Справа № 2-61608
районний суд Тернопільської області
складі: головуючого       Денисової Т.С.
секретарі               Барладину П.М.
участю адвоката           ОСОБА_3
позивача           ОСОБА_1
відповідачки       ОСОБА_2
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності та відшкодування моральної
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що
15 липня 2008 року відповідачка в присутності сторонніх осіб викрикувала, що
він «злодій ОСОБА_4», що крав, коли працював у торгівлі, крав будматеріали при
будівництві церкви, викрав з її будинку золотий ланцюжок. 16 липня 2008 року
ображаючи злодієм, кричала, що він вкрав сіту з її подвір»я, і повторила усі
звинувачення. 18 липня 2008 року знову повторила усі образливі звинувачення.
Він почувається вкрай погано, стан здоров»я погіршився, вживає ліки. Вказуючи,
що відповідачка завдала йому моральної шкоди, що полягає в душевних стражданнях
за безпідставну образу, погіршенні стану здоров»я, просить стягнути в його
користь 3000 грн. моральної шкоди та судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги уточнив,
просить визнати такими, що не відповідають дійсності доводи відповідачки
ОСОБА_2 про те, він викрадав будівельні матеріали під час будівництва церкви в
м.Борщеві, викрадав будівельні матеріали, працююючи в районному споживчому
товаристві, викрав у відповідачки металеву сітку з подвір»я та з будинку
останньої золотий  ланцюжок. Просить
зобов»язати відповідачку в присутності свідків вибачитися перед ним. Позивач
пояснив, що із відповідачкою перебуває в неприязних стосунках більше як десять
років. Вони проживають по сусідству, однак не спілкуються. 15 липня 2008 року
біля 16 години відповідачка, побачивши його на подвір»ї, стала викрикувати, що
він «злодій ОСОБА_4», що він викрав металеву сіту з її подвір»я, що крав, коли
працював у торгівлі, крав будівельні матеріали при будівництві церкви, викрав з
її будинку золотий ланцюжок. 16 липня 2008 року біля 11 години та 18 липня 2008
року до обіду далі ображаючи злодієм, кричала, що він викрав сіту з її
подвір»я, і повторила усі раніше названі звинувачення. При цьому були присутні
сусіди, а також сторонніх осіб, які проходили по їх вулиці. Усі звинувачення вважає
безпідставними. Вислуховуючи потійно крики відповідачки ОСОБА_2, не може
спокійно на них реагувати. Якщо раніше менше звертав на крики увагу, то тепер,
коли переніс інсульт і має гіпертонічну хворобу, почувається вкрай погано.
Після почутих звинувачень його стан здоров»я погіршився, став нервовим, погано
спить, змушений вживати ліки.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала і
пояснила, що з позивачем ОСОБА_1 перебуває в неприязних стосунках багато років.
Незадоволена тим, що йому була надана земельна ділянка для будівництва за
рахунок її присадибної ділянки, що коли ще жив її чоловік, а він помер
одинадцять років тому назад, позивач часто розпивав із ним спиртні напої. Вона
підозрює позивача у крадіжці усього майна, яке в той чи інший час пропало з її
подвір»я. Зі слів інших людей: жителів с.Глибочок, бувших працівників районного
споживчого товариства, де працював позивач, знає, що позивач погана людина, що
він за час роботи постійно крав будівельні матеріали, при будівництві церкви також
викрадав будматеріали. Знає точно, що саме ОСОБА_1 викрав з її будинку з її
сумочки, ще коли жив її чоловік, золотий ланцюжок, але чоловік зупинив її і
вона нікому про крадіжку не заявляла. За місяць до 15 липня 2008 року вона
помітила, що з її подвір»я пропала металева сіта, яка була знята разом із
стовпчиками. Так сталося, що коли сусіди здавали на автомобіль, який збирав
металобрухт, непотрібні речі, вона побачила на кузові автомобіля багато
металевої сіти, яку здав ОСОБА_1 Лише коли автомобіль від»їхав, в себе на
подвір»ї вона зрозуміла, що сіта, здана ОСОБА_1, була її. Звернувшись до
ОСОБА_1 чому він вкрав у неї сіту, відповідач вигнав її і пригрозив палицею.
Будучи ображеною на відповідача, дійсно кілька днів підряд, можливо і 15, 16 та
18 липня, бачучи ОСОБА_1, сказала про нього все що знає сама і що знає зі слів
інших осіб, в тому числі, назвала його «ОСОБА_4 злодієм», перерахувала де і що
він викрав за своє життя. Не визнає позов тому, що усі звинувачення висказані
нею в адресу позивача е доводами інших осіб, думку яких вона лише висловила в
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по
справі, надані сторонами у повному обсязі, суд приходить до переконання, що
позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з слідуючих підстав.
Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право
будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від
порушень та протиправних посягань. Право кожного на повагу до його гідності
визначено статтею 28 Конституції України.
Сторони проживають по сусідству і перебувають у неприязних
стосунках понад десять років.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що про
неприязні стосунки між сторонами знають усі сусіди. Вона неодноразово чула
крики ОСОБА_2 в адресу ОСОБА_1, висловлювання нецезурних слів та звинувачення у
вчиненні крадіжок різного майна. Крики починаються в 8 год ранку і
продовжуються протягом дня. Кричить ОСОБА_2 лише тоді коли бачить ОСОБА_1.
Позивач із своєю дружиною, незважаючи на стан здоров»я, змушений обходити
вулицю, щоб лишній раз не йти попри господарство відповідачки. Ці ж крики з
звинуваченням у крадіжках відповідачка вигукувала і в липні 2008 року. Чула
звинувачення в крадіжці металевої сіти. Позивач старшого віку чоловік, переніс
інсульт, однак відповідачка на це не зважає. Крики відповідачки змушені слухати
усі сусіди і малолітні діти.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що був присутнім у липні 2008
року на подвір»ї ОСОБА_1, коли ОСОБА_2, знаходячись у дворі свого господарства
викрикуючи звинувачувала позивача у крадіжці з її подвір»я металевої сіти.
Звинувачувала вона позивача і в інших крадіжках, про які згадує за що раз, коли
бачить позивача. Крики ОСОБА_2 постійно чують усі сусіди, однак не всі бажають
іти свідчити до суду.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала і
підтвердила доводи позивача про висловлювання в його адресу звинувачень у
крадіжці ним чужого майна, а саме: будівельних матеріалів під час будівництва
церкви в м.Борщеві та під час роботи в районному споживчому товаристві,
металевої сітки з подвір»я та з її будинку золотого ланцюжка.
Однак доказів про достовірність інформації відповідачка суду
не надала. ОСОБА_2 пояснила, що до правоохоронних органів офіційно не
зверталася, вироку суду чи постанови правоохоронних органів немає.
Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті
немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Негативна інформація, поширена про особу, вважається
недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.
Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же
спосіб, у який вона поширена.
Виходячи з вищенаведеного суд дійшов висновку, що позовні
вимоги позивача щодо захисту його честі та гідності підлягають задоволенню.
Необхідно визнати такими, що не відповідають дійсності, поширеніОСОБА_2 15,16
та 18 серпня 2008 року відомості про те, що ОСОБА_1 викрадав будівельні
матеріали під час будівництва церкви в м.Борщеві, викрадав будівельні
матеріали, працююючи в районному стоживчому товаристві, викрав металеву сітку з
подвір»я та з будинку відповідачки золотий ланцюжок.
ОСОБА_2 зобов»язана в присутності свідків попросити вибачення
Відповідно до ст.280 ЦК України, якщо фізичній особі
внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або)
моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.
Суд дійшов висновку, що позивачу завдана моральна шкода,
оскільки поширені про нього відомості не відповідають дійсності, порочать його
честь та гідність перед громадкістю, сусідами, рідними з точки зору додержання
законів, принципів людської моралі.
Згідно з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від
31.03.1995 р. №4 розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тошо), яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Аргументуючи суму позовних вимог, позивач вказав, що почувши
та прийнявши поширеніОСОБА_2 неправдиві відомості близько до серця, втратив
спокій. Все це негативно вплинуло на його стан здоров»я, змушений вживати ліки,
став погано спати. Переніс він і душевні страждання, оскільки все життя
працював добросовісно, мав авторитет серед людей.
А тому суд, враховуючи обставини справи, характер дій, якими
позивачу було заподіяно моральну шкоду та страждання, вважає, що його позовні
вимоги в частині розміру стягнення моральної шкоди підлягають до часткового
На підставі ст.ст.28,55 Констинуції України, постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що
регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» від
28 вересня 1990 року № 7 зі змінами та доповненнями,
ст.ст.15,16,20,22,23,270,275,277,280,297 ЦК України, керуючись
ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі і
гідності та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
не відповідають дійсності, оприлюднені відомості про те, що ОСОБА_1 викрадав
будівельні матеріали під час будівництва церкви в м.Борщеві, викрадав
будівельні матеріали, працююючи в районному споживчому товаристві, викрав в
ОСОБА_2 металеву сітку з подвір»я та з будинку останньої золотий ланцюжок.
у присутності свідків попросити вибачення у ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 600 (шістсот) гривень
на відшкодування моральної шкоди.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24,50
грн. судових витрат та 500 грн. за надання правової допомоги.
Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до
апеляційного суду Тернопільської області та апеляційну скаргу протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження в такому ж порядку.

Головуючий:
підпис

З
оригіналом згідно

Суддя
Борщівського районного суду
Денисова Т.С.