справа № 2- 56008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12  грудня
2008 року            Красноперекопський
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим

у  складі:  головуючого судді              Стародуб Г.А.

при секретарі            Івановій  Ю.А.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Красноперекопську справу за позовом Красноперекопського  міжрайонного
прокурора  в  інтересах
Красноперекопської міської
ради,  Третя  особа - Красноперекопське  комунально - житлово
експлуатаційне   підприємство,  до ОСОБА_1,
ОСОБА_2  про виселення  з
службового  жилого  приміщення,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2008 р. Красноперекопський  міжрайонний
прокурор  в  інтересах
Красноперекопського  комунально -
житлово експлуатаційного
підприємства  звернувся  з
позовом  до суду  до
ОСОБА_1,  про виселення   з
службового  жилого приміщення  -  АДРЕСА_1.

12.06.2008
р. Красноперекопський
міжрайонний  прокурор уточнив  свої
позовні  вимоги  замінивши
позивача - в  інтересах
Красноперекопської міської ради, третя
особа -   Красноперекопське  комунально - житлово експлуатаційне   підприємство   до
ОСОБА_1  про виселення  їъ
з  службового  жилого
приміщення - АДРЕСА_1.

Свої  позовні   вимоги  прокурор
мотивує  тим,  що
однокімнатна  АДРЕСА_1,  жилою
площею  16,33  кв. м,
рішенням  Виконавчого  комітету
Красноперекопської  міської  ради
від  23.01.2006  р. визнана
службовим  жилим  приміщенням,
яка  згідно  ордеру
була  надана  пом.
Красноперекопського
міжрайпрокурора   ОСОБА_2.

В
кінці  2007  р.
відповідачка,  без  всякого
на  то  дозволу,
вселилась  в  АДРЕСА_1.
Окрім  того,  на
вищезазначену   жилу  площу
вселились  члени  сім'ї
відповідачки: дочки -  ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
внук - ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як  відповідачка,
так і  члени  її
сім'ї,  зареєстровані   в АДРЕСА_2.

Відповідачка
працює  на  Укснабі,
ніякого  відношення  до
вищевказаної  квартири  не має, в
трудових  відносинах, як   з
власником  квартири, так  і
з  третьою  особою,
не  знаходилась  і
не  знаходиться,  а
тому,  відповідно  до  ст.
124  ЖК
України  відповідачка  і
члени  її  сім'ї
підлягають  виселенню  з АДРЕСА_1 -
з  службового  жилого
приміщення   без  надання
іншого  жилого  приміщення.

04.12.2006    р.
судом, у  якості  відповідача,
залучена  повнолітня  дочка відповідачки - ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні пом.  Красноперекопського  міжрайпрокурора   ОСОБА_5 підтримав  заявлені
ним  вимоги  і
наполягає  на  їх
задоволенні.

Представники
Красноперекопської  міської  ради
Нізерська  А.В., згідно  доручення
від  04.12.2007  р.,
Красноперекопського  комунально -
житлово експлуатаційного
підприємства  Пендюріна  Т.М., згідно
доручення  від  06.05.2006 р., позовні  вимоги
підтримали  у  повному
обсязі  і  наполягають
на  їх  задоволенні.

Відповідачі  ОСОБА_1. і
ОСОБА_2.  заявлені  вимоги
не  визнали,  пояснивши
суду,  що  дійсно
вони,  а  також
старша  донька  відповідачки
-  ОСОБА_6, 1986  р.
народження і  її  син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,  а  також
менша  донька  відповідачки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстровані  у  батьків
відповідачки  ОСОБА_1   у
АДРЕСА_2.

Розійшовшись  з
другим  чоловіком,   з
яким    мешкала  ОСОБА_1
в  м.  Красноперекопську,   і
т.я.  їй  не
було  де  жити
з  дітьми  вона
звернулась  до  зам. голови
Красноперекопської  міської  ради
ОСОБА_7., а  також  до
начальника Красноперекопського
комунально - житлово
експлуатаційного
підприємства  ОСОБА_8  про
надання  їй  і
членам  її  сім'ї
житла,  при  надані
якого  вона  згодна
буде  укласти  відповідний
трудовий  договір. Оскільки  вона
не  була  зареєстрована
в  м. Красноперекопську,  то
відповідно  на  квартирний
облік поставлена  не  була.

Ні
Красноперекопська  міська  рада, ні
Красноперекопське  комунально -
житлово  експлуатаційне   підприємство
житла  їй  не
надали.  Зі  слів
начальника Красноперекопського
комунально - житлово
експлуатаційного
підприємства  ОСОБА_8,  який
їй  сказав,  якщо знайдете   вільне
жиле  приміщення  вселяйтесь.
Проходячи  неодноразово  на
роботу в  УКснаб   біля
буд. № 1  МКР  - 1
м.      Красноперекопська  вона
помічала,  що   одна
із  квартир  вищезазначеного  будинку
знаходиться  в  покинутому
стані -  непридатному    для
житла.  Була  повністю
відсутня  сантехніка,  відключені
електроенергія  та  природний
газ,  також   побиті
були  вікна  та
двері,  відсутнє  було
опалення, квартира  була  перетворена
в  смітник,   в
квартирі  збирались  наркомани
та  особи,  що
не  мали постійного  місця
проживання. Це  була  кв. № 49.
Зі  слів  сусідів
їй  стало  відомо,
що  особа,  яка
жила  до  цього
в  цій  квартирі
померла   від  інфекційного
захворювання   і  на
протязі тривалого  часу   квартира
стала  притоном   для
наркоманів  та  бомжів.

На
протязі  листопада та  грудня
2007  р. вона  робила
в  квартирі   ремонт,
повністю   все  відновила,
на  що  були
затрачені  нею  значні
кошти.  Зробивши  ремонт
в  квартирі,  в
січні  місяці  2007 р. в
квартиру  вселились  вона, її
доньки  - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
внук - ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_3.

І  тільки після
того,  як  в
квартирі  був  зроблений
ремонт,  коли  квартира
знову  стала  придатна
для  житла,  Красноперекопський   міжрайпрокурор   звернувся
до  суду  з
позовом  про  її
виселення

а
позивачка  змінила заявлені  нею
вимоги на  вимоги  про
усунення  перешкод  по
володінню  АДРЕСА_3,  підтримавши
їх  у  повному
обсязі.

Так,  у  судовому
засіданні  позивачка  пояснила
суду, що  з  лютого
м-ця  1992 р. вона  стала
сумісно  проживати  з
відповідачем.  Від  фактичних
шлюбних  відносин  народився
син  ОСОБА_9,  ІНФОРМАЦІЯ_4.
10.05.1997 р.  вони  зареєстрували
з  відповідачем  свої
відносини.  Від  сумісного
життя  народився  син
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Оскільки
у  них  з
відповідачем  не  було
свого  житла,  то
її  батько - ОСОБА_11,  26.09.1996 р.
купив  їй  3-х
кімнатну  квартиру   АДРЕСА_3,
яку  оформив  на
її  ім'я,  на  придбання  якої  вони
з  відповідачем  кошти
не  вкладали.

В
лютому  м-ці  2003
р.  їх  сім'я
розпалась  і  30.10.2007
р.  їх  шлюб
був  розірваний.  В
листопаді  м-ці  2007
р.  відповідач  залишив
сім'ю  і  перейшов
мешкати  до  своїх
батьків  в АДРЕСА_4, не  знявшись
з  реєстраційного  обліку
в  АДРЕСА_3, жилим  приміщенням
якої  він  не
користується  і  не
сплачує  комунальні  послуги.

Добровільно
знятись  з  реєстраційного  обліку
відповідач  не  бажає
у  зв'язку  з
чим  вона  змушена
звернутись  до  суду.

Відповідач
заявлені  вимоги  позивачки
не  визнав,  пояснивши
суду, що  дійсно  батько
позивачки, згідно
вищевказаного  договору  купівлі - продажу,  купив
для  них  3-х
кімнатну  квартиру АДРЕСА_3.

Оскільки
вони  з  позивачкою
жили  однією  сім'єю, то  відповідно
право  на  вищевказану
квартиру  він  таке
ж  має, як  позивачка і
їх  діти  від
сумісного  життя.

Що ж стосується  його
не проживання   на  спірній
жилій  площі,  то
дійсно  з  листопада
м-ця  2007 р. він  мешкає
у  своїх  батьків
за  адресою:  АДРЕСА_4.
За  час  його
відсутності  позивачка  змінила
замок  на  вхідних
дверях  у  квартирі,
від  якого  ключів
не  має  ні у
нього, ні  у дітей, які  жити
з  відповідачкою  не
бажають,  оскільки   вона з
листопада  м-ця  2007
р.  стала  співмешкати
з ОСОБА_12.,  а  тому
їх  діти  проживають
у його  батьків,  які
займаються  їх  вихованням.

Вислухавши
позивачку, її   представника  ОСОБА_13.., відповідача  і
його  представника ОСОБА_14.,   прийнявши
до  уваги  повідомлення СГІРФЛ  Крас ноперекопського  МРВ ГУ МВС
України  в АР  Крим,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що  вимоги позивачки  обґрунтовані
і  підлягають  задоволенню
з наступних  підстав.

Судом
встановлено, що 26.09.1996 р., згідно
договору купівлі-продажу,
засвідченого  нотаріусом  Красноперекопської міської  державної
нотаріальної контори,  вона  придбала
квартиру АДРЕСА_3, яка  належить
їй  на
праві  особистої  власності.

З  лютого
м-ця  1992 р. позивачка  сумісно
проживала  з   ОСОБА_15.
Від  фактичних  шлюбних
відносин  у них  народився
син  ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.  10.05.1997 р. позивачка  з
відповідачем  зареєстрували  свої
відносини.  Від  сумісного
життя у них  народився  син
ОСОБА_10,ІНФОРМАЦІЯ_5.

В  лютому
м-ці  2003 р.  шлюбні
відносини  з  відповідачем
були  припинені і  з цього
часу  вони  їх
більше не  відновлювали.  30.10.2007
р. шлюб  між  сторонами
був  розірваний.

В
листопаді  м-ці 2007  р.
відповідач  перейшов  жити до
своїх  батьків,  які
мешкають  за  адресою:
АДРЕСА_4,  де  він
мешкає  з  дітьми
по  цей  час, не
знявшись  з  реєстраційного  обліку
за  місцем  проживання
позивачки.

Знятись  добровільно з реєстраційного  обліку відповідач  не бажає, оскільки  вважає,
що  спірну  квартиру
батько  позивачки  купив
для  їх  сім'ї.
Відповідач  не  заперечує
того, що   на  придбання
спірної  квартири  він
особисто   не  вкладав
гроші. Оскільки, як  він  вважає,
квартира  належить також і  йому,
і  їх  дітям,
то  знятись  з
реєстраційного  обліку  він  не
бажає. Комунальні  послуги  він
дійсно  не  сплачує,
посилаючись  на  те,
що  він  там і їх
діти  не  мешкають, а
мешкає  в   квартирі
тільки  позивачка  з
своїм  співмешканцем  ОСОБА_12.

Позивачка,  виходячи
з  того, що  відповідач
не  проживає  з
листопада м-ця  2007  р. в
вищезазначеній  квартирі,  не
сплачує  комунальні  послуги,
які  сплачує  вона
за  4-х  мешканців
квартири, що  зареєстровані  в
ній,  і  враховуючи
те, що  вона  є
власником  цієї  квартири,
змушена  звернутись  до суду
за  захистом   права
своєї  власності,  оскільки
знятись  добровільно з  реєстраційного  обліку відповідач  не
бажає.

Згідно  постанови
Пленуму  Верховного  суду України від  12.04. 1985 року № 2  „ Про
деякі  питання ,  що виникли
в практиці застосування судами Житлового
кодексу  України” право  члена
сім'ї  власника  житлового
будинку ( квартири), який  не  є
співвласником, на
користування  цим  будинком ( квартирою), відповідно  до ст..
156 ЖК  України  обумовлене наявністю сімейних відносин
із  власником і спільним із ним  проживанням
у даному  будинку ( квартири).

Судом  встановлено, що  відповідач,
не  дивлячись на  те, що
був  членом  сім'ї позивачки,  але  у  придбані
спірної  квартири  участі
не  приймав.

Виходячи
з  того, що  квартира
позивачкою  придбана у  1996
році,  то  майнові
права  сторін  регулюються
нормами  законодавства  України „ Про
шлюб  та сім'ю”, що  діяли
на  той  період.

Відповідно до ст. 24  кодексу „ Про
шлюб  та  сім'ю
України”, майно, яке
належало  кожному  з
подружжя  до  одруження,
а  також  одержане
ним  під  час
шлюбу  в дар  або
в  порядку  успадкування,
є  власністю  кожного
з  них.

Відповідно
до   ст. 391 ЦК України  власник
має  право  вимагати
усунення  перешкод  у
здійсненні  ним  права
користування  та  розпорядження
своїм  майном.

На
підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 212-215,292,294,296 ЦПК
України, ст. 24 Кодексу „Про  шлюб  та
сім'ю  України”,  ст.391
ЦК  України, суд

В
И Р І Ш И В:

Позовні  вимогиОСОБА_1 до  ОСОБА_2, третя особа  СГІРФЛ
Красноперекопського
МРВ ГУ МВС  України  в АР
Крим  про усунення  перешкод
в  користуванні  квартирою, задовольнити.

Усунути  перешкоду ОСОБА_1 в  праві
користування  АДРЕСА_3  шляхом
зняття  ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця  к/р ОСОБА_2,
Янгиюльського  р-ну, Ташкентської  обл.  з
реєстраційного  обліку   АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене в  Апеляційний суд АР Крим через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження  після чого
протягом 20 днів поданням апеляційної скарги, з подачею її копії до  апеляційної інстанції або в порядку частини 4
ст. 295 ЦПК України.

Суддя