Справа № 22-ц-995/2008р.              Головуючий по 1-ій інстанції:
Суддя-доповідач: Попруга С.В.
УХВАЛА

іменем України

02 вересня 2008 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Попруги С.В.

суддів: Криворотенка В.І., Хвостика С.Г.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.

та осіб, які беруть участь у справі - представника позивача ОСОБА_1-
ОСОБА_2., відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3., представника Сумської
міської ради - Клименка Ю.М., представника
ТОВ “Все для житла” - Подлепенця В.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні
апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 11
червня 2008 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Сумської
міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю “Все для
житла”, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Сумській
області, про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією,
визнання частково незаконним та скасування рішення Сумської міської ради,
визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 11 червня 2008 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1- відмовлено.

В апеляційній скарзі  представник ОСОБА_1- ОСОБА_2., посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

У судовому засіданні представник ОСОБА_1- ОСОБА_2. підтримала
доводи апеляційної скарги, а фізична особа-підприємець ОСОБА_3, представник
Сумської міської ради - Клименко Ю.М. заперечували проти доводів апеляційної
скарги, вважали рішення суду законним і обгрунтованим.

Судом першої інстанції фактично встановлено, що ОСОБА_1 є власником
двокімнатної квартири АДРЕСА_1

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_3 тривалий час орендував в
одному з під'їздів будинку АДРЕСА_1 приміщення під пункт прокату телевізорів.

Рішенням Сумської міської ради від 27 квітня 2005 року №1189-МР приватному
підприємцю ОСОБА_3 надано згоду на розроблення проекту землеустрою за рахунок
земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради щодо відведення
земельної ділянки під розміщення пункту прокату телевізорів по вул.АДРЕСА_1 (з
торця будинку), а рішенням Сумської міської ради від 27 вересня 2006 року  №189-МР приватному підприємцю ОСОБА_3 надано
в оренду вказану земельну ділянку площею 0,0134 га терміном на п'ять років. На
підставі зазначеного рішення Сумська міська рада в особі міського голови уклала
з приватним підприємцем ОСОБА_3 договір оренди земельної ділянки, який був
посвідчений 20 грудня 2006 року приватним нотаріусом Сумського міського
нотаріального округу та зареєстрований компетентними державними органами.
Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом
порядку та передана ОСОБА_3 Він сплачує за неї встановлену договором орендну
плату.

Також судом першої інстанції встановлено, що на замовлення  фізичної особи-підприємця ОСОБА_3. йому було
виготовлено передбачену законодавством, необхідну технічну документацію для
будівництва пункту прокату телевізорів по вул.АДРЕСА_1, яка була погоджена з
відповідними підприємствами та установами, в тому числі управлінням архітектури
та містобудування Сумської міської ради та на підставі якої він отримав дозвіл
на виконання будівельних робіт. При розробленні проекту пункту прокату, зокрема
при розрахунку фундаменту, також були застосовані дані про інженерно-геологічні
умови в районі знаходження земельної ділянки, на якій він повинен будуватися.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_1 не передавалась у
власність або у користування відповідна земельна ділянка визначеного розміру,
на якій розташований вищезгаданий житловий будинок та прибудинкова територія,
спірна земельна ділянка не передавалась відповідному об'єднанню співвласників
вищезгаданого будинку, бо таке не створено.

Окремі порушення ДБН під час будівництва пункту прокату, не призвели до
перешкод у користуванні позивачем дитячим майданчиком, аварійним виходом з
підвалу будинку, тощо. Ці порушення можуть бути усунуті відповідачем, без шкоди
іншим особам.

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_3, в установленому порядку,
отримав всі передбачені законодавством дозвіли на будівництво пункту прокату
телевізорів. Будівництво не перешкоджає обслуговуванню стіни будинку.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі прав позивача не
порушили, тому вимоги про визнання незаконними та скасування п.9 додатку №1
рішення Сумської міської ради “Про надання згоди (дозволу) на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та перепогодження  технічної документації у зв'язку із зміною
цільового  призначення земельних ділянок,
внесення змін до рішень Сумської міської ради” від 27 квітня 2005 року
№1189-МР, п.118 додатку №2 рішення Сумської міської ради “Про надання в оренду,
продовження терміну користування земельними ділянками підприємствам, установам,
організаціям і підприємцям та внесення змін до рішень Сумської міської ради”
від 27 вересня 2006 року №189-МР, визнання договору оренди земельної ділянки
від 12 грудня 2006 року, реєстреєстрацій номер 67, укладеного між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Сумської міською радою - недійсним,
зобов'язання фізичну особу-підприємця ОСОБА_3. припинити роботи щодо
будівництва об'єкту нерухомості - пункту прокату телевізорів на земельній
ділянці, яка знаходиться за АДРЕСА_1, зобов'язання фізичну особу-підприємця
ОСОБА_3. знести об'єкт незавершеного будівництва - пункт прокату телевізорів на
земельній ділянці, яка знаходиться за АДРЕСА_1 та привести зазначену земельну
ділянку у первісний стан, в якому вона була до початку будівельних робіт, є
необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з
наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно
встановивши обставини справи та давши належну оцінку всім зібраним по справі
доказам, дійшов обгрунтованого висновку про те, що вимоги позивача не
грунтуються на законі, належним чином не доведені, тому відсутні підстави для
задоволення позову.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст.12,42, 116, 125,
126, ЗК України, ст.1 Закону України “Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку”, ст.26 Закону України “Про місцеве самоврядування в
Україні”, ст.18 Закону України “Про планування та добудову території”, на
підставі яких суд першої інстанції правильно вирішив справу.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення
у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки не
підтверджуються належними доказами та суперечать вимогам законів, які
врегульовують спірні правовідносини.

Позивач не надала доказів про те, що спірна земельна ділянка відведена
відповідачу, а в послідуючому передана йому в оренду, знаходиться в межах
прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, власники якого
створили об'єднання співвласників.

З матеріалів справи вбачається, що вищезгадані обставини не виникали, тому
прибудинкова територія не належить позивачеві, а Сумська міська рада
розпорядилася нею відповідно до вимог законів.

Відсутні належні докази і з приводу того, що фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 допустив порушення вимог ст.376 ЦК України, ті незначні порушення
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 ДБН, не дають підстав для задоволення
позовних вимог, і можуть бути усунуті ним без шкоди іншим особам.

Відповідна, передбачена законодавством та рішеннями Сумської міської ради
технічна документація фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 виконана, оцінку цим
документам дав суд першої інстанції, і його висновки не викликають сумнівів в
їхній правильності. Отже, і в цій частині, доводи апеляційної скарги не дають
підстав для перегляду судового рішення.

Підзаконні нормативні акти (“Положення про порядок встановлення та
закріплення меж прибудинкових територій існуючого житлового фонду та надання у
спільне користування або спільну сумісну власність земельних ділянок для
спорудження житлових будинків”, “Правила про порядок розподілу територій
житлового кварталу”), на які посилається позивач в апеляційній скарзі, не
можуть застосовуватись до спірних правовідносин окремо від вищезгаданих
Законів, і за встановлених обставин, ці доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло
призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, коли оскаржуване рішення суду першої інстанції
відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 11 червня
2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: