Справа №22ц-78/08
відшкодування    Головуючий по 1 інстанції
апеляційній інстанції - Карпенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого
-Храпка В.Д.

суддів - Карпенко О.В.,  Бурлаки В.О.

при секретарі -
Петренко СП.

з участю адвоката -ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу УМВС України в Черкаській області на
рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 2 листопада 2007
року по справі за позовом ОСОБА_2 до МВС України автогосподарства УМВС України
в Черкаській області; третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,  заподіяної злочином,

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши представника УМВС України в Черкаській області,  який підтримав апеляційну скаргу; ОСОБА_3 та
його адвоката,  які приєдналися до
апеляційної скарги; ОСОБА_2,  який просив
апеляційну скаргу відхилити,  колегія
суддів , -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся в серпні 2007 року із позовом до МВС
України автогосподарства УМВС України в Черкаській області; третя особа:
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  заподіяної злочином,  посилаючись в обгрунтування позовних вимог на
те,  що 5 грудня 2006 року біля 17 години
ОСОБА_3,  працівник Уманського MB
УМВС України в Черкаській області,
керуючи службовим автомобілем «ДЕУ-Есперо» д.н.з.07-01,  рухаючись по вул. Пролетарській в м. Умані Черкаської
області,  не виконав вимоги ПДР
України,  внаслідок чого вчинив наїзд на
пішохода ОСОБА_4,  який від наїзду,  отримавши численні ушкодження,  віднесені до категорії тяжких тілесних,  в цей же день помер. По даному факту відносно
ОСОБА_3 була порушена кримінальна справа за ознаками злочину,  передбаченого ч.2 ст.286 КК України,  по якій позивачем,  як потерпілим на досудовому слідстві
заявлявся цивільний позов на загальну суму 33262, 32 грн. Постановою Уманського
міськрайонного суду від 6 липня 2007 року дана кримінальна справа була закрита
з підстав,  передбачених п.4 ст.6 КПК
України у зв»язку із застосуванням до винної особи п.»г» ст.1 Закону України
»Про амністію» від 19.04.2007 року. У зв»язку із закриттям кримінальної
справи,  цивільний позов був залишений
без розгляду.

В ході розгляду матеріалів кримінальної справи,  ОСОБА_3 в добровільному порядку було
виплачено потерпілому ОСОБА_2 в рахунок відшкодування спричиненої внаслідок
злочину шкоди 17 300 гривень.

Посилаючись на відсутність претензій до ОСОБА_3,  позивач зазначає про наявність в нього
претензій щодо відшкодування матеріальної і моральної шкоди до відповідача
-УМВС України в Черкаській області,
вказує,  що внаслідок злочину йому
було заподіяно матеріальної шкоди на суму 9263, 20 грн. та моральної шкоди на
суму 7700 гривень,  у зв»язку із чим
позивач ОСОБА_2 просив стягнути на свою користь вищезазначені суми із
відповідача,  як власника джерела
підвищеної небезпеки.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської
області від 2 листопада 2007 року позов ОСОБА_2 - задоволений частково.
Стягнуто із МВС України автогосподарства УМВС України в Черкаській області на
користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в сумі 8263, 20 грн.

В задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди
-відмовлено. Стягнуто із МВС України автогосподарства УМВС України в Черкаській
області на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.

В апеляційній скарзі начальник УМВС України в Черкаській області просить
рішення суду першої інстанції скасувати як постановлене при неповному
з»ясуванні обставин,  що мають значення
для вирішення спору по суті,  із
порушенням вимог матеріального і процесуального права та ухвалити нове
рішення,  яким відмовити ОСОБА_2 в
задоволенні позову.

Заслухавши думку учасників судового розгляду,  вивчивши матеріали справи та перевіривши
законність і обгрунтованість постановленого судом першої інстанції рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга УМВС України в Черкаській області підлягає
відхиленню,  виходячи із наступного.

Згідно вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін,  якщо
визнає,  що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

При розгляді справи суд першої інстанції правильно встановив факти і
відповідні їм правовідносини,  постановив
рішення із дотриманням вимог матеріального і процесуального права,  яке грунтується на зібраних по справі
доказах,  оцінивши які в сукупності,  міськрайсуд прийшов до правильного висновку
про підставність заявлених ОСОБА_2 вимог та необхідності їх часткового
задоволення.

Посилання УМВС України в Черкаській області на те,  що суд першої інстанції безпідставно поклав
на відповідача обов»язок щодо відшкодування матеріальних збитків,  оскільки спричинена внаслідок злочину шкода
була повністю відшкодована потерпілому третьою особою ОСОБА_3,  є необгрунтованими.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_2 в ході розгляду кримінальної справи,  заявляв цивільний позов на суму: матеріальної
шкоди 8262грн.32 коп. ; моральної 25 тис. гривень. Із розписки,  виданої потерпілим ОСОБА_2 /а.с. 37/
вбачається,  що позивач дійсно отримав
від ОСОБА_3 в рахунок відшкодування спричиненої злочином шкоди 17 300 гривень.
Проте,  в самій розписці потерпілий не
розмежував витрати матеріального і нематеріального характеру і зазначив,  що,  не
маючи претензій до ОСОБА_3,  він в той же
час не відмовляється від претензій до УМВС України в Черкаській області.

Враховуючи той факт,  що потерпілий
наполягав на тому,  що сума,  отримана від ОСОБА_3,  є відшкодуванням збитків саме немайнового
характеру і приймаючи до уваги документально підтверджені витрати,  понесені ОСОБА_2 на ритуальні послуги з
поховання та придбання пам»ятника,  суд
першої інстанції підставно стягнув матеріальні збитки в сумі 8262, 20 грн. на
користь позивача із УМВС України в Черкаській області як власника джерела
підвищеної небезпеки.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими,  були предметом судового розгляду і не дають
підстав для зміни або скасування постановленого рішення.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу УМВС України в Черкаській області на рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 2 листопада 2007 року - відхилити,  зазначене судове рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно,  однак може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України на протязі двох місяців.