Справа № 22 ц -215-2008р.                                        Головуючий по 1
11, 18                                                           Дудніченко
в апеляційній інстанції
" лютого 2008 р. колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:
головуючого                Храпка В.Д.,
суддів                           Сіренка Ю.В., Магди
секретарі               Наконечній М.М.
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, заслухавши ОСОБА_1, -
Рішенням
Звенигородського районного суду Черкаської області від 16 березня 2006 року
частково задоволено зазначений позов ОСОБА_1, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 1500 грн. боргу за договором позики, 200 грн. у відшкодування
завданої моральної шкоди і 400 грн. на відшкодування судових витрат.

Рішенням
апеляційного суду Черкаської області від 15 травня 2006 року зазначене рішення
суду першої інстанції змінено шляхом виключення з нього вказівки про стягнення
з відповідачки на користь позивачки 200 грн. на відшкодування моральної шкоди,
в іншій частині це рішення залишено без змін.

Ухвалою
апеляційного суду Чернігівської області від 18 грудня 2007 року в касаційному
порядку рішення апеляційного суду Черкаської області від 15 травня 2006 року
залишено без змін, а справа направлена для постановления додаткового рішення в частині
перерозподілу понесених сторонами по справі судових витрат.

Перевіривши
матеріали справи судова палата приходить до висновку, що у справі необхідно
ухвалити додаткове рішення з таких підстав.

Відповідно
до ч.5 статті 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення місцевого суду, він у відповідний
спосіб має перерозподілити судові витрати.

Постановляючи
нове рішення, апеляційним судом питання про перерозподіл судових витрат сторін
не вирішувалось.

Ч.1
статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються
позивачеві

пропорційно до
розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини
позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З договору
про надання юридичної допомоги від 14 листопада 2005 року та розрахункової
квитанції (а.с. 24; 25) вбачається, що ОСОБА_1 надавалась правова допомога у
даній справі на яку вона понесла витрати у розмірі 400 грн.

Зважаючи
на це та з урахуванням вказівки суду касаційної інстанції між сторонами по
справі необхідно перерозподілити судові витати, стягнувши з відповідачки на
користь позивачки витрати, понесені нею за надання правової допомоги в розмірі
352 грн.

Оскільки
у даній справі основний спір вирішений на користь позивачки, то підстав для
стягнення з неї на користь відповідачки витрат, які остання понесла на правову
допомогу судова палата не вбачає.

Керуючись ст.220
ЦПК України, судова палата, -

вирішила:

Перерозподілити
між сторонами у даній справі витрати, понесені за надання правової допомоги.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати за надання правової допомоги
у розмірі 352 грн.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двох місяців.