АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем   України

копія

„ 23 " січня 2008 року
апеляційний суд Житомирської області

в складі:

головуючого - судді     Головчук С. В.,

суддів:     Забродського М. І.,

Миніч Т.І.,

при секретарі судового

засідання Копій Г.В.,

з участю  сторін

розглянувши у  відкритому судовому  засіданні
в  залі  суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на  рішення
Новоград-Волинського
міськрайонного  суду  від  6
листопада 2007 року

у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про стягнення завдатку та штрафу,

встановив:

У вересні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом.  Просив стягнути з відповідачки
ОСОБА_32500 грн. завдатку та 2500 грн. штрафу. При цьому посилався на те,    що у квітні 2007 року він домовився з
відповідачкою про придбання у неї жилого будинку по АДРЕСА_1На підтвердження
узгодження всіх істотних умов майбутнього договору 17 квітня 2007 року ними був
укладений попередній договір. В цей же день він передав відповідачці 2500 грн.
завдатку. Проте у визначений попереднім договором термін відповідачка
відмовилась від укладення договору купівлі-продажу за погодженими умовами. В
зв"язку з цим та відповідно до умов попереднього договору у такому випадку
відповідачка зобов"язана повернути йому завдаток та сплатити штраф.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від б
листопада 2007 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2
500 грн. завдатку,    2500 грн. штрафу та
81 грн. судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3порушує питання про
скасування зазначеного рішення,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема
вважає,    що попередній договір,    на який посилається позивач,    не має юридичної сили,    оскільки він не посвідчений
нотаріусом.  На думку апелянтки,    купівля-продаж будинку не відбулася з вини
самого позивача.

Розглянувши справу в межах доводів,    викладених в апеляційній скарзі,    суд вважає,    що апеляційна скарга підлягає частковому

Справа №22ц/86

Головуючий у
суді 1-ї ін ст.  Верозуб О. А.

Категорія 26

Суддя-доповідач Миніч Т.І.

2

задоволенню,    виходячи з наступного.     Задовольняючи позов,     суд виходив з того,     що відповідачка порушила зобов'язання про
повернення завдатку,    взяте на себе за
попереднім договором від 17 квітня 2007 року.

Проте з таким висновком
суду погодитись неможливо.

З матеріалів справи
вбачається,    що в квітні 2007 року
сторони

домовились про
купівлю-продаж жилого будинку поАДРЕСА_1

АДРЕСА_1 за  28000
у.о.  На  забезпечення

укладення в майбутньому
договору купівлі-продажу позивач передав

відповідачці 2500 грн.
Зазначені обставини визнані сторонами і

додатковому доказуванню не підлягають.

Визнання вказаної суми
завдатком,    є результатом неправильного
тлумачення судом положень закону,
оскільки із змісту  ст. 570 ЦК
випливає,    що завдаток видається
відповідній стороні в договірному зобов'язанні в рахунок належних з неї
платежів. Тобто,    завдаток підтверджує
факт укладення договору. В даному ж випадку договір ще не був укладений.

Відповідно до ч.2  ст. 570 ЦК якщо не буде встановлено,    що
сума,    сплачена в рахунок належних з
боржника платежів,    є завдатком,    вона вважається авансом.  І має бути повернута у тому розмірі,    в якому надавалася.

Вирішуючи спір по
суті,    суд також не врахував,    що відповідно до ч.1  ст. 635 ЦК попередній договір укладається у формі,
встановленій для основного договору.

Згідно зі  ст. 657 ЦК договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Тому в даному
випадку,    суд безпідставно послався як
на підставу задоволення вимог позивача,
на попередній договір від 17 квітня 2007 року,    оскільки такий договір є нікчемним
(ч.1  ст. 220 ЦК) і не породжує для сторін настання будь-яких правових
наслідків.

За наведених обставин
оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про стягнення з
відповідачки 2500 грн. авансу.

На підставі викладеного і
керуючись  ст.  ст. 220,
570,   657 ЦК України,
ст.  ст. 209,   307,
309,   313,   314,
316 ЦПК України ,    суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задоволити частково. Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від б
листопада 2007 року скасувати,
ухваливши нове рішення. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2500 грн.
авансу та 81 грн. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його
проголошення.