РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
листопада 2008  р. Ленінський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді                            Шрамко Л.Л.,

при
секретарі
Шевченко О.О.,

з участю представника
відповідача  АТЗТ «Гея»-        Мазоренко В.Д.,

представника відповідача -  Харківської міської ради  і 3-ї особи - Департаменту   містобудування, архітектури та земельних
відносин Харківської міської ради - Настусенко
Д.Д.,

розглянувши в відкритому  судовому засіданні в м. Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Акціонерного товариства закритого типу «Гея», Харківської міської ради
про зобов'язання виконати рішення Харківської міської ради №224/03, п.16 від 19
листопада 2003 р.; №68/04,  п.225,  від 28.04.2004 р.; відшкодування майнової
шкоди у натурі шляхом зобов'язання АТЗТ «Гея» побудувати новий погріб,
стягнення 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також визнання права
власності на земельну ділянку за давністю користування

3-ї особи - Харківське міське
управління земельних ресурсів,
Департамент   містобудування,
архітектури та земельних відносин Харківської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

АТЗТ ­«Гея»  звернулося до суду з позовом про зобов'язання
ОСОБА_1 знести за його рахунок самовільно збудований гараж по вул. Полтавський
шлях у м. Харкові, розташований за земельній ділянці, наданої АТЗТ «Гея» в
оренду.

ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до АТЗТ «Гея», якій неодноразово
уточнював та доповнював.

АТЗТ «Гея» відмовилося від свого
позову у зв'язку з  позасудовим
урегулюванням даного спору з ОСОБА_1 , ухвалою суду від 25 листопада 2008 р.
провадження у справі за позовом АТЗТ «Гея» до ОСОБА_1 про зобов'язання знести
гараж закрито, після чого зустрічний позов ОСОБА_1 ( надалі - позивач)
розглядається  судом у даній справі  як основний.

В остаточній редакції позовних вимог
позивач просить зобов'язати АТЗТ «Гея»
виконати рішення Харківської міської ради від 19 листопада 2003 р.
№224/03, п.16;  від 28.04.2004 р. №68/04
п.225,  у відшкодування майнової шкоди у
натурі зобов'язати АТЗТ «Гея» побудувати йому новий погріб по вул. Полтавський
шлях, 186 у м. Харкові, стягнути з АТЗТ «Гея»10 000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, а також визнати права власності на земельну ділянку по вул.
Полтавський шлях, 188/6 у м.Харкові  пл.
0,01 га за набувальній давністю.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що зазначеними рішеннями Харківської міської ради АТЗТ «Гея»
зобов'язано вирішити питання з користувачами земельної ділянки і власниками
будівель по вул. Полтавський шлях, що знаходяться в межах майданчику для
проектування та будівництва об'єкту на наданій АТЗТ «Гея» земельній ділянці,
однак з ним, як власником погребу і користувачем земельної ділянки, питання
компенсації  за погреб, розташований на
цій земельній ділянці,  не вирішено,
новий погреб для нього не будується. АТЗТ «Гея» тільки придбало йому інший
гараж замість знесеного.

Він вважає, що йому заподіяна
матеріальна шкода АТЗТ «Гея», яке позбавило його можливості користуватися
належним йому погребом. Просить зобов'язати АТЗТ «Гея» побудувати на  земельній ділянці по вул. Полтавський шлях,
186 у м. Харкові йому погреб розміром 3х2,2х3м.

Також позивач послався на те, що
збудував погреб у 1984р. Адміністрація підприємства «Харківбудматеріали» надала
дозвіл на будівництво цього погребу на території, підвідомчій 15-му цегельному
заводу, його нині померлій  тещі -
ОСОБА_2, яка працювала  на цьому заводі.
Він вважає, що на підставі ст.119 ЗК України
придбав право власності за набувальній давністю на земельну ділянку
площею 0,01 га, оскільки  тривалий час, з
1984 р., добросовісно, відкрито і безперервно користувався нею, сплачував
податок на землю.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди обґрунтовує тим, що
АТЗТ «Гея» не виплатило йому грошової компенсації за погреб, не побудувало йому
новий погреб, хоч іншим мешканцям будуються нові погреба взамін тих, що будуть
знесені. Він звертався з великою кількістю скарг у зв'язку з невиплатою йому
компенсації за знесення належних йому споруд. Без рішення суду відповідачем
робилися спроби знести погреб, що призвело до його пошкодження, і він не міг
тривалий час користуватися погребом. Земельна ділянка огороджена парканом,
під'їзді шляхи до погребу заблоковано, він не має можливості зберігати там
овочі і консервацію, що призводить до порчі продуктів, а держава не забезпечила
його достатньою пенсією. Внаслідок постійних стресів, спровокованих незаконними
діями АТЗТ «Гея», він лікував серцево-судинну систему. Крім того, АТЗТ «Гея»
незаконно стежило за станом його здоров'я, зроблено запит стосовно можливості
його участі у судових засіданнях, чим порушено його право на таємницю про стан
здоров'я, і йому заподіяна моральна шкода.

Представник відповідача - АТЗТ «Гея» - у судовому засіданні позов не
визнав, послався на те, що  позивачу
виплачена вартість будівельних матеріалів, оскільки його гараж є самочинним
будівництвом, позивачем був куплений новий гараж замість знесеного гаражу, який
ним було побудовано самочинно, однак він висуває нові вимоги. Всі вимоги
позивача є необґрунтованими. Він не є належним користувачем земельної ділянки і
законним власником будівель, на що посилається, земельна ділянка ніколи не була
відведена йому у  встановленому законом
порядку. Ніяких прав позивача порушено не було, матеріальної чи моральної шкоди
заподіяно не було. Земельна ділянка надана АТЗТ «Гея» рішенням Харківської
міської ради в оренду, а в даний час знаходиться у власності АТЗТ «Гея», яке не
має ніяких зобов'язань перед позивачем.

Представник відповідача  -
Харківської міської ради і 3-ї особи - Департаменту   містобудування, архітектури та земельних
відносин Харківської міської ради - позов не визнав, послався на те, що позовні
вимоги є необґрунтованими, земельна ділянка була передана у оренду, а
пізніш  - у власність АТЗТ «Гея». Вимоги
про надання компенсації за самочинне будівництво не обґрунтовані законом.

Представник 3-ї особи - Харківського міського управління земельних
ресурсів-  у судове засідання не
з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.
169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у  його відсутності.

Суд, вислухавши позивача, представників відповідача і Департаменту   містобудування, архітектури та земельних
відносин Харківської міської ради, встановив наступні факти і відповідні
правовідносини.

Рішенням Харківської міської ради від 8 липня 2004 р. №117/04 АТЗТ «Гея» на
підставі розробленого та належним чином погодженого проекту відведення
земельної ділянки надано в оренду земельну ділянку по вул. Полтавський шлях -
ріг вул. Єлізарова  загальною площею 17,
2553 га.

Рішенням Харківської міської ради
від 28.04.2004 р. №68/04, додаток №2, п. 225- внесено зміни до рішення  сесії Харківської міської ради від 19.11.2003
р. «Про надання згоди на розробку проектів відведення земельних ділянок
юридичним та фізичним особам для будівництва (реконструкції) та експлуатації
об'єктів», п.16 додатку до вказаного рішення викладено в наступній редакції:
«АТЗТ «Гея»- площею орієнтовано 18, 6775 га для почергового будівництва та
експлуатації житла, торговельно-культурного центру, автовокзалу та паркінгу по
вул. Полтавський шлях- ріг вул. Єлізарова. Попередити АТЗТ «Гея», що земельна
ділянка за вказаною адресою буде надано окремим рішенням сесії міськради, тільки
після вирішення питання у встановленому законодавством порядку, всіх питань з
власниками та користувачами земельних ділянок, будівель та споруд, що
знаходяться в межах майданчика для проектування та будівництва об'єкту».

Харківським міським управлінням земельних ресурсів виконано встановлення
меж земельної ділянки на місцевості, що вбачається з акту встановлення меж
земельної ділянки на місцевості землекористувачу АТЗТ „Гея” за адресою: вул.
Полтавський шлях - ріг вул. Єлізарова, реєстраційний  номер  697/034 від 28.09. 2004 р.

11 листопада 2004 р. між АТЗТ „Гея”
та Харківською міською радою  укладено
договір оренди землі, згідно з акту прийому-передачі від 11 листопада 2004 р.
цю земельну ділянку площею 17, 2553 га передано АТЗТ «Гея» для почергового
будівництва та експлуатації житла, торговельно-культурного центру, автовокзалу
та паркінгу.

Цей договір оренди
зареєстрований  у Харківській
регіональній філії Державного підприємства „Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах 11 листопада
2004 р. за № 7273/04.

АТЗТ «Гея» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_1 про знесення самочинного
будівництва - гаражу, розташованого на переданої в оренду АТЗТ «Гея» земельній
ділянці.

Позивач звертався до Дзержинського районного суду м. Харкова з
адміністративним позовом   до Харківської
міської ради про скасування рішень Харківської міської ради  №117/4 від 8.07.2004 р. про передачу в оренду
АТЗТ «Гея» земельної ділянки, визнання недійсним укладеного договору оренди №
7273/04 від 11.11.2004 р., скасування рішення Харківської міської ради від
28.09.2005 р. №170/05 про надання земельної ділянки, скасування рішення
Харківської міської ради №247/05 від 23.2005 р. про надання в оренду земельної
ділянки АТЗТ «Гея», скасування державного акту на оренду земельної ділянки,
виданого АТЗТ «Гея», також просив зобов'язати Харківську міську ради прийняти в
експлуатацію гараж, яким він володіє, та видати свідоцтво про право власності,
зобов'язати Харківську міську раду визнати за ним право власності на земельну
ділянку л. 0,02 га по вул. Полтавський шлях, 188/6 у м. Харкові по праву
набувальної давності та інш.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від  6 травня 2008 р., залишеним без змін ухвалою
колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 липня
2008 р., провадження по даній адміністративній справі закрито на підставі п.1
ч.1 ст. 157 КАС України, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

За договором купівлі-продажу будівельних матеріалів АТЗТ «Гея» придбало у
позивача будівельні матеріали від 22.07.08 р. і за договором договору
купівлі-продажу від 22.07.2008 р. продало йому гараж по вул. Єлізарова, 7  м. Харкові, що і стало підставою для відмови
АТЗТ «Гея» від позову про знесення гаражу, провадження у справі за позовом АТЗТ
«Гея» закрито ухвалою суду від 25 листопада 2008 р..

Відповідно до рішення сесії Харківської міської ради № 145/075 від
4.07.2007  р. був укладений договір
купівлі-продажу земельної ділянки від 12 липня 2007 р. № 4/07, і земельна
ділянка пл. 20, 4797 га за адресою: м. Харків, Полтавський шлях, 186 продана
АТЗТ «Гея».

АТЗТ «Гея» виданий державний акт на право власності на зазначену земельну
ділянку №03 від 13.08. 2007 р.

Суд, оцінивши надані сторонами
докази у їх сукупності,  приходить до
висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають у
повному обсязі на підставі наступного.

Згідно зі ст. 116 ЗК України (в ред.
2001 р.) громадяни та юридичні особи набувають права  власності
та права  користування  земельними
ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням  органів
виконавчої  влади  або органів
місцевого   самоврядування   в
межах  їх  повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу
України (в ред. 2001 р.) розпорядження землями комунальної власності належить
до повноважень міської ради.

Відповідно  до ст. 125 ЗК України (в ред. 2001 р.)
право  користування земельною ділянкою
виникає після одержання користувачем документа, що  посвідчує
право  користування  земельною
ділянкою  та   його державної реєстрації.

Згідно зі ст. 22 ЗК України (в ред. 1990 р.) право власності  на
землю  або  право
користування  наданою
земельною  ділянкою  виникає
після  встановлення  землевпорядними організаціями меж земельної
ділянки в  натурі  (на
місцевості)  і одержання
документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки
до встановлення  меж  цієї
ділянки  в  натурі
(на місцевості) і одержання документа, що  посвідчує
право  власності  або право користування землею, забороняється.

Згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р., якій діяв на
час будівництва відповідачем гаражу і погребу, земельні ділянки для будь-яких
потреб у межах міста надаються у користування міською радою.

Відповідно до ст.  23  ЗК України (в ред. 1990 р.) право
власності  або  право
постійного  користування  землею посвідчується державними  актами,
які  видаються  і
реєструються сільськими,  селищними,  міськими,
районними   Радами.

Позивачем не надано доказів надання йому земельної ділянки у встановленому
законом порядку, також не надано ніяких правовстановлюючих документів на гараж
і погреб.. Немає документів про проектування цих будівель, вони в міскБТІ не
зареєстровані, в експлуатацію не введені. Документи землевідводу   на
ім'я   відповідача   та
дозвіл  на будівництво будівель
відсутні.

Доводи позивача про сплату ним
земельного податку нічим не підтверджені. Квитанції про сплату ним комунальних
послуг, в тому числі експлуатаційного збору за гараж, не свідчать про
законність відведення земельної ділянки та законність будівництва, оскільки
позивач справді користувався гаражем, тому
сплачував житлової експлуатаційної організації пов'язані з цим
експлуатаційні витрати.

Згідно зі ст. 152 ЗК України (в ред.
2001 р.)  землекористувач  може вимагати усунення будь-яких порушень
його прав  на  землю,
навіть якщо  ці  порушення
не  пов'язані  з позбавленням права володіння земельною
ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 376 ЦК України (в ред. 2004 р.) будівля, споруда
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної
ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це
порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила
самочинне будівництво, або за її рахунок.

Оскільки позивач не є належним
законним користувачем чи власником земельної ділянки, а гараж і погреб
збудовані самовільно, його посилання на те, що АТЗТ «Гея» зобов'язаний з ним
вирішити питання компенсації на його умовах,
не обґрунтовані вимогами закону.

Посилання позивача на те, що згідно з рішенням Харківської міської ради
йому слід компенсувати вартість погребу чи побудувати новий, також є
необґрунтованим. Позивач не є ані належним користувачем земельної ділянки,
ані  власником будівлі, зареєстрованої у
встановленому порядку, його тлумачення змісту рішення Харківської міської ради
безпідставне

Заявляючи позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку
пл. 0,01 га за набувальній давністю, позивач виходить з того, що  набувальна
давність   за   земельним законодавством є беззастережним
юридичним  фактом,  який
зумовлює виникнення відповідного права на ділянку.

Проте
такі вимоги позивача є необґрунтованими на підставі наступного.

Позивач
посилається на те, що з 1984 р. користувався
земельною  ділянкою  по
вул.. Полтавський шлях, 186, де розташований його погреб,  відповідні
документи   про   право користування на неї  не оформлював.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач звернувся 16 травня 2005 р. до Харківської міської ради із  заявою
про передачу вказаної земельної ділянки в користування за  набувальною давністю.

Позивачу запропоновано надати відповідні
документи для розгляду його клопотання.

Будь-які інші документи, що
свідчили  б про звернення позивача  до
органу  державної  влади
або  органу місцевого
самоврядування  з клопотанням  про
надання йому  спірної земельної
ділянки саме за давністю користування, відсутні.

Відповідно до ст. ст. 116,  118
Земельного  кодексу  України (в ред.2001 р.), положень Закону
України "Про  місцеве  самоврядування  в
Україні"  Харківська міська
рада  своїм рішенням  від 8 липня 2004 р. №117/04 АТЗТ  передала земельну ділянку АТЗТ «Гея» в
оренду, 11 листопада 2004 р. між АТЗТ „Гея” та Харківською міською радою  укладено договір оренди, а 12 липня 2007
р.  укладено договір купівлі-продажу АТЗТ
«Гея» згідно рішення Харківської міської ради
зазначеної земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК  України
(у  редакції,  чинній
при прийнятті рішення  щодо  передачі
земельної  ділянки в оренду АТЗТ
«Гея» ) громадяни та юридичні особи набувають
права  власності  та
права користування
земельними  ділянками  із
земель   державної   або комунальної власності за рішенням  органів
виконавчої  влади  або органів
місцевого  самоврядування   в
межах   їх   повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею  119  ЗК
України (2001 р.) встановлено,
що  громадяни,   які відкрито і безперервно користуються
земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили
про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу
державної влади  або  органу
місцевого  самоврядування  з
клопотанням  про передачу її
у  власність  або
надання  у  користування.
Передача земельної ділянки у
власність  або  у
користування  громадян  на підставі
набувальної   давності    здійснюється    в
порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, зі змісту вказаної статті вбачається, що сама по собі  наявність
строку  набувальної  давності
не  є  єдиною
та безпосередньою підставою для виникнення у  особи
права  власності або права
користування земельною ділянкою. Вона є лише умовою  для застосування інших  способів
встановлення  цих  прав.

Набувальна давність користування
земельною ділянкою згідно з вказаною статтею є лише підставою для  звернення
до  органу  державної
влади  або органу місцевого  самоврядування  з
відповідним  клопотанням  щодо оформлення правовстановлюючих документів
на земельну  ділянку.

При цьому земельна ділянка, яка
вже була передана у  власність  одній особі на  підставі
рішення  відповідного  органу,
не  може  бути передана у власність іншій особі лише в
силу права, яке виникло  у неї у зв'язку
з набувальною давністю.

Задоволення вищевказаного
клопотання і оформлення відповідних документів
про  право  власності
або  користування  на
підставі набувальної
давності  здійснюється   в
порядку,   встановленому
зазначеним  Кодексом.  При
отриманні    відмови   в
задоволенні зазначеного клопотання або залишення його без розгляду, особа  має право оскаржити такі дії органу  виконавчого
влади  чи  місцевого самоврядування  до суду в установленому  законодавством порядку.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання рішенням
суду  права власності за набувальній
давністю на земельну ділянку є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст.
1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної
особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди
завдано не з її вини.

.Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі,
зокрема,  неправомірними  діями, відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в
межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Вимоги позивача побудувати йому новий погреб є необґрунтованими, доказів
заподіяння йому матеріальної шкоди не надано.

Позивачем не надано суду також
ніяких доказів неправомірних дій відповідача, порушення його прав  і заподіяння йому моральної шкоди.

Не надано також позивачем суду ніяких
доказів на підтвердження його доводів про те, що відповідач порушив його
право на таємницю про стан здоров'я і
направленням запиту стосовно можливості його прийняти участь у судовому
засіданні йому заподіяна моральна шкода.

Враховуючи вищевикладене,  суд
приходить  до висновку про відмову
у позові у повному обсязі.

На підставі
зазначеного, керуючись  ст. ст.  12,
119, 123 - 125, 152 ЗК України ( в ред. 2001р.) , ст.ст. 15, 16, 22, 23,
1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60,
209, 212- 215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до АТЗТ «Гея»,
Харківської міської ради  про зобов'язання
виконати рішення Харківської міської ради від 19 листопада 2003 р. №224/03,
п.16; від 28.04.2004 р. №68/04, п.225,
відшкодування майнової шкоди у натурі шляхом зобов'язання АТЗТ «Гея»
побудувати новий погріб на земельній ділянці по вул. Полтавський шлях, 186 у м.
Харкові, розміром 3х2,2х3м;  стягнення 10
000 грн.  у відшкодування моральної
шкоди, а також визнання права власності на земельну ділянку по вул. Полтавський
шлях, 188/6 у м.Харкові  за давністю
користування (набувальній давністю) і у розмірі 0,01 га- відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення суду  може
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя
Л.Л. Шрамко