, користується земельною ділянкою, сплачує податки.

Встановити право
власності на будинок  іншим шляхом
неможливо, оскільки особи, які будували будинок , померли, а успадкувати
будинок через нотаріуса спадкоємець не може, оскільки відсутні
правовстановлюючі документи на будинок.

Згідно ст. 392
ЦК України власник майна може пред”явити позов
про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа,
який засвідчує його право власності.

Тому
суд вважає, що позов ОСОБА_1. слід задовольнити.

На підставі
наведеного, керуючись ст. 15, 212-216 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Антонівської сільської ради про визнання права власності на спадкове
майно  задовольнити.

Визнати
за   ОСОБА_1 право власності на будинок
під  АДРЕСА_1

Заочне
рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської області через місцевий Варвинський районний
суд.

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана протягом  десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення.

Суддя
О.М.  Семенченко