Справа № 22ц-349 2008 р.                                          Головуючий
стягнення                                          Колода Л.Д.
аліментів                                                                       Доповідач
в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"7"
лютого 2008 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                Храпка В.Д.

суддів                           Карпенко О.В., Бурлака В.О.

при
секретарі               Петренко СП.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 6 грудня 2007
р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів і
стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів

встановила:

ОСОБА_1
пред'явила позов до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів і стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів. Зазначала, що згідно рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси 13 листопада 2006 р. із відповідача на її користь
було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 180
г7рн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач не сплачував аліменти. Також на
даний час чинним законодавством змінено мінімальний розмір аліментів на кожну
дитину. Тому розмір аліментів не відповідає вимогам закону. Відповідач
займається підприємницькою діяльністю і постійного заробітку не має. Тому
просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох
неповнолітніх дітей в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину,
починаючи з 1 грудня 2007 р. і до повноліття кожної дитини. Також просила
стягнути неустойку за затримку виплати аліментів і в розмірі 6123 грн.

Рішенням
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 6 грудня 2007 р. стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження в сумі 250 грн. з подальшою індексацією на кожну дитину, починаючи з
1 грудня 2007 р. та продовжувати до повноліття дітей.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за затримку виплати аліментів в сумі 6123
грн. і витрати за надання юридичної допомоги в сумі 700 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити, поскільки суд
неправильно застосував норми матеріального права і стягнути з відповідача
аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, поскільки суд
неправильно застосував норми матеріального і процесуального права і постановити
нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг, судова колегія приходить до висновку про часткове
задоволення скарги ОСОБА_2 і відхилення скарги ОСОБА_1 по наступних підставах.

Відповідно
до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право
на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Із
вказаної норми закону випливає, що розмір неустойки за кожен місяць прострочення
становитиме 30 % суми несплачених аліментів. Таким чином, відповідач повинен
сплатити неустойку в таких розмірах : грудень 2006 р. - квітень 2007 р. по 108
гривень щомісячно, за травень 2007 р. - 12 гривень, червень 2007 р. - 42 грн.,
липень 2007 р. -78 грн., серпень - вересень 2007 р. по 108 грн. щомісячно ,
жовтень 2007 р. - 24 грн.. Всього підлягає до сплати неустойка в сумі 912 грн.

Суд
першої інстанції в рішенні не навів розрахунку і тому сума неустойки 6123 грн.
не відповідає вимогам ст. 196 СК України. За таких обставин рішення суду в цій
частині підлягає до зміни.

Що
стосується розміру стягнення аліментів в сумі по 250 грн. на кожну дитину, то
такий розмір аліментів відповідає вимогам ст.ст. 182, 184 СК України і ст. 55
Закону України «Про державний бюджет України на 2008 p.». Судова колегія
не знаходить підстав для зміни розміру аліментів, встановлених судом першої
інстанції.

Судом
першої інстанції також невірно встановлено розмір відшкодування витрат
понесених позивачкою за надання правової допомоги.

На
вказані правовідносини в даний час поширюється дія постанови KM
України від 27 квітня 2006 р. № 590 «Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок
їх компенсації за рахунок держави». Відповідно до даної постанови граничний
розмір компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільної справи повинен не
перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі
виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи.

На час
розгляду справи мінімальна заробітна плата складала 460 грн. За кожну годину
граничний розмір складає 184 грн. Відповідно до протоколів судових засідань від
13 листопада 2007 р. і 6 грудня 2007 р. судове засіданні тривало по 1 год. Тому підлягає до
відшкодування 368 грн., а не 700 грн. як вказано в рішенні суду.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 6 грудня 2007 р. змінити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за затримку виплати аліментів в сумі 912 грн.
та витрати за надання правової допомоги 368 грн., а всього 1280 грн.

В решті рішення залишити
без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців до суду касаційної
інстанції