Справа № 2-3360
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
листопада  2008 року Ялтинський міський
суд Автономної Республіки Крим у складі: головуючій судді Цалко А.А., при
секретарі Єршовій Я.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в м. Ялті цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Комунального підприємства
«Ялтинське бюро технічної інвентаризації»,Гурзуфської селищної ради,
виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Круцка Валентина
Петрівна, ОСОБА_12, ОСОБА_13, Інспекція державного архітектурно -  будівельного контролю  в Автономній Республіці Крим  про визнання права власності на нерухоме
майно, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и
в:

Позивачка
звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право
власності на нерухоме майно - навіс розміром 3,0 х 4,85 м, сарай розміром  3,0х4,35,туалет розміром 1х1 м, літню кухню
розміром  7,85Х5,60,літню кухню  розміром
3,15х5,60,сарай розміром 3,25 х2,90,літню кухню розміром 3,50х2,20,сарай
розміром 3,90х3,30,господарський блок  з
трьох приміщень (2,50х3,40,2,15х4,30,4,30х3,05,баню розміром 2,70х1,95.Усі ці
об'єкти  знаходяться  у дворі
будинку  АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником  квартири № 7 в восьмиквартирному  будинку АДРЕСА_1.Всі вищезазначені  об'єкти
внесені  до технічного
паспорту  квартири станом  на 11 вересня
2003 року. Але дозволу на їх будівництво позивачка не отримувала,
будівництво велось без  наявності
необхідної дозвільної документації , у зв'язку з чим відповідачі відмовляють
останній у їх реєстрації, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з
позовом про визнання права власності  на
самочинно побудовано нерухоме майно.

Позивачка
та її представник у судовому засіданні позов підтримали.

Представник
відповідача Комунального підприємства «Ялтинське бюро технічної інвентаризації
у судовому засідання проти позову заперечувала , посилаючись на той факт, що
позивачці не  надано в установленому
закону порядку  правовстановлюючих  документів
на зазначені у позові  будівлі.

Представник  відповідачів Гурзуфської селищної ради,
виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради у судове засідання не з'явився ,
надав суду заяву , в якій просить розглядати справи у їх відсутність,  а також
надав письмові заперечення проти позову,
в яких посилається  на той факт,
що земельна ділянка позивачці для будівництва зазначених  у позові будівель Радою не надавалась, а тому
вони є незаконними  .

Третя особа
ОСОБА_14. підтримав  заявлені позовні
вимоги,  третя особа ОСОБА_2. при
ухваленні рішення покладається на розсуд суду .

Треті особи
ОСОБА_3., ОСОБА_4 ., ОСОБА_5. ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9. , ОСОБА_10.,
ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13 ., представник  Інспекції державного архітектурного
будівельного контролю у  судове засідання
не з'явились, про місце, день та час розгляду
сповіщені завчасно та належним
чином, причин неявки суду не надали.

Суд,
заслухавши пояснення позивачки та її представника  , представника відповідача та третіх осіб,
дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволені позову необхідно відмовити
з наступних підстав:

Судом
встановлено, що   позивачці  належить квартира № 7 в
восьмиквартирному  будинку АДРЕСА_1, на
підставі свідоцтва від 21 березня  2003
року  про право на спадщину за законом
,після смерті сина ОСОБА_15.

Згідно  технічного паспорту від  11 березня
2003 року ,   на прибудинковій
території знаходяться будівлі , а саме
навіс розміром 3,0 х 4,85 м, сарай розміром  3,0х4,34,туалет розміром 1х1 м, літня кухня
розміром  7,85Х5,60,літня кухня  розміром
3,15х5,60,сарай розміром 3,25 х2,90,літня кухня розміром 3,50х2,20,сарай
розміром 3,90х3,30,господарський блок  з
трьох приміщень (2,50х3,40,2,15х4,30,4,30х3,05,баня розміром 2,70х1,95.Усі ці
об'єкти  знаходяться  у дворі
будинку  АДРЕСА_1(а.с.15 -18).

Судом також
встановлено, що  спірні будівлі  не належать позивачці на праві власності
та  ніяких  правовстановлюючих документів на них немає.
Цей факт  визнає позивачка.

Згідно
до ст. 41   Конституції  України кожен
має право   володіти,
користуватися   і   розпоряджатися  своєю власністю. Право приватної  власності
набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної
власності  є непорушним.

У
відповідності до ч.1  ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном  на свій розсуд.

Відповідно до
ч.1  статті 376 ЦК України  житловий
будинок , будівля, споруда, інше
нерухоме майно  вважаються  самочинним
будівництвом , якщо вони забудовані
або будуються  на земельній
ділянці , що не  була  відведена
для цієї  мети, або без  належного дозволу  чи належно затвердженого  проекту , або з істотними порушеннями
будівельних норм  і правил.

Цією
нормою передбачено загальне правило про те , що особа , яка здійснила  або
здійснює  самочинне  будівництво
нерухомого  майна, не набуває
права власності  на нього (ч.2 ст.376 ЦК
України).

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст.376 ЦК України, а саме:
за особою, яка  здійснила  самочинне будівництво  на земельній ділянці, що не була  їй відведена
для цієї мети , за умови надання земельної ділянки  у встановленому  порядку особі під уже  збудоване
нерухоме майно (ч.3 ст.376 ЦК України); за особою  - власником (користувачем) земельної ділянки,
яка здійснила  самочинне будівництво на
цій ділянці , якщо  це не   порушує права інших осіб (ч.5 ст.376 ЦК
України) .

Відповідно до
ст.30 -1 Закону від 20 квітня 2000 року
№ 1699-ІІІ «Про планування  і
забудову  територій», ст.18 Закону  від 16 листопада  1992 року
№ 2780 -ХІІ «Про основи
містобудування» будівництво
об'єктів  містобудування  незалежно від форм  власності
здійснюється  з дозволу
відповідних  рад, які можуть  делегувати
право відповідним  виконавчим
органам; закінчені  будівництвом
об'єкти  підлягають прийняттю в
експлуатацію  в порядку,
встановленому  Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, суд
встановив , що позивачка   самовільно
побудувала господарські  спорудження   на прибудинковій земельній ділянці, яка
належить Гурзуфській селищній раді.

Гурзуфська
селищна рада  не надавала  позивачці земельну ділянку , на якій
знаходяться  споруди. Крім того, будинок
№ 5 є багатоквартирним, а тому  в ньому
повинно бути создано об'єднання
співвласників. Це об'єднання  може
звернутися  до Гурзуфської селищної
ради   з питанням про надання  їм у власність прибудинкову територію та
отримати державний акт на землю.

У зв'язку з чим,
у суду немає ніяких  правових  підстав
для визнання  права власності  на зазначені об'єкти за позивачкою.

При
таких обставинах у задоволені  позову
ОСОБА_1 . необхідно відмовити.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 60, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст.319, 376 Цивільного кодексу
України,ст.30-1 Закону України «Про планування
і забудову територій»,ст.18 Закону України «Про основи містобудування»,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1до Комунального
підприємства «Ялтинське бюро технічної інвентаризації»,Гурзуфської селищної
ради, виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 , Інспекція державного архітектурного будівельного
контролю  в Автономній Республіці
Крим   про визнання права власності на
самочинно збудоване  нерухоме майно,
зобов'язання вчинити певні дії - відмовити .

.

Рішення суду
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду АРК через
Ялтинський міський суд в порядку та строки, встановлені ст. ст. 294-296
Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ