Справа
№2-1610/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 вересня 2008 року
Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Вергопуло К.В.,

при секретарі - Довгалюк О.В.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_1,

представників відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Іллічівську Одеської області цивільну справу за позовом Центральної
санітарно-епідеміологічної станції на водному транспорті України до ОСОБА_1,
виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області та товариства з
обмеженою відповідальністю „Стройтехснаб” про визнання недійсним свідоцтва про
право власності на квартиру, визнання права власності на частину квартири та по
зустрічному позову ОСОБА_1 до Центральної санітарно-епідеміологічної станції на
водному транспорті України, виконавчого комітету Іллічівської міської ради
Одеської області та товариства з обмеженою відповідальністю „Стройтехснаб” про
визнання права особистої приватної власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

Центральна
санітарно-епідеміологічна станція на водному транспорті України (далі - ЦСЕС)
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, виконавчого комітету Іллічівської
міської ради Одеської області (далі - виконком) та ТОВ „Стройтехснаб”
стверджуючи, що ОСОБА_1 був працівником ЦСЕС, між ним та ТОВ „Стройтехснаб”
було укладено договір на дольову участь в будівництві житла - спірної квартири
АДРЕСА_1, вартістю 120490,56 грн.

Позивач стверджував, що
між ЦСЕС та ТОВ „Стройтехснаб” також було укладено договір на інвестування
будівництва вказаного житла.

При цьому, як зазначав
позивач, сторонами укладених договорів передбачалося, що кошти на будівництво
спірного житла будуть сплачені в долях ОСОБА_1 і ЦСЕС та що спірна квартира
стане їхньою спільною частковою власністю.

Позивач також стверджував,
що у виконання вказаних договорів інвестування ОСОБА_1 та ЦСЕС сплатили
вартість житла: ОСОБА_1- 63631,96 грн., ЦСЕС - 56858,60 грн., однак ТОВ
„Стройтехснаб” помилково передало спірну квартиру згідно акту прийому-передачі
у власність ОСОБА_1

На підставі вказаного акту
прийому-передачі рішенням виконкому ОСОБА_1 було видане  свідоцтво про право власності на спірну
квартиру.

Наступним своїм рішенням
виконком вказане рішення скасував.

Позивач, уточнивши свої
позовні вимоги (а.с.42), просив визнати недійсним видане виконкомом ОСОБА_1
свідоцтво про право власності на спірну квартиру та визнати за ЦСЕС право
власності на 13/25 частин спірної квартири.

В судовому засіданні
представники позивача ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а також представник  виконкому ОСОБА_5 та представник ТОВ
„Стройтехснаб” ОСОБА_6 позовні вимоги ЦСЕС підтримали.

Відповідач ОСОБА_1 позов
ЦСЕС не визнав, стверджуючи, що між сторонами договорів інвестування
будівництва спірного житла не було домовленості про те, що спірна квартира
стане спільною частковою власністю його та ЦСЕС.

ОСОБА_1  звернувся із зустрічним позовом до ЦСЕС,
виконкому та ТОВ „Стройтехснаб” (а.с.48) та просив визнати за ним право
особистої приватної власності на спірну квартиру.

Представники ЦСЕС,
виконкому та ТОВ „Стройтехснаб”  проти
зустрічного позову заперечували.

Дослідивши докази по
справі, суд вважає, що позов ЦСЕС підлягає частковому задоволенню, а позов
ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що
ОСОБА_1, будучи працівником ЦСЕС (а.с.96), 11 серпня 2003 року уклав договір
№56/08 із ТОВ „Стройтехснаб” на дольову участь в будівництві житла - спірної
квартири АДРЕСА_1 (а.с.51).

11 серпня 2004 року між
ЦСЕС та ТОВ „Стройтехснаб” було укладено договір (а.с.7) та додаткову угоду до
договору від 14 січня 2008 року (а.с.9) на інвестування будівництва вказаного
житла.

Вартість спірної квартири
складала 120490,56 грн. (а.с.98).

Між сторонами укладених
договорів була досягнута домовленість про те, що кошти на будівництво спірного
житла будуть сплачені в долях ОСОБА_1 і ЦСЕС та що спірна квартира стане їхньою
спільною частковою власністю.

У виконання вказаних
договорів інвестування ОСОБА_1 та ЦСЕС оплатили вартість спірного житла:
ОСОБА_1- 63631,96 грн. (а.с.97, 99-103), ЦСЕС - 56858,60 грн. (а.с.13, 14, 58).

Згідно акту
прийому-передачі від 29 листопада 2004 року (а.с.10) та доповнення до нього від
14 січня 2008 року (а.с.11) ТОВ „Стройтехснаб” передало у власність ЦСЕС
частину оплаченої нею житлової площі у спірній квартирі.

Однак, в порушення
досягнутої домовленості ТОВ „Стройтехснаб” помилково передало спірну квартиру
згідно акту прийому-передачі від 18 жовтня 2004 року (а.с.52) у власність
ОСОБА_1

На підставі вказаного акту
прийому-передачі від 18 жовтня 2004 року рішенням виконкому №755 від 26 серпня
2005 року (а.с.55-об) ОСОБА_1 було видане
свідоцтво про право власності на спірну квартиру (а.с.56).

Рішенням виконкому №1497
від 21 грудня 2007 року вказане рішення скасоване (а.с.15).

Судом встановлено, що
Центральна санітарно-епідеміологічна станція на водному транспорті України є
державним закладом, бюджетною установою (а.с.67).

Діючим законодавством не
передбачене право бюджетної установи на фінансову допомогу працівникам у
вигляді часткової оплати у будівництві житла, яка, при її наданні, має ознаки
нецільового використання бюджетних коштів.

При таких обставинах,
доводи ОСОБА_1 про те, що ЦСЕС надало йому фінансову допомогу у вигляді
часткової оплати у будівництві спірного житла, є необґрунтованими .

Згідно ч.1 ст.328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно ч.3 ст.355 ЦК
України право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Згідно ч.2 ст.356 ЦК
України суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні
особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно ч.2 ст.357 ЦК
України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не
встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з
урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення,
спорудження) майна.

Згідно
зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у
встановлений строк згідно із законом, договором.

Враховуючи вищезазначене -
наявність угод, укладених ОСОБА_1 і ЦСЕС із ТОВ „Стройтехснаб” на будівництво
спірного житла, здійснення ними спільно оплати вартості житла, обізнаність
ОСОБА_1 в здійсненні ЦСЕС оплати частки вартості спірного житла, -  суд вважає, що між ОСОБА_1 та ЦСЕС мала місце
угода про придбання спірної квартири у спільну часткову власність.

При таких обставинах
позовні вимоги ЦСЕС щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на
спірну квартиру та визнання за ЦСЕС права власності на частку спірної квартири
є обґрунтованими.

За ЦСЕС слід визнати право
власності на 47/100  частин спірної
квартири, пропорційно розміру сплачених нею коштів на її придбання.

Враховуючи, що
відповідачем ОСОБА_1 не заявлялися позовні вимоги щодо визнання за ним права
власності на належну йому частку спірної квартири, суд позбавлений можливості
визнати за ним це право.

Суд
також вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за ним права особистої
приватної власності на квартиру, з зазначених вище підстав, є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст.213-215
ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Центральної
санітарно-епідеміологічної станції на водному транспорті України задовольнити
частково.

Визнати недійсним
свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане ОСОБА_1 12 вересня
2005 року виконавчим комітетом Іллічівської міської ради Одеської області.

Визнати за Центральною
санітарно-епідеміологічною станцією на водному транспорті України право
власності на 47/100  частин квартири
АДРЕСА_1.

Відмовити у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 до Центральної санітарно-епідеміологічної станції на
водному транспорті України, виконавчого комітету Іллічівської міської ради
Одеської області та товариства з обмеженою відповідальністю „Стройтехснаб” про
визнання права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд
Одеської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя