Справа №2-303/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20 жовтня 2008 року                   Садгірський районний суд
м. Чернівці

у складі:                  головуючого  судді                    Плавана В.О.

при
секретарі
Вержак І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за  позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
вселення в будинок, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
вселення в будинковолодіння.

В позові посилається на те, що згідно рішення Садгірського районного суду
м. Чернівці від 11.03.1996 року, було розділено між сторонами спадкове майно, а
саме будинковолодіння АДРЕСА_1 та визнано за нею право власності на 47/100
частин та відповідачем ОСОБА_2 право власності на 10/100 частин, а також
визнано право власності на 43/100 частин спірного будинковолодіння за ОСОБА_3.

В позові вказує на те, що на виділеній їй частині спірного будинковолодіння
проживає відповідач, який незаконно користується її власністю та перешкоджає їй
вселитися в житло, яке належить їй на праві власності. Вказує на те, що
05.03.2007 року Садгірським районним судом             м. Чернівці по справі №2-12/1996
р. було видано виконавчий лист на виконання рішення суду. Вищевказаний
виконавчий лист було направлено на виконання державній виконавчій службі, після
чого їй повернули виконавчий лист без виконання та без обґрунтованої письмової
відповіді. Нею прийняті всі міри щодо врегулювання даного спору та витребування
майна з чужого незаконного володіння та захисту її права власності. Відповідач
категорично відмовляється звільнити належну їй власність та допустити її до
користування відповідною частиною
будинковолодіння.

Просить вселити її в належну їй частину будинковолодіння АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та дала аналогічні вимогам пояснення. Просить вселити її в
належну їй частину будинковолодіння АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в
тій частині, що дійсно згідно рішення
Садгірського районного суду
м. Чернівці від 11.03.1996 року, спірне будинковолодіння було розділено
між сторонами як спадкове майно та визнано за позивачкою право власності на
47/100 частин, за ним визнано право власності на 10/100 частин, а також визнано
право власності на 43/100 частин спірного будинковолодіння за ОСОБА_3.

Вказує в поясненнях на те, що вселення позивачки в спірне будинковолодіння
є неможливим, оскільки в спірному будинку немає можливості проживання двох
сімей, однак не заперечує проти вселення позивачки в спірне будинковолодіння,
крім того вказує, що він не перешкоджає користуватися позивачці спірним
будинковолодінням.

Заслухавши  пояснення сторін, свідка,
дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному об'ємі.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право на спадщину за законом від
15.09.1992 року, спадкоємцями майна ОСОБА_4, стали  ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, спадкове майно
складалось з будинку та належних до нього господарських та побутових споруд
АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що за позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_6, згідно рішенням
Садгірського районного суду м. Чернівці від 11.03.1996 року, було визнано право
власності на 47100 будинковолодіння,АДРЕСА_1 і виділено в натурі, згідно з їх
часткою 39100 у спадковому майні житлову кімнату, площею 22,20 кв.м., коридор,
площею 4,70 кв.м., підвал, площею 4,7 кв.м., сарай, площею 16,00 кв.м., 23
огорожі та 12 криниці.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 чиняться
перешкоди позивачці у володінні, користуванні та розпорядженні її майном, а
саме перешкоджає вселитись та проживати у належному їй на праві приватної
власності житловому приміщенні кімнаті, площею 22,20 кв.м. та коридором, площею
8,70 кв.м., в будинковолодінні АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав покази аналогічні з показами
ОСОБА_2

Ці обставини знайшли  підтверджені
дослідженими доказами.

Згідно ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.ст. 319,321,334 ЦК України власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання  та
місцезнаходження майна. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений в його володінні.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що згідно рішення Садгірського
районного суду м.Чернівці від 11.03.1996 року визначені частки сторін в
будинковолодінні АДРЕСА_1, за позивачем та відповідачем визнано право власності
та виділено їм в натурі згідно з їх часткою 39100 у спадковому майні, а
саме:  житлову кімнату, площею 22,20
кв.м., коридор, площею 4,70 кв.м., підвал, площею 4,7 кв.м., сарай, площею 16,00
кв.м., 23 огорожі та 12 криниці. Частки сторін у вказаному майні є рівними.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до 383 ЦК України передбачено право власника житлового будинку,
квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ст.ст. 386,387,391 ЦК України власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, витребовувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм
майном.

Враховуючи наведене слід усунути перешкоди у користуванні співвласника
ОСОБА_1 її власністю та  зобов'язати
відповідача  не чинити перешкод у
володінні, користуванні та розпорядженні спірним будинковолодінням, яке
належить сторонам на праві приватної спільної часткової власності АДРЕСА_1,
шляхом допуску до частини будинковолодіння з передачею ключів від даної частини
будинку.

Вселити ОСОБА_1 в будинковолодіння
АДРЕСА_1, а саме: житлову кімнату, площею 22,20 кв.м., коридор, площею
4,70 кв.м..

Керуючись ст.ст.41 Конституції України, ст.ст. 317 ч.1, 319, 321, 334, 358
ч.ч.1,2, 383, 386,387, 391,ЦК України, ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд -

В  И
Р  І  Ш
И  В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити. Усунути перешкоди в користуванні власністю
ОСОБА_1 будинковолодіння АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 в будинковолодіння АДРЕСА_1 в її частку, яка складає 39/100
частин спадкового майна, а саме в житлову кімнату 22,20 кв.м. та коридор 8,70
кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду  набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення  може  бути оскаржене  в апеляційному порядку до Апеляційного
суду  Чернівецької області, через  Садгірський районний суд  м. Чернівці шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня винесення рішення  заяви про
апеляційне  оскарження  і подання після цього протягом  20-ти
днів  апеляційної скарги, з
подачею її копії до  апеляційної
інстанції  або в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК
України.

Головуючий-суддя
Плаван В.О.