Справа
№2-4806-2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 липня 2008 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді                                                               Токар
Н.В.,

при секретарі
Послєдовій
О.О.,

за участю позивача
ОСОБА_1

за участю представника позивача                                     ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді
Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Павлоградської міської ради у Дніпропетровській області про визнання
права власності на самочинне будівництво, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила
визнати за нею право власності на сарай під літ. «В», який розташований на
земельній ділянці АДРЕСА_1. В обґрунтування позову, позивачка вказали на те, що
згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 від 10 липня 2007
року, зареєстровано у реєстрі за №2-3205, яке видано Першою Павлоградською
державною нотаріальною конторою, їй належить житловий будинок з будівлями та
спорудами, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1. На цій земельній
ділянці попередній власник ОСОБА_2
самовільно побудували сарай під літ. «В» розміром 3,20х2,90 м. Згідно
висновку управління містобудування та архітектури м. Павлограда
Дніпропетровської області №74 від 02.07.2008 року, самочинне будівництво може
бути узаконено і рекомендовано заінтересованим особам з питання визнання права
власності на самочинне будівництво звернутися до суду. У зв'язку з цим
позивачка вимушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені
позовні вимоги у повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на
підстави, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача Виконавчого комітету Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився,  належним чином був повідомлений про день і
час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Вислухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як встановлено в судовому засіданні, власником житлового будинку разом з
будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 є
ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 від
10 липня 2007 року, зареєстровано у реєстрі за №2-3205, яке видано Першою
Павлоградською державною нотаріальною конторою.

На цій земельній ділянці попередній власник ОСОБА_2, самовільно побудувала
сарай під літ. «В» розміром 3,20х2,90 м.

Згідно висновку управління містобудування та архітектури м. Павлограда
Дніпропетровської області №74 від 02.07.2008 року, самочинне будівництво може
бути узаконено.

Тому, суд вважає за можливе визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності
на сарай під літ. «В» розміром 3,20х2,90 м., який розташований на земельній
ділянці АДРЕСА_1.

На підставі викладеного і керуючись ст. 376 ЦК України, ст. ст. 10, 57-60,
209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради у
Дніпропетровській області про визнання права власності на самочинне будівництво
- задовольнити.

Визнати право власності на самочинне будівництво на сарай під літ. «В»
розміром 3,20х2,90 м., який розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1, за  ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку передбаченому ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя                                                                                    Н.В.
Токар