Справа № 2-437, 2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 року
Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді:                                      Марущак
Н. М.,

при секретарі:
Карабань З. І.,

з участю представника позивачки:                        ОСОБА_5

представника відповідача -
Розумницької сільської ради: Швеця А. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Розумницької сільської ради, про визнання права власності
визнання права на спадщину за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулась ОСОБА_1,
посилаючись на те, що відповідно погосподарських книг Розумницької сільської
ради за 1986-1990, 1991-1995 роки будинок АДРЕСА_1 відносився до майна
колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в
ньому проживали та не втратили частку в його майні: ОСОБА_2 та вона (позивачка)
- ОСОБА_1, які набули право
власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках.

21 червня 2003 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Розумницькою
сільською радою за реєстром № 26, яким заповіла їй вищевказаний житловий
будинок, належне їй право на земельну частку (пай) в землях КСП „Розумнянське”
спадкодавиця заповіла її (позивачки) сестрам ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Розумниця Ставищенського району Київської області
померла її баба ОСОБА_2 Вона спадщину прийняла шляхом вступу в 6-ти місячний
термін в управління та володіння спадковим майном.

Вважає, що ОСОБА_2 за життя набула
права власності на Ѕ частину вказаного
житлового будинку як на частку в майні колгоспного двору і це право
увійшло до складу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті
останньої.

Відсутність правовстановлюючого документу на будинок та
витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно не дає змоги оформити їй
(позивачці), як спадкоємиці права на будинок. Вартість вищевказаного житлового
будинку становить відповідно до технічного паспорта 24596 гривень. Земельна
ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок  не приватизована.

Позивачка просить суд визнати за нею право
власності на Ѕ частину вищезазначеного житлового будинку та право на спадщину
за заповітом після смерті 17.07.2003 року ОСОБА_2 на Ѕ частину цього  житлового будинку загальною площею 53,20 кв.
метри вартістю 24596 гривень.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5
підтримала позовні вимоги, підтвердила обставини, на які посилається в позовній
заяві.

Представник відповідача Розумницької сільської ради Швець
А. І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зробивши про це усну заяву.
Суду пояснив, що відповідно до записів погосподарських
книг Розумницької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки даний
будинок відносився до майна колгоспного двору;
на час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому
проживали та не втратили права на частку в його майні два члени: ОСОБА_2 та
позивачка, які і набули право власності на
вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, спадщину після смерті якої позивачка прийняла, як
спадкоємиця за заповітом, вступивши в управління та володіння спадковим майном
в установлений 6 місячний термін.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
представника позивачки ОСОБА_5 усну заяву
про визнання позову представника відповідача Розумницької сільської ради
Швеця А. І., який діє відповідно до довіреності і має повноваження на вчинення
такої дії, та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання представником
відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до записів погосподарських книг Розумницької
сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки будинок АДРЕСА_1 відносився до
майна колгоспного двору; на час
припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживали та не
втратили права на частку в його майні два члени: ОСОБА_2 та позивачка, які і набули право власності на вказаний
будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках. ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_2, спадщину після смерті якої позивачка прийняла, як особа, яка
фактично вступила у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст.
ст. 524 ч. 1, 534, 549 ч. 1 п. 1. ЦК України (1963 р.)  Вартість вищевказаного житлового будинку
відповідно до технічного паспорту складає 24596 гривень. Земельна ділянка, на
якій розташований вказаний житловий будинок не приватизована.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.)  майно колгоспного двору належало його членам
на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист
права приватної власності" право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени
двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону
України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права
на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом
Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року)
оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею
свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Згідно абзацу 4 пункту 216
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України
(затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого
документа, витяг з реєстру прав власності.

Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу
України власник майна, може пред'явити позов про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати
ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_2 за життя та
позивачка набули право власності на вказаний
будинок, як члени колгоспного двору відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР
(1963 р.). Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 позивачка набула право на спадщину
за заповітом на Ѕ частину вказаного будинку і оскільки представником
відповідача позов визнається, то він підлягає задоволенню.

Оскільки відповідач Розумницька сільська рада до пред'явлення
позову про визнання права на спадщину на житловий будинок  і в судовому засіданні не оспорювала цього
права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений
обов'язок  по відшкодуванню судових
витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123,  524,
525, 526, 534, ст. 549 ч. 1 п. 1 ЦК України (1963 р.), ст. ст. 182, 392, 1223 ч. 1, 1268,
ст. 1270 ч. 1  ЦК України, ч. 5 статті
3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень", п. 6.1. Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту
України №7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України
3 березня 2004 р. за N 283/8882, абзацу 4 п. 216 Інструкції “Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України”, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України  від 3
березня 2004 року N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3
березня 2004 р. за N 283/8882,  ст.ст.
10, 11, 60, 88, 130, 174, 213-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1
та право на спадщину за заповітом після смерті 17.07.2003 року ОСОБА_2 на Ѕ
частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 53,20 кв. метри вартістю
24596 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом
подачі  в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження

Суддя