Справа № 2-2266 /2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 листопада 2008 року  Орджонікідзевський
районний  суд м.Харкова в складі:
головуючого - судді Бабенко Ю.П., при секретарі - Курінному Д.О., за участю
сторін і їх представників ОСОБА_1.,ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_4 про відшкодування
шкоди, завданої ушкодженням здоров'я,   -

УСТАНОВИВ :

Позивач та
його представник просять суд стягнути з відповідача на користь позивача
матеріальну шкоду в сумі 5400 грн. та моральну шкоду в сумі 20000 грн., витрати
на адвоката в сумі 1000 грн. посилаючись на те, що ОСОБА_4. 21.11.2004 року
приблизно в 9 годин побив ОСОБА_3., спричинивши йому тілесні ушкодження, в
зв'язку з чим позивач і поніс витрати на лікування, придбання продуктів
харчування, витрати на таксі, та інші витрати.
Спричинення моральної шкоди позивач пов'язує з моральними і фізичними стражданнями
внаслідок його побиття.

Відповідач
ОСОБА_4. та його представник  проти
позову заперечують посилаючись на недоведеність вини ОСОБА_4.  в спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_3., на
недоказаність позову, на пропуск строків позовної давності.

Судом
встановлено, що  21 листопада 2004 року в
9 годин ранку біля будинку  № 11 по
пров.Пономаренківському в м.Харкові ОСОБА_4. безпричинно побив ОСОБА_3., наніс
йому декілька ударів  кулаком по голові,
чим спричинив йому закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку,
закритий перелом кісток носу зі значним зміщенням, тобто легкі тілесні
ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.  Викладені обставини підтверджуються
поясненнями ОСОБА_3., матеріалами кримінальної справи № 1-27/2008. За скаргою
приватного звинувачення  стосовно
ОСОБА_4. було порушено кримінальну справу за ст.125 ч.2 КК України. Справа
розглядалась судом  і після перевірки
доказів 14.04.2008 року було закрито провадження у справі у зв'язку з
закінченням строку давності притягнення особи
до кримінальної відповідальності. ОСОБА_3. дає послідовні показання
стосовно того, що саме ОСОБА_4. і саме за вказаних вище обставин навмисно
спричинив йому тілесні ушкодження.
ОСОБА_4. вказані обставини не визнає, але не заперечує наявність
конфлікту в той день і час, в тому місці, як на це вказав ОСОБА_3. ОСОБА_4.
пояснив, що він лише один раз штовхнув ОСОБА_3.
рукою в голову, від чого ОСОБА_3. впав біля гаражу. Факт спричинення ОСОБА_3.
тілесних ушкоджень підтверджується висновками судово-медичних експертиз, які
знаходяться в матеріалах  кримінальної
справи № 1-27/2008. Свідків спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3. не було.
Після вказаних подій ОСОБА_3. неодноразово звертався до лікарень за допомогою з
приводу отриманих тілесних ушкоджень. Вказані обставини і докази в сукупності
свідчать про те, що саме ОСОБА_4. при вказаних вище обставинах спричинив
ОСОБА_3. тілесні ушкодження. ОСОБА_4. не оскаржив постанову про закриття
кримінальної справи, не просив суд його виправдати по  пред'явленому звинуваченню, а своїми
поясненнями фактично визнав свою вину в скоєному.

Внаслідок
вказаних вище протиправних дій ОСОБА_4., що виразились в навмисному спричиненні
ОСОБА_3. тілесних ушкоджень,  останній
був вимушений лікуватися в медичних установах з 21.11.2004 року по 1.12.2004
року, з 2.12.2004 року по 10.12.2004 року, з 14.02.2005 року по 26.02.2005 року
( а.с.5-7 кримінальної справи № 1-27/2008). Діагнози, вказані в історіях
хвороби ОСОБА_3., співпадають з тими тілесними ушкодженнями, які спричинив йому
ОСОБА_4.  Під час вказаного лікування
позивач ОСОБА_3. поніс витрати на ліки в сумі 387 грн.96 коп. Ці витрати
відповідно до ст.ст.1166, 1177, 1195, 1206 ЦК України суд стягує з відповідача
ОСОБА_4. на користь ОСОБА_3.   Викладені
витрати підтверджуються відповідними довідками ( а.с.10-19 кримінальної справи
№ 1-27/2008). Посилання позивача на інші більші витрати на ліки суд не приймає
до уваги, бо вони не підтверджені письмовими доказами. ОСОБА_3.  пояснив, що має квитанції лише на суму 398
грн., а інші витрати він не може документально підтвердити. Витрати на
благодійництво суд не стягує, бо вони не є обов'язковими. Суд також відмовляє в
стягненні витрат на додаткове харчування та інші платні процедури в лікарні, бо
ці витрати не підтверджені достовірними доказами, як і необхідність понесення
таких витрат. Витрати на транспортні перевезення (таксі) не підтверджені
достовірними доказами, не обґрунтовані їх обов'язковістю, а тому суд також ці
витрати не стягує з відповідача. Всього на користь позивача суд стягує
матеріальну шкоду в сумі 387 грн.96 коп.

Згідно ч.2 ст.
23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я,
душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів або у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Судом
встановлено, що під час вказаних вище протиправних дій ОСОБА_4. і після
них  ОСОБА_3. отримав фізичні і моральні
страждання. Фізичні страждання виразились в тому, що ОСОБА_3.  відчував фізичні страждання під час отримання
тілесних ушкоджень і продовжував їх відчувати під час  тривалого лікування. Моральні страждання
виразились в тому, що ОСОБА_3., як людина похилого віку, морально переживав і
страждав з приводу його побиття і отримання тілесних ушкоджень, був вимушений
тривалий час звертатися до відповідних органів за захистом своїх прав. Вказані
протиправні дії ОСОБА_4.  внесли зміни в
життя ОСОБА_3., бо останній був вимушений тривалий час лікуватись, з'являтися в
міліцію, в суд, доказувати правдивість своїх показань.

Таким чином, суд вважає встановленим
факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_3. протиправними діями ОСОБА_4.

В зв'язку з цим вимоги ОСОБА_3. про стягнення з ОСОБА_4. моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню. З ОСОБА_4. на користь ОСОБА_3. суд стягує
моральну шкоду в розмірі  3 000 грн.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд враховує
характер протиправних дій ОСОБА_4., їх суспільну небезпечність, матеріальне
положення сторін. З урахуванням принципу розумності і справедливості, суд і
визначає моральну шкоду, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_3.  у вигляді
3000 грн.

Відповідно до ст.ст.79, 84, 88 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_4. на
користь ОСОБА_3. витрати останнього на правову допомогу по справі в сумі 1000
грн. Вказані витрати підтверджені двома квитанціями (одна в матеріалах
кримінальної справи на а.с.104, друга в даній цивільній справі). Позовна заява
ОСОБА_3. розглядалась у кримінальній справі і у зв'язку з закриттям справи бала
залишена без розгляду.

Всього на
користь ОСОБА_3. суд стягує з ОСОБА_4. 4387 грн. 96 коп., а в дохід держави -
державне мито  в сумі 51 грн., та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Посилання
відповідача на те, що минули строки позовної давності, суд не приймає до уваги,
бо відповідно до ст.268 ЦК України  позовна
давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням
здоров'я. Крім того, позовна заява в кримінальній справі була подана менш ніж
через рік після вказаних подій.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 79, 84,
88, 215  ЦПК України, ст.ст.23, 1166, 1177,
1195, 1206
Цивільного Кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3. задовольнити
частково.

Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3- 4387 грн. 96 коп., а в дохід держави -
державне мито  в сумі 51 грн., та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Заява про апеляційне оскарження  рішення суду може бути подана в апеляційний
суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана в тому ж порядку протягом 20 днів  після подання заяви про апеляційне
оскарження.

СУДДЯ: