справа № 2- 5498/08 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14
листопада 2008 року                                                                            Хмельницький
міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Фурика Ю.П.,

при секретарях: Луцковій М.В.,

Токун С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання недійсним договору дарування &frac12;
частини квартири,

встановив:

ОСОБА_1. звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3. про визнання недійсним договору дарування &frac12; частини квартириАДРЕСА_1 в м.
Хмельницькому, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду
від 22 листопада 2007 року на її, позивача, користь було стягнуто з відповідача
ОСОБА_2. 26887 грн. 60 коп. боргу за договором позики. На виконання вказаного
рішення суду державним виконавцем ДВС м. Хмельницького було відкрите виконавче
провадження, проте через відсутність майна у відповідача ОСОБА_2. була винесена
постанова про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_1. Як вказує в
своїй заяві ОСОБА_1., судом при розгляді справи № 2-5750/07 за її позовом до
ОСОБА_2. про стягнення боргу була допущена помилка та не було накладено арешт
на належне під час розгляду вказаної справи ОСОБА_2. нерухоме майно, в
результаті чого він 30 серпня 2007 року відчужив через договір дарування &frac12; частину квартириАДРЕСА_1 в м.
Хмельницькому своїй матері - ОСОБА_3.

Як вважає ОСОБА_1., такі дії
ОСОБА_2. носили умисний характер та були спрямовані на уникнення
відповідальності належним йому майном за борг перед позивачем за договором
позики. Крім того, позивач зазначає, що спірний договір дарування відповідачем
був укладений без відповідного дозволу органу опіки виконкому Хмельницької
міської ради, не дивлячись на те, що у ОСОБА_2. є малолітні діти.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги з викладених в позовній заяві підстав, окрім того
вважає оспорюваний договір фіктивним.

Відповідач ОСОБА_3. та представник
відповідача ОСОБА_2.- ОСОБА_4. в суді проти позову заперечили, вважають його
безпідставним та необґрунтованим.

Заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не
підлягає.

У
відповідності до ст. 215 підставою недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами
першою- третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є
правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У
цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але
одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 234 цього ж Кодексу фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Судом
встановлено, що 30 серпня 2007 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_3. укладено договір
дарування, згідно з яким ОСОБА_2. подарував ОСОБА_3. належну йому &frac12; частину квартириАДРЕСА_1 в м.
Хмельницькому. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького
міського нотаріального округу Бережною Л.П. та зареєстрований в реєстрі за №
5642.

На думку суду, позивачем не наведено підстав,
передбачених ст.
215 ЦК України, для визнання недійсним вищевказаного договору дарування.

Також позивачем не надано доказів, не здобуто таких і
судом, які б підтвердили факт фіктивності оспорюваного нею договору дарування.

Окрім того, суд вважає, що посилання позивача ОСОБА_1. в
своєму позові на те, що при укладенні зазначеного договору дарування були
порушені інтереси малолітніх дітей відповідача ОСОБА_2., є безпідставними,
оскільки  ОСОБА_1. не є особою,
уповноваженою представляти  інтереси
малолітніх дітей, вичерпне коло осіб яких зазначено у ст. 39 ЦПК України.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1. в частині визнання
недійсним договору дарування ОСОБА_2. ОСОБА_3. належної йому &frac12; частини квартириАДРЕСА_1 в м.
Хмельницькому з підстав, викладених у її позові, задоволені бути не можуть.

На підставі ст.ст. 215, 234 ЦК
України та керуючись ст.ст. 212- 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору дарування &frac12; частини квартириАДРЕСА_1 в м. Хмельницькому відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 50 грн. 52 коп. судового збору на
користь держави.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Хмельницького міськрайонного суду
від 27 жовтня 2008 року, якою накладено арешт (дата реєстрації- 03.10.2008
року, реєстраційний номер- НОМЕР_1, контрольна сума- 2Е7821АДБ8) на належну на
праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, &frac12; частину квартириАДРЕСА_1 в м. Хмельницькому, скасувати,
виконання рішення суду в цій частині покласти на Першу Хмельницьку державну
нотаріальну контору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд
шляхом подачі в 10- денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                          Ю.П.
Фурик