Справа № 2-1277/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И

19 березня 2008 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мироненко І.П.,

при секретарі Новиковій Г.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права
власності на самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради
про визнання права власності на самочинне будівництво. В обгрунтування
заявлених вимог посилався на те, що жиле домоволодіння АДРЕСА_1 належить йому
на праві приватної власності на підставі договору про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку від 24 березня
1958 року. Земельна ділянка була надана йому на підставі рішення виконкому
Орджонікідзевської районної ради депутатів трудящих № 2 від 29 січня 1958 року
для будівництва індивідуального жилого будинку. У подальшому він самовільно без
дозволу на забудову побудував на вказаній земельній ділянці: нежилу прибудову
літ. А/1, сіни літ. а1 -1, гараж літ. Г-1, сарай літ. Д-2, сарай
літ. Ж-1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги у
повному обсязі. Вважає, що самовільне будівництво вказаних споруд не
зачіпає  нічиїх прав, просить визнати за
ним право власності на нежилу прибудову літ. А/1, сіни літ. а1 -1,
гараж літ. Г-1, сарай літ. Д-2, сарай літ. Ж-1, розташовані АДРЕСА_1.

Представник відповідача - Маріупольської міської ради, у судове засідання
не з явився, від якого до суду надійшла заява з проханням справу розглядати у
їх відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Виходячи з наведеного,
суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ст. 4
ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи
встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі
договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального жилого будинку від 24 березня 1958 року,
зареєстрованого у БТІ міста Маріуполя за № 18151 від 15 липня 1963 рокую

Земельна ділянка АДРЕСА_1 площею 510 кв. м. була надана ОСОБА_1 на підставі
витягу з протоколу № 2 від 29 січня 1958 року засідання виконкому
Орджонікідзевської районної ради депутатів трудящих.

При обстеженні домоволодіння АДРЕСА_1 техніком Маріупольського БТІ було виявлено
факт самовільного будівництва сіней літ. а1 -1, гаражу літ. Г-1,
сараю літ. Ж-1, нежилої прибудови літ. А/1, переобладнаної з літньої кухні літ.
Б-1, сараю літ. Д-2, веранди 1-3, переобладнаної в жилу 1-3, коридору 1-1,
кладової 1-2, кухні 1-4 в жилу 1-1, що підтверджується довідкою Маріупольського
БТІ від 09 липня 2007 року.

За висновком будівельно-технічної експертизи № 10 від 28 лютого 2008 року,
конструкції самовільно збудованих будівель: сіни літ. а1 -1, гараж
літ. Г-1, сарай літ. Ж-1, сарай літ. Д-2, нежила прибудова літ. А/1,
переобладнана з літньої кухні літ. Б-1, переобладнане приміщення 1-3 з веранди
в жилу площею 8,2 кв. м, переобладнане приміщення 1-1 з коридору 1-1, кладової
1-2, кухні 1-4 в жилу площею 19,2 кв. м, які належать ОСОБА_1, розташовані на
земельній ділянці АДРЕСА_1 в Орджонікідзевському районі міста  Маріуполя Донецької області, не суперечать
вимогам державних будівельних норм України, за виключенням па. 3.25* частина 3
ДБН 360-92** (відстань до сусідньої межі ділянки від найбільш виступаючої
конструкції стіни душу літ. Д-2 менше 1,0 м).

Як вбачається з письмових заяв сусідів: ОСОБА_2, який проживає АДРЕСА_2, та
ОСОБА_3, яка проживає АДРЕСА_3, вони не заперечують проти розташування сараю та
гаражу на межі їх ділянки.

Згідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, визнання відповідачем
пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

З урахуванням наведеного суд вважає
можливим  задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1  до Маріупольської міської
ради про визнання права власності на самочинне будівництво.

На підставі ст. 376 ч. 3, 5 ЦК
України та керуючись ст.ст.10, 60, 129-130, 174,  213, 215,ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1  до
Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне
будівництво - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на самочинно побудовані: сіни літ. а1 -1, гараж літ. Г-1,
сарай літ. Ж-1, сарай літ. Д-2, нежилу прибудову літ. А/1, переобладнану з
літньої кухні літ. Б-1, переобладнане приміщення 1-3 з веранди в жилу площею
8,2 кв. м, переобладнане приміщення 1-1 з коридору 1-1, кладової 1-2, кухні 1-4
в жилу площею 19,2 кв. м, розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 та ввести
їх до складу домоволодіння АДРЕСА_1.

На рішення суду може
бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга має бути подана протягом двадцяти днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя: