Печерський районний суд  міста Києва
Справа № 2-176-1/08
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07
жовтня 2008 року

Печерський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого:
судді   Мельника А. В.,

при
секретарі:
Пшегарницькій І. Е.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Комерційного акціонерного банку «Денді», акціонерного
комерційного банку «Правексбанк» Об*єднання громадян «Товариство захисту
громадян вкладників КАБ «Денді», Товариства з обмеженою відповідальністю
«Українсько-італійське спільне підприємство «Колір», ОСОБА_2, Дочірнього
підприємства «Планета» Українсько-італійського спільного підприємства «Денді»
про визнання недійсними договорів доручення та переведення боргу, відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

20
листопада 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КАБ «Денді», АКБ «Правекс-банк», Об'єднання
громадян «Товариство захисту громадян вкладників КАБ «Денді», ТОВ
«Українсько-італійське спільне підприємство «Колір», ОСОБА_2, ДП «Планета»
Українсько-італійського спільного підприємства «Денді» та неодноразово
уточнюючи позовні вимоги, на день постановлення рішення просить:

- визнати недійсними договори про переведення
боргу, що були укладені 27.08.2000 року і 20.10.2000 року між КАБ «Денді», ТОВ
«Українсько-італійське спільне підприємство «Колір» і Об'єднанням громадян
«Товариство захисту громадян вкладників КАБ «Денді»;

- визнати недійсними договори доручень від
27.08.2000 року і 20.10.2000 року, що були укладені між ТОВ
«Українсько-італійське спільне підприємство «Колір», АКБ «Правекс-банк» і
Об'єднанням громадян «Товариство захисту громадян вкладників КАБ «Денді»;

- визнати недійсним договір про переведення боргу
від 27.10.2000 року між КАБ «Денді», ОСОБА_2 і Об'єднанням громадян «Товариство
захисту громадян вкладників КАБ «Денді»;

- визнати недійсним договір доручення від
27.10.2000 року між ОСОБА_2, АКБ «Правекс-банк» і Об'єднанням громадян
«Товариство захисту громадян вкладників КАБ «Денді»;

- стягнути з відповідачів на користь позивача
моральну шкоду в розмірі 1000 гривень та судові витрати.

Обґрунтовуючи
свої вимоги позивач зазначив, що постановою Арбітражного суду міста Києва від
30.06.2000 року у справі № 14/295 КАБ «Денді» визнано банкрутом та призначено
його ліквідаторів.

Після
цього 27.08.2000 року, 20.10.2000 року та 27.10.2000 року між КАБ «Денді», ТОВ
«Українсько-італійське спільне підприємство «Колір» і Об'єднанням громадян
«Товариство захисту громадян вкладників КАБ «Денді», а також КАБ «Денді»,
ОСОБА_2 і Об'єднанням громадян «Товариство захисту громадян вкладників КАБ
«Денді» було укладено договори про переведення боргу та відповідні договори доручення
про розрахунки з фізичними особами - вкладниками банку.

На
думку позивача, вказані договори укладені з метою перешкодити виконанню рішення
суду про банкрутство КАБ «Денді» та перешкодити отриманню грошових коштів від
дебіторів банку, тому позивач вважає ці договори незаконними, а дії сторін, що
їх підписали - протиправними.

Позивач
вважає, що згадані договори укладені з порушенням Закону України «Про
банкрутство», а дії відповідачів - протиправними, оскільки вони порушили його
права та інтереси, як кредитора КАБ «Денді» і заподіяли істотну шкоду правам та
інтересам позивача.

Також,
позивач зазначив, що дії відповідачів обмежили його права через неналежність
позивача до Об'єднанням громадян «Товариство захисту громадян вкладників КАБ
«Денді» та вважає дії відповідачів протиправними, оскільки вони, на думку
позивача, порушили його особисте немайнове право людини і громадянина - право
на свободу об'єднання.

Моральну
шкоду позивач обґрунтовує тим, що у зв'язку з протиправними і незаконними діями
відповідачів, він був змушений безліч разів витрачати час і кошти на звернення
зі скаргами і клопотаннями, подання клопотань про ознайомлення з матеріалами
справи про банкрутство КАБ «Денді», витрачати час і кошти на подання позовних
заяв до суду і копіювання матеріалів до них та витратив не все це майже 1000
гривень.

Одночасно,
обґрунтовуючи позов, зазначив, що укладанням і виконанням вищезгаданих
договорів, відповідачі порушили його, гарантовані Конституцією та Законами
України права та свободи людини і громадянина, а самі договори порушують
публічний порядок і тому, в силу частини 2 статті 228 ЦК України є нікчемними,
у зв'язку з чим, на підставі частини 4 статті 259 ЦК України, позивач просить
застосувати позовну давність у десять років.

В
судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених в ньому підстав та
просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представники
відповідача АКБ «Правекс-банк» у своїх поясненнях, наданих під час судового
розгляду справи, позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на те, що позов ґрунтується на припущеннях, а позивач
взагалі не є стороною за жодним з договорів, про визнання недійсними яких він
просить.

Також
зазначили, що позивачем не доведено факт заподіяння йому відповідачами
моральної шкоди.

Представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у своїх поясненнях, наданих під час судового
розгляду справи, позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на його необґрунтованість та зазначила, що позивачем не
доведено факту порушення його прав відповідачами, а також того, що позивачу
заподіяно моральну шкоду.

Представники
відповідачів в судовому засіданні наголосили на тому, що позивачем пропущено
строк позовної давності звернення до суду, вказавши на це, як на підставу для відмови
у задоволенні позову.

Відповідачі
КАБ «Денді», Об'єднання громадян «Товариство захисту громадян вкладників КАБ
«Денді», ТОВ «Українсько-італійське спільне підприємство «Колір» і ДП «Планета»
Українсько-італійського спільного підприємства «Денді» були повідомлені про
день, час та місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК
України, в судове засідання їх представники не з'явилися та від них не надійшло
повідомлення про причини неявки їх представників, а тому суд, керуючись ч. 2 ст.
169 ЦПК України, розглянув справу у відсутності представників зазначених
відповідачів.

Суд,
вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові
докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Під
час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що постановою
Арбітражного суду міста Києва від 30.06.2000 року у справі № 14/295 КАБ «Денді»
визнано банкрутом та призначено його ліквідаторів (том 1-й а. с. 18 - 19).

27.08.2000
року та 20.10.2000 року між КАБ «Денді», ТОВ «Українсько-італійське спільне
підприємство «Колір» і Об'єднанням громадян «Товариство захисту громадян
вкладників КАБ «Денді» укладено договори про переведення боргу (том 1-й а. с.
20 - 21, 25 - 26).

Також,
27.08.2000 року та 20.10.2000 року між ТОВ «Українсько-італійське спільне
підприємство «Колір», АКБ «Правекс-банк» і Об'єднання громадян «Товариство
захисту громадян вкладників КАБ «Денді» укладено договори доручення про
розрахунки з фізичними особами (том 1-й а. с. 22 - 23, 27 - 28), про виконання
яких сторонами за договором складено відповідні акти (том 1-й а. с. 24, 29).

Відповідно
до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які
вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Враховуючи
наведену норму процесуального закону, суд приходить до висновку, що під час
розгляду справи позивач не довів порушення його прав та інтересів як кредитора
КАБ «Денді», а також того, що отримання коштів іншими кредиторами банку,
внаслідок укладення договорів про переведення боргу та договорів доручення про
розрахунки з фізичними особами  -
вкладниками КАБ «Денді», порушило його право позивача, як кредитора на
отримання коштів.

Також,
позивач не довів порушення своїх особистих немайнових прав, зокрема не надав
доказів, що його примушували вступати до Об'єднання громадян
«Товариство захисту громадян - вкладників КАБ «Денді», та не надав доказів, що
саме члени зазначеного об'єднання мали переважне право на повернення своїх
коштів від КАБ «Денді».

Твердження
позивача не доведені доказами і є лише припущенням. Таким чином, у суду
відсутні підстави для визнання вищевказаних договорів недійсними.

Відповідно
до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Оскільки
судом не встановлено факту порушення відповідачами прав позивача, підстав для
відшкодування позивачу моральної шкоди також немає.

За
таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту
порушення відповідачами його прав і в задоволенні позову слід відмовити
повністю.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 74 ч. 9, 169 ч. 2, 209,
212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Комерційного акціонерного банку «Денді»,
акціонерного комерційного банку «Правексбанк», Об*єднання громадян «Товариство
захисту громадян вкладників КАБ «Денді», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українсько-італійське спільне підприємство «Колір», ОСОБА_2,
Дочірнього підприємства «Планета» Українсько-італійського спільного
підприємства «Денді» про визнання недійсними договорів доручення та переведення
боргу, відшкодування моральної шкоди
відмовити повністю.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана через Печерський
районний суд міста Києва  до  Апеляційного суду міста Києва протягом
десяти  днів з дня його проголошення

Апеляційна
скарга на рішення суду подається через Печерський районний суд міста Києва до
Апеляційного суду міста Києва протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий