Справа № 2-191
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

18 квітня 2008 року                      Замостянський районний
суд м. Вінниці

в складі: головуючого - судді Батрин О.В.,

при секретарі Кононенко О.Б.

за участю адвоката ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні кімнатою у гуртожитку та про стягнення матеріальної та
моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про визнання ордеру недійсним, залишення вестибуля в якості побутової кімнати
загального користування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3,  ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні
кімнатою в гуртожитку та про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
мотивуючи тим, що згідно ордеру № 21 від 7.05.2007 року, виданого на підставі
рішення профспілкового комітету 45 експериментального заводу від 4.05.2007
року, її сім'ї була надана як додаткова кімната АДРЕСА_1 загальною житловою
площею 18,3 м кв. 26.04.2007 року вона погодила з сусідами по поверху
гуртожитку, розширення житлової площі їх сім'ї. Після надання ордеру на
зазначену кімнату та наявності відповідного рішення адміністрації 45 ЕМЗ, позивач
розпочала здійснення в ній ремонтних робіт, а саме побудувала перегородку та
обладнала дверний пройом, на що витратила 1922 грн. 16.05.2007 року відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за допомогою молотків зруйнували побудовану перегородку та
двері в кімнаті АДРЕСА_1, чим завдали їм матеріальну та моральну шкоду. Позивач
та її сім'я позбавлені можливості користуватися виділеною їм кімнатою. Також в
кімнаті НОМЕР_1 перебувають шафи відповідачів, що також перешкоджає їм в
користуванні кімнатою.

В свою чергу відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 звернулися до
суду з зустрічною позовною до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання ордеру
недійсним, мотивуючи тим, що ними був демонтований перестінок в побутовій
кімнаті загального користування. У ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було згоди всіх
мешканців 4 поверху гуртожитку, а ті підписи, що зібрали позивачі в розписці,
були отримані ними шляхом обману. Також відповідачі зазначають, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 намагаються привласнити вестибуль, який не є жилим приміщенням, а
вестибуль є житловою кімнатою загального користування. Вважають, що ордер  на жиле приміщення № 21 від 7.05.2007 року
порушує їх законні права на користування житлом, а тому просять суд визнати його недійсним.

В судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 надали
уточнюючу позовну заяву до ОСОБА_3,  ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні
кімнатою в гуртожитку та про стягнення матеріальної та моральної шкоди, згідно  позивачі
свої вимоги підтримали повністю, просять стягнути з відповідачів на їх
користь1922 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди
та зобов'язати суд відповідачів усунути перешкоди в користуванні належної їм
житлової кімнати АДРЕСА_1шляхом зобов'язання ОСОБА_3 забрати з зазначеної кімнати дві шафи. Щодо задоволення
зустрічного позову, позивачі заперечили, мотивуючи обставинами, викладеними в
первісному позові, а також додатково мотивуючи тим, що їх сім'я  проживає в гуртожитку з 1990 року,
первинно ОСОБА_1 отримала для проживання одну кімнату площею 11,3 кв.м. На
спільному засіданні житлової комісії та розширеного профкому про
житлово-побутову роботу 45 ЕМЗ, яке відбулося 4.05.2007 року було прийнято
рішення про надання додаткових кімнат на всіх поверхах гуртожитку, який
розташований в АДРЕСА_1, в тому числі і сім'ї позивачів. До вирішення питання
щодо надання їм додаткової кімнати, вони подали всі необхідні документи, в тому
числі  розписку жителів 4 поверху
гуртожитку про те, що вони не заперечують щодо надання їм додаткової житлової
площі. Всі жителі поверху знали про те, де саме бути надаватися позивачам
додаткова кімната. На момент початку будівництва та зруйнування відповідачами
побудованої перегородки в спірній кімнаті НОМЕР_1, у них був ордер № 21 від
07.05.2007 року, який вони пред'являли відповідачам. Адміністрація 45 ЕМЗ
надала їм згоду на проведення обладнання перегородки в кімнаті НОМЕР_1
7.05.2007 року. Вважають, що ордер вони отримали на законних підставах. 16
травня 2007 року відповідачі зруйнували перегородки в кімнаті НОМЕР_2, хоча їм
було пред'явлено ордер, цими діями їм завдано матеріальну та моральну шкоду, а
також наявні в кімнаті шафи відповідачів перешкоджають їм в користуванні
кімнатою.

Відповідачі-позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_7 в судовому
засіданні заперечили щодо задоволення первісного позову, а зустрічний позов
підтримали повністю, мотивуючи обставинами, викладеними в зустрічному позові а
також тим, що відповідачі-позивачі проживають в гуртожитку 20-30 років,
користуються побутовими кімнатами гуртожитку, за які вони сплачують комунальні
послуги та плату за користування. Коли ОСОБА_1 збирала погодження від жителів
поверху, то не зазначалося, де саме їй буде надана житлова кімната. 9.05.2007
року, коли позивачі почали будувати перегородку, вони їх попередили, що не
дають згоди на будівництво. 10.05.2007 року вони звернулися з письмовою заявою
з цих питань до адміністрації заводу, але відповіді до 16.05.2007 року не
отримали. Однак коли після їх попередження будівництво було продовжено
позивачами, 16.05.2007 року вони зруйнували дану перегородку.

Представники третьої особи ДП 45 ЕМЗ в судовому засіданні
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 визнали та підтримали, а зустрічний позов ОСОБА_3,
ОСОБА_5 не визнали та заперечили щодо його задоволення, мотивуючи тим, що для
покращення житлових умов жителів гуртожитку адміністрацією заводу було прийнято
рішення про надання додаткових житлових кімнат за рахунок побутових кімнат. Для
попередження конфліктів, було запропоновано надати письмову згоду мешканців
поверху, на яких виділялися додаткові кімнати. 8.11.2007 року гуртожиток, який
розташований по АДРЕСА_1 був переданий  у
комунальну власність територіальної громади м. Вінниці згідно рішення
Вінницької міської ради за № 2730 від 8.11.2007 року.

В судовому засіданні представник третьої особи Вінницької
міської ради, позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 визнав та підтримав, а зустрічний
позов  ОСОБА_3, ОСОБА_5 не визнав та
заперечив проти його задоволення.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він
працює головою житлової комісії ДП 45 ЕМЗ. Перевіряв документи для надання
додаткової  житлової кімнати позивачам.
До моменту засідання житлової комісії, тобто до 4.05.2007 року, ОСОБА_1була
надана згода сусідів по поверху. Ордер № 21 від 7.05.2007 року сім'ї ОСОБА_1
був наданий законно, без порушень закону. В гуртожитку АДРЕСА_1, який є холостяцьким,
багатьом його мешканцям виділені для проживання побутові кімнати, в тому числі
приміщення колишнього кафе, перукарні, вестибулі та інші приміщення. В кімнаті
НОМЕР_1, яка виділена позивачам, є в наявності стіни, вікно, всі комунікації, в
тому числі: опалення, водо- та електропостачання. Згідно припису пожежної
інспекції було зобов'язано адміністрацію заводу звільнити ці кімнати від шаф,
які там наявні. Тому і було прийнято рішення про виділення даних кімнат для
проживання і звільнення їх від шаф. Раніше в гуртожитку вже видавалися ордери
на побутові кімнати і їх жильці потім оформляли всі необхідні документи в КП
«ВОО БТІ» на них як на житлові кімнати. Мешканці 4 поверху даного гуртожитку
10.05.2007 року дійсно зверталися з заявою щодо виділення додаткової кімнати
сім'ї ОСОБА_1 і їм була надана відповідь.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка
ОСОБА_9  пояснила, що ввечері, 26 квітня
2007 року, саме в день річниці катастрофи на Чорнобильській АЕС, вона була
присутня в гуртожитку по АДРЕСА_1, в гостях у позивачів та особисто бачила, як
ОСОБА_1 написала розписку для мешканців 4 поверху про те, що вони не
заперечують проти надання їм додаткової кімнати, там де будуть забирати шафи.
ОСОБА_1 пішла підписувати цю розписку в сусідів, чула, що вона розповідала
сусідам про те, де їй буде виділятися кімната, безпосередньо в її присутності
підписувала розписку сусідка ОСОБА_10, яка проживає в сусідній кімнаті.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснили, що 16
травня 2007 року вони особисто була присутні в кімнаті НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 в
той час, як ОСОБА_3, ОСОБА_5 почали сварку, а потім розвалили перестінок
даної кімнати, хоча позивачі пояснювали, що кімната їм виділена законно і
пред'явили їм ордер.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що він також є жителем
гуртожитку і  його сім'ї виділена згідно
ордеру така сама кімната як позивачам тільки на другому поверсі.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 пояснили, що до них 6.05.2007 року, який це був день тижня
не пам'ятають, підходила ОСОБА_1 підписувати погодження щодо виділення її сім'ї
додаткової житлової площі, але свідкам не було відомо де саме позивачам  виділяють кімнату. Підтвердили, що 16 травня
2007 року збудований позивачами перестінок було зруйновано сусідами,
викликалася міліція, але визначити кімнату з
НОМЕР_1 вони не змогли. 10 травня 2007 року майже всі сусіди зверталися
з письмовою заявою до адміністрації заводу, так як заперечували щодо виділення
позивачам додаткової кімнати НОМЕР_1, відповідь отримали вже після 18 травня
2007 року. Всі вони є жителями гуртожитку і сплачують за користування кімнатою
(коридором), яка виділена згідно ордеру позивачам.

Заслухавши пояснення сторін, представників
третіх осіб, свідків дослідивши представлені документи, суд встановив, що на
момент надання позивачам  ордеру № 21 від 7.05.2007 року, на додаткову кімнату
НОМЕР_1 в  будинку АДРЕСА_1 загальною
житловою площею 18,3 кв.м. даний гуртожиток перебував на балансі 45
експериментального механічного ордена трудового червоного прапора заводу.

Згідно довідки 45 ЕМЗ за № 811 від 14.09.2007
року.26.03.1992 року ОСОБА_1, як вихователь дитячого садка № 23 м. Вінниці
перебувала на обліку для поліпшення житлових умов за місцем роботи на ДП МОУ
«45 експериментальний завод»

Згідно ордеру № 21 від 0.05.2007 року, виданого на
підставі рішення профспілкового комітету 45 експериментального заводу від
4.05.2007 року, сім'ї позивачів в складі трьох чоловік:  ОСОБА_1, ОСОБА_2, неповнолітня ОСОБА_6, була
надана як додаткова кімната НОМЕР_1 в
будинку АДРЕСА_1 загальною житловою площею 18,3 м кв.

З протоколу № 9 спільного засідання житлової комісії та
розширеного профкому про житлово-побутову роботу 45 ЕМЗ від 4.05.2007 року,
видно, що було прийнято рішення про надання додаткових кімнат на всіх поверхах
гуртожитку, який розташований в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2007 року
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 зруйнували перегородки та двірний отвір в кімнаті
НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, хоча їм було пред'явлено ордер № 21 від 7.05.2007 року,
цими діями позивачам завдано матеріальну шкоду в розмірі 1922 гривень та
моральну шкоду, так як позивачі зазнали душевні страждання в зв'язку із
знищенням майна.

В даний час сім'я позивачів позбавлена можливості
користуватися виділеною їм згідно ордеру № 21 від 7.05.2007 року житловою
кімнатою НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1, за яку вони вносять плату та
зареєстровані в ній.

Позивачам знову необхідно буде здійснювати ремонтні
роботи, які вже були здійснені до 16.05.2007 року, а також наявні в кімнаті
шафи відповідачів перешкоджають в користуванні кімнатою.

За таких обставин, суд вважає, що видачею сім'ї ОСОБА_1
ордера на кімнату НОМЕР_1 в гуртожитку взагалі не порушені права відповідачів,
адже їм ця кімната ніколи не виділялася, докази, які підтверджують це
відповідачами не надані, за дану кімнату вони не сплачують, що підтверджується
квитанціями про оплату наданими позивачами. Таким чином, вони є неналежними
позивачами за зустрічним позовом.  Крім того,
відсутні будь-які рішення або накази про притягнення до відповідальності за
неправомірні дії службових осіб, які вирішували питання про надання жилого
приміщення позивачам.

Згідно довідки ЖЕК від 14 квітня 2008 року за № 163,
зазначається, що сім'я ОСОБА_1 займає дві житлові кімнати НОМЕР_2 та НОМЕР_1 і
проводить за них оплату.

При прийнятті рішення суд враховує також, що сім'я
позивачів перебуває на обліку для поліпшення житлових умов по місцю роботу на
ДП МОУ «45 експериментальний завод», що підтверджується довідкою даного заводу
за № 811 від 14.09.2007 року, а також той факт, що адміністрацією заводу
неодноразово приймалися рішення про виділення як додаткової площі для
проживання побутових кімнат, через відсутність іншої житлової площі.  Також згідно ст. 3 Цивільного кодексу України
одними з загальних засад цивільного судочинства є справедливість,
добросовісність та розумність.

Згідно ст. 6
Житлового Кодексу України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для
постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому
порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Згідно ст. 59 ЖК України, ордер на жиле приміщення може
бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не
відповідаючи дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов,
порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле
приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання
жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання
жилий приміщень.

Згідно ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про
надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи,
організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для
вселення на надану жилу площу.

За таких обставин, суд дослідивши та вивчивши матеріали
справи, заслухавши пояснення сторін, прийшов до висновку, що позовні вимоги
первинних позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_6, ОСОБА_2
обґрунтовані, законні, а тому підлягають задоволенню та стягненню з
відповідачів на їх користь 1922 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Ст. 1167 ЦК України тягар відшкодування моральної шкоди
покладає на особу, яка її завдала за наявності її вини.

Проте, суд вважає, що сума моральної шкоди, яка заявлена
позивачами не повністю відповідає характеру тих страждань, яких вони зазнали
внаслідок порушення їх прав відповідачами, тому позов в цій частині слід
задовольнити в межах доведеного в сумі 1000 грн.

З цих підстав, суд вважає, що позовні вимоги за
зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 . не знайшли свого підтвердження в ході
судового засідання,  атому в задоволенні
їх зустрічного позову слід відмовити.

Позивачами ОСОБА_1та ОСОБА_2 понесені збитки, які
пов'язані зі сплатою судових витрат, зокрема: 600 грн. на оплату допомоги
адвоката, 51 грн. судового збору та 30 грн. збору на інформаційно-технічне
забезпечення суду, а тому відповідно од ст.. 88 ЦПК України вони підлягають
підлягають стягненню з відповідачів.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.
ст. 3, 15, 16, 22, 23, 296, 386, 391, 395, 396, 1166, 1167, 1190 ЦК України,
ст. ст. 6, 7, 8, 9, 59 , 117, 127, 128, 129 ЖК України, Примірним положенням
про гуртожитки від 3.06.1986 року за № 208.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 3, 15, 16,
22, 23, 296, 386, 391, 395, 396, 1166, 1167, 1190 ЦК України, ст. ст. 6, 7, 8,
9, 59 , 117, 127, 128, 129 ЖК України, Примірним положенням про гуртожитки від
3.06.1986 року за № 208, ст.ст. 10, 60, 84, 86, 88, 212, 213, 214 ЦПК
України,  суд, -

В И  Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усуненні
перешкод у користуванні кімнатою у гуртожитку та про стягнення матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 у користуванні
житловою кімнатою НОМЕР_1 у гуртожитку по АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_3
забрати з зазначеної кімнати 2 його шафи.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкоди в
користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 житловою кімнатою НОМЕР_1 у гуртожитку по
АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 1922 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. у відшкодування моральної
шкоди, 600 грн. понесених ними на оплату допомоги адвоката, 51 грн., сплаченого
судового збору та 30 грн. сплаченого збору на інформаційно-технічне
забезпечення суду, а всього 3603 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання ордеру недійсним, залишення вестибуля в якості
побутової кімнати загального користування - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного
суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя