Справа № 2-75/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2008 року               Хортицький
районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді                                     Бондаренко
І.В.

при секретарі                                      Биковій
С.Б.

з участю адвокатів                             Будовської Н.В.

Протасової
Л.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОП «ЗМБТІ», третя особа ЖБК №255 «Запоріжсталь-21», про
визнання права власності на частку квартири, встановлення порядку користування
квартирою, скасування реєстрації права власності та про реєстрацію права
власності, -

В С Т А Н О В И
В:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності
на  частку квартири АДРЕСА_1,
розташованої в ЖБК №255 «Запоріжсталь-21», як за членом ЖБК, який сплатив пай
за цю частку.

В
подальшому позивач уточнив позовні вимоги, та просить визнати за ним право
власності на 21/50 частину вказаної квартири, яка припадає на кімнату площею
15,9 кв.м. відповідно до висновку ОП «ЗМБТІ», встановити порядок користування
квартирою, виділивши йому в користування кімнату площею 15,9 кв.м., а ОСОБА_2
виділити в користування дві інші кімнати, а також скасувати реєстрацію права
власності на цю частину квартири за ОСОБА_2, та зобов»язати ОП «ЗМБТІ»
зареєструвати його право власності на цю частку квартири.

Відповідач
ОСОБА_2 з позовними вимогами не погодився та пояснив, що оскільки рішенням
Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.11.2006 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на частину квартири було
відмовлено, то суд не може розглядати ці ж позовні вимоги повторно.

Представники
відповідача - представник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 - з позовом не погодились,
пояснили, що за позивачем не може бути визнане право власності на 21/50 частку
квартири, оскільки по перше, є рішення суду про відмову в задоволенні його  вимог про визнання за ним права власності на
кімнату площею 15,9 кв.м. в спірній квартирі, а по-друге, хоча у праві
власності на спірну квартиру і є якась його частка, проте не 21/50. Крім того,
представники заперечують факт сплати ОСОБА_1 частки паю за кімнату площею 15,9
кв.м., вважають, що таких доказів він суду не надав.

Від
представника відповідача ОП «ЗМБТІ» в матеріали справи надійшла письмова заява
про розгляд справи у його відсутність, заперечень по позову не надійшло.

Представник
третьої особи ЖБК «255 «Запоріжсталь-21» позов підтримала та пояснила, що
оскільки ОСОБА_1 пай за кімнату площею 15,9 кв.м. в АДРЕСА_1 був виплачений в
1991 році, то він набув права власності на цю кімнату.

В
судовому засіданні встановлено, що АДРЕСА_1 розташована в ЖБК №255
«Запоріжсталь-21».

Ордер
№831 на вказану квартиру був отриманий ОСОБА_5 02.06.1980 року на сім»ю з трьох
осіб: на неї, чоловіка ОСОБА_1 - позивача по справі, та сина ОСОБА_2 -
відповідача по справі. Членом ЖБК стала ОСОБА_5.

Квартира
має три кімнати площею 15,9 кв.м., 12,3 кв.м. та 7.7 кв.м., дві останні кімнати
є суміжними.

В
1983 році шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 був розірваний.

При
розірванні шлюбу колишнє подружжя мирно провело розподіл вказаної квартири, за
умовами якого в 1983 році ОСОБА_1 був прийнятий до членів ЖБК №255 «Запоріжсталь-21/а.с.69/,
за ним закріплена кімната у вказаній квартирі площею 15,9 кв.м., який присвоєно
№44-а, проведений розподіл  особистих
рахунків.

В
1983 році ОСОБА_5 провела родинний обмін, за умовами якого до квартири вселився
колишній тесть позивача - ОСОБА_6, який зайняв дві суміжні кімнати в цій
квартирі, і проживав там до своєї смерті 04.11.2005 року.

Пай
за частину спірної квартири - за кімнату площею 15,9 кв.м. - був сплачений
ОСОБА_1 28.01.1991 року.

Усі
вищенаведені обставини встановлені рішенням Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 03.11.2006 року, яке набрало законної сили /а.с.9,10/.

Судом
досліджені, також, письмові докази щодо сплати ОСОБА_1 паю за кімнату площею
15,9 кв.м. в АДРЕСА_1 і його постійного проживання в ній : оригінал книги
обліку вартості квартир та внесення паїв, яка ведеться в ЖБК №255
«Запоріжсталь-21»,  довідки ЖБК №255
«Запоріжсталь-21» про те, що ОСОБА_1 з 1983 року постійно проживає у вказаній
кімнаті, сплачує комунальні послуги, пай за кімнату повністю сплачений ним в
1991 році /а.с.5,6/.

Досліджені
матеріали цивільної справи № 2-980/2006 рік за позовом ОСОБА_1 до Хортицької
райадміністрації, ОСОБА_5, ЖБК №255 «Запоріжсталь-21» про визнання
розпорядження про приватизацію недійсним, про визнання недійсним свідоцтва про
право власності на квартиру, визнання частково недійсним договору дарування
квартири та визнання права власності на частину квартири, рішення по якій
винесено 03.11.2006 року.

В
матеріалах цієї справи є також протоколи загальних зборів членів ЖБК, з яких
вбачається, що ОСОБА_1 дійсно є членом ЖБК і за ним закріплена кімната площею
15,9 кв.м. в спірній квартирі, пай за яку він виплатив повністю /а.с.76-110/.

Тим
же рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 з часу виплати паю  - з 1992 року - придбав право власності на
спірну кімнату у вказаній квартирі.

Цим
же рішенням суду частково скасована приватизація АДРЕСА_1 та свідоцтво про
право власності на цю квартиру на ім»я ОСОБА_6, та частково визнаний недійсним
договір дарування вказаної квартири на ім»я ОСОБА_2 від 12.12.2003 року - в
частині права власності на кімнату площею 15.9 кв.м., усі ці скасування
обґрунтовані порушенням права власності ОСОБА_1 на цю кімнату.

Ухвалою
Запорізького апеляційного суду від 17.01.2007 року вказане рішення Хортицького районного
суду м.Запоріжжя залишене без змін, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те,
що ОСОБА_1 не сплатив пай за кімнату площею 15,9 кв.м. і не може набрати права
власності на неї, визнані необґрунтованими та встановлено, що при приватизації
квартири тільки на ім»я ОСОБА_6 було порушено законне право ОСОБА_1 щодо
володіння, користування та розпорядження часткою в спірній квартирі, власником
якої він став у відповідності до ст.15 Закону України «Про власність», який
діяв на той час.

Колегія
апеляційного суду встановила, також, що сума загальної вартості спірної
квартири складала 9512 крб., ОСОБА_1 в 1991 році виплатив суму паю в розмірі
4429,72 крб., а ОСОБА_6 - суму паю в розмірі 5082,28 крб., тому вони обидва
придбали право власності на частку спірної квартири відповідно до розміру
виплаченої кожним частки паю, і тому ОСОБА_1 з часу виплати паю набув право
власності на частку у спірній квартирі, яка припадає на вартість кімнати площею
15,9 кв.м..

При
цьому, при винесенні Хортицьким судом рішення 03.11.2006 року були відхилені
позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на частку квартири
- кімнату площею 15,9 кв.м., на підставі того, що квартира розподілу в натурі
не підлягає, а позовні вимоги щодо порядку користування квартирою, або щодо
визначення конкретних часток у праві власності на квартиру, ОСОБА_1 не
заявлялись.

Згідно
довідки ОП «ЗМБТІ» №11564 від 25.12.2007 року /а.с.32/ кімната №6 площею 15,9
кв.м. в квартирі АДРЕСА_1, з виділом в загальне користування співвласників  коридору №1 площею 10,6 кв.м, туалету №3
площею 1 кв.м, ванної №4 площею 2,6 кв.м, кухні №7 площею 7,4 кв.м., кладової
№8 площею 1 кв.м, лоджії площею 1,7 кв.м., балкону площею 0,84 кв.м., складає
21/50 частину вказаної квартири.

Вислухавши
сторони та дослідивши письмові докази по справі, а також матеріали цивільної
справи № 2-980/06, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно  до ст.ст.321,386,392 ЦК України права
власника забезпечуються державою, право власності є непорушним,  власник майна має право пред»явити позов до
суду про визнання його право власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою.

У
відповідності до ст.15 Закону України «Про власність», який діяв на час
виникнення спірних правовідносин, а також у відповідності до ст.384 ЦК України
у разі викупу квартири /частини квартири/, тобто сплати паю за неї, член ЖБК
стає її власником.

У
відповідності до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці
обставини.

Таким
чином, враховуючи те, що ці обставини вже встановлені рішенням суду, яке набрало
законної сили, суд вважає доведеним те, що позивач ОСОБА_1 в 1991 році повністю
сплатив пай в ЖБК №255 «Запоріжсталь-21» за кімнату площею 15,9 кв.м. в
квартирі АДРЕСА_1, тому набув право власності на неї.

Твердження
представників відповідача про те, що документи, які підтверджують сплату
ОСОБА_1 паю відсутні, суд вважає безпідставними та такими, що суперечать
закону, оскільки суд не може ставити під сумнів і давати оцінку тим обставинам
та доказам, які вже встановлені і оцінені рішенням суду, яке набрало законно
сили.

Крім
того, позивачем доведено, що він з 1983 року постійно проживає саме в кімнаті
площею 15,9 кв.м спірної квартири, постійно сплачує комунальні послуги, таким
чином порядок користування спірною кімнатою
давно визначений і підлягає закріпленню в судовому рішенні.

При
цьому, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення порядку користування квартирою
для відповідача ОСОБА_5 необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Щодо доводів відповідача про те, що тим же
рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.11.2006 року ОСОБА_1
було відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання за ним права
власності на частку спірної квартири - а саме на кімнату площею 15,9 кв.м.,
тому у відповідності до ст.205 ЦПК України ця справа підлягає закриттю, то суд
вважає їх безпідставними з наступних підстав.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України провадження по справі
має бути закрите тільки у тому випадку, якщо набрало законної сили рішення суду
щодо спору між тими ж сторонами, з приводу того ж предмету спору, і з тих самих
підстав.

Проте, з рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.11.2006 року
вбачається, що ОСОБА_1 було дійсно відмовлено в задоволенні цих же позовних
вимог, проте тільки на тій підставі, що розподілити квартиру в натурі
неможливо, а інші позовні вимоги, в тому числі і про визнання за ним права
власності на конкретну частину спірної квартири та встановлення порядку
користування власністю, ним не заявлялись.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на
конкретну частину у праві власності на спірну квартиру - на 21/50 її частину,
та про встановлення порядку користування власністю  -ОСОБА_1 раніше  не заявлялись, при винесенні рішення
03.11.2006 року судом не розглядались, та не відхилялись.

Щодо розміру частки у праві власності ОСОБА_1, яка оспорюється
представниками відповідача, то цей розмір суд встановлює згідно офіційної
довідки ОП «ЗМБТІ», а з боку відповідача не надано суду жодних обґрунтувань
щодо будь-якого іншого розміру частки позивача у праві власності на спірну
квартиру.

При таких обставинах позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в такому обсязі: за
ним має бути закріплена для користування кімната площею 15,9 кв.м. та визнане
право власності на 21/50 частину АДРЕСА_1, яка припадає на цю кімнату, з
виділом підсобних приміщень в загальне користування; а ОП «ЗМБТІ» має скасувати
реєстрацію права власності ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 в частині кімнати №6 площею 15,9
кв.м., та зареєструвати право власності на ідеальну частку в праві власності на
цю квартиру за ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.10,60,61,208,212-218 ЦПК України, ст.321,384,386,392 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 21/50 частину квартири АДРЕСА_1, яка
припадає на кімнату площею 15,9 кв.м..

Визначити порядок користування власністю -
квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

-виділити співвласнику ОСОБА_1 в користування кімнату №6 площею 15,9 кв.м.
в цій квартирі,

- коридор №1 площею 10,6 кв.м, туалет №3 площею 1 кв.м, ванну кімнату №4
площею 2,6 кв.м, кухню №7 площею 7,4 кв.м., кладову №8 площею 1 кв.м, балкон
площею 0,84 кв.м. та лоджію площею 1,7 кв.м. - залишити в загальному
користуванні співвласників.

Зобов»язати ОП «ЗМБТІ» скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на
частину АДРЕСА_1 - кімнату №6 площею 15,9 кв.м., що складає 21/50 частину у
праві власності на вказану квартиру.

Зобов»язати ОП «ЗМБТІ» зареєструвати право власності ОСОБА_1 на 21/50
частину квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана заява
про його апеляційне оскарження, а апеляційна скарга - протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя