Справа № 2-764/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И

24 січня 2008 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мироненко І.П.,

при секретарі Догаєвій А.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за
позовною заявою ОСОБА_1  до
Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинно побудоване
нежиле приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Маріупольської міської
ради про визнання права власності на самочинно побудоване нежиле приміщення. В
обгрунтування заявлених вимог посилалась на те, що земельна ділянка площею
0,0103 га АДРЕСА_1  була надана їй для
експлуатації та будівництва магазину на підставі рішення Маріупольської міської
ради № 1629 від 15 грудня 2005 року. На теперішній час вищевказана земельна ділянка
належить їй на підставі договору оренди земельної ділянки, посвідченого
приватним нотаріусом Скоробогатько О.В. 30 січня 2006 року. На наданій
земельній ділянці вона самовільно без офіційного дозволу на будівництво та
проектної документації збудувала нежиле приміщення літ. Б-1 загальною площею
81,6 кв. м, яке складається з: трьох торгових залів по 13 кв. м, трьох торгових
залів площею 16,3 кв. м, 9,8 кв. м, 15,3 кв.м, санвузла - 1,2 кв.м.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги у
повному обсязі. Вважає, що самовільне будівництво нежилого приміщення не
зачіпає  нічиїх прав, просить визнати за
нею право власності на нежиле приміщення літ. Б-1, розташоване
АДРЕСА_1.

Представник відповідача - Маріупольської міської ради, Ботман О.О., діюча
на підставі довіреності, позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення
позову не заперечувала.

Виходячи з наведеного,
суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ст. 4
ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи
встановлено, що ОСОБА_1 було припинено право тимчасового
користування земельною ділянкою площею 64, 0 кв. м АДРЕСА_1 та  затверджено проект землеустрою по відводу
земельної ділянки та надання приватному підприємцю ОСОБА_1 земельної ділянки з
земель житлової та суспільної забудови площею 0,0103 га в оренду строком на 10
років для розширення площі торгових павільйонів та благоустрою належних
територій та подальшої експлуатації торгових павільйонів АДРЕСА_1 в
Орджонікідзевському районі на підставі рішення Маріупольської міської ради №
1629 від 15 грудня 2005 року.

На підставі рішення Маріупольської міської ради № 1629 від 15 грудня 2005
року був укладений договір оренди земельної ділянки між Маріупольською міською
радою та ОСОБА_1 від 30 січня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом
Скоробогатько О.В., зареєстрований в реєстрі за № 217 та зареєстрований у
Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного
підприємства „Центр Державного земельного кадастру”, про що у книзі записів
державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 751 від 15
лютого 2006 року, згідно якого приватному підприємцю ОСОБА_1 в оренду
передається земельна ділянка площею 0,0103 га АДРЕСА_1в Орджонікідзевському
районі строком на 10 років (до 15 грудня 2015 року).

При обстеженні нежилого приміщення АДРЕСА_1в місті Маріуполі техніком
Маріупольського БТІ було виявлено факт самовільного будівництва основного
нежилого приміщення літ. Б-1 площею 81,6 кв. м, яке не відповідає проекту, що
підтверджується довідкою Маріупольського БТІ від 19 грудня 2007 року.

За висновком будівельно-технічної експертизи № 31 від 11 січня 2008 року,
конструкція самовільно збудованої нежилої споруди літ. Б-1, розташованої на
земельній ділянці АДРЕСА_1в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя
Донецької області не суперечить вимогам державних будівельних норм України.

Згідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, визнання відповідачем
пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

З урахуванням наведеного суд вважає
можливим  задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1  до Маріупольської міської
ради про визнання права власності на самочинно побудоване нежиле приміщення.

На підставі ст. 376 ч. 3, 5 ЦК
України та керуючись ст.ст.10, 60, 129-130, 174,  213, 215,ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права
власності на самочинно побудоване нежиле приміщення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на самочинно побудоване нежиле приміщення літ. Б-1, розташоване
АДРЕСА_1 в місті Маріуполі.

На рішення суду може
бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга має бути подана протягом двадцяти днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя: