Справа|річ| № 6-106/2008
РІШЕННЯ|розв'язання,вирішення,розв'язування|

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

05 грудня  2008 року
Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді
Шенцевої О.П.,

при секретарі
Ющенко В.В.,

розглянувши|розгледівши|
у відкритому|відчиненому|
судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за завою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування рішення постійно
діючого третейського суду асоціації «МІАР-ТС від 11.05.2006 року по цивільній
справі  №ТС-15-Р/2005 за позовом  ОСОБА_6
до ОСОБА_7 про визнання угоди по договору-купівлі-продажу дійсної, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду  із заявою,
якою просять   скасувати  рішення
постійно  діючого третейського суду
асоціації «МІАР-ТС від 11.05.2006 року по цивільній справі  №ТС-15-Р/2005 за позовом  ОСОБА_6
до ОСОБА_7 про визнання  угоди по
договору-купівлі-продажу дійсної, поновивши при цьому  їм строк на
судовий  захист прав на
подачу  заяви, посилаючись на те, що
вказаним рішення  третейського суду
порушені їх права власників квартири, спір щодо якої був предметом
розгляду  третейського суду.

У судовому засіданні заявники  та їх представник заяву підтримали,
пояснивши, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не були залучені  третейським судом  до розгляду справи стосовно спору  щодо
квартири  АДРЕСА_1, що є
порушенням ст.ст.1,5 Закону України «Про третейські  суди». При цьому заявники зазначили, що про
прийняте рішення  постійно  діючого третейського суду асоціації «МІАР-ТС
від 11.05.2006 року їм стало відомо лише 12.03.2007 року, що є підставою для
поновлення   пропущеного тримісячного
строку  для оскарження рішення.

Представник
ОСОБА_6 заяву не визнав, вважає, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
не були сторонами спору, який розглядався третейським судом, тому провадження
за їх заявою про  скасування  рішення
постійно  діючого третейського
суду від 11.05.2006 року необхідно закрити.

Відповідач  ОСОБА_7 в судове засідання  не з'явився,
про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та  завчасно в установленому законом порядку, про
причини неявки суд  не повідомив, свою
думку щодо позову  у будь-якій формі не
висловив.

Враховуючи, що в
матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін,  суд вважає можливим розглядати справу у
відсутності ОСОБА_7, що відповідає
положенням  ст.169 ЦПК України.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, їх  представників,  дослідивши матеріали справи, вважає, що  заява є обґрунтованою  та підлягає
задоволенню.

Крім
того, суд приймає до уваги  висновки  апеляційного суду Одеської області щодо
необхідності розгляду заяви  ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по суті і мотиви, з яких судом апеляційної
інстанції було скасовано ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 12
червня  2007 року, що є обов'язковим для
суду першої інстанції при новому розгляді справи.

Судом
встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1
мешкають ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та неповнолітні
ОСОБА_8  та ОСОБА_9, що
підтверджується   довідкою  про стан сім'ї  та прописку, видану дільницею №1 КП «ЖКС
«Фонтанський» 26.11.2007 року.

Як вбачається з
розпорядження органу приватизації УЖКГ Одеського міськвиконкому №134117 від
01.03.1999 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5  набули право власності на  квартиру
АДРЕСА_1  шляхом приватизації на
підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в
підтвердження чого отримали свідоцтво про право власності  на житло, видане Управлінням ЖКГ виконкому
Одеської міської ради  за №134117 від
01.03.1999 року.

Згідно листа
слідчого відділу по розслідуванню
особливо важливих справ та злочинів, учинених  організованими групами,  Слідчого
управління  ГУ МВД України в
Одеській області  №365 від 08.11.2006
року  порушена та розслідується  кримінальна справа  по факту заволодіння  майном
ОСОБА_1 шляхом проникненням в квартиру
АДРЕСА_1, за якою ОСОБА_1 визнана потерпілою.

Як пояснили
заявники та їх представник
оригінали  правовстановлюючих   документів
на їх квартиру були викрадені і саме після цього злочину  було прийняте оскаржуване ними рішення  постійно
діючого третейського суду асоціації «МІАР-ТС від 11.05.2006 року по
цивільній справі  №ТС-15-Р/2005 за
позовом  ОСОБА_6  до ОСОБА_7 про визнання  угоди по договору-купівлі-продажу
дійсної.  При цьому суду надано
витяг  про реєстрацію права власності на
нерухоме майно  КП «ОМБТІ та РОН», з
якого вбачається, що за ОСОБА_6 зареєстроване право власності  на підставі
рішення  постійно  діючого третейського суду асоціації «МІАР-ТС
від 11.05.2006 року.

Відповідно до частин 1, 2 ст.51 Закону України «Про
третейські суди <file:////Dinai_Ref_Hlink135348265671>» рішення
третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених
цим Законом. Рішення третейського суду може бути оскаржене стороною у випадках,
передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановленої
законом підвідомчості та підсудності справ.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про третейські суди
<file:////Dinai_Ref_Hlink135348265671>» компетентним судом є місцевий
загальний суд чи місцевий господарський суд, відповідно до підвідомчості та
підсудності, встановлених цивільним процесуальним чи господарським
процесуальним законом.

Частиною
4 ст. 51 цього Закону встановлено, що заяву про скасування рішення третейського
суду може бути подано до компетентного суду протягом трьох місяців з дня
прийняття рішення третейським судом.

Суд вважає,
що  клопотання  заявників про поновлення  пропущеного тримісячного строку  для оскарження рішення третейського суду,
є  обґрунтованим, так як  заявники
не були залучені до участі у розгляді цивільної справи у третейському
суду і їм рішення постійно  діючого
третейського суду асоціації «МІАР-ТС від 11.05.2006 року по цивільній
справі  №ТС-15-Р/2005  не направлялося.

За
нормами ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового
продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові
товару.  Крім того,  за приписами
ст.41 Конституції України та  ч.1
ст.319 ЦК України  лише власник наділений
правом на свій розсуд володіти,
користуватися  і розпоряджатися належним
йому майном.

За
таких підстав суд вважає, що лише заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 мали право на  укладення  договору купівлі-продажу   належної їм на праві власності квартири,
тому   визнання третейським судом  дійсною угоди
між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і прийняття рішення від 11.05.2006 року є  незаконним.

Суд
не приймає до уваги доводи представника ОСОБА_6 щодо закриття провадження  по справі з тих причин, що заявники не були
стороною при розгляді справи в третейському суді,  виходячи з наступного.

На
час розгляду справи постійно діючим третейським судом асоціації «МІАР-ТС та
прийняття рішення  від 11.05.2006 року по
цивільній справі  №ТС-15-Р/2005 в
Приморському районному суді м.Одеси
розглядалася цивільна справа №2-316/06 за позовом  ОСОБА_6
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні квартирою та зняття з реєстраційного обліку, за зустрічним
позовом   ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_7,
ОСОБА_10  за участю третьої особи  Одеської товарної  біржі
про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7
про визнання угоди дійсною та про виселення.

За
таких вищенаведених обставин та з урахуванням ст.17 ЦПК України, згідно з
положеннями якої  право передати спір на
розгляд третейського суду мають сторони спору,
суд дійшов висновку, що   ОСОБА_6
та  ОСОБА_7 не мали права передавати спір
на розгляд третейського суду  без  сторін спору -  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5

З огляду на
вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення
постійно  діючого третейського
суду асоціації «МІАР-ТС від 11.05.2006 року по цивільній справі  №ТС-15-Р/2005 за позовом  ОСОБА_6
до ОСОБА_7  про визнання  угоди по договору-купівлі-продажу
дійсної   підлягає скасуванню.

Задовольняючи
дану заяву, суд також виходить з того, що в силу ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду  за
захистом  свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу,  а
задоволення  даної заяви, крім
відповідності  вищенаведеним нормам
діючого цивільного законодавства, поряд з цим узгоджується  з його загальними засадами, зокрема неприпустимість
позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України
та законом; справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

Керуючись
ст.41  Конституції України,
ст.ст.3,16,319,658 ЦК України, ст.ст.2,51
Закону України «Про третейські
суди», ст.ст.10,15, 58,60,73,169, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України,
-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати
рішення постійно діючого третейського суду асоціації «МІАР-ТС від 11.05.2006
року по цивільній справі  №ТС-15-Р/2005
за позовом ОСОБА_6  до ОСОБА_7  про визнання
угоди по договору-купівлі-продажу дійсної.

На
рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя