Справа №2-1249/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

(заочне)

11 березня 2008 року                                  Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді                         Кихтюка
P.M.

при
секретарі                                                   Чичотки
Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом департаменту
соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення неправильно
виплаченої допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення неправильно виплаченої
допомоги. Свій позов мотивує тим,  що до
управління праці та соціального захисту населення Луцької міської ради
(департамент соціальної політики є правонаступником управління) 06.10.2005 року
звернулася ОСОБА_1 із заявою про призначення допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. При поданні заяви про призначення допомоги
відповідач повідомлена,  що у разі
працевлаштування зобов'язана повідомити про це управління праці та соціального
захисту населення Луцької міської ради. Згідно поданої заяви ОСОБА_1 було
призначено допомогу з 29.11.2005 року по 03.09.2008 року в розмірі 90 грн.

В січні
2007 року працівниками департаменту було з'ясовано,  що відповідач невчасно повідомила про
працевлаштування з 01.12.2006 року,  що
призвело до безпідставного отримання коштів в сумі 198 грн. за період з
01.12.2006 року по 31 січня 2007 року. Відповідача повідомлено про
переплату,  яка виникла з її вини,  та запропоновано добровільно повернути
неправильно виплачені кошти. Однак,
кошти на сьогоднішній день не сплачені. А тому просить стягнути з
відповідача в користь департаменту соціальної політики Луцької міської ради
неправильно виплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 198 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

В судове
засідання представник позивача не з»явилась,
а подала до суду заяву,  просить
провести розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач
в судове засідання не з'явилась,  хоча
належним чином була повідомлена про місце,
день та час розгляду справи,  а
тому суд зі згоди представника позивача вважає можливим провести заочний
розгляд справи по наявних доказах,
відповідно до вимог ч. 1  ст.  224 ЦПК України.

Дослідивши
письмові докази по справі,  суд приходить
до висновку,  що позов підлягає до
задоволення.

Відповідно
до  ст.
13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»,  право на допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку має незастрахована в

системі
загальнообов'язкового державного соціального страхування особа (один з батьків
дитини,  усиновитель,  опікун або інший родич),  яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Судом
встановлено,  що 06.10.2006 року до
управління праці та соціального захисту населення Луцької міської ради
звернулася ОСОБА_1 із заявою про призначення допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку (а.с.  5).

Статтею
15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено,  що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку надається у розмірі,  що дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом,  встановленим для працездатних
осіб,  та середньомісячним сукупним
доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

З
матеріалів справи вбачається,  що
відповідачу було призначено допомогу з 29.11.2006 року по 03.09.2008 в розмірі
90 грн. (а.с.  6, 7).

Відповідно
до абзацу 2 п. 23 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги
сім'ям з дітьми,  затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751,  якщо непрацююча особа,  яка отримує в органах праці та соціального
захисту населення допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку,  виявила бажання працювати,  виплата цієї допомоги припиняється з дня
працевлаштування.

Судом
встановлено,  що з 01.12.2006 року
ОСОБА_1 працевлаштувалась у Волинську філію ВАТ «СТ»Гарантія» на умовах повного
робочого дня,  що призвело до
безпідставного отримання коштів в сумі 198 грн. за період з 01 грудня 2006 року
по 31 січня 2007 року.

Відповідно
до ч. 1.  ст.  1212 ЦК
України особа,  яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді,  коли підстава,  на якій воно було набуте,  згодом відпала. Частиною 3 даної статті
передбачено,  що положення цієї глави
застосовуються також до вимог про: 3) повернення виконаного однією із сторін у
зобов'язанні.

Таким
чином,  проаналізувавши зібрані і
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та приймаючи до
уваги,  що допомога відповідачу була
переплачена з її вини,  внаслідок її
недобросовісності,  суд прийшов до
висновку,  що позов слід задовольнити та
стягнути з відповідача в користь департаменту соціальної політики Луцької
міської ради 198 грн.

Також
підлягає стягненню з відповідача в користь держави 51 грн. - судового збору
(державного мита) та в користь департаменту соціальної політики Луцької міської
ради 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне обслуговування.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
58,  60,  88,
213,  214,  215,
218,  226 ЦПК України,  на підставі
ст.  ст.  1212-1215 ЦК України,  п. 23
Положення «Про порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім»ям»,  Законом
України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям»,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Луцької
міської ради 198 (сто дев»яносто вісім) грн. неправильно виплачену допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та 30 (тридцять) грн.
-витрат на інформаційно-технічне забезпечення до Луцького міськрайонного суду
Волинської області.

Стягнути
з ОСОБА_1 в дохід держави 51 (п»ятдесять одну) грн. - судового збору.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської
області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою
ОСОБА_1,  яку може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.