Справа №
Головуючий у 1-й інстанції Кудін А.М.
Суддя-доповідач  Сибільова Л.О.
У Х В А Л А

і м е н е м  У к р а ї н и

5 серпня
2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Сумської області у складі:

головуючого  - Маслова В.О.,

суддів          -       Сибільової Л.О., Білецького О.М.,

з участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2008
року

у справі
за позовом ОСОБА_1

до
підприємства Сумської облспоживспілки “Охтирський цегельний завод”

про
стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним
рішенням суду позов ОСОБА_1. задоволений частково.

Стягнуто
з підприємства облспоживспілки “Охтирський цегельний завод” на користь ОСОБА_1.
142 грн. 26 коп.

В
задоволенні вимог ОСОБА_1. в частині відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто
з відповідача  на користь держави 51 грн.
судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позов в повному обсязі.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги неналежно
оформлену відповідачем довідку про її середній заробіток та не вірно вирахував
її середньодобову заробітну плату, порушивши вимоги Постанови Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 року №100. Зазначає, що її після звільнення
ніхто не приймає на роботу,  вона
залишилась без роботи та коштів для проживання, її донька із-за цього залишила
навчання в інституті, їй безпідставно відмовили в клопотанні про відшкодування
матеріальної шкоди.

Вислухавши
доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Позивачка
свої вимоги мотивувала тим, що вона 20 вересня 2007 року була звільнена з  Охтирського цегельного  заводу, і при звільненні їй  було не доплачено 23 грн.81 коп., нарахованих
їй, як і іншим працівникам,  як заробітна
плата в подвійному розмірі за роботу в святковий день, і незаконно утриманих з
її заробітної плати в березні 2007 року за вказівкою працівників Сумської
облспоживспілки.  За рішенням суду на її
користь було стягнено з відповідача зазначену суму, яку вона отримала лише 22
березня 2008 року. Під час роботи наказом
від 12 березня 2007 року їй була винесена догана за порушення правил
внутрішнього трудового розпорядку, вважає, що за помилки, допущені самим
керівником підприємства. Зазначеними
подіями їй заподіяна моральна шкода. Просила стягнути з відповідача
середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а також на  відшкодування
моральної шкоди 1700 грн.

Вирішуючи
спір та частково задовольняючи позовні вимоги позивачки, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач при її звільненні не виплатив їй суму, яка
становить незначну частку від її середнього заробітку, а тому за затримку
розрахунку при звільненні на її користь слід стягнути частину заробітку,
пропорційну невиплаченій сумі 23,81 гр., і таке рішення є справедливою
сатисфакцією вирішення вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

Цей
висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам
матеріального та процесуального права.

Згідно
ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116
цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій частині відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить
рішення по суті спору.

З  матеріалів справи вбачається і судом
встановлено, що з 01 березня 2005 року по 20 вересня 2007 року позивачка
працювала на підприємстві Сумської облспоживспілки “Охтирський цегельний завод”
на посаді головного бухгалтера. За роботу у вихідний день  8 січня 2007 року їй була нарахована
заробітна плата в подвійному розмірі в сумі 98,1 гр. Після перевірки
підприємства в березні 2007 року  було
утримано з її заробітної плати 23,81 гр.

При
звільнені з підприємства 20 вересня 2007 року їй не була доплачена вказана сума
заробітної плати в сумі 23 грн. 81 коп., яка була стягнена за  рішенням Охтирського міськрайонного суду від
25 лютого 2008 року і фактично отримана нею 22 березня  2008 року.

Для
визначення середнього заробітку позивачки та
розміру відшкодування за час затримки розрахунку при її звільненні суд
першої інстанції взяв до уваги довідку, надану відповідачем, згідно якої її
заробітна плата за два повні місяці роботи перед звільненням - червень-липень
2007 року - склала по 2080 гр., а
середньодобова заробітна плата -
96 грн. 74 коп., та послався на те, що порівняно з середнім заробітком
за місяць - 2080 гр. - сума недоплаченого їй розрахунку при звільненні - 23,81
гр. - склала 1,14 %.

Посилання
апелянта на те, що довідка відповідача про її заробітну плату не належно
оформлена, є безпідставними. Крім того, вона не довела, що заробіток, вказаний
в цій довідці, не відповідає дійсності і був іншим. Розрахунок, застосований
судом при визначенні середнього заробітку позивачки, відповідає Порядку
обчислення середнього заробітку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України від 08 лютого 1995 року №100.

Суд
прийшов до обгрунтованого висновку про те, що часткове задоволення позову
позивачки в частині стягнення середнього заробітку є достатньою сатисфакцією
вимог про відшкодування моральної шкоди. Обставини, якими ОСОБА_1.
обгрунтовувала вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі, вказаному в
позовній заяві,  всупереч вимогам ст. ст.
10, 60 ЦПК України, вона не довела.

Апеляційна
скарга не містить доводів, які б могли бути підставою для скасування чи зміни
судового рішення, а тому його слід залишити без зміни.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2008 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
підпис

Судді               підписи