Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 листопада 2008 року Світловодський  міськрайонний суд Кіровоградської
області  в  складі : головуючого - судді Гармаш Т.І., при
секретарі - Пересунько О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Комунального
підприємства «Кассіопея», Світловодської міської державної нотаріальної контори
треті особи без самостійних вимог ОСОБА_5
та ОСОБА_6 , визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання
недійсною реєстрації прав на нерухоме майно, визнання права власності та
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за договором купівлі продажу від 06.08.2004
року 9/20 частини приміщення магазину по АДРЕСА_1  смт. Власівка, відшкодування збитків та
моральної шкоди. В ході розгляду цивільної справи позивач доповнив позовні
вимоги та просив суд визнати недійсною реєстрацію прав на нерухоме майно, а
саме 9/20 частини приміщення  здійсненою
Світловодським КП «Кассіопея» згідно договору купівлі-продажу від 06.08.2004
року, визнати недійсним з моменту його укладання договір купівлі-продажу від
04.02.2008 року 9/20 приміщення магазину по АДРЕСА_1 , визнати за ним право
власності на 9/20 частини приміщення, залучивши до участі у справі в якості
співвідповідачів ОСОБА_4 , КП «Кассіопея» та Світловодську міську державну
нотаріальну контору. Заявою від 28 жовтня 2008 року, яка була задоволена
ухвалою суду від 12.11.2008 року, позивач просив позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості за договором купівлі продажу від 06.08.2004 року та
відшкодування збитків залишити без розгляду. Свої позовні вимоги обґрунтовує
тим, що він 06.08.2004 року уклав з відповідачами ОСОБА_3  та ОСОБА_2
договір купівлі продажу 9/20 частини приміщення магазину по
АДРЕСА_1  смт. Власівка м. Світловодська.
Даний продаж було вчинено за 102400 грн., з яких 63600 грн.  відповідачі ОСОБА_3  та ОСОБА_2
сплатили до підписання договору, а решту суми повинні були сплатити до
01 січня 2005 року. Відповідно до пункту 5.8
зазначеного договору право власності на частину магазину у покупців
виникає з моменту державної реєстрації за умови проведення повного розрахунку.
Не зважаючи на це, а також та те, що на зазначену частину магазину ухвалою
Світловодського міськрайонного суду  від
15.01.2008 року був накладений арешт в порядку забезпечення позову, вона була
продана відповідачами ОСОБА_2  та
ОСОБА_3  відповідачу у справі
ОСОБА_4  згідно договору купівлі-продажу
від 04 лютого 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Світловодської
нотаріальної контори ОСОБА_7  У договорі,
зокрема зазначено, що відчужувана частина будівлі належить продавцям
ОСОБА_3  та ОСОБА_2  на підставі договору купівлі - продажу від
06.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського
нотаріального округу ОСОБА_8  та
зареєстрованого Світловодським КП «Кассіопея» 22.10. 2007 року. Вважає, що
оскільки право власності за договором купівлі-продажу від 06.08.2004 року
виникає за умови проведення повного розрахунку, а розрахунок з ним не було
проведено то КП «Кассіопея» повинно було відмовити відповідачам ОСОБА_3  та ОСОБА_2
у реєстрації прав на нерухоме майно, а державний нотаріус  при посвідченні договору повинен був також
пересвідчитись у достовірності права власності продавців на відчужуване майно.
Зазначені порушення призвели до того, що вже 06.02.2008 року право власності на
вже ціле приміщення перейшло до ОСОБА_5
та ОСОБА_6   На підставі цього
просить визнати недійсною реєстрацію прав на нерухоме майно та недійсним
договір купівлі-продажу від 04.02.2008 року та визнати за ним право власності
на 9/20 частини приміщення магазину по АДРЕСА_1
смт. Власівка відповідно до п.5.8 договору купівлі-продажу від 06 серпня
2004 року, та стягнути з відповідачів моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач та його представник  позовні вимоги підтримали, пославшись на
обставини, якими обґрунтовують позовні вимоги та на докази, які їх стверджують.

Представник відповідача ОСОБА_2  та ОСОБА_4
проти позову заперечувала та суду пояснила, що між позивачем та
відповідачами ОСОБА_2  та ОСОБА_3  повністю відбувся розрахунок за договором
купівлі-продажу від 06.08.2004 року, а оскільки між ними  були дружні стосунки, то відповідно вони не
вимагали розписок про отримання коштів за договором купівлі-продажу від
06.08.2004 року. Вважає, що як власник ОСОБА_2
мав право відчужувати належне йому нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_3
до зали судового засіданні не з'явилася просила справу розглянути без її
участі, додатково повідомила, що нею було видано довіреність на ім'я
ОСОБА_2  на право розпорядження будівлею
магазину.

Відповідач Комунальне підприємство «Кассіопея» до зали
судового засідання не з'явився, просив справу розглядати без участі
представника та водночас повідомив, що 23 липня 2007 року до КП «Кассіопея» від
ОСОБА_4  надійшла заява про проведення
технічної інвентаризації приміщення бару за адресою смт. Власівка АДРЕСА_1 ,
яка йому була необхідна для видачі витягу з Реєстру прав на нерухоме майно для
оформлення іпотеки. Для цього заявником були надані правовстановлюючі
документи, а саме договір дарування від 31.08.2001 року та договір
купівлі-продажу частини приміщення магазину від 06.08.2004 року, в пункті 2.1.
якого було  зазначено, що  решту суми 38800 грн., які є еквівалентом
7300 доларів США покупці зобов'язуються сплатити Продавцю в строк до 01.01.2005
року. Після оформлення документів з технічної інвентаризації їх було передано
до технічного відділу для проведення Державної реєстрації та видано витяги
22.10.2007 року та 04.02.2008 року.

Представник відповідача Світловодської міської державної
нотаріальної контори суду пояснив, що дійсно ним 04 лютого 2008 року
посвідчувався договір купівлі-продажу частини приміщення укладений між
ОСОБА_2  та ОСОБА_3 , від імені якої діяв
ОСОБА_2  та ОСОБА_4 . Зазначив, що
правовстановлюючими документами, які посвідчували право власності на
відчужуване майно є договір купівлі-продажу від 06.08.2004 року посвідчений
приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу ОСОБА_8  та зареєстрованого Світловодським КП
«Кассіопея» 22.10.2007 року.  Щодо
остаточного розрахунку за договором від 06.08.2004 року пояснила, що за усним
повідомленням їй стало відомо, що розрахунок за договором був проведений, а
тому у нотаріуса не виникло сумнівів щодо права власності на майно. Той факт,
що на час укладання договору майно перебувало під арештом на підставі ухвали
Світловодського міськрайонного суду  не
було відомо, оскільки зазначена інформація надійшла вже після укладання
договору купівлі-продажу.

Заслухавши доводи сторін, з'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1  та ОСОБА_2 , ОСОБА_3  06.08.2004 року був укладений договір
купівлі-продажу частини приміщення магазину із розстроченням платежу, який було
посвідчено приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу
ОСОБА_8  та зареєстровано в реєстр за
НОМЕР_1  (а.с. 5).

Відповідно до 5.8 зазначеного договору право власності
на частину магазину у покупців ОСОБА_2
та ОСОБА_3  виникає з моменту державної
реєстрації договору за умови проведення повного розрахунку.

В судовому засіданні представник відповідача у справі
ОСОБА_2  заперечуючи проти позову
зазначав, що розрахунки сторонами були проведені в повному обсязі, а лише не
підтверджені документально.

Законом а саме ч.3 ст.208 ЦК України встановлена вимога
щодо письмової форми правочину, який вчиняється фізичними особами на суму, що
перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. Відповідно до ч. 1 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена законом не має наслідком його недійсність,
проте заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання
окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-,
відеозапису, але не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Оскільки позивач у справі ОСОБА_1  заперечує факт отримання ним коштів від
ОСОБА_2  та ОСОБА_3  на виконання п.2.1 договору купівлі-продажу від
06.08.2004 року про остаточний розрахунок за договором, а відповідачами не
надані суду будь-які докази, які б стверджували зазначену обставину, суд вважає
встановленим факт не проведення остаточного розрахунку за договором.

Як вбачається зі змісту договору купівлі-продажу частини
приміщення від 06.08.2004 року  його
сторони обумовили виникнення права власності у покупців та припинення права
власності у продавця а також державної реєстрації зазначеного договору,
настанням певної обставини,  а саме
проведення повного розрахунку за цим договором.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до
висновку, що за договором купівлі продажу частини приміщення  від 06.08.2004 року правовий наслідок, як то
перехід права власності 9/20 частини приміщення від продавця ОСОБА_1  позивача у справі до покупців   ОСОБА_2
та ОСОБА_3  відповідачів у справі,
не настав.

Таким чином суд вважає, що належним власником майна, а
саме 9/20 частини приміщення, розташованого за адресою смт Власівка по
АДРЕСА_1  в місті Світловодську є
ОСОБА_1

Судом встановлено, що відповідно до договору
купівлі-продажу від 04 лютого 2008 року (а.с.48)   ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності
від імені ОСОБА_3  продав зазначену
частину магазину ОСОБА_4 . Даний договір посвідчений державним нотаріусом
Світловодської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_7  та зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_2 .
Згідно п. 1.3 договору правовстановлюючими документами, які посвідчували право
власності на відчужуване майно є договір купівлі-продажу від 06.08.2004 року
посвідчений приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу
ОСОБА_8  та зареєстрованого
Світловодським КП «Кассіопея» 22.10.2007 року.

6 лютого 2008 року між ОСОБА_4   ОСОБА_5
та ОСОБА_6  був укладений  договір купівлі продажу вже цілого  приміщення  по АДРЕСА_1
в селищі Власівка (а.с.47). Правовстановлюючим документом, який
посвідчує право власності продавця на ціле приміщення, є зокрема, і оспорюваний
правочин, а саме договір від 04.02.2008 року.

З письмових пояснень представника КП «Кассіопея» (а.с.
104) встановлено, що із заявою про проведення технічної інвентаризації та
державної реєстрації приміщення магазину в тому числі і частки, яка належала
ОСОБА_1   звернувся ОСОБА_4 , який не був
стороною договору купівлі-продажу від 06.08.2004 року. Його заява була
задоволена та проведена державна реєстрація приміщення магазину, в тому числі і
частки, право власності, якої за договором належала ОСОБА_1

Судом також встановлено, що право власності на дане
нерухоме майно згідно довідки Світловодського комунального міжміського бюро
технічної інвентаризації від 24. 10.2008 року (а.с. 131) зареєстроване також за
ОСОБА_1  на підставі договору дарування,
посвідченого ОСОБА_9  від 31.08.2001 року
за реєстром НОМЕР_3 .

Відповідно до вимог п.3.1 Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав на нерухоме майно реєстратор установлює відповідність
заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкт
нерухомості, інших підстав для відмови в реєстрації прав.

Всупереч вимогам зазначеної норми відповідач КП
«Кассіопея» не перевірив даних обставин
та прийняв рішення про реєстрацію права власності на майно, а саме 9/20
частки приміщення, розташованого в СМТ Власівка по АДРЕСА_1  за заявою особи, яка не мала ніякого
відношення до даного майна а саме ОСОБА_4, за наявності реєстрації прав на дане
майно на іншу особу, а саме, що це майно було зареєстроване за ОСОБА_1  та за відсутності письмової заяви продавця за
договором купівлі-продажу від 06.08.2004 року ОСОБА_1  згідно якого проводилась реєстрація, про
проведення повного розрахунку за договором, що є умовою, за якою виникає право
власності на нерухоме майно.

Таким чином суд приходить до переконання, що реєстрація
прав на нерухоме майно була проведена з порушенням вимог чинного законодавства,
а тому вважає, що позовні вимоги позивача стосовно визнання недійсною державну
реєстрацію прав на нерухоме майно підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п. 61 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України при нотаріальному посвідченні договорів
про відчуження житлового будинку, а також іншого нерухомого майна, що підлягає
реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право
власності (довірчої власності) на вказане майно, та, у передбачених
законодавством випадках, документів, що посвідчують державну реєстрацію прав на
нерухоме майно.

Як встановлено в судовому засіданні, зокрема із пояснень
представника Світловодської міської нотаріальної контори ОСОБА_7 , нотаріус при
вчиненні нотаріальної дії не пересвідчився належним чином в тому чи
підтверджують правовстановлюючі документи, на підставі яких посвідчувався
договір купівлі - продажу частини приміщення по АДРЕСА_1  в смт. Власівка від 04.02.2008 року, а саме
договір купівлі-продажу від 06.08.2004 року посвідчений приватним нотаріусом
Світловодського міського нотаріального округу ОСОБА_8  та зареєстрований Світловодським КП
«Кассіопея» 22.10.2007 року за реєстраційним номером 20067478 право власності
продавців, а саме ОСОБА_2  та
ОСОБА_3  на відчужувану частину будівлі.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України щодо загальних
вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Зі змісту статті 317 ЦК України вбачається, що лише
власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм
майном.

Виходячи з того, що в судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що право власності на майно, а саме 9/20 частини приміщення в смт.
Власівка по АДРЕСА_1  належить
ОСОБА_1  то  правочин, а саме договір купівлі-продажу від
04.02.2008 року, який був вчинений відповідачем ОСОБА_2 , та ОСОБА_3  не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача ОСОБА_1  щодо недійсності
зазначеного договору та визнання за ним права власності  на
9/20 частини приміщення магазину по АДРЕСА_1  грунтуються на законі та підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди з
відповідачів, суд виходить з наступного.

Як вбачається з обставин встановлених в судовому
засіданні відповідачі, а саме ОСОБА_2 , та ОСОБА_3  завідомо знаючи, що вони не набули права власності
на нерухоме майно за договором від 06.08.2004 року  здійснили державну реєстрацію прав на
нерухоме майно та вчинили правочин, за яким розпорядились зазначеним майном
всупереч вимогам ст. 317 ЦК України, чим порушили законні права та інтереси
власника ОСОБА_1

Беручи до уваги зазначену обставину суд приходить до
висновку, що саме ці особи повинні нести відповідальність за заподіяння
моральної шкоди позивачу, оскільки вони діяли неправомірно, умисно завдаючи
шкоди позивачу. Розмір моральної шкоди у вартісному виразі, а саме 5000 грн.
суд вважає завищеним,  враховуючи
тяжкість та тривалість моральних страждань, які поніс позивач у зв'язку з
порушенням його права власності на нерухоме майно, суд вважає достатньою
компенсацією його моральних страждань 3000 грн.

На підставі викладеного та ст.ст.203, 208, 317, 23, 1167
ЦК України п. 3.1 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав на
нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України  № 7/5 від 07.02.2002 року, п. 61 Інстукції
про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого
Наказом  Міністерства юстиції України №
20/5 від 03.03.2004 року, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК
України,-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1   задовольнити частково.

Визнати недійсною державну реєстрацію прав на нерухоме
майно а саме 9/20 частини приміщення магазину по АДРЕСА_1  в селищі Власівка м. Світловодська здійсненою
Світловодським КП «Кассіопея» згідно договору купівлі-продажу від 06 серпня
2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу частини
приміщення  по АДРЕСА_1  в смт. Власівка м. Світловодська від 4 лютого
2008 року, посвідченого державним нотаріусом Світловодської міської державної
нотаріальної контори ОСОБА_7

Визнати за ОСОБА_1
право власності на 9/20 приміщення
по АДРЕСА_1  в селищі Власівка
міста Світловодська відповідно до п. 5.8 договору  купівлі продажу від 06 серпня 2004 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3  на користь ОСОБА_1  у відшкодування моральної шкоди 3 (три
тисячі) грн.

В решті частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання
заяви про оскарження протягом десяти
днів після його проголошення, та поданням апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про оскарження, або в порядку ч.4 ст.295  ЦПК України.

Суддя
Світловодського міськрайонного суду                                        Т.І.
Гармаш