Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Закарпатської області
головуючого - судді Леска В.В.
суддів - Панька В.Ф., Готри Т.Ю.
при секретарі - Рогач І.І.
у відкритому судовому засіданні у місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною
скаргою відповідача управління освіти Ужгородської міської ради  на рішення Ужгородського міськрайонного суду
від 23 травня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління освіти
Ужгородського міської ради про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до управління освіти Ужгородського
міської ради про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за
час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Позов мотивував тим,
що наказом начальника управління освіти Ужгородської міської ради №20 від
28.01.2008 року його було звільнено з посади директора гімназії м. Ужгород на
підставі п.1 ст.41 КЗпП України, тобто за одноразове грубе порушення трудових
обов'язків. Дане звільнення вважає незаконним, оскільки таке відбулось без
законних на те підстав та з порушенням встановленого порядку.
Посилаючись на вказані обставини позивач просив поновити
його на роботі, стягнути з відповідача на його користь втрачений середній
заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду в розмірі
В подальшому позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги,
просив суд поновити його на посаді директора гімназії м. Ужгород, стягнути з
управління освіти Ужгородської міської ради середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу в розмірі 8449,16 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 тис.
Рішення суду позов задоволено частково. Поновлено
ОСОБА_1. на посаді директора гімназії м. Ужгорода.

Стягнуто з управління освіти Ужгородської міської ради на
користь ОСОБА_1. середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу (різницю
в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи) в розмірі 8449 грн. 16
коп. та 30 тис. грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі управління освіти Ужгородської
міської ради  порушило питання про
скасування рішення суду як незаконного та необґрунтованого і просить ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Межі оскарження - апелянт вважає, що правових підстав для
поновлення позивача на роботі не було, оскільки депутатським корпусом міськради
рішенням від 22.01.2008 року за №608 ОСОБА_1. висловлено недовіру і це рішення
є чинним на сьогоднішній день.

Заслухавши доповідача, пояснення представників
відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3., які підтримали апеляційну скаргу, позивача
ОСОБА_1., який просить відхилити апеляційну скаргу як безпідставну, дослідивши
матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи наказом завідувача
відділу освіти Ужгородського міськвиконкому за №157-к від 7 березня 2003 року
ОСОБА_1.  призначено на посаду директора
гімназії м. Ужгорода. 28 січня.2008 року наказом начальника управління освіти
Ужгородської міської ради за  № 20-к
позивача звільнено з займаної посади за одноразове грубе порушення трудових
обов'язків, п.1 ст.41 КЗпП України.

Як вбачається з наказу підставою для звільнення позивача
було рішення Ужгородської міської ради IV сесії V скликання № 608 від 22.01.2008
року «Про хід виконання рішень IV сесії
міськради V скликання  № 517 від 23.11.2007 року», яким було
висловлено недовіру директору гімназії м. Ужгород ОСОБА_1., та лист № 02-3/40
від 28 січня.2008 року (а.с.4,15).

Задовольняючи уточнені вимоги заяви ОСОБА_1. суд першої
інстанції керувався ст. ст.148 та 149 КЗпП України згідно, яких при обранні
виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинні врахувати, чи не
закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за проступок
дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено
проступок, та попередня робота працівника.

Судом встановлено, що рішенням IV сесії V скликання  Ужгородської міської ради  № 517 від 23 листопада 2007 року з метою
покращення розвитку спорту у місті було вирішено створити комунальне
підприємство «Басейн Дельфін».  Згідно
пункту 4 даного рішення вирішено повернути з оперативного управління гімназії
будівлю басейну за адресою:АДРЕСА_1на баланс управління майном міста.

На виконання зазначеного рішення міської ради дирекція
гімназії звернулась до ПП КФ «Кіпріда» з проханням виготовити експертну оцінку
будівлі басейну. Однак у зв'язку з невідповідністю актів прийому-передачі
будівлі басейну, такі не були підписані дирекцією гімназії, що стверджується
листом директора гімназії № 25 від 21 січня 2008 року та актом огляду отриманих
документів.

Дані обставини і послужили причиною висловлення недовіри
головою Ужгородської міської ради ОСОБА_1. та підставою його звільнення.

Встановлено, що рішення 4-ї сесії 5-го скликання  Ужгородської міської ради № 517 від 23
листопада 2007 року «Про створення комунального підприємства «Басейн Дельфін»
по результатам розгляду протесту прокурора м. Ужгорода було скасовано.

Отже усунута причина, яка на думку апелянта була
підставою для висловлення недовіри та звільнення позивача.

Суд правильно послався на ст. 235 КЗпП України стягуючи з
управління освіти Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1.
середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу (різницю в заробітку за
час виконання нижче оплачуваної роботи) в розмірі 8449,16 грн. (згідно довідки
про доходи №246 від 16.05.2008 р.), так як після звільнення з посади директора
гімназії м. Ужгорода позивач продовжував працювати в даному навчальному закладі
на посаді викладача математики.

Порушення відповідачем законних прав позивача, які
виникли на підставі трудового договору, є підставою відповідно до вимог ст.
237-1 КЗпП України для відшкодування моральної шкоди, яку завдано ОСОБА_1.
незаконним звільненням з посади директора гімназії м. Ужгорода, що призвело до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, соромився виходити на
вулиці міста і уникав зустрічі, що не принижуватися зайвими поясненнями.
Позивач довів, що після звільнення у нього раптово погіршився стан здоров'я і
вже 29 січня 2008 року він потрапив в лікарню. Протягом тривалого часу трудової
діяльності позивач мав лише заохочення та нагороди по роботі і користувався
повагою знайомих, колег учнів та їх батьків.

З огляду на викладене моральна шкода у розмірі 30 тис
грн. визначена судом з урахуванням характеру та обсягу душевних страждань
позивача, їх тривалості та тяжкості вимушених змін у його життєвих і трудових
стосунках.

Доводи апеляційної скарги управління освіти Ужгородської
міської ради не спростовують висновків суду першої інстанції про
обгрунтованість позову ОСОБА_1. про поновлення на роботі, а тому не можуть бути
прийняті до уваги.

Рішення суду законне та обґрунтоване, тому підстав для
його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
відповідача управління освіти Ужгородської міської ради відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 травня
2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:
Судді: