Справа за №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня
2008 року                               Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого-судді Савицької Н.В.

при секретарі:
Клейменовій О.Ю.

з участю:
позивачки - ОСОБА_1

представника
відповідача - ОСОБА_2.

третіх осіб  які
не  заявляють  самостійних
вимог щодо  предмету спору на
стороні

відповідача -
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.

представника
третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на

стороні
відповідача ОСОБА_3. - ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/4 частину
земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/4
частину земельної ділянки.

Свої
вимоги обґрунтовує тим,  що з
відповідачем проживала однією сім"єю з 1993 року та перебувала у фактичних
шлюбних відносинах.

За час
спільного проживання сторони придбали за спільні кошти земельну ділянку площею
0, 06 га,  яка знаходиться на території
Лищенської сільської ради в с
Лише.

Позивачка
просить суд,  визнати за нею право
власності на 1/4 частину земельної ділянки,
яка знаходиться на території Лищенської сільської ради в с.
Лище та належить ОСОБА_5.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. підтримала позовну заяву з підстав в ній
зазначених. Просила суд,  позов
задовольнити.

Ухвалою
суду від 14.11.2007 р. до участі у справу в якості третіх осіб які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача залучені-ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.

Представник
відповідача ОСОБА_2.,  треті особи які не
заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача -
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,  представник третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3. -
ОСОБА_4. в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову,  суду пояснили,  що сторони однією сім"єю ніколи не
проживали,  не вели спільного
господарства,  не мали спільного житла.
Оскільки,  відповідач до 12.05.2006 р.
проживав постійно в АДРЕСА_1. На даний час

2

ОСОБА_5.
перебуває на стаціонарному лікуванні
у  Волинській  обласній
лікарні "Хоспіс". Просили суд,
відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Враховуючи
загальні засади цивільного судочинства,
а саме справедливості,
добросовісності та розумності,
заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі,  покази свідків,  дослідивши та оцінивши представлені по справі
докази в їх сукупності,  суд прийшов до
висновку,  що позов безпідставний та до
задоволення не підлягає.

Відповідно
до  ст.
22 КпШС ( в редакції 1969 р.) майно,
нажите подружжям за час шлюбу,  є
його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права
володіння,  користування і розпорядження
цим майном.  Подружжя користується
рівними правами на майно і в тому разі,
якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства,  доглядом за дітьми або з інших поважних
причин не мав самостійного заробітку.

В  ст.  60 СК України передбачено,  що майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності
незалежно від того,  що один з них не мав
з поважної причини ( навчання,  ведення
домашнього господарства,  догляд за
дітьми,  хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Вважається,  що кожна річ,
набута за час шлюбу,  крім речей
індивідуального користування,  є
об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В
судовому засіданні встановлено,  що
сторони не перебували в зареєстрованому шлюбу.

Як
вбачається з нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 31.08.2001
р. відповідачОСОБА_5. купив земельну ділянку площею 0, 06 га.,  яка знаходиться на території Лищенської
сільської ради Луцького району Волинської області,  (а.с.
)

Судом
встановлено,  щоОСОБА_5. постійно
проживав в АДРЕСА_1. що підтверджується медичною карткою хворого та що не
заперечила ОСОБА_1. в судовому засіданні. З 05.03.2007 р. відповідач
знаходиться на стаціонарному лікуванні у Волинській обласній лікарні
"Хоспіс". Витрати на лікування останнього несуть його дочки
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,  а не позивачка.(а.с. )

В
судовому засіданні ОСОБА_1. всупереч
ст.  60 ЦПК України не довела та
не підтвердила належними та допустимими доказами ті обставини,  що спірну земельну ділянку сторони придбали
за час спільного проживання однією сім"єю та за рахунок спільних
коштів,  а тому в задоволенні позову слід
відмовити за безпідставністю.

Покази
свідків ОСОБА_6.,  ОСОБА_7. ,  ОСОБА_8.,  ОСОБА_9,
ОСОБА_10.,  не спростовують
висновки суду оскільки,  являються для
суду непереконливими. Дані свідки не повідомили суду про те,  що спірна земельна ділянка придбана саме за
час спільного проживання та за рахунок спільних коштів сторін.

На підставі
наведеного,  керуючись  ст.
ст.    10, 11, 57, 58, 59, 60, 88,
208, 209, 210, 212, 213, 214,  ЦПК
України,   ст. 60, 61, 63, 68-71 СК
України,   ст.  22 КпШС (в редакції 1969 р.),  суд,  -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/4 частину земельної
ділянки - відмовити..

На
рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про оскарження рішення суду.

Суддя
Луцького міськрайонного суду              Савицька Н.В.