26 листопада 2008 року                                                        м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - ОСОБА_3, про
відшкодування збитків за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 5 травня 2008 року,
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2006 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначала, що 3 травня 2005 року між нею та відповідачем, який діяв на підставі
довіреності від імені ОСОБА_3, було укладено попередній договір купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1, за умовами якого відповідач зобов'язався в строк до 1 вересня
2005 року укласти з нею договір купівлі-продажу даного будинку. Вона сплатила
ОСОБА_2 частку вартості будинку в розмірі 5 100 грн. у рахунок загальної суми
продажу будинку, але відповідач без поважних причин відмовився від укладання
договору купівлі-продажу будинку та повернув сплачені нею кошти. Пунктом 3
попереднього договору передбачена відповідальність відповідача за невиконання
зобов'язань щодо укладення договору купівлі-продажу будинку у вигляді
відшкодування збитків у розмірі 5 100 грн.
Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з
відповідача збитки в розмірі 5 100 грн. та витрати на послуги нотаріуса в
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду                           м. Дніпропетровська
від 14 червня 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 5
травня 2008 року зазначене рішення районного суду залишено без змін.

У
обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на невідповідність
висновків апеляційного суду обставинам справи, неправильне застосування судом
норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ставить
питання про скасування ухвали апеляційного суду й передачу справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1., суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того,
що довіреністю від імені ОСОБА_3 не передбачено право                 ОСОБА_2на укладання попереднього договору купівлі-продажу спірного будинку.

Проте з
такими висновками судів погодитися не можна.

Згідно з
ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Як
убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про відшкодування збитків
на підставі попереднього договору купівлі-продажу будинку та ч. 1 ст. 571 ЦК
України.

Однак
суди як першої, так і апеляційної інстанцій, дійшовши висновку про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_1. унаслідок відсутності в ОСОБА_2повноважень на укладання попереднього договору купівлі-продажу спірного будинку,
фактично визнали вказаний попередній договір недійсним, чим вийшли за межі
позовних вимог, оскільки такі вимоги сторонами не заявлялись.

Водночас, з огляду на те, що вирішення спору стосувалось прав і обов'язків ОСОБА_3 - продавця за попереднім договором від                   3 травня 2005 року, суд не
обговорив питання залучення її до участі у справі в якості відповідача.

Оскільки зазначені порушення судами
норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, ухвалені
судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верхового Суду України

у х в а л и л
а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Амур-Нижньодніпровського районного суду                           м. Дніпропетровська
від 14 червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області
від 5 травня 2008 року скасувати, а справу передати
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Н.П. Лященко

Судді Верховного Суду України:

Т.Є. Жайворонок

А.В. Костенко  В.С. Перепічай   Ю.В. Прокопчук