У Х В А Л А

10 грудня 2008 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді -
Бобровського В.В.

суддів -  Івах А.П.

Коровіна
С.Г.

при
секретарі -  Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника закритого акціонерного
товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Янсона Євгена Валерійовича  на ухвалу судді Харківського районного суду
Харківської області від 10 вересня 2008 року по справі за заявою Закритого
акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»  про видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості  за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

04.09.2008 року Закрите акціонерне
товариство комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника Янсона Є.В.  звернулось
до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за  кредитним
договором  від 07.09.2006 року в сумі
1299 грн.63 коп., посилаючись на те, що між Банком і боржником ОСОБА_1. був
укладений споживчий договір, згідно якого банком позичальнику був наданий кредит
у розмірі 2530 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у
розмірі 12%  на рік  на суму залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 06.09.2007 року, однак боржник свої зобов'язання
не виконав.

Ухвалою судді
Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2008 року  на підставі ст. ст.  96, 100, 101 ЦПК України у прийнятті
заяви  ЗАТ КБ  «ПриватБанк» про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості  за
кредитним договором  відмовлено у зв'язку
з тим, що з наданих заявником документів убачається спір про право.

В апеляційній
скарзі представник заявника просить ухвалу судді Харківського районного суду
Харківської області від 10 вересня 2008 року
скасувати і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи
апеляційну скаргу, Янсон Є.В. посилається на порушення судом норми
процесуального права. Апелянт вказує, що кредитний договір є складеним у
письмовій формі, у зв'язку з чим, вимоги, які на ньому ґрунтуються, відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України можуть бути підставою для видачі судового
наказу.

Зазначає, що у
разі порушення позичальником обов'язків за договором банк має право витребувати
від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісії і відсотків за
його користування, інших зобов'язань.

На думку
апелянта, заявлена вимога передбачена ст. 96 ЦПК України, заяви про видачу
судового наказу не містить підставі вважати, що має місце спір про право.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляції, вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до
ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу, яка
ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі та інших випадках
встановлених законом.

За вимогами ч.
1. ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового
наказу, якщо із заяви і наданих до неї документів вбачається спір про право.

Відмовляючи у
прийнятті заяви про видачу судового наказу, суддя суду першої інстанції виходив
з того, що з наданих до суду заяви та документів вбачається спір про право між
ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1.

Такий висновок
судді є обґрунтованим та відповідає обставинам справи.

Заява ЗАТ КБ «Приватбанк»
містить вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом,
заборгованості по відсоткам за користування кредитом, заборгованості по комісії
за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором.

Для визначення
суми неустойки, яка передбачена кредитним договором, необхідно встановити ряд
обставин, від яких залежить відповідальність ОСОБА_1, зокрема : причини
невиконання умов договору, вину боржника та інше. Окрім цього, розмір неустойки
може бути зменшено за рішенням суду за наявності обставин, які мають істотне
значення.

Зазначені
обставини свідчать про те,  що суддя суду
першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність спору про право між
ЗАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1. та обґрунтовано відмовив у прийняті заяви про
видачу судового наказу.

Відповідно до п.
1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу судді першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої
інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи
апеляційної скарги не є суттєвими, підстав для скасування ухвали судді судова
колегія не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ст. 312, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу Янсона Євгена Валерійовича, який діє від імені ЗАТ КБ «Приватбанк»,
відхилити.

Ухвалу  судді Харківського районного суду Харківської
області від 10 вересня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий : (підпис)

Судді  : (підписи)

Вірно : суддя :