справа
№ 2-656/08р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2008
року                                                                                     м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі : головуючого
судді Лиманської М.В., при секретарі Миткевич Н.П., за участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у
м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Городнянської
районної державної адміністрації Чернігівської області про стягнення грошової
компенсації втрати частини заробітної плати
у зв'язку з порушенням термінів її виплати, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача -  Головне Управління Державного казначейства
України у Чернігівській області -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2008 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до відділу освіти
Городнянської районної державної адміністрації в Чернігівській області про
стягнення грошової компенсації втрати частини заробітної плати  у зв'язку з порушенням термінів її виплати за
період з 01.02.1999 року по 28.02.2000 року.

Позивач в позовній заяві зазначив, що він з 1999 року працював директором
Городнянської вечірньої середньої школи. Просив суд стягнути з відділу освіти
Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області
компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати за період з 01.02.1999 року по 28.02.2000 року.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов. Пояснив, що він
працював директором Городнянської вечірньої середньої школи. За період з
01.02.1999 року по 28.02.2000  року йому
своєчасно не нараховувалась та не виплачувалась гарантована законом доплата за
стаж роботи і допомога на оздоровлення. В зв'язку з цим, він в 2007 році
звернувся до суду з позовом про стягнення з відділу освіти Городнянської
райдержадміністрації на його користь заборгованості по виплаті надбавки за стаж
роботи та допомоги на оздоровлення. Городнянським районним судом Чернігівської
області у 2007 році було ухвалене рішення про стягнення з відділу освіти
Городнянської районної державної адміністрації на його користь заборгованості
по виплаті надбавки за стаж роботи та допомоги на оздоровлення. У вересні 2007
року йому була виплачена остаточна заборгована частина його заробітної плати,
визначена рішенням суду, однак компенсація втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів її виплати йому нарахована та виплачена не була.
З наданою представником відповідача довідкою про нарахування компенсації втрати
частини заробітної плати та нарахованою сумою компенсації -- 446 грн. 09 коп.
-- а також порядком нарахування компенсації ОСОБА_1 згоден.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення, в яких заявлені позовні
вимоги не визнав.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений
належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З довідки Державної виконавчої
служби у Городнянському районі від 19.09.2008 року вбачається, що ОСОБА_1  на виконання рішення Городнянського районного
суду по справі №2-296 отримав грошові кошти у вересні 2007 року.

Згідно з довідкою відділу освіти
Городнянської районної державної адміністрації, яка надана на виконання ухвали
суду, компенсація втрати частини заробітної плати ОСОБА_1 у зв'язку з
порушенням строків її виплати за період з липня 1998 року по серпень 2002 року
становить  446, 09 грн.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі
порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким
строком.

Статтею 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів
або  внесенні  змін
до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Стаття 43 Конституції України
проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на
заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання
винагороди за працю захищається законом.

В статті 57 Закону України „Про
освіту”, якою визначені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним
працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів, визначено, що
держава забезпечує вказаній категорії працівників виплату надбавок за вислугу
років щомісячно у відсотках до посадового окладу ( ставки заробітної плати)
залежно від стажу педагогічної роботи та виплату допомоги на оздоровлення у
розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати ) при наданні
щорічної відпустки.

Відповідно до ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір
заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської
діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не
обмежується.  Відповідно до частини 2
статті 2 Закону України „Про оплату праці”, додаткова заробітна плата, це -
винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачу неправомірно своєчасно не
виплачувалась надбавка за вислугу років, яка є частиною її заробітної плати,
чим порушено його конституційне право на своєчасне одержання винагороди за
працю.

З 01.01.1997 року введена в дію стаття 34 Закону України „Про оплату
праці”, якою передбачена компенсація працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, яка проводиться відповідно до
індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги та у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Цей порядок врегульовано законодавством, зокрема Законом України „Про
компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплати” від 19 жовтня 2000 року N 2050-III,
Постановою КМУ від 20 грудня 1997 р. N 1427  „Про затвердження Положення про порядок
компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням
термінів її виплати”,  Постановою КМУ від
21 лютого 2001 р. N 159  „Про
затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати”.

Суд не приймає до уваги письмові пояснення відповідача, що надбавка за
вислугу років та допомога на оздоровлення не виплачувалась у зв'язку з тим, що
дію ст. 57 Закону України „Про освіту” було призупинено, було відсутнє
фінансування на реалізацію цієї норми, а Законом України „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про
освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників
навчальних закладів„ зазначену заборгованість було визначено як кредиторську
заборгованість Державного бюджету України і вона погашається протягом 5 років
рівними частинами, і цим Законом не передбачено виплати компенсації втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, оскільки вони не
відповідають дійсності і суперечать Конституції України, норми якої є нормами
прямої дії. Зазначений Закон встановлює та регулює правовідносини, що склалися
у зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат, передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту", а не порядок компенсації громадянам втрати
частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених
статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” було
прийнято 09.09.2004 року, правовідносини що склалися між позивачем та відділом
освіти, відбувались в період 1999-2000 років, рішення суду про захист прав
позивача прийнято у 2007 році, і, таким чином, зазначений Закон не може
обмежувати права  позивача, оскільки
відповідно до ст. 58 Конституції України він не має зворотної дії у часі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню та підлягає стягненню з відділу освіти
Городнянської районної державної адміністрації нарахована позивачу компенсація
втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати
по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215,
218 ЦПК України, ст.ст. 22, 43, 55, 58 Конституції України, ст. 57 Закону
України „Про освіту”, ст. 2, ст. 34 Закону України „Про оплату праці”, ст. 94, 233 КЗпП України,
Законом України „Про компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати” від 19 жовтня 2000 року N
2050-III,  Постановою КМУ від 20 грудня
1997 р. N 1427  „Про затвердження
Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів її виплати”,
Постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159  „Про затвердження Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати”, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
повністю.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області на користь ОСОБА_1 446 грн. 09 коп. компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з
01.02.1999 року по 28.02.2000 року, без врахування податків та обов'язкових
платежів, що підлягають утриманню.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації 51
грн. 00 коп. судового збору на користь держави.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50
коп. для зарахування на рахунок № 0101 держбюджету Городнянського
району, код одержувача 21406290, ГУДКУ в Чернігівській області, МФО 853592.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя :                                                                                           М.В. Лиманська