Справа №
Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
16 вересня 2008 року
Ковельський міськрайонний суд
під головуванням судді                       Панасюка С.Л.,
участю  секретаря                       Віндюк Н.І.,
позивача                        ОСОБА_1
відповідача                        ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2002 року. Від шлюбу  мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось,
фактичні шлюбні відносини припинилися один рік тому, спільне господарство не
ведеться, фактично проживають різними сім'ями. Позивач вважає, що подальше
спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим і суперечило б їх приватним
інтересам, а примирення між ними не можливе. Спільне майно поділили
добровільно, досягли домовленості щодо утримання та виховання неповнолітнього
Враховуючи наведене, позивач просить суд
винести рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2,
зареєстрований 03 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського
стану Володимир - Волинського міського управління юстиції Волинської області,
актовий запис № 42.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов
підтримав повністю, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні обставин, викладених позивачем,
не заперечила, позов визнала повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу.
Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали
цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до
Згідно з ч. 4 с. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову,
суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення
Як вбачається з свідоцтва про одруження, виданого 03 березня 2002 року
відділом РАГС В-Волинського міського управління юстиції Волинської області,
сторони одружились 03 березня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про
одруження зроблено відповідний актовий запис за № 42.
Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може
бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до п. 2 с. 112 СК України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що
мають істотне значення.
Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують
подружніх стосунків, спільне господарство не ведеться, в сім'ї втрачена
взаємоповага та розуміння.  Таким чином
шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю не можливо. Зважаючи на причини
розірвання шлюбу, вказані позивачем, подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу буде суперечити інтересам останнього та інтересам
неповнолітньої дитини.
Враховуючи обставини по справі, витрати, пов'язані з оформленням розірвання
шлюбу в органах РАЦС, слід покласти на позивача ОСОБА_1
Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі
ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 03 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського
стану Володимир - Волинського міського управління юстиції Волинської області,
актовий запис № 42.
При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1 на
користь держави державне мито в сумі 17 (сімнадцять) гривень 00 копійок,
ОСОБА_2 від сплати мита звільнити.
Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом
строку, встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГОЛОВУЮЧИЙ:                                                                                        С.Л.ПАНАСЮК