Справа № 2 - 2074 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 жовтня 2008 року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський районний суд Автономної Республіки
Крим у складі: головуючого - судді Проскурні С.М.,

при секретарі -
Мойсеєнко М.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Красногвардійське
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого
кооперативу “Україна” про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку
дійсним та права власності на домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 02 жовтня 2008 року звернулася до суду з позовом
до сільськогосподарського виробничого кооперативу “Україна” (далі - СВК
„Україна”) про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1
дійсним та визнання за нею права власності на зазначене домоволодіння,
мотивуючи свої вимоги тим, що 26 жовтня 2006 року між нею та СВК “Україна” було
укладено договір з купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями. Відповідно до умов договору нею сплачена вартість
будинку, будинок прийнятий у користування нею. При зверненні до бюро технічної
інвентаризації для оформлення  права
власності на домоволодіння, їй було відмовлено через те, що договір не було
нотаріально посвідчено. Вважає, що оскільки нею виконані усі істотні умови
договору купівлі-продажу, то вона є власницею придбаного будинку.

Позивачка
у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи
повідомлена, просила позов задовольнити, а справу слухати у її відсутності, про
що надала письмову заяву.

Представник
відповідача в судове засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позовних вимог не надав.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Дослідивши
письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2006 року між ОСОБА_1та
СВК “Україна” було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1. Вартість домоволодіння позивачем сплачена
у повному обсязі.  Придбане домоволодіння, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 на балансі СВК “Україна” та Новопокровської сільської ради не
перебуває, за відомостями сільської ради значиться за ОСОБА_1з 26.10.2006 року
по даний час, що підтверджується відповідними довідками.

Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони
в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Згідно з ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно
за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду
про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Якщо договір про відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ст.
334 ч. 4 ЦК України).

Таким чином, на підставі наданих та оцінених у сукупності доказів,
суд вважає, що позивачем ОСОБА_1цілком виконані умови договору з
купівлі-продажу домоволодіння, воно прийнято позивачем до свого володіння та
користування, повністю сплачено запропоновану продавцем суму його вартості,
однак договір не посвідчено в нотаріальному порядку, від якого відповідач
ухиляється.

Відтак суд дійшов висновку, що необхідно визнати договір
з купівлі-продажу домоволодіння за вищевказаною адресою від 26.10.2006 року,
укладений між      ОСОБА_1та СВК
“Україна” дійсним і визнати за позивачем право власності на вказане
домоволодіння.

Відповідно до ст.3
п.1 пп. «а»
Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”
від 21.01.93 р. із позовних заяв, що подаються до суду, має бути сплачено
державне мито в розмірі 1 відсоток ціни позову. Виходячи з того, що ціна позову
складає 45518 грн. щодо технічного паспорту позивача на домоволодіння, з
урахуванням сплаченого ним судового збору в розмірі 51 грн., підлягає стягненню
404,18 грн. судового збору.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 220 ч.2, 334 ч.3-4, 392, 638 ЦК України, 10, 11, 60, 88,
212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір з купівлі-продажу жилого будинку з
надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та СВК
“Україна”        26 жовтня 2006 року
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на придбане нерухоме
майно - домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1, яке складається з цілого жилого
будинку літер „А”, сараїв літер „Б”, „В”, „Г”, „Д”, навісу літер „б”, входу в
погріб        літер „Е”, вбиральні літер
„Ж”, огорожі 1-2.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір                                 в розмірі 404
грн. 18 коп.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня
проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя