Справа № 2-888/2008р.
14 серпня 2008 року. Татарбунарський
районний суд Одеської області
у складі: головуючого - судді           Тимошенка С.В.
при секретарі                           Коренчук О.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання права власності
на будинок кладової,
Позивачі звернулися до суду з
позовом до арбітражного управляючого ОСОБА_3 про  визнання права власності на будинок кладової,
посилаючись на наступні обставини.
15 лютого 2005 року між
позивачами та  відповідачем у справі
відбулася угода, згідно якої відповідач у справі арбітражний управляючий
ОСОБА_3, який був розпорядником збанкрутілого сільськогосподарського
підприємства НВНГ “Прометей”, передав у власність ОСОБА_1 1/2 частину будівлі
кладової, яка розташова по АДРЕСА_1, ОСОБА_2 - другу половину зазначеної
кладової. Зважаючи на домовленість, 15.02.2005 року кожен з позивачів сплатив в
касу підприємства по 1000 грн. Фактично між сторонами відбувся договір
купівлі-продажу нерухомого майна. У відповідність вказаної угоди всі істотні
умови правочину купівлі-продажу були узгоджені, що посвідчується письмовими
доказами, а саме була узгоджена ціна предмету угоди, факт передачі грошей,
спосіб передачі майна, а також передане майно у володіння і користування. Обов'язки
сторін, згідно умов договору купівлі продажу будівлі кладової, позивачами та
відповідачем арбітражним управляючим ОСОБА_3 виконано, але зважаючи на те, що
нотаріально засвідчити договір купівлі-продажу відповідач не бажає, позивачі не
можуть реалізувати своє право власності на вказану будівлю кладової, у зв'язку
з чим вони звернулись до суду.
У судовому засіданні позивачі підтримали
свої позовні вимоги.
Відповідач двічі до судового засідання не з'явився, будучи належним чином
повідомлений про день, час та місце слухання справи. Зі згоди позивачів суд
ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає  положенням ст. 224 ЦПК України.
пояснення і доводи позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.
договорів купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна від
15.02.2005 року, було передано у власність ОСОБА_1 &frac12;
будівлі кладової, яка розташова по АДРЕСА_1, ОСОБА_2
другу половину кладової, яка розташована по АДРЕСА_1, за що було сплачено кошти
15.02.2005 року / а.с.11 / підтверджено сплату позивачами 2000 грн. за будівлю
зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець)
передає або зобов'язується  передати
майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову
У силу ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір
дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не
обставин, суд вважає, що договір купівлі-продажу необхідно визнати дійсним і за
позивачами повинно бути визнано право власності на будівлю кладової, яка
розташована по АДРЕСА_1.
Керуючись ст.ст.58-60,208,209,213-215,224-226
ЦПК України, ст. 220 ч.2,328,655,657 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про  визнання права власності
на будинок кладової задовольнити.
договір купівлі-продажу будівлі кладової по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та арбітражним управляючим ОСОБА_3, дійсним.
ОСОБА_1, право власності 1/2 частину будівлі кладової, що знаходиться по
ОСОБА_2 право власності  1/2 частину
будівлі кладової, що знаходиться по АДРЕСА_1.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через
Татарбунарський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Тимошенко