Справа № 2-322, 2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4
серпня 2008 року
Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді:                                        Галича
Ю.М.,

при секретарі:                                        Данилюк
Н.П.,

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради, третя
особа  Відділ реєстрації актів  цивільного стану Ставищенського районного
управління юстиції Київської області, про встановлення факту реєстрації шлюбу
та належності правовстановлювального документу, визнання права на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з
вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 посилаючись на те, що як
видно з свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння виданого 26
лютого 1962 року виконкомом Ставищенської селищної ради на підставі рішення
Ставищенської селищної ради депутатів трудящих №5 від 20.03.1958 року, 3/50
частини житлового будинку АДРЕСА_1 належало бабі позивачки ОСОБА_2.

Власником
47/50 частин вказаного житлового будинку був батько позивачки ОСОБА_3,
якому  згідно свідоцтва про право
особистої власності на домоволодіння виданого 26 лютого 1962 року виконкомом
Ставищанської селищної ради на підставі рішення Ставищанської селищної ради
депутатів трудящих №5 від 20.03.1958 року належало 23/50 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 та на підставі договору дарування посвідченого 09 липня 1962
року державним нотаріусом 1-шої Білоцерківської державної нотаріальної контори
за реєстром №4653 належало 12/25 вказаного домоволодіння.

18
грудня 1952 року за реєстром №2300 Ставищенською державною нотаріальною
конторою було посвідчено заповіт ОСОБА_2 згідно з яким вона заповіла все
належне їй майно своїй дочці ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2, яка
постійно до дня смерті проживала в селищі Ставище Київської області, спадщину
після смерті якої у відповідності зі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР прийняла
шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном її дочка
ОСОБА_4.

Слід
зазначити, що на час посвідчення заповіту прізвище спадкоємиці було “ОСОБА_1”,
оскільки її шлюб із ОСОБА_3 був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Проте у
вказаному заповіті прізвище помилково вказане дівоче - “ОСОБА_4”.

Проте реалізувати свої спадкові права за
заповітом та отримати свідоцтво про право на спадщину на майно померлої вона не
змогла через помилку в написанні прізвища в заповіті, а успадкувати за законом,
як дочка, не могла через наявність заповіту на “ ОСОБА_4”.

ІНФОРМАЦІЯ_3
року помер ОСОБА_3. Спадкоємцями за заповітом посвідченим 15 липня 1987 року
державним нотаріусом Ставищенської державної нотаріальної контори за реєстром
№1034 були позивач ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Жоден із спадкоємців
за заповітом спадщини не прийняв, що підтверджується спадковою справою щодо
майна померлого та відповідними заявами.

Спадщину
прийняла шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном у
6-ти місячний термін після смерті батька мати позивача, дружина спадкодавця та
спадкоємець згідно статті 529 ЦК України (1963 року) ОСОБА_4, яка постійно до
дня смерті проживала разом із спадкодавцем.

ІНФОРМАЦІЯ_4
року померла ОСОБА_4,спадщину після смерті якої прийняв позивач, її син та
спадкоємець за законом ОСОБА_1, який згідно ст.ст. 1261, 1268,1269 ЦК України
подав 20 вересня 2005 року до Ставищанської районної державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.

Вважає,
що ОСОБА_4 за життя набула права на спадщину за заповітом після смерті  ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері ОСОБА_2 на 3/50
частини житлового будинку АДРЕСА_1 та набула права на спадщину за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року чоловіка ОСОБА_3 на 47/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1,
а тому в силу статті 1218 ЦК України вказаний будинок в цілому має входити до
складу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року внаслідок смерті ОСОБА_4.

підтверджується державним актом.

Позивач просить:

1. Встановити факт реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_2 року відділом
реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції
Київської області шлюбу між ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в смт
Ставище Київської області та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в  смт Ставище Київської області.

2. Встановити факт, що заповіт посвідчений 18 грудня 1952
року за реєстром № 2300 Ставищенською державною нотаріальною конторою складений
ОСОБА_2 на ім'я дочки ОСОБА_4.

3. Визнати за позивачем право на спадщину за законом
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1,
вартістю 7580 гривень.

В
судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, підтвердили
обставини, на які посилаються в позовній заяві.

Представник
відповідача в судове засідання не прибув до суду подав заяву в якій просить
справу розглядати без його участі, позовні вимоги позивача визнає.

Представник
третьої особи в судове засідання не прибув до суду подав заяву в якій просить
справу розглядати без його участі, позовні вимоги позивача визнає.

Суд,
розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вивчивши заяви
представника відповідача та представника третьої особи про визнання позову та
перевіривши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача та
представником третьої особи вказаного позову не суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно
до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В
судовому засіданні встановлено, що як видно з свідоцтва про право особистої
власності на домоволодіння виданого 26 лютого 1962 року виконкомом
Ставищенської селищної ради на підставі рішення Ставищенської селищної ради
депутатів трудящих №5 від 20.03.1958 року, 3/50 частини житлового будинку
АДРЕСА_1 належало бабі позивачки ОСОБА_2.(а.с.15)

Власником
47/50 частин вказаного житлового будинку був батько позивачки ОСОБА_3,
якому  згідно свідоцтва про право
особистої власності на домоволодіння виданого 26 лютого 1962 року виконкомом
Ставищанської селищної ради на підставі рішення Ставищанської селищної ради
депутатів трудящих №5 від 20.03.1958 року належало 23/50 частини житлового
будинку АДРЕСА_1(а.с.14),  та на підставі
договору дарування посвідченого 09 липня 1962 року державним нотаріусом 1-шої
Білоцерківської державної нотаріальної контори за реєстром №4653 належало 12/25
вказаного домоволодіння.(а.с.12,13)

18
грудня 1952 року за реєстром №2300 Ставищенською державною нотаріальною
конторою було посвідчено заповіт ОСОБА_2 згідно з яким вона заповіла все
належне їй майно своїй дочці ОСОБА_4.(а.с.17)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2 яка постійно
до дня смерті проживала в селищі Ставище Київської області, спадщину після
смерті якої у відповідності зі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР прийняла
шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном її дочка
ОСОБА_4.(а.с.18)

Слід
зазначити, що на час посвідчення заповіту прізвище спадкоємиці було “ОСОБА_1”,
оскільки її шлюб із ОСОБА_3 був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Проте у
вказаному заповіті прізвище помилково вказане дівоче - “ Березніцька”.

Проте реалізувати свої спадкові права за
заповітом та отримати свідоцтво про право на спадщину на майно померлої вона не
змогла через помилку в написанні прізвища в заповіті, а успадкувати за законом,
як дочка, не могла через наявність заповіту на “ Березніцьку”.

ІНФОРМАЦІЯ_3
року помер ОСОБА_3.(а.с.8) Спадкоємцями за заповітом посвідченим 15 липня 1987
року державним нотаріусом Ставищенської державної нотаріальної контори за
реєстром №1034 були позивач ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.20).
Жоден із спадкоємців за заповітом спадщини не прийняв, що підтверджується
спадковою справою щодо майна померлого та відповідними заявами.

Спадщину
прийняла шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном у
6-ти місячний термін після смерті батька мати позивача, дружина спадкодавця та
спадкоємець згідно статті 529 ЦК України (1963 року) ОСОБА_4, яка постійно до
дня смерті проживала разом із спадкодавцем.

ІНФОРМАЦІЯ_4
року померла ОСОБА_4,(а.с.29) спадщину після смерті якої прийняв позивач, її
син та спадкоємець за законом ОСОБА_1, який згідно ст.ст. 1261, 1268,1269 ЦК
України подав 20 вересня 2005 року до Ставищанської районної державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини (а.с.28).

Вважає,
що ОСОБА_4 за життя набула права на спадщину за заповітом після смерті  ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері ОСОБА_2 на 3/50
частини житлового будинку АДРЕСА_1 та набула права на спадщину за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року чоловіка ОСОБА_3 на 47/50 частин житлового будинку
АДРЕСА_1, а тому в силу статті 1218 ЦК України вказаний будинок в цілому має
входити до складу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року внаслідок смерті
ОСОБА_4.

Згідно
ч. 4 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації
шлюбу.

Згідно
ч. 6 ст. 256 ЦПК України  суд розглядає
справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям,  по
батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про
народження або в паспорті.

В той же час у відповідності  з частиною 5 статті 3 вказаного Закону
право  власності  та  інші
речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими  актами  до
набрання чинності  цим  Законом,
визнаються державою.

Згідно
зі статтею 25 Цивільного Кодексу України (16.01.2003 року) здатність мати
цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.
Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і
припиняється у момент смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи є зокрема і
її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх
здійснювати. Однією із підстав припинення права власності відповідно до статті
346 ЦК України є смерть власника.

У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Як вбачається
із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно
проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При видачі свідоцтва про право на спадщину згідно абз. 4
п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України
(затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), нотаріус вимагає,
крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності.

Відповідно до
пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року)
оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею
свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування. Первинна видача свідоцтв про право власності на ім'я
померлих власників вказаним Тимчасовим положенням не передбачена.

Таким
чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Оскільки
відповідач Ставищенська селищна рада до пред'явлення позову про визнання права
на спадщину на житловий будинок не оспорювала цього права, а тому відповідно до
змісту ст. 88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений обов'язок по
відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст.
ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 182, 392, 1220, 1223 ч. 2, 1261, 1268,
1270 Цивільного Кодексу України, п. 6.1. Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту
України №7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України
3 березня 2004 р. за N 283/8882, абзацу 4 п. 216 Інструкції “Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України”, затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України  від 3 березня 2004 року
N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N
283/8882,  ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 169, 174,
213-215, 256
ЦПК України,  суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_2 року
відділом реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління
юстиції Київської області шлюбу між ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в
смт Ставище Київської області та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в  смт Ставище Київської області.

Встановити факт, що заповіт посвідчений 18
грудня 1952 року за реєстром № 2300 Ставищенською державною нотаріальною
конторою складений ОСОБА_2 на ім'я дочки ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері ОСОБА_4 на житловий будинок
АДРЕСА_1, вартістю 7580 (сім тисяч п'ятсот
вісімдесят) гривень.

Звільнити від сплати судового збору
Ставищенську селищну раду на підставі ст. 88 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через
Ставищенський районний суд Київської області шляхом подачі в десятиденний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Ю.М. Галич