СПРАВА № 2-1667/2008 року
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого у
судовому засіданні - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань  - Клименко О.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду
Харківської області  в місті Лозова
харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, територіальної громади Лозівської міської ради Харківської області,
треті особи: Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області;
Лозівське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на
домоволодіння у порядку спадкування, -
Позивачі звернулися до суду 04 серпня 2008
року з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на домоволодіння у
порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, якому на
праві особистої власності належить домоволодіння, розміщене у АДРЕСА_1
Відповідно до заповіту від ІНФОРМАЦІЯ_1 померлий заповів вищевказане
домоволодіння ОСОБА_2 (після розірвання шлюбу та одруження - ОСОБА_2), ОСОБА_1
та ОСОБА_3 в рівних долях. ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадку на користь
ОСОБА_1 останній та ОСОБА_2спадок прийняли, звернувшись до нотаріальної
контори. Але оформити спадок вони не змогли, бо виявилось, щоОСОБА_4. побудував
зазначений будинок у 1959 році, був виданий на його ім'я акт вводу в
експлуатацію індивідуального домоволодіння, але у Лозівське БТІ з питанням про
оформлення права власності на житловий будинок
померлий не звернувся. У зв'язку з викладеним позивачі звернулися до
суду і просять визнати за ними   право
власності на домоволодіння  в порядку
спадкування за заповітом.
Ухвалою попереднього судового засідання від
01 вересня 2008 року до участі у справі в якості третьої, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено Лозівське бюро технічної
Вищезазначеною ухвалою в якості
співвідповідача до участі у справі було залучено територіальну громаду
Лозівської міської ради Харківської області.
У судовому засіданні позивач -ОСОБА_1,
підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, окрім цього,
останній надав до суду спільну з другим позивачем  письмову заяву, якою прохав суд не стягувати
на їх користь з відповідачів, понесені ними при зверненні до суду судові
Інтереси позивача - ОСОБА_2 у судовому засіданні
за довіреністю представлявОСОБА_1, який також наполягав на задоволенні позовних
вимог, та прохав суд визнати за ОСОБА_2 , право власності на спадкове майно, а
саме на 1/3 частини домоволодіння, розташованого за адресою:АДРЕСА_1, що
залишилось після смерті - ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_3 відповідач по справі, у судовому
засіданні зазначила, що позов позивачів визнає, та знаходить його таким , що
підлягає задоволенню, оскільки, спадщину, що залишилася після смерті -  ОСОБА_3 вона приймати не збирається та
відмовляється від своєї частки у спадщині на користь свого брата, позивача по
справі -ОСОБА_1
Представник відповідача, територіальної
громади Лозівської міської ради Харківської області, також позовні вимоги
визнала у повному обсязі, не заперечувала проти визнання за позивачами права
власності на домоволодіння, розташоване за адресою:АДРЕСА_1.
Представником третьої особи, Лозівською
державною нотаріальною конторою Харківської області, не забезпечено явку свого
представника, однак від них подано письмове повідомлення про слухання справи за
їх відсутності, так як вони не заперечують проти задоволення заяви позивачів.
Представник третьої особи, Лозівського бюро
технічної інвентаризації, проти задоволення позовних вимог не заперечував,
також вважав можливим їх задовольнити.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти і відповідні
їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть
(а.с.№ 19). Однак, за своє життя останній, ІНФОРМАЦІЯ_1. склав заповіт, за
яким, належний йому житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, заповів
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в рівних долях (а.с.№ 20).

Судом було з«ясовано, що згідно свідоцтва
про одруження серії НОМЕР_1(а.с.№ 25) відділом реєстрації актів громадянського
стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровськ 17 березня 2000
року, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 після чого остання, взяла
собі прізвище чоловіка, тобто «ОСОБА_2».

Із пояснень відповідача, встановлено, що
вона відмовилась від прийняття спадщини на користь свого брата, позивача по
справі - ОСОБА_1.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в установлений законом
строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте
нотаріус не може оформити свідоцтво про право власності на спадщину, оскільки
спадкове домоволодіння, розташоване за адресою:АДРЕСА_1, не зареєстроване у
Лозівському бюро технічної інвентаризації. Підтвердженням викладеного являється
довідка-характеристика №732 від 03 липня 2008 року, видана Лозівським бюро
технічної інвентаризації (а.с.№18), в якій зазначається, що ОСОБА_4 побудував новий
житловий будинок на підставі рішення №289 від 28 травня 1956 року.

В судовому засіданні судом було оглянуто
інвентарну справу на вищевказаний житловий будинок, з якої вбачається, що 4
лютого 1959 року був виданий акт вводу в експлуатацію індивідуального
домоволодіння.

З огляду на довідку Лозівського БТІ,
встановлено, що в Лозівське БТІОСОБА_4. з питанням про оформлення права
власності на житловий будинок не звертався (а.с.№18).

В Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна відсутня  інформація щодо наявності заборони чи арешту,
накладеного на домоволодіння, розташоване за адресою:АДРЕСА_1, що
підтверджується відповідним Витягом (а.с.№ 52).

Відповідно до Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного Кодексу України від 01.01.2004 року (зі змінами та
доповненнями), та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування», до спірних правовідносин
необхідно застосовувати положення Цивільного Кодексу Української РСР від
18.07.1963 року, зі змінами, внесеними до нього, оскільки  спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась
ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до набрання ЦК України законної сили.

Згідно ст. 534 Цивільного Кодексу
Української РСР від 18.07.1963 року, зі змінами, внесеними до нього, кожний громадянин може
залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів
звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що
входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі
або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у
заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за
законом.

Таким чином, суд, вислухавши пояснення
сторін, вивчивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що позовні вимоги є
законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони не
суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові
витрати.

З огляду на матеріали справи, судом
встановлено, що позивачами при зверненні до суду було сплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 30 грн.
00 коп. (а.с.№1), а також сплачено (судовий збір) державне мито у розмірі 412
грн. 00 коп. (а.с.№ 2). Однак, як вже вище було вказано, у судовому засіданні,
позивачами було подано заяву, в якій вони прохали суд, не стягувати з
відповідачів на їх користь, понесені ними при зверненні до суду судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 27, 30, 57, 60,
130, 174, 208, 209, 213-215, 218, 223 ЦПК України,  Прикінцевими та перехідними положеннями
Цивільного Кодексу України від 01.01.2004 року (зі змінами та доповненнями);
ст.ст. 524, 525, 534, 549 Цивільного Кодексу Української РСР від 18.07.1963
року, зі змінами, внесеними до нього,
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про спадкування», -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
територіальної громади Лозівської міської ради Харківської області, треті
особи: Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області; Лозівське
бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на домоволодіння у
порядку спадкування  - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженцем АДРЕСА_1 право власності на 2/3 частини домоволодіння, розташованого
за адресою:АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженкоюАДРЕСА_1 право власності на 1/3 частини домоволодіння, розташованого
за адресою:АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не стягувати з ОСОБА_3 та територіальної
громади Лозівської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 судові витрати, згідно письмової заяви позивачів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний
суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею
294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя:
Н.М.Жмуд