Справа  2-319 2008
2008  року  Орджонікідзевський  районний
суд  м.Харкова
у  складі : судді  Матвієвської Г.В.,
Лисак П.Г.,  Оболєнській С.А.,
у  відкритому  судовому
засіданні  цивільну  справу
за  позовною заявою ОСОБА_1   до
Товариства  з  обмеженою
відповідальністю фірми
лімітед  про  поновлення
стягнення  заробітної  плати
19.10.2007  року  ОСОБА_1
звернувся  до  суду зі
вказаним  вище  позовом.
Позивач зазначив, що
04.04.2005  року  його
посаду ІНФОРМАЦІЯ_1  на  підприємство
відповідача  з  позмінним
графіком  роботи ( добу працює,
доба вихідний), згідно  наказу  №  121
від 04.04.2005  року. З 04.04.2005  року
він  працював ІНФОРМАЦІЯ_1  на
оптовому  складі  відповідача, 04.04.2005  року між ним
та  відповідачем  було
укладено  договір  про
відповідальність,   пояснює,
що  сумлінно виконував трудові  обов2язки, дисциплінарних стягнень  не
мав.   Позивач  зазначив, що 30 липня 2007  року
наказом  № 24  від  30
липня 2007  року  про
звільнення  з  займаної
КЗпП України з 30 липня 2007  року,
видали  трудову  книжку
та  здійснили  остаточний
розрахунок  по  заробітній
платі, але  без  виплати компенсації  за
надурочну роботу, за  роботу   у святкові
та  вихідні  дні  та  за
зазначеним  наказом  про
звільнення  не  згоден, вважає  його
необґрунтованим  та  незаконним.
У  судовому
засіданні  позивач   уточнив
та  доповнив  позов, зазначивши, що адміністрація
відповідача звільнила  його  з
роботи  незаконно, без  наявності « належних доказів  його
вини», без  згоди  профспілкової
організації,  просив  поновити
його  на  роботі як ІНФОРМАЦІЯ_1  у ТОВ фірми « Ловіс» лімітед  з
року, визнавши  наказ  №
2007  року  незаконним, стягнути  з
ТОВ  фірми « Ловіс» лімітед  на
його  користь  5 463
грн. 08 коп. як  середню  заробітну
вимушеного  прогулу  з
вересня  2008  року.
Відповідача  у  судове
засідання    з»явився,   позов
не  визнав  повністю, просив  суд
застосувати   до  вимог
позивача  позовну  давність, визнавши  причини
її  пропуску, зазначені  позивачем,
не  поважними,    на
підтвердження  заперечень,  пояснив, що
по-перше  позивачем  пропущено
строк  позовної  давності, бо
відповідно  до  ст. 233 КЗпП України  у
справах  про  звільнення
працівник  може  звернутись
вирішення  трудового  спору
в  місячний  строк з
дня  вручення  копії
наказу   про  звільнення
видачі трудової книжки.  Представник  відповідача
зазначає, що  дійсно,   наказом №
року  позивач був  звільнений
з  посади ІНФОРМАЦІЯ_1  у
довір'я, в той  же  день
ним  отримано  копію
зазначеного  наказу, трудову  книжку, з
остаточний  розрахунок.  І  лише  19.10.2007
року  Позивач  звернувся
до  суду із  позовом
про  поновлення  його
на  роботі, пропустивши  місячний
строк  позовної  давності,
без  поважних  причин. Представник  відповідача пояснив, що  вимоги
позивача  про  поновлення
стягнення  заробітної  плати
прогулу є  незаконними  та
необґрунтованими, бо
21.07.2007  року, за  результатами інвентаризації  на
складі,  де  працював
ІНФОРМАЦІЯ_1  позивач, було  виявлено
нестачу  матеріальних  цінностей
грн., у  письмових  поясненнях ОСОБА_1 пояснив  нестачу
тим, що брав  товар  у
«борг»  до  зарплати,
стягнення  компенсації  за
надурочну  роботу, за  роботу
вихідні  дні, за  роботу
опровергаються  табелями  обліку
робочого часу  та іншими  документами, наданими  відповідачем.
пояснення  позивача,   представника
відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідив наявні докази по
справі, суд не знаходить підстав для задоволення  позову.
Судом  встановлено, що  позивач
ОСОБА_1   наказом № 121  від
04.04.2005  року був  прийнятий
на   посаду ІНФОРМАЦІЯ_1  ТОВ
фірми « Ловіс»  лімітед  і
працював  на  складі, що
знаходиться  у  м.Харкові
по  вул.. Ньютона, 6-А.
21.07.2007  року, відповідно  до
наказу  №  19
від  21.07 2007  року
на  складі. Що  знаходиться
вул.. Ньютона, 6-А, було
проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, згідно
інвентаризаційного опису № 1  від  21.07.2007
року  під  час інвентаризації  було
виявлено  нестачу  товарно-матеріальних цінностей  на
письмових  поясненнях   та
в  своїх  поясненнях, даних  у
судовому  засіданні, ОСОБА_1    пояснив, що брав  товар
зарплати. Згідно доповідної
записки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, останній
неодноразово  бачив. Що  ОСОБА_1
складі. 30 липня 2007  року   позивача
відповідач ознайомив  з  наказом
№ 24  від  30 липня 2007
року  про  звільнення
ст.  41  п.2 КЗпП України з 30 липня 2007  року, видав
здійснив  остаточний  розрахунок
по  заробітній  платі.
ТОВ фірма « Ловіс» лімітед
профспілкової  організації,
час  його  звільнення
виог  ст.  43 КЗпП України  не
порушено. Вимоги позивача  про  стягнення
компенсації  за  надурочну
роботу, за  роботу  у
святкові  та  вихідні
нічний  час   безпідставні,  не
підтверджені  жодним  допустимим
та  відносним  доказом
по  справі.
вимагає від  позивача  надання
суду доказів того, що   ним    пропущено
строк  позовної  давності
з  поважних  причин, звільнення  проведено
з  порушенням  вимог
діючого  законодавства  про
Зазначених  обставин
позивач не  довів, чим не
виконав  вимог  ст. 10 ЦПК України, відповідно до  якої
кожна  сторона повинна  довести ті
обставини, на  які  вона
посилається як на  підставу  своїх
вимог чи заперечень.
На  підставі викладеного, керуючись ст. ст.
10,11, 209, 212, 214-215 ЦПК
України,  ст. ст.  267 ЦК України,  41,
43,  233 КЗпП України суд -
задоволенні  позовних  вимог
ОСОБА_1   до  Товариства
з  обмеженою  відповідальністю фірми
лімітед  про  поновлення
стягнення  заробітної  плати
Рішення  може
бути  оскаржене  в
апеляційному  порядку  до
Апеляційного  суду   Харківської області через  суд
першої  інстанції шляхом  подачі
в 10-денний  строк  з
дня  проголошення рішення  заяви
про апеляційне оскарження  і  поданням
після  цього  протягом 20
днів апеляційної  скарги, з
подачею її копії  до  апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя