Справа 2-1277- 2008 рік
УХВАЛА

14.08.2008 року Алуштинський міський суд Автономної Республіки Крим в  складі:

головуючого судді Хотянової  В.В.

при секретарі
Баєвої Т.В.

Розглянувши  у
відкритому    судовому засіданні  цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товарної біржі
«Українська», Державної податкової інспекції м.Ялти Автономної Республіки Крим,
Державної податкової інспекції м.Алушти Автономної Республіки Крим, Державної

Виконавчої служби
м.Ялти Автономної Республіки Крим,Споживчого кооперативу рекреаційного
призначення «Утьос», Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної
інвентаризації, треті особи Державна виконавча служба м.Алушти Автономної
Республіки Крим, Головне  управління   Державного казначейства в АР Крим , про
визнання угоди і реєстраційних посвідчень недійсними, визнання права власності,
реєстрацію права власності та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У лютому
2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ТБ «Українська», ДПІ
м.Ялти АРК, ДПІ м.Алушти АРК, ДВС м.Ялти АРК, СКРП «Утьос», СМБРТІ, треті особи
ДВС м.Алушти АРК,  ГУ ДК  в АР Крим
про визнання угоди і реєстраційних посвідчень недійсними, визнання права
власності, реєстрацію права власності та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1990
року він був членом кооперативу риболовів-любителів «Утьос» , в  якому йому було виділено земельну ділянку № 1
для будівництва елінгу. В 1992 році елінг був збудований в двох рівнях,
прийнятий в експлуатацію і зареєстрований за ним на праві власності в бюро
технічної інвентаризації.

Вироком Центрального районного суду м.Сімферополь від 11 листопада 1999
року його було засуджено до позбавлення волі з конфіскацією всього належного
йому майна.

Однак постановою Президії Верховного Суду АР Крим від 7 липня 2000 року
вирок було скасовано, а справу направлено на додаткове розслідування.

Вироком Київського районного суду м.Сімферополь від 1 червня 2004 року
його знову було засуджено до позбавлення волі умовно з конфіскацією всього
належного йому майна. Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 12 вересня 2004
року вирок місцевого суду змінено, його засуджено на три роки позбавлення волі
умовно, без конфіскації майна.

Однак після скасування першого вироку суду його виконання в частині
конфіскації майна не було припинено, належний
йому на підставі власності елінг було безпідставно передано в дохід
держави в особі Державної податкової інспекції м.Алушти, а в лютому 2001 року
продано ОСОБА_2

Посилаючись  на те, що цими діями
було порушено його право та завдані моральні
страждання, ОСОБА_1 просив суд визнати угоду відчуження елінга ОСОБА_2
недійсною, зобов*язати останнього повернути належне йому майно та стягнути з
Державної податкової інспекції м.Алушти 75 000 грн для відшкодування завданої
йому моральної шкоди.

В подальшому позивач доповнив свої вимоги і просив визнати недійсною
реєстрацію права власності на спірний елінг на ім*я ДПІ м.Алушти, визнати
недійсним договір купівлі-продажу від 27 лютого 2001 року, укладений на
товарній біржі між ДПІ м.Алушти та ОСОБА_2, визнати недійсною реєстрацію права
власності на спірний елінг на ім*я
Братанова та зобов*язати СМБРТІ зареєструвати елінг на його ім*я.

Позивач у судове засідання    на  14.07.2008 року не з*явився, про час і місце
судового засідання  позивач повідомлявся
належним чином, про що свідчать судові повістки, надав письмову заяву, що
погано себе почуває, тому не може з*явитися до суду, хоча не надав суду ніяких
медичних довідок про стан свого здоров*я.
В зв*язку з  письмовим клопотанням
ОСОБА_1 справу слуханням було відкладено на 14.08.2008 року.

На 14.08.2008  позивач у судове засідання  повторно не з*явився, не направив свого
представника, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового
засідання.Написав заяву, що  не може
з*явитися до суду,  в зв*язку з
заміною  представника.

Суд вважає його неявку і причини
неявки у судове засідання не поважними. Із письмових матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 писав заяви про відкладення справи слуханням, зазначав
причини, але зазначені позивачем причини
неявки до суду суд  не може
вважати поважними, так як ОСОБА_1 не надав ніяких письмових доказів того, що
він змінив свого представника, і в зв*язку з цим не може прибути в судове
засідання.

Таким чином, в силу ч.2 ст.77 ЦПК
України, суд визнає, що позивач повторно
не з*явився до суду без поважних причин.

Відповідно до вимог ч.3 ст.169, п.3 ч.1
ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без
розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з*явився в
судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини
неявки.

Керуючись ч.3 ст.169, п.3 ч.1, ч.2
ст.207 ЦПК України,

у
х в а л и в:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товарної біржі «Українська», Державної податкової
інспекції м.Ялти Автономної Республіки Крим, Державної податкової інспекції
м.Алушти Автономної Республіки Крим, Державної

Виконавчої служби
м.Ялти Автономної Республіки Крим,Споживчого кооперативу рекреаційного
призначення «Утьос», Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної
інвентаризації, треті особи Державна виконавча служба м.Алушти Автономної
Республіки Крим, Головне  управління   Державного казначейства в АР Крим , про
визнання угоди і реєстраційних посвідчень недійсними, визнання права власності,
реєстрацію права власності та відшкодування моральної шкоди  залишити без розгляду.

Роз*яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після
усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 5-дневний строк з дня винесення
ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
10 днів апеляційної скарги, з подачею ії копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: