Справа № 2-3781,  2008 рік.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» листопада 2008 р.
м. Харків

Московський районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого -
судді Харченко А.М.

при секретарі -
Гріднєвой Т.Л.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом
виконавчого комітету Московської районної в м. Харкові ради до ОСОБА_1, третя
особа - Московський РВ ГУМВС України в Харківській області (Сектор у справах
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб), про виселення без
надання іншого жилого приміщення та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

04.06.2008 р. виконавчий комітет Московської
районної в м. Харкові ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа
- Московський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (Сектор у справах
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб), про виселення
відповідача з кв. АДРЕСА_1 в м. Харкові без надання іншого жилого приміщення та
зняття його з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що в спірній
двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 в м. Харкові з 1976 р. мешкав та був
зареєстрований як основний наймач - ОСОБА_2. З 1992 року у цій квартирі як
піднаймач зареєстрований ОСОБА_1, який там проживає до теперішнього часу.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2007 р. за позовом
ОСОБА_1 був визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням та
знятий з реєстраційного обліку у кв. АДРЕСА_1 в м. Харкові. Договору піднайму
на ім'я ОСОБА_1 не має. В зв'язку з прийнятим рішенням суду, припинилась дія
договору найму, одночасно припинилась дія договору піднайму ОСОБА_1, який
повинен був самостійно і негайно звільнити займане ним жиле приміщення, але він
цього не зробив і протягом року продовжував проживати у спірній квартирі і
проживає там по теперішній час. Відповідно до вимог ст. 99 ЖК України, вважали,
що відповідач підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні представник
позивача, яка діє на підставі виданої довіреності, позовні вимоги позивача
підтримала в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просила позов
задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та його
представник ОСОБА_3., яка діє на підставі виданої довіреності, позовні вимоги
не визнали в повному обсязі та надали заперечення на позов, в яких зазначили,
що позивач голослівно стверджує, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в спірній
квартирі, як піднаймач. З 1992 року відповідач був зареєстрований в квартирі в
якості члена сім'ї та зі згоди основного наймача. Доказів реєстрації договору
та самого договору піднайму в якості доказу позивач не надав. Крім того,
відповідач зазначив, що після розлучення з дружиною, в 1992 році вселився до
квартири, де мешкав його дядько ОСОБА_2. В 1994 році дядько поїхав до родичів в
Росію і більше ніяких відомостей про нього, йому не відомо. Іншого місця
мешкання відповідач не має. В 2007 році він визнав ОСОБА_2. таким, що втратив
право користування жилим приміщенням спірної квартири.  В позові просили відмовити в повному обсязі.

Третя особа - Московський РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області (Сектор у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб), в судове засідання не з'явилися, направили до суду
заяву, в якій просили справу розглядати без участі їх представника.

Суд, вислухавши пояснення представників
сторін та відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали  справи та надані сторонами докази, прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Спірною є двокімнатна ізольована
квартира АДРЕСА_1 в м. Харкові, яка належить державному житловому фонду. На
даній житловій площі зареєстрований відповідач - піднаймач ОСОБА_1 (а.с.3).

Згідно з ст. 91 ЖК України, наймач
може здати в піднайом частину жилого приміщення. Жиле приміщення здається в
піднайом без зазначення строку або на визначений строк.

Згідно з карткою форми Б, ОСОБА_1  зареєстрований в квартиріАДРЕСА_1 в м.
Харкові, як піднаймач  17.06.1992 р.
постійно (а.с.4).

Таким чином, договір піднайму був
безстроковий.

Наймач ОСОБА_2. знятий з
реєстраційного обліку за вказаною адресою на підставі рішення Московського
районного суду м. Харкова від 05 лютого 2007 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2.,
треті особи - Московська районна рада м. Харкова, ВГІРФО Московського РВ ГУМВС
України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням (а.с.7-8).

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_4. показала, що мешкає в квартирі АДРЕСА_2 в м. Харків. Знайома як
з ОСОБА_2., так і ОСОБА_1, який протягом тривалого часу мешкає в квартирі 91
зазначеного будинку. ОСОБА_2. поїхав в 1994 році.

Допитаний в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_5. показав, що він є молодшим братом відповідача ОСОБА_1  З 1992 до 1994 року відповідач мешкав разом з
їх дядьком по лінії матері ОСОБА_2.  В
1994 році ОСОБА_2. поїхав до Росії і з того часу вони ніяких відомостей про
нього не мають, відносин не підтримують. Йому не відомо чи живий дядько на цей
час.

Показання свідків, допитаних за
клопотанням відповідача, суд оцінює критично, оскільки з зазначеного рішення
Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2007 р. за позовом
ОСОБА_1, вбачається, що наймач ОСОБА_2. не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 в  м. Харкові з 1992 року. Рішення суду набрало
законної сили і до цього часу ніким не оскаржено.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З вимог ч. 2 ст. 64 ЖК України вбачається, що
до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами
сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають
разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином, суд вважає, що
відповідачем не надано належних доказів, що він вселився та мешкав в спірній
квартирі в якості члена сім'ї наймача.

З припиненням договору найму
одночасно припинилась дія договору піднайму з ОСОБА_1, який повинен був негайно
звільнити займане ним жиле приміщення, але він цього не зробив і до цього часу
мешкає в спірній квартирі.

Згідно з ст. 99 ЖК України, піднаймачі і
тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно
від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого
приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени
його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле
приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому
порядку.  Виселення провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

На підставі викладеного, суд вважає
можливим позов виконавчого комітету Московської районної в м. Харкові ради
задовольнити та виселити ОСОБА_1, 1950 року народження, з квартири АДРЕСА_1 в
м. Харкові, без надання іншого жилого приміщення та зняти його з реєстраційного
обліку за вказаною адресою.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з
ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір в доход держави в розмірі 8 грн. 50 коп.

Керуючись  ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 91, 99 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву виконавчого комітету
Московської районної в м. Харкові ради задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, 1950 року народження,
з квартири АДРЕСА_1 в м. Харкові, без надання іншого жилого приміщення.

Зняти ОСОБА_1, 1950 року народження, з
реєстраційного обліку за адресою: м. Харків,АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход
держави в розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Харченко А.М.