Справа № 1013                                                          Головуючий
у 1 інстанції Дундар І.О.
29                                                                Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2008
року       Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого
судді Лук'янової G.B. суддів Біляєвої
О.М. ,  Соломахи Л.І.

при секретарі
Андрусішиній М. Г.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Калінінського районного суду міста
Горлівки Донецької області від 18 грудня 2007 року у справі за позовом
Закритого акціонерного товариства „Горлівськтепломережа" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення представника позивача та відповідача,  перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги,  апеляційний

суд

встановив:

В
апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення
Калінінського районного суду міста Горлівки від 18 грудня 2007 року,  закриття провадження у. справі і залишення
заяви без розгляду через неповне з'ясування судом обставин,  що мають значення для справи,  порушення норм матеріального і процесуального
права. При подачі позовної заяви позивачем не було сплачено державне мито та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; не надана
довіреність представника позивача. Позивач не укладав з ним письмовий
договір,  тому він і позивач не є
учасниками цивільних правовідносин,  а
тому позов не може розглядатися в суді. Суд не розглянув його заперечення на
позов. Враховуючи нормативні акти,
укладати договір з ним повинно було КП „Румянцевське" і на підставі
такого договору останньому він повинен був би вносити плату. Позивач не надав
суду акт про підключення опалення у 2007 році,
в акті за 2005 рік є виправлення і тому цей акт не є належним доказом у
справі. Йому не надана копія договору,
укладеного між позивачем і КП „Румянцевське". Позивач безпідставно
послався на  ст.  ст. 67,
68 ЖК України,  оскільки він є
власником,  а не наймачем квартири. Суд
безпідставно послався на  ст. 11 ЦК
України (а.с. 67-69).

В
судовому засіданні апеляційного суду відповідач підтримав доводи апеляційної
скарги; представник позивача не визнав апеляційну скаргу і просив залишити без
змін рішення суду першої інстанції.

Рішенням
Калінінського районного суду міста Горлівки від 18 грудня 2007 року зазначений
позов задоволено і з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість

за
послуги з теплопостачання в сумі 1173 грн. 65 коп.; на користь держави з
відповідача стягнутий судовий збір - 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи - 30 грн. (а.с. 63-64).

Цим
рішенням встановлено,  що квартира 31 в
будинку 62 по вулиці Богуна в місті Горлівка є приватною власністю відповідача
з 4 жовтня 1995 року,  в якій останній
зареєстрований. Тому суд прийшов до висновку,
що сторони перебувають у правовідносинах з приводу надання послуг з
теплопостачання та їх оплати.

Факт
надання позивачем послуг з теплопостачання підтверджується актами. Тому суд
прийшов до висновку,  що у разі
відсутності договору між сторонами,
зобов'язання оплатити послуги за отримання теплової енергії у
відповідача виникає після фактичного надання послуги. Станом на 27 вересня 2007
року розмір заборгованості відповідача з листопада 2005 року за користування
послугою позивача складає 1173 грн. 65 коп. Нарахування суми за користування
відповідачем тепловою енергією позивач проводив на підставі тарифів,  затверджених відповідними розпорядженнями
Голови Донецької обласної адміністрації.

Суд
прийшов до висновку,  що відповідач не
надав доказів в обгрунтування своїх заперечень на позов (а.с. 63-64).

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає через наступне.

Відповідно
вимогам  ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції повно,  всебічно і об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін,  встановленим фактам
і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов правильного висновку про
те,  що у даному випадку при відсутності
між сторонами письмового договору зобов'язання оплатити послуги з отримання
теплової енергії у відповідача виникає після фактичного надання такої послуги.

Суд не
приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те,  що між сторонами не укладений письмовий
договір про надання теплової енергії та що такий договір з відповідачем повинно
укласти КП „Румянцевське" і тому позов не підлягає задоволенню,  оскільки матеріали справи підтверджують,  що фактично послуга з надання теплової
енергії в квартиру,  де проживає відповідач,  надана позивачем; відповідач пояснив,  що за період з листопада 2005 року по
зересень 2007 року включно він нікому не сплачував' гроші за користування
тепловою енергією.

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за
користування тепловою енергією за опалювальні періоди 2005-2006 року та
2006-2007 року (а.с. 1-2); з вимогою про стягнення заборгованості за
опалювальний період 2007-2008 року позивач не звертався і тому довід
апеляційної скарги про необхідність надання позивачем акту про підключення
опалення у 2007 ропі не заслуговує на увагу.

Допущені
в акті від 21 жовтня 2005 року (а.с. 45) виправлення не впливають на висновки
суду першої інстанції про задоволення позову,
оскільки згідно змісту акту в період з 15 по 21 жовтня 2005 року КП
„Румянцевське" проводило ремонтні роботи внутрішньої системи опалення.
Відповідач пояснив,  що він не звертався
до позивача зі скаргами у зв'язку з опаленням його квартири. Відповідачем не
надано суду будь-яких доказів у підтвердження того,  що опалення в будинку,  де він проживає,  було підключене пізніше 21 жовтня 2005 року.

Відповідно
вимогам  ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 ЦПК України
передбачає,  що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи

юридичних
осіб,  поданим відповідно до цього
Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Згідно
ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини,  які мають значення
для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін т.а інших осіб,  які беруть участь у справі,  виникає спір.; доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

Посилання
суду першої інстанції в рішенні на
ст.  ст. 67,  68 ЖК України,  а не на
ст. 162 ЖК України,  оскільки
відповідач є власником квартири,  а не її
наймачем,  не є підставою для скасування
або зміни рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд вважає,  що і цей довід апелянта не заслуговує на
увагу,  оскільки розрахунок
заборгованості зроблений на підставі,
належним чином затверджених,
тарифів,  розмір яких відповідачем
не оспорювався у встановленому законом порядку.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи. Тому рішення суду першої інстанції є законним і
підстав для його скасування немає.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 гі.1,
308,  313,  315,
317 ЦПК України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Калінінського районного суду міста Горлівки Донецької області від 18 грудня
2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня проголошення.