ухвала

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 грудня 2008 року  судова колегія судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді
-Міненкової Н.О.

- суддів:                -Ларенка В.І.

-
Гальянової І.Г.,

при секретарі:                         -
Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу
ОСОБА_1на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2008
року   по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа
Московська районна рада м. Харкова

- про визнання права спільної сумісної власності, встановлення факту
проживання однією сім'єю, права на спадкування разом зі спадкоємцями третьої
черги,

та за
зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1, треті особи - Харківська міська рада,
ОСОБА_3

-    про
визнання права власності на спадщину , -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2008 року  позивач
ОСОБА_1. звернувся у суд з зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1року померла ОСОБА_4, з якою він з 1973 року  проживав однією сім'єю, але не перебували у
шлюбі між собою.

Після смерті ОСОБА_4. відкрилася
спадщина:  квартира № АДРЕСА_1, яка
належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 серпня
1999 року, як приватизована,  та будинок
№ АДРЕСА_2, який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за
законом від 07 грудня 1985 року.

Відповідач ОСОБА_2. є
спадкоємцем  за законом третьої черги як
дядько.

Позивач ОСОБА_1. просить встановити факт проживання однією сім'єю з
померлою ОСОБА_4. Квартира і будинок
набуто ними за час спільного проживання, а тому вважає що на підставі
ст. 74 Сімейного кодексу України має право на 1/2 частину цього майна. Просить
визнати за ним право на квартиру і будинок як на спільну сумісну власність,
набуту ними з померлою ОСОБА_4. за час спільного проживання та просить визнати
за ним право на спадкування разом зі
відповідачем ОСОБА_2. - спадкоємцем третьої черги, посилаючись на те, що
він як  спадкоємець четвертої черги
згідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України має право одержати право на спадкування разом
з відповідачем, тому що він протягом тривалого часу опікувався, матеріально
забезпечував , надавав іншу допомогу спадкодавцеві, яка через похилий вік,
хворобу була у безпорадному стані.

Відповідач ОСОБА_2. проти
позову  заперечував, звернувся у суд з
зустрічним позовом про встановлення факту родинних відносин між ним та
ОСОБА_4., вказавши, що вона є його племінницею (дочкою рідної сестри ОСОБА_5)
та визнання за ним  як за спадкоємцем
третьої черги права власності на вказані квартиру та будинок в порядку
спадкування за законом після смерті племінниці ОСОБА_4., посилаючись на те, що
він спадщину прийняв шляхом звернення з заявою в нотаріальну контору. Заперечує
проти того, що ОСОБА_4. була у безпорадному стані, тому що вона до самого часу
смерті була активною, працювала на огороді, їздила на базар де торгувала
овочами та іншим, стороннього догляду за станом здоров'я не потребувала.

Рішенням  Московського районного суду м. Харкова від 17
жовтня 2008 року в позові ОСОБА_1. про визнання права спільної сумісної
власності та права на спадкування разом зі спадкоємцями третьої черги
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2про визнання
права власності на спадщину задоволений. Суд визнав за ним право власності на
квартиру № АДРЕСА_1, та будинок № АДРЕСА_2в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_4.

Додатковим рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2008 року встановлений факт, що ОСОБА_1
і померла ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_4 знаходилися у фактичних шлюбних відносинах
та проживали однією сім'єю.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1. просить рішення суду від 17 жовтня
2008 року в частині відмови йому в позові до ОСОБА_1. про одержання права на
спадкування разом зі спадкоємцями третьої черги скасувати, посилаючись на
порушення судом першої інстанції матеріального і процесуального права та
прийняти нове рішення яким задовольнити його позов про одержання права на
спадкування разом із спадкоємцем за законом третьої черги ОСОБА_2. на спадщину,
що відкрилася після смерті ОСОБА_4. та яка складається з домоволодіння в
АДРЕСА_2 та приватизованої квартири по АДРЕСА_1.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в позові ОСОБА_1. про
одержання права на спадкування разом зі спадкоємцями третьої черги районний суд
виходив із того, що позивач ОСОБА_1.  не
довів ті обставини, на яки він посилається , тобто не довів те, що ОСОБА_4.
через свій похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво була у безпорадному стані, а
він протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував  та надавав їй іншу допомогу.

Судова колегія вважає, що дані висновки
суду є правильними, оскільки вони зроблені відповідно до зібраним доказам,
вимогам ст.  1258, ч.2 ст. 1259, 1263
ЦК  України, ст.ст.10, 60 , 212, 213 ЦПК
України.

Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК
України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги,
яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві,
який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як вбачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_1року померла ОСОБА_4. у віці 70 років.

Спадкоємцем за законом третьої
черги є ОСОБА_2. - дядько померлої, який не був усунений від права на
спадкування, і прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1. є спадкоємцем
четвертої черги на підставі ст. 1264 ЦК України, тому як він визнаний районним
судом що проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини.

Згідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна
черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування ,
неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків
встановлених статтею 1259 ЦК.

У даному випадку спадкоємець
третьої черги не бажає змінити черговість спадкування.

Таким чином законодавством
передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, тільки за умови, що вона протягом
тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Позивач ОСОБА_1. не
надав суду доказів, які б вважалися достовірними та свідчили про те, що  спадкодавець ОСОБА_4. була у безпорадному
стані, а він протягом тривалого часу опікувався , матеріально забезпечував,
надавав іншу допомогу спадкодавцеві.

Посилання в апеляційній скарзі
на відповіді з міської поліклініки № 11 як на доказ того, що ОСОБА_4. була у
безпорадному стані є нікчемним.  На а.с.
49, 90 маються відповіді поліклініки на запитання суду,  якими не тільки  ні підтверджується факт находження ОСОБА_4. у
безпорадному стані, а навпаки, з них вбачається, що ОСОБА_4. зверталася за
медичною допомогою амбулаторно до дільничного лікаря - терапевта та
кардіолога   тільки  в квітні 2005 року, у березні і травні 2006
року.  Медична допомога вдома за період
2006-2007 рр. не надавалась, лікування приймала амбулаторно. Стороннього
догляду не потребувала.

Суд першої інстанції надав
належну оцінку всім доказам, у тому числі і вказаним  у апеляційній скарзі, та прийняв законне та
обґрунтоване рішення про відмову в позові ОСОБА_1. про одержання права на
спадкування разом зі спадкоємцями третьої черги.

У зв'язку з вищевикладеним,
судова колегія вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній
скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції, та їм дана належна
оцінка.

Висновків суду першої інстанції
вони не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304,
307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2008
року  - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: