Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22-2439 2008  р.                                                                                 Головуючий у 1-й
інстанції - Пасічник Д.І.
Категорія -  19,20                                                                                                            Доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 грудня 2008 року Колегія суддів  судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючої судді :  Авраменко Т.М.

суддів: Говорухіна
В.П.,Суровицької Л.В.

при секретарі : Слюсаренко Н.Л.

за участю представника позивача та
відповідачки

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новгородківського районного суду  Кіровоградської області від 22 вересня 2008
року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в
судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2008 року ОСОБА_1 звернувсь в суд із позовом до
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Зазначав,що 01 грудня 2003 року він позичив ОСОБА_2 16732
дол. США ,які вона повинна була повернути до 01 червня 2004 року. Оскільки вона
свої зобов*язання по поверненню позики не виконала, то рішенням
Новгородківського районного суду
Кіровоградської області від 23 липня 2007 року, яке набрало законної
сили, з ОСОБА_2 на його користь стягнуто 89935 грн.

При примусовому виконанні судового рішення виявилось, що
у відповідачки відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, оскільки в
період розгляду справи про стягнення боргу за договором позики ОСОБА_2 уклала
та нотаріально посвідчила договір купівлі-продажу належного їй будинку своєму
сину ОСОБА_4.

Просив визнати цей договір недійсним, так як він є
фіктивним правочином, який вчинено без наміру створення правових наслідків, з
метою приховування майна та ухилення від виконання боргових зобов”язань.

Ухвалою суду від 20 травня 2008 року замінено відповідача
по справі ОСОБА_4 на ОСОБА_3.

2

Рішенням Новгородківського
районного суду  Кіровоградської області
від 22 вересня 2008  року  в задоволенні позову   відмовлено.

Суд дійшов висновку, що
передбачені законом підстави для визнання договору  купівлі-продажу недійсним  відсутні.

В апеляційній скарзі
позивач просить  скасувати рішення суду
першої інстанції   та ухвалити нове
рішення про задоволення  позову.
Зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, суд при розгляді
справи неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення спору.

В засіданні апеляційного суду
представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, а  відповідачка просила відхилити апеляційну
скаргу, оскільки рішення суду  відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, оскільки ухвалене судом першої
інстанції рішення є законним і обгрунтованим, вимоги матеріального і
процесуального права при розгляді справи додержано, а доводи апеляційної скарги
не є істотними (стаття 308 ЦПК).

Відповідно до ст.234 ЦК України фіктивним є правочин,
який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим
правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Матеріалами
справи підтверджується, що ОСОБА_2 мала на праві власності будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться в смт.Новгородка, АДРЕСА_1. Будинок був під забороною
відчуження з 22 квітня 2004 року відповідно до договору іпотеки від 22 квітня
2004 року. В зв*язку з погашенням кредиту було знято заборону відчуження
(а.с.105).

Оспорюваний договір купівлі-продажу було нотаріально
посвідчено 16 травня 2006 року (а.с.29-30). На період нотаріального посвідчення
будинок, що відчужувався, під забороною або арештом не перебував, а вже 18
травня 2006 року новий власник будинку відповідач ОСОБА_3 уклав іпотечний
договір з метою забезпечення кредиту, взятого в Ощадбанку (а.с.66-72).  Відповідно до витягу з Єдиного реєстру
заборони відчуження об*єктів нерухомого майна на час розгляду справи судом
будинок з 18 травня 2006 року перебуває під забороною (а.с.117-118). Рішення
суду про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 було ухвалено 23
липня 2007 року (а.с.8-10),тобто через рік і два місяці після продажу будинку.

За таких обставин суд дійшов
правильного і обгрунтованого висновку, що підстави для визнання укладеного між
сторонами договору купівлі-продажу недійсним, оскільки він укладений без наміру
створення правових наслідків, відсутні. Відповідачка ОСОБА_2 в спірному будинку
не проживає, переїхала на проживання із смт.Новгородка в с.Верблюжку
Новгородківського району.

Доводи апеляційної скарги
про те, що на час укладення договору купівлі-продажу  будинок був арештований державним виконавцем,
спростовуються актами опису і арешту від 22 березня 2005 року, від 08 листопада
2004 року, відповідно до яких на підставі ухвали Новгородківського районного
суду  від 08 листопада 2004 року про

3

накладення арешту на майно та сільгосппродукцію МПП “Юнікс”, було
арештовано майно не відповідачки ОСОБА_2, а МПП “Юнікс” (а.с.101-104).

Рішення суду відповідає
матеріалам справи та вимогам закону. В межах доводів апеляційної скарги підстав
для зміни або скасування рішення суду не встановлено.

Разом з тим, позивач при
зверненні з позовом в суд сплатив державне мито
в сумі 8 грн.50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в
сумі 7 грн.50 коп., тобто сплата судових витрат проведена як  за позов немайнового характер, з чим
погодитись не можна, оскільки позивачем поставлено питання про визнання
недійсним договору купівлі-продажу будинку вартістю 90000 грн.,тому відповідно до
п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України,п.2 “а” ч.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України
”Про державне мито” розмір державного мита становить 1 відсоток ціни позову, що
становить 900 грн., а витрати на інформаційно-технічне забезпечення - 30 грн..
Оскільки при ухваленні рішення про відмову в задоволенні позову недоплачена
сума державного мита не була достягнута з позивача і це питання не було
вирішено судом при ухваленні додаткового рішення від 19 листопада 2008 року, то
колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в
частині розподілу судових витрат.

Керуючись  п.2 ч.1
ст.80, ст.88,ст.307 ч.1 п.1,ст.308,ст.314 ч.1 п.1,ст.315  ЦПК України, колегія суддів,-

В
И Р І  Ш  И
Л  А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Змінити рішення  Новгородківського районного суду  Кіровоградської області від 22 вересня 2008
року в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь держави державне мито в сумі 891 грн.50 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення  22
грн.50 коп.

В решті рішення суду
залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
та може бути оскаржено до Верховного Суду України в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання ним законної  сили.

Головуюча
суддя:

судді: