Справа № 2-4011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
листопада  2008 року   Ялтинський міський суд Автономної Республіки
Крим у складі: головуючій судді Цалко А.А., при секретарі Єршовій Я.Ю., за
участю адвоката ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Ялті цивільну справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
встановлення факту  проживання однією
сім'єю  ,про визнання  спадкоємцем четвертої черги  по закону
та визнання права  на спадкування  по закону
разом  з спадкоємцями першої
черги,

в с т а н о в и
в:

ОСОБА_2.
звернулась до суду з позовом, в якому просить
суд встановити факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_5, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1, не менш п'яти років до часу відкриття спадщини, визнати її
спадкоємцем четвертої черги, а також
визнати її  право  на спадкування  по закону
разом  з спадкоємцями першої
черги. Позивачка  посилається на те,
що  вона багато років була знайома з
ОСОБА_5., а після смерті його дружини їхні відносини переросли у більш теплі,
родинні. Позивачка стала    проживати
сумісно та господарювати  з ОСОБА_5. у
належній їй  квартирі АДРЕСА_1, також в
квартирі ОСОБА_5.  АДРЕСА_2, літний час
вони проводили в квартирі його сина - АДРЕСА_3. В 2004 році ОСОБА_5. втратив
зір внаслідок лікарської помилки, в 2005 році йому була встановлена
інвалідність першої групи. Але він продовжував вести активний спосіб життя,
займався творчою роботою, керував сектором міжнародного співробітництва в
інституті винограду та вина « Магарач».
Вона допомагала йому   у всім,
супроводжувала  його скрізь, також і в
тривалих поїздках, писала під його диктування книги, вела господарські
розрахунки . Сімейний бюджет складався  з
її пенсії, заробітків  та пенсії і
заробітків  ОСОБА_5.. В них були  довірливі стосунки. Рідні діти ОСОБА_5.  їм не допомагали, а тільки вимагали
матеріальні блага.  В даний час вона
претендує на спадщину після смерті ОСОБА_5., разом зі спадкоємцями першої черги
, як спадкоємець за законом четвертої черги, для чого звернулась до суду з
подібним позовом.

У
судовому засіданні позивачка та її представник
доводи позову  підтримали.

Відповідачі
у судовому засіданні проти позову
заперечували, посилаючись на той факт, що ОСОБА_2. не була дружиною  ОСОБА_5., а в силу трагедії, що відбулися з
їх батько, а саме  втрата зору,
виконувала лише функції поводиря,за що отримувала відповідну плату.

Суд,
заслухавши пояснення сторін  та
представника позивача, показання свідків, думку адвоката, дослідивши матеріали
справи, прийшов до наступного висновку:

Відповідно
до ст. 1217 ЦК України, - спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У силу
ч. 1 ст. 1220 ЦК України, - спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з
ч. 1 ст. 1258 ЦК України, - спадкоємці
за законом одержують  право на спадкування
почергово.

Статтею
1261 ЦК України  передбачено, що  у першу
чергу право на спадкування  за
законом  мають діти  спадкодавця, у тому числі  зачаті
за життя  спадкодавця та
народжені  після  його смерті, той з подружжя , який його
пережив , та  батьки.

Згідно
зі ст. 1264 ЦК України, - у четверту чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років
до часу відкриття спадщини.

З
наведених норм цивільного закону можна зробити висновок, що для встановлення
факту проживання разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини необхідно, щоб спадкоємиць проживав сумісно зі
спадкодавцем протягом тривалого часу, були зв'язані сумісним побутом, мали з ним
взаємні права та й обов'язки. На підставі встановлення цього факту та
відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України у особи може виникнути  право на спадкування разом зі  спадкоємцями
тієї черги ,яка має право на спадкування.

Судом
встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, був зареєстрований  в квартирі АДРЕСА_2. Після смерті
дружини  в 2001 році  ОСОБА_5. деякий час проживав один. Судом також
встановлено, що  протягом 2001-2008 року
він  проживав за вищевказаною адресою,
крім того в квартирі його сина - АДРЕСА_3., а також у належній позивачці   квартирі АДРЕСА_1 . Після смерті  дружини ОСОБА_5. частіше став спілкуватися з
раніше знайомою йому ОСОБА_2., бувати в неї дома, ходити разом в гості к
сумісним знайомим ,відзначати разом свята ,що підтверджується поясненнями
свідка у судовому засіданні ОСОБА_6..

Згодом відносини
між ОСОБА_2. та ОСОБА_5. переросли в більш тісні, сімейні. Вони  стали постійно проживати  разом в неї дома, а також  в його квартирі та квартирі сина , що
підтверджується  поясненнями свідка у
судовому засідання  ОСОБА_7., яка була
знайома з ОСОБА_7. з 1996 року та працювала у нього бухгалтером.

Згідно  наданих суду медичних документів ОСОБА_5. мав
слабкий зір, у зв'язку з чим 20 листопада
2004 року йому була проведена операція на очі. Після операції він
повністю втратив зір, а в 2005 році він отримав інвалідність першої групи
(а.с.110).

Але цей
факт не вплинув на стосунки ОСОБА_2. та ОСОБА_5., навпаки, позивачка посилила
свою турботу відносно ОСОБА_5. ,вона приклала всі зусилля для того, щоб
трагедія, яка трапилась з ОСОБА_5. в 2004 році, не вплинула суттєво на
спосіб  його життя та  творчу діяльність. Так  вона
приймала активну участь в його творчій роботі, записувала на папір його
думки й умовиводи, вела телефонні переговори, супроводжували його скрізь .
Слідкувала за його зовнішнім доглядом, тому як ОСОБА_5. був публічною людиною,
його знання та кваліфікація в галузі виноробства  мали мирову значимість, навіть після втрату
зору він здійснював виїзди за кордон  з
метою міжнародного співробітництва.

Тобто
останній час сумісного життя ОСОБА_2. та ОСОБА_5., остання здійснювала
посильний внесок в творчу діяльність ОСОБА_5., яка також з'являлась джерелом їх
заробітку, крім того вони  обидва
отримували пенсію. Їх заробіток був достатній, що дозволяло здійснювати
матеріальну допомогу дітям  ОСОБА_5.. Цей
факт також не заперечується
відповідачами.

Викладені  обставини, встановлені судом, підтвердили
допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8.,

Також ці
факти підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами: фототаблицею с
фотографіями обстановки життя ОСОБА_9. та ОСОБА_5.(а.с.11-12 т.№1,а.с.54-61 т.№
2 )., авіаквитками (а.с.6-53 т.№ 2),копіями
закордонних паспортів ОСОБА_2. та ОСОБА_5. (ас.15-20 т.№ 1), які свідчать
про виїзди за кордон.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5. помер  у віці 70 років(ас.140).

ОСОБА_2.
була присутня на похованні ОСОБА_5. , але в силу  неприязних відносин з дітьми померлого, які
усіляко намагалися відсторонитися від родинних стосунків з останньою, не мала
можливості прийняти участь в похоронах близького їй чоловіка належним чином.

Слід зазначити,
що свідки ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12., які
свідчили у судовому засіданні  по
клопотанню відповідачів ,також не заперечують той факт, що бачили позивачку   разом з ОСОБА_5., а також той  факт ,що позивачка виказувала турботу
відносно ОСОБА_5..

Що стосується
доводів відповідачів, відносно того, що ОСОБА_2. була для ОСОБА_5. лише
поводирем та отримувала за це відповідно плату,
то вони не знайшли свого підтвердження у суді.

Таким чином,
суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги  ОСОБА_2 . щодо встановлення факту  проживання однією сім'єю  з ОСОБА_5. не менш п'яти років  до часу відкриття спадщини та  визнання
її спадкоємцем четвертої черги  по
закону після смерті ОСОБА_5., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1  підлягають задоволенню.

Що
стосується  позовних вимог ОСОБА_2.  щодо визнання
її права  на спадкування  по закону
разом  з спадкоємцями першої
черги, то  суд вважає за необхідне
відмовити у цієї частини позову з наступних підстав:

Відповідно до
ч.2 ст.1259 ЦК України  фізична особа,
яка є спадкоємцем  за законом  наступних черг, може  за рішенням суду  одержати
право на спадкування  разом
зі  спадкоємцями  тієї черги ,яка має право на спадкування , за
умови , що вона протягом  тривалого
часу  опікувалася , матеріально
забезпечувала ,надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік , тяжку хворобу  або каліцтво
був у безпорадному стані.

Але з наданих
суду доказів як з боку позивачки, так і з боку
відповідачів, суд приходить до висновку, що незважаючи на втрату зору та
отримання інвалідності першої групи ,ОСОБА_5., в силу свого характеру та
любові   до роботи ,яка була основним
сенсом життя, продовжував вести активній спосіб життя, керувати  сектором міжнародного співробітництва в
інституті винограду та вина « Магарач»,здійснювати виїзди закордон з метою
вирішення питань, спрямованих на удосконалення знань  в галузі виноробства та метою обміну опитом в
сфері міжнародного співробітництва. Вищевикладені обставини унеможливлюють  встановлення факту безпорадності стану
ОСОБА_5. та можливості  суттєвих
матеріальних труднощів після перенесення
зазначеної операція.

Крім того, суд
вважає що ОСОБА_5. дуже тепло  та з
особою любов'ю відносився до своєї родини, а саме  до своїх
дітей та онуків. Про що свідчать
факті, описані в його книзі «Шлях на винний Олімп» (ас.124-130). А також
той факт , що ще при житті ОСОБА_5.
оказував дітям матеріальну допомогу та
розпорядився майже всім своїм майном на користь останніх. Ці обставини
також не заперечуються сторонами по справі.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ,256 ЦПК України, ст. ст.
16,1217,1220,1258,1261,1264,1259, ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_2задовольнити частково.

Встановити
факт  того ,що ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_3
народження,  проживала  однією сім'єю з ОСОБА_5 ,померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  не менш п'яти років до
часу відкриття спадщини.

Визнати ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги  по закону, після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В визнанні права ОСОБА_2 на спадкування  по закону після смерті ОСОБА_5 , померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом  з спадкоємцями  першої черги - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду АРК
через Ялтинський міський суд в порядку та строки, встановлені ст. ст. 294-296
Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ