Справа № 2-1898/08
М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
м. Ковель                                                                                                     23
вересня 2008 року           Ковельський
міськрайонний суд  Волинської області
в складі : головуючого-судді                                                                      Бондара
з участю: секретаря                                                                         Рижко
позивача                                                                                     ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5  про
визнання права власності на нежиле приміщення,-
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання права власності на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення площею
27.12 кв.м. по АДРЕСА_1, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вказане
приміщення їм належало на праві спільної власності з 1997 року, але в
подальшому він викупив частки відповідачів, однак документально факт
купівлі-продажу не оформляли. Просить постановити рішення про визнання угоди купівлі-продажу
нежилого приміщення укладеною та визнати його власником приміщення площею 27.12
В судовому засіданні
позивач позов  підтримав повністю та
просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Пояснив, що
він був співвласником вказаного приміщення разом з відповідачами. Оскільки він
сам займався підприємницькою діяльністю з використанням спільного приміщення,
тому, по домовленості із іншими співвласниками, він сплатив їм погоджені суми
грошей, тобто фактично викупив  їх
частки, однак документів ніяких не оформляли. На сьогодні виникла необхідність
оформити це приміщення на його, тому він звернувся до суду з цим позовом,
оскільки відсутні всі необхідні документи. Судові витрати просить залишити за
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні при попередньому
розгляді позов визнали повністю та пояснили, що вони спільно володіли вказаним
приміщенням, але на даний час вони відмовляються від своїх часток в користь
Суд, заслухавши пояснення
сторони,  дослідивши письмові докази по
справі, приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до часткового
Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
акту прийому-передачі від 15.04.1997 року стверджується, що директор ТзОВ
«Ніка» Созонік І.В. та ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, склали
даний акт про те, що на підставі протоколу № 5 загальних зборів засновників
ТзОВ «Ніка» від 17 квітня 1997 року, угоди про вихід з ТзОВ «Ніка» членів
товариства від 15.04.1997 року, змін і доповнень до Угоди про вихід з ТзОВ
«Ніка» членів товариства. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка»
передає у спільну приватну власність ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3
частину приміщення кожушаного цеху № 27
другому поверсі площею 18.4 кв.м. та
частину коридору № 38 на другому поверсі площею 8.72 кв.м., що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, які належали ТзОВ «Ніка» на підставі договору купівлі
продажу, посвідченого Ковельською держнотконторою 29.06.1996 року за
реєстраційним № 1-2485 та зареєстрованих в бюро технічної інвентаризації
29.09.1996 року за ТзОВ «Ніка».
приміщення кожушаного цеху № 27 площею 18.4 кв.м. зареєстровані у Волинському
обласному бюро технічної інвентаризації на праві власності за ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3;
технічного паспорта на частину приміщення кожушаного цеху по АДРЕСА_1 від
04.02.2002 року стверджується, що
співвласниками  приміщення площею
18.4 кв.м. на другому поверсі є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1,
коридор і сходинкова клітка перебуває в спільному користуванні;
ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Судом
встановлено, що позивач та відповідачі отримали у спільну власність нежитлове
приміщення площею 18.4 кв.м. по бульв. Л.Українки в м. Ковелі, спільно
користувалися ним, а потім ОСОБА_1 викупив частки у інших співвласників, тому
фактично став єдиним власником вказаного приміщення. Частина спільного коридору
не може бути передана у власність ОСОБА_1 оскільки вона перебуває у спільному
права власності за позивачем  не порушує
права , свободи чи інтереси інших осіб.
Судові
витрати по справі за клопотанням позивача слід залишити за ним.
підставі ст. 392 ЦК України, керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, С У Д , -
задовольнити частково.
за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення площею 18.4 кв.м. АДРЕСА_1,
коридор і сходинкову клітку залишити в спільному користуванні.
іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження -
протягом строку, встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження, із
одночасною подачею копії апеляційної скарги суду апеляційної інстанції.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.

ГОЛОВУЮЧИЙ:                                                                                     В.М.БОНДАР