Справа № 2 - 522/2008 року
3 грудня 2008 року Шаргородський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Трофімчук М.Ю.
при секретарі Палій М.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду цивільну справу за позовом ВАТ «Могилів – Подільський міжрайагротехсервіс» до
про визнання договору купівлі – продажу тракторів недійсним,
року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до
про визнання договорів купівлі – продажі тракторів недійсними. Зазначив, що
були укладені договори купівлі – продажу
купив трактори МТЗ – 82, 1998 року випуску, заводський номер
, державний реєстраційний номер
та Т–150К, 1992 року випуску, заводський номер
, державний реєстраційний номер
купив трактори МТЗ – 82, 1998 року випуску, заводський номер
, державний реєстраційний номер
та МТЗ -82, 1994 року випуску, заводський номер
, державний реєстраційний номер
набув право власності на вказані трактори на підставі договору купівлі – продажу від
, який був укладений між ВАТ «Могилів – Подільський міжрайагротехсервіс» та
Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 3.03.2006 року вказаний договір купівлі – продажу від
ІНФОРМАЦІЯ_2
, був визнаний недійсним та зобов’язано
ОСОБА_1
повернути трактори, отримані за цим договором, ВАТ «Могилів – Подільський міжрайагротехсервіс». Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 31.03.2008 року вказане рішення залишено без змін.

Таким чином, станом на день укладення договорів купівлі – продажу тракторів,
ОСОБА_1
не був їх власником, тому права розпоряджатися ними, він не мав.

На підставі викладено, просить визнати недійсними договори купівлі – продажі
НОМЕР_1
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
, які були укладені між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
, а також між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
.

В судовому засіданні представники позивача – Чугу А.М. та Усов Ю.В. підтримали позовні вимоги, посилаючись на ті самі обставини.

Відповідачі
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
в судове засідання не з’явилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про вручення їм судових повісток, про причини неявки в суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у її відсутності - не надходило. Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини:
ІНФОРМАЦІЯ_1
між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
, а також між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
були укладені договори купівлі – продажу
НОМЕР_1
згідно з якими
ОСОБА_1
продав, а
ОСОБА_3
купив трактори МТЗ – 82, 1998 року випуску, заводський номер
НОМЕР_1
, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2
та Т-150К, 1992 року випуску, заводський номер
НОМЕР_3
, державний реєстраційний номер
НОМЕР_4
.
ОСОБА_1
продав, а
ОСОБА_2
купив трактори МТЗ – 82, 1998 року випуску, заводський номер
НОМЕР_5
, державний реєстраційний номер
НОМЕР_6
та МТЗ -82, 1994 року випуску, заводський номер
НОМЕР_7
, державний реєстраційний номер
НОМЕР_8
(а.с. 7, 8, 60,61).

ОСОБА_1
набув право власності на вказані трактори на підставі договору купівлі – продажу від
ІНФОРМАЦІЯ_2
, який був укладений між ВАТ «Могилів – Подільський міжрайагротехсервіс» та
ОСОБА_1
.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 3.03.2006 року вказаний договір купівлі – продажу від
ІНФОРМАЦІЯ_2
, був визнаний недійсним та зобов’язано
ОСОБА_1
повернути трактори, отримані за цим договором, ВАТ «Могилів – Подільський міжрайагротехсервіс» (а.с. 97 – 99). Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 31.03.2008 року вказане рішення залишено без змін. (а.с. 67).

Таким чином, станом на день укладення договорів купівлі – продажу тракторів,
ОСОБА_1
не був їх власником, тому права розпоряджатися ними, він не мав.

Відповідно до ст.. 41 Конституції України та ст.. 319 ЦК України, право розпоряджатися майном має лише його власник.

Ст.. 216 ЦК України передбачено, що у разі недійсності правочину, кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлено ст.. 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

За таких обставин у суду є всі підстави визнати недійсними договори купівлі – продажу
НОМЕР_1
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
, які були укладені між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
, а також між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
, оскільки їх зміст суперечить вимогам ст.. 41 Конституції України та ст.. 319 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.6,10,11,60,212-215, 224 - 226 ЦПК України , на підставі ст. 41 Конституції України, ст.. ст. 15,16,203,215,216,236, 319 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовільнити.

Визнати договори купівлі – продажі
НОМЕР_1
від
ІНФОРМАЦІЯ_1
, які були укладені між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
, а також між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
і посвідчені Шаргородською філією Першої Української універсальної товарної біржі, недійсними з моменту їх укладення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: