Справа №2-2187/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ    У К Р А Ї Н И

24 листопада  2008 року
місто Лозова

Лозівський
міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням
- судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань: Литвинової Г.В.,
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі судових
засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова
Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И
В :

Позивач звернулась до
суду 03 листопада 2008 року з  позовом до
відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 травня 2003 року відділом
реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськрайонного управління
юстиції Харківської області, про що у книзі реєстрації актів про укладення
шлюбу зроблено відповідний  запис № 123.
Шлюб у обох перший. Від зазначеного шлюбу подружжя має доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з позивачем та після розірвання шлюбу залишиться
мешкати з останньою, а відповідач надаватиме у добровільному порядку
матеріальну допомогу на утримання дитини. Між подружжям досягнуто згоди про
умови здійснення батьком права на участь у вихованні дочки. Позивачка зазначає,
що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди
на життя, не мають згоди ні з яких важливих питань. Відповідач має важкий
характер, намагається жорстко контролювати позивача, її найменша незгода
викликає бурхливу реакцію, яка проявляється у сварках та суперечках. Всі
намагання позивача залагодити конфлікти та зберегти шлюб результатів не дали,
примирення та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Спору, щодо поділу
спільного майна подружжя, немає. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до
суду і просить розірвати шлюб між нею таОСОБА_2, витрати, пов'язані з
реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС позивач просить віднести на
відповідача.

У судовому засіданні, позивач підтримала
свій позов та наполягала на його задоволенні. Крім того, позивачем подано
письмову заяву, якою вона прохала суд, не стягувати на її користь з
відповідача, понесені нею, при зверненні до суду, судові витрати.

Відповідач вказав, що
знаходить позов позивача таким, що підлягає задоволенню і він згоден на
розлучення, оскільки збереження сім»ї вже не можливе і буде суперечити їх обох
інтересам, тому строку для примирення не потрібно; між ними не має спору про
місце проживання дитини та розподілу сумісно нажитого майна, і шлюб у них обох
перший. В підтвердження викладеного, відповідачем подано до суду письмовий
відзив на позовну заяву. У своїх поясненнях відповідач вказав, що вони з
позивачем не проживають однією сім»єю, спільне господарство не ведуть і
подружніх стосунків, не підтримують.

Згідно з ч.4 ст.174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені
такі факти та відповідні їм правовідносини.

З 30 травня 2003 року сторони перебувають у
шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану
Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий
запис № 123 (а.с№13). Від шлюбу подружжя має доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про народження останньої  (а.с. № 15). Шлюб в обох сторін перший.
Дошлюбне прізвище позивача - ОСОБА_1(а.с.№14).

Відповідно до
пояснень, які надано позивачем та відповідачем, судом було достовірно
встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не
змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався,
подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведеться.

Судом було з'ясовано,
що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця
проживання дітей, якщо шлюб буде розірвано.

Відповідно до ч. 2
ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, що має істотне значення.

Таким чином, оцінивши
зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід
розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

Витрати по оплаті
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС, з урахуванням
заяви позивача, суд вважає можливим покласти на відповідача, а позивача від
вказаних витрат - звільнити.

Згідно до п. 6 ч.1 ст.
214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити
між сторонами судові витрати.

З огляду на матеріали
справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму
в 07 грн. 50 коп. (а.с.№1), а також сплачено (судовий збір) державне мито у
розмірі 08 грн. 50 коп. (а.с. №2). Однак, як вже вище було вказано, у судовому
засіданні, позивачем було подано заяву, в якій вона прохала суд, не стягувати з
відповідача на її користь, понесені нею при зверненні до суду судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,
11, 57, 60, 79, ч.1 ст. 88, 130, 174,
209, 212-214, 215, 217, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК
України,  -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу  -
задовольнити.

Розірвати шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою м. Мелітополь Запорізької області таОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем с. Мощено Яковлівського району Бєлгородської області,
зареєстрований  30 травня 2003 року
відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськрайонного
управління юстиції Харківської області, актовий запис № 123.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне
мито у розмірі 17 (сімнадцять) гривень 00 копійок, а ОСОБА_1від сплати
державного мита  - звільнити.

Не стягувати з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  судові
витрати, згідно письмової заяви позивача.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам
Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя:
Н.М. Жмуд