Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-64/08                                                   Головуючий
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2008 року                                                                                          М.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:                   Приймака
В.М.,

Суддів:                               Подліянової Г.С.,
Мануйлова Ю.С.,

При
секретарі:                   Батарейній
О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 діючого в інтересах ОСОБА_3 на рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2007 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,

ОСОБА_3, виконкому Бердянської міської ради про визнання недійсними

свідоцтва про право на житло від 25.09.1997
року, розділ особових рахунків по оплаті

комунальних послуг, за зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах

ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення без надання

іншого житлового приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2005р. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, виконкому
Бердянської міської ради про визнання недійсними свідоцтва про право на житло
від 25.09.1997 року,
розділ особових рахунків по оплаті комунальних послуг.

В позові зазначала, що вона проживала в АДРЕСА_1. 22.11.1995 року Бердянським
міським судом її було засуджено до 7
років

позбавлення волі.

Після її
засудження в квартирі залишилась проживати її дочка -ОСОБА_3

Після звільнення з місць позбавлення волі вона дізналась,
що незаконна була виписана

з квартири одразу після вироку суду і що квартира
приватизована на ОСОБА_3 та

ОСОБА_5, які при подачі документів на приватизацію
квартири не вказали її як члена

сім'ї, чим позбавили її права брати участь у
приватизації.

2

На час звернення до
суду вона проживає у спірній квартирі, сплачує комунальні послуги.ОСОБА_3 з 1995 року проживає в
м. Москва, ОСОБА_5 мешкає в АДРЕСА_2.

Просила
суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на АДРЕСА_3 від 25.09.1997 року,
постановити рішення про оформлення особистого рахунку по сплаті за комунальні
послуги та квартирної плати на ім'я ОСОБА_1

Представник
ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про виселення
без надання іншого житлового приміщення.

В
зустрічному позові зазначав, що на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.2007 року ОСОБА_3
купила у ОСОБА_4 1/2 частку АДРЕСА_1.

Ставши
власником всієї квартириОСОБА_3 фактично не може користуватися та
розпоряджатися своїм майном через перешкоди з боку ОСОБА_1

В
зв'язку з викладеним просив суд усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні
АДРЕСА_3 з боку ОСОБА_1

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2007 року у
задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено, у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення в частині
відмови в задоволенні її позову скасувати, та ухвалити в цій частині нове
рішення про задоволення її позовних вимог.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане
рішення в частині відмови в задоволенні його позову скасувати, та ухвалити в
цій частині нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Вислухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2, що діє в інтересах
ОСОБА_3, задоволенню не підлягає.

Відповідно
до ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи ; недоведеність
обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне
застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживала та була зареєстрована у спірній
квартирі. Відповідно до вироку Бердянського міського суду від 22.11.1995 року була
засуджена до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна. 12.06.2003 року вона була
виписана зі спірної квартири за рішенням суду.

Разом з
тим, в матеріалах справи відсутня копія рішення суду, згідно якого, позивач
була виписана зі спірної квартири.

Згідно
ст. 72 ЖК
України визнання особи такою, що втратила право користування житловим
приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки,
провадиться у судовому порядку. Таким чином, ОСОБА_1 була незаконно виписана зі
спірної квартири, а тому приватизація спірної квартири, яка була проведена без
її участі є незаконною.

За таких
обставин, свідоцтво про право власності на житло, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_2, від 25.09.1997 року, видане Виробничим житловим
ремонтно-експлуатаційним об'єднанням м. Бердянська №7410 на ім'я ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 також є недійсним.

Відмовляючи позивачу у задоволені позову в цій частиш,
суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач пропустила строк позовної
давності на звернення до суду, який

3

передбачений ст. 257 ЦК України. З таким
висновком суду погодитись не можна оскільки він суперечить фактичним обставинам
справи.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач дізналася про те, що вона була
виписана зі спірної квартири без її згоди, а також про те, що спірна квартира
була приватизована без її участі, у січні 2007
року. Суд першої інстанції на цю обставину уваги не звернув, а тому ухвалив
рішення, яке не відповідає вимогам закону.

За таких
обставин, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в
частині відмови ОСОБА_1 у задоволені її позову про визнання недійсним свідоцтва
про право власності на житло від 25.09.1997
року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов
задовольнити.

Разом з
тим, позовні вимоги ОСОБА_1 про розділ особових рахунків по оплаті комунальних
послуг не може бути задоволений, оскільки є необгрунтованим. По-перше, позивач
не ставить питання про зміну умов договору найму житлового приміщення та
визначення порядку користування спірною квартирою; по-друге, позивач не ставив
питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини квартири , укладеного між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 За таких підстав неможливо визначити, хто є відповідачем по
справі за цим позовом, тобто, звернення позивача з таким позовом є передчасним.

З
урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає за необхідне позивачу в цій
частині позову відмовити.

З огляду
на вищезазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої
інстанції законно та обгрунтовано відмовив ОСОБА_2, який діє в інтересах
ОСОБА_3, у задоволені зустрічного позову.

Керуючись ст.
ст. 307, 309, 313, 314,
316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 діючого в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2007 року по цій
справі змінити, скасувавши його в частині відмови ОСОБА_1 у позові про визнання
недійсним свідоцтва про право власності на житло від 25.09.1997 року. Ухвалити в
цій частині нове рішення наступного змісту: „Визнати недійсним свідоцтво про
право власності на житло, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, від 25.09.1997
року, видане Виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним об'єднанням м.
Бердянська № 7410 на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_3."

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.