Справа №2-365/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 лютого 2008р.  Самарський районний суд м.Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Сухорукова А.О.

при  секретарі                                                  Вавенко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Восьма дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про визнання права власності на &frac12; частину квартири у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до
Дніпропетровської міської Ради, третя особа - Восьма дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визнання права власності на майно у порядку
спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що його
матері, ОСОБА_2, належала 1/2 частка в квартирі АДРЕСА_1. Решта квартири
належить позивачеві. 12 червня 2007 року ОСОБА_2 померла, після чого позивач
звернувся до нотаріуса, проте не зміг оформити спадщину через невизначення
частки померлого у спільному майні. Зазначені обставини явилися причиною
звернення до суду із цим позовом.

Позивач у судовому засіданні свій позов підтримав.

Відповідач, Дніпропетровська міська рада, представник
якої у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, не заперечував проти задоволення позову.

Представник Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної
контори у судове засідання не з'явився. 12.02.2008 р. на адресу суду надійшли
письмові пояснення третьої особи   від
09.02.2008 р., згідно з якими остання не заперечувала проти позову та просила
розглянути справу за відсутності її представника.

Суд,
вислухавши думки сторін, ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином  померлої ОСОБА_2, про що свідчить копія
свідоцтва про народження.

Позивачу, його матері, на праві власності належить
квартира АДРЕСА_1, про що свідчить копія свідоцтва про право власності на
житло.

12 червня 2007 року
ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

04.12.2007 року ОСОБА_1 звертався до Восьмої
Дніпропетровської  нотаріальної контори
із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на належну
померлій частку спірної квартири, проте того ж дня йому було відмовлено через
те, що на момент смерті не була визначена частка померлої у спільній сумісній
власності.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним
кодексом України.

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за
заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття
спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені
живими після відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 залишився лише один спадкоємець, а
саме позивач, оскільки є сином померлого.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття
спадщини.

У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
вважається таким, що прийняв спадщину.

Як було встановлено судом, позивач вчасно звернувся до
нотаріуса з відповідною заявою, а також мешкав у зазначеній квартирі, фактично
прийнявши спадщину.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що
позивач прийняв спадщину, у розумінні ст. 1268 ЦК України.

В силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність
вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна
власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві
спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за
домовленістю співвласників або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані
договором, ані законом не встановлено спільну сумісну власність позивача його
матері на спірну квартиру, а тому ця квартира належала їм на праві спільної
часткової власності, отже, за правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного
з власників були рівними, по &frac12; кожному.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх
сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, оскільки позивач прийняв спадкове майно після смерті
ОСОБА_2 та є єдиним спадкоємцем за законом.

Ці обставини підтверджені письмовими доказами: свідоцтвом про смерть
ОСОБА_2 (а.с.5), свідоцтвом про право власності на житло (а.с.7), витягом з
реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.10.2007 р №12211407 (а.с. 8),
технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9),
проживання позивача у спірній квартирі - реєстрацією у паспорті позивача з 10
липня 1997 року; родинні зв'язки - свідоцтвом про народження ОСОБА_1
(а.с.12), вартість майна - довідкою ПП «Самарська нерухомість» від 06 листопада
2007 р. № 72 (а.с. 6), відсутність інших спадкоємців - витягами із спадкового
реєстру (а.с. 16-21).

Керуючись ст.ст. 357, 1226, 1268 ЦК України, ст.ст.4-8,
10, 11, 18, 57-60, 131, 169, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, право власності у порядку спадкування на &frac12; частину квартири АДРЕСА_1, яка належала його померлій
матері, ОСОБА_2 на підставі права спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, на підставі свідоцтва про право власності та згідно права власності
у порядку спадкування, право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було
подано.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя             (підпис)                     А.О. Сухоруков

З оригіналом згідно.

Суддя                                                 А.О.
Сухоруков

Рішення набрало законної сили 12 березня 2008 року.

Суддя                                                 А.О.
Сухоруков