АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22- 1539  2008року               Головуючий у 1-й інстанції  Назаренко В.Я.                    категорія -
Доповідач  Кіселик С.А
листопада  2008 року
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
Головуючого : судді Кіселика С А ,
суддів : Франко В.А., Суржик М.М.
при секретарі Липі  А.О.
розглянула  у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення  Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 26 травня 2008 року,
серпні  2007 року ОСОБА_1  звернувся
в суд  з  позовом
до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний
комбінат" про  відшкодування  моральної
зазначив, що працював на шахті "Інгульська" "Східного
гірничо-збагачувального комбінату"
з 1992 року  на  посаді підземного робітника  очисного
забою, підземний  електромеханік.
виконання  трудових  обов'язків
постійно  знаходився в умовах
впливу шкідливих факторів. Це призвело до того, що почав часто хворіти.
висновку МСЕК від 13.10.2006 року йому
встановлено 55 %  втрати  професійної працездатності та визнано
інвалідом 3-ї групи внаслідок професійного захворювання, яке виникло у зв'язку
з дією шкідливих виробничих факторів в період перебування у трудових відносинах
результаті він переживає  моральні
страждання, які пов'язані з постійним болем
у суглобах  рук  та ніг, судомами  та онімінням
її стягнути з відповідача  на його
користь,  поновивши  строк
звернення  із  позовом
до  суду.
Ухвалами  Маловисківського районного  суду
Кіровоградської  області  від 14.09.2007 року  та
26.11. 2007 року  в  якості
співвідповідачів  по справі  притягнуто
Маловисківське  відділення  виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування  від  нещасних
випадків на  виробництві  та
професійних  захворювань
(далі  по
тексту Маловисківське  відділення  виконавчої
дирекції Фонду ССНВВ)  та ГРЕ - 47
казенного  підприємства «Кіровгеологія».

Рішенням Маловисківського  районного суду  Кіровоградської  області від 26 травня 2008 року  в
задоволенні  позову  відмовлено.

Не
погодившись  із  рішенням
суду позивач  ОСОБА_1 В.В. просить
скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апелянт вважає, що  судом
при  ухваленні  рішення
порушено  норми матеріального  права. Зокрема  суд
не  взяв  до
уваги  вимоги  ст. 153
КЗпП  України.

Заслухавши  доповідача, представників сторін  та дослідивши
матеріали справи,  колегія  суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
рішення  суду скасуванню з наступних
підстав.

Апеляційним
судом встановлено, що  з 09 червня
1976  року  по 20
жовтня 1992 року позивач
працював  учнем  помічника
бурильника, помічником  бурильника,
бурильником  та  машиністом
бурильної установки  Партії №
47  Кіровської  експедиції, а
26  жовтня 1992  року
був прийнятий на роботу в Смолінське рудоуправління в якості підземного
гірничого  робітника  очисного забою   шахти № 1,
а з  01  квітня 1997 року  переведений
підземним  електромеханіком  шахти і працював в особливо шкідливих і
особливо тяжких умовах праці. Під час роботи отримав  захворювання, які визнані професійними.
20  жовтня  2006
року   позивача  було звільнено у зв'язку з виявленою невідповідністю
в наслідок стану здоров'я, яке перешкоджає продовжувати виконання даної роботи.
3 жовтня 2006 року висновком МСЕК Кіровоградської області йому встановлено  третю групу інвалідності і 55 % втрати
працездатності безстроково.

Згідно
ст.153 КЗпП України, забезпечення безпечних та нешкідливих умов праці на всіх
підприємствах, установах, організаціях покладається на власника або
уповноваженого ним орган.

Ст.
237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником моральної шкоди
працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія
суддів вважає встановленим факт спричинення позивачеві пошкодження  здоров'я і втрати працездатності при виконанні
ним трудових обов'язків, і саме з цих підстав позивач вимушений докладати
додаткових зусиль для організації свого життя через постійний біль та хворобу,
що свідчить про доведеність заподіяння моральної шкоди позивачу.

Вирішуючи  питання
щодо  особи, яка  повинна
відшкодовувати  моральну  шкоду, колегія  суддів
бере  до  уваги, що
згідно  листа  головного
лікаря  клініки  Науково - дослідного  інституту
промислової  медицини ( а.с.
68)  умови  праці
ОСОБА_1  в  період
роботи  в ГРЕ- 47 КП  «Кіровгеологія»  слід
розглядати  по  фактору
важкості, як  допустимі (2
клас),  а
стаж  в  шкідливих
умовах, які  сприяли  розвитку
професійних  захворювань, необхідно  вважати
з 10.1992 року по 02. 2006 року , тобто
період  роботи на Східному ГЗК
шахти  «Смоленська», підземним  ГРОВ і підземним  електромеханіком.

За
таких обставин, колегія  суддів  дійшла
висновку, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди  необхідно покласти на   Державне
підприємство  «Східний  гірничо збагачувальний  комбінат»,
а  в  позові
до  ГРЕ- 47 КП  «Кіровгеологія»  необхідно
відмовити.

Оскільки
Фонд  соціального  страхування
від  нещасних  випадків
на  виробництві  та
професійних  захворювань  України
згідно з п.27 ст.77 Закону
України «Про  Державний  бюджет України на 2006 рік»  не
відповідає  за  завдану
моральну  шкоду, так - як  дію абз.4 ст.1 підпункту «е»  пункту 1
частини 1 ст. 21, частини 3 статті 28, частини 3 статті 34  Закону України «Про  загальнообов'язкове  державне
соціальне  страхування  від
нещасних  випадків  на
виробництві  та  професійних
захворювань, які  потягли  втрату
працездатності» у частині  відшкодування  моральної
шкоди  застрахованим  особам
і членам  їх  сімей
було   зупинено,  а  з 23
лютого  2007 року   ч.3 ст. 34 із  вказаного
Закону  виключена  то
не  підлягає  задоволенню
і  вимога  позивача
щодо  відшкодування  моральної
шкоди   Маловисківським  відділенням
виконавчої  дирекції  Фонду ССНВВ.

Враховуючи  вищенаведене та виходячи з засад виваженості,
розумності і справедливості,
враховуючи  глибину фізичних та
душевних страждань, колегія суддів дійшла висновку щодо розміру моральної шкоди
в сумі  25 000  грн.

Колегія  суддів
дослідивши  обставини  справи
дійшла  висновку,  що
строк  звернення  із
позовом  до  суду,
позивачем  пропущено  із
поважних  причин,  оскільки
на  час   встановлення
втрати  працездатності  та
групи  інвалідності  правовідносини  між
сторонами  регулювалися  Законом
«Про  загальнообов'язкове  державне
соціальне  страхування  від
нещасних  випадків  на
виробництві  та  професійних
захворювань, які  потягли  втрату
працездатності», дія  окремих  статей
якого  була  зупинена.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення
або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду за
наведених вище підстав підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким
позов належить задовольнити частково, лише на суму  25 000 грн..

Враховуючи  вищенаведене,
на підставі  ч.2 ст.153, ст..237-1
КЗпП України, керуючись  ст.. ст..  303,
307, 309,  313, 314, 316  ЦПК
України, колегія  суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 задовольнити  частково.

Рішення  Маловисківського районного  суду
Кіровоградської  області  від 26 травня
2008 року скасувати.

Поновити
ОСОБА_1  строк  на
звернення  до  суду
із  позовом.

Стягнути
з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»   на
користьОСОБА_1 в  рахунок  відшкодування
моральної  шкоди 25000 (двадцять
п'ять  тисяч) грн.

В  позові
до  ГРЕ - 47 казеного  підприємства «Кіровгеологія»  та
Маловисківського  відділення  виконавчої
дирекції  фонду  ССНВВ
про  відшкодування  моральної
шкоди  відмовити.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двох
місяців до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: