УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2008 р.                                                                                    м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                                     Девляшевського
В.А.,

суддів:                                                                Стефанів
Н.С., Соколовського В.М.,

секретаря                                                             Сем"янчук С. Й.,

з участю
представника                                    ОСОБА_1
- ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Коломийського міськрайонного суду від 02
листопада 2007 р., -

встановила:

Рішенням
Коломийського міськрайонного суду від 02
листопада 2007 року
позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах дітей: ОСОБА_7 і ОСОБА_8, до ОСОБА_1 задоволено. В користування
позивачів виділено земельну ділянку площею 662, 64 кв.м. по АДРЕСА_1. Іншу частину площею 717, 86 кв.м. за
вказаною адресою виділено співвласнику АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 Обраний варіант
поділу спірної ділянки, зазначений в експертизі під номером 1, який не
передбачає спільного землекористування, на думку місцевого суду, не ущімлює
інтересів сторін - співвласників АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд І-інстанції неповно і
необ"єктивно дослідив дійсні обставини справи. На її думку, залишилось не
врахованим ні експертом, ні судом те, що в площу спірної ділянки помилково зі
сторони дороги включено

Справа № 22-ц-45/2008 р.                                        Головуючий
у 1 інстанції
Б.В. Ілюк

Категорія
33                                                                Доповідач
В.А. Девляшевський

2

територію, яка
знаходиться під тротуаром, і яка не може використовуватись для обслуговування
будинку. ОСОБА_1 вважає, що суд І-інстанції повинен був призначити повторну
експертизу для визначення правильного варіанту поділу спірної землі. У зв'язку
із викладеним вище, ОСОБА_1 просить оскаржене рішення скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд.

ОСОБА_3,
інші позивачі та представник Коломийської міської ради в засідання Апеляційного
суду не з'явились з невідомих причин, хоч були належним чином повідомленими про
час і місце розгляду справи. Тому є підстави для вирішення спору у їх
відсутності.

ОСОБА_1
та їх представник в засідання Апеляційного суду 05.02.2008 року апеляційну
скаргу з наведених підстав підтримали, вважаючи, що суд І-інстанції визначив
порядок користування спірною ділянкою між співвласниками будинку без з'ясування
врахування важливих обставин справи.

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення
з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що сторони по даній справі є співвласниками
двохквартирного АДРЕСА_1.

Позивачам
належить квартира №1, яка
становить 48/100 частин
названого будинку. Квартира №2
належить ОСОБА_1, і становить 52/100
частин будинку.

З'ясовано,
що у користуванні сторін при будинку перебуває земельна ділянка площею 1380,5
кв.м.

Даний
факт підтверджується архівним витягом з протоколу №7 засідання виконкому
Коломийської міської ради від 01.03.1954 року №75 (а.с. 6); листом голови
міської земельної комісії від 02.03.1953 року (а.с. 11).

Порядок
користування спірною землею судом І-інстанції встановлено на підставі висновку
земельно-технічної експертизи від 06.08.2007
року, з врахуванням розміру часток, належних у будинку сторонам, та
законних інтересів власників квартир.

Посилання
апелянта на те, що до території земельної ділянки АДРЕСА_1помилково частково
включено пішохідну доріжку, і на те, що при поділі ділянки не були враховані
Державні будівельні стандарти, не підтверджені ніякими об'єктивними доказами.

Такі
твердження ОСОБА_1 спростовуються поясненнями судового експерта ОСОБА_9 та
свідка ОСОБА_10, який являється начальником інспекції архітектурно-будівельного
контролю м. Коломия (протокол -
а.с. 110-111).

3

Приймаючи
до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення по даній справі є законним
і обгрунтованим.

Доводи
апелянта не спростовують висновків суду І-інстанції. Тому підстав для
скасування оскарженого рішення немає.

Керуючись
ст. ст. 42 ч.4 ЗК
України; ст. ст. 218,
307, 308 , 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 02 листопада 2007 року по даній
справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців після дня її
проголошення.