Справа № 2-2329
25 вересня 2008р. Печерський
районний суд м. Києва
складі : головуючого - судді Рейнарт І.М.
за участю адвоката -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7
- про визнання факту наявності
фактичних шлюбних відносин та визнання права на спадщину по закону -
позивачка звернулася до суду з
позовом, в якому просить визнати факт її спі-льного проживання однією сім'єю
без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 з грудня 2002р. і до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та
визнати за нею, як за дружиною померлого, право на спадщину за законом у
розмірі Ѕ частки майна, яке належало ОСОБА_8 на праві спільної сумісної
власності, а саме квартири АДРЕСА_1. Під час судового розгляду позивачка
уточнила позовні вимоги і просить визнати факт наявності фактичних шлюбних
відносин між нею та ОСОБА_8(проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що вона позна-йомилась та
почала підтримувати стосунки  з ОСОБА_8 у
2002р. На час знайомства ОСОБА_8 був розлучений, проживав окремо від колишньої
дружини і їх двох дітей, і поступово їх стосунки переросли у подружні, а у
грудні 2002р. вона разом з дочкою переїхала та почала постійно проживати з
ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_1.
Позивачка стверджує, що вони з ОСОБА_8 проживали однією сім'єю, мали
спільний бюджет, вели сумісне господарство, купували необхід-ні речі, зокрема
кавоварку та телевізор, їжу та одежу, сплачували комунальні послуги, а коли 7
квітня 2008р. ОСОБА_8 потрапив до лікарні з діагнозом інсульт, вона щоденного
відвідувала хворого, купувала та приносила йому ліки, змінну білизну, готувала
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер і позивачка вважає, що вона, як дружина, має право
на Ѕ частину його спадщини, а саме на частину квартири АДРЕСА_1, в якій вона
продовжує проживати разом з дочкою.
Позивачка та її представник у судовому засіданні уточнений позов та його
підстави підтримали.
Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не виз-нала,
пояснивши, що її син ОСОБА_8розлучився з дружиною ОСОБА_5 в грудні 2002р.,
однак до вересня 2003р. намагався нала-годити стосунки з нею і відновити
сімейні відносини, тому не міг жити разом із позивачкою. Відповідачка ОСОБА_3
стверджує, що позивачку вона вперше побачила тільки в жовтні 2004р. на весіллі
свого молодшого сина, однак ОСОБА_8 навіть не познайомив її з батьками.
Відповідачка не заперечує, що позивачка проживала разом з її помер-лим
сином у квартирі АДРЕСА_1, однак стверджує, що остання почала проживати за
вказаною адресою тільки восени 2005р. Крім того, відповідачка переконана, що
ОСОБА_8 ніколи не плану-вав одружуватися з позивачкою і їх відносини
наближалися до завершення, тому позивачка не має підстав для спадкування майна
Відповідачка ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги
не визнали, зазначивши, що твердження позивачки про те, що вона проживала з
ОСОБА_8 з грудня 2002р. не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_5 разом з
дітьми до вересня 2003р. відві-дувала ОСОБА_8 за місцем його проживання у
квартирі АДРЕСА_1, однак жодного разу позивачку там не бачила, більш того, ніщо
не свідчило про те, що в квартирі мешкає інші жінка, тим більше з дитиною.
Відповідачка ОСОБА_5 зазначає, що позивачка не має права на спадкування
після померлого ОСОБА_8, так як вона не являється спад-коємицею першої черги,
оскільки є батьки ОСОБА_8 та його неповноліт-ні діти.
Адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні доповнила, що факт перебування у
фактичних шлюбних відносинах відповідно до діючого законодавства встановлений
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про час та дату судового
засідання був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд
справи у його відсутність, проти чого не заперечували інші учасники процесу,
тому суд визнав за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача
Вислухавши сторони, свідків, вивчивши надані документи, судом вста-новлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_8, що під-тверджується свідоцтвом про смерть, виданим 28 квітня 2008р.
Відділом реєстрації смерті у м. Києві (с.с.16).
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті
особи або оголошення її померлою.
Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 травня 1999р.
Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського ра-йону квартира
АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності в рівних долях ОСОБА_8, ОСОБА_5,
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (с.с.138).
Як вбачається з довідки, виданої 16 травня 2008р. Комунальним
під-приємством по утриманню та експлуатації житлового фонду
"Липкижит-лосервіс", згідно з рішенням Київради від 25.10.2007р. за №
1059/3892 вули-цю Січневого повстання перейменовано на вулицю Івана Мазепи
Таким чином, після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на належну йому ј
частину квартири АДРЕСА_1.
Як пояснили сторони у судовому засіданні, іншого спадкового майна ОСОБА_8
Судом встановлено, що ОСОБА_8 заповіту не складав, тому відпо-відно до
вимог ст. 1223 ЦК України має місце спадкування за законом.
08 травня 2008р. Шостою київською державною нотаріальною конто-рою була
заведена спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8
Згідно матеріалів спадкової справи, заяви про прийняття спадщини ОСОБА_8 до
нотаріальної контори подали його батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (с.с.123), його
неповнолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7(с.с.122) та позивачка (с.с.121).
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадку-вання за
законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спад-кодавця та
народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до свідоцтв про народження, виданих 11 квітня 1992р. та 09
вересня 1993р. Печерським відділом ЗАГСу м. Києва, ОСОБА_8 є батьком
неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_6(с.с.8, 9). Матір'ю дітей є ОСОБА_5, шлюб між
нею та ОСОБА_8 було розірвано 03 жовтня 2002р. (с.с.129).
Як вбачається зі свідоцтва про народження, повторно виданого 19 чер-вня
2008р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського район-ного
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - відпо-відачі по справі - є
батьками померлого ОСОБА_8 (с.с.126).
Таким чином судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_8 спадкоємцями
першої черги являються його неповнолітні діти ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а також
батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які у встанов-леному законом порядку прийняли  спадщину.
Твердження позивачки, що вона є спадкоємицею першої черги майна ОСОБА_8 не
ґрунтується на нормах діючого законодавства з таких підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивачка та ОСОБА_8 у зареєстрованому
шлюбі не перебували. При цьому судом встановлено, що позивачка зареєструвала
розірвання шлюбу з колишнім чоловіком тільки 23 травня 2008р. Тобто на момент
смерті ОСОБА_8 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 відповідно до
України, який діяв на момент
прийняття рішення суду про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (с.с.18).
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом
має той з подружжя, який його пережив.
Частиною 2 ст. 21  СК України
передбачено, що проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є
підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.
Таким чином, позивачка не має законних підстав для спадкування майна
ОСОБА_8 у першу чергу, як подружжя, який його пережив.
Вимоги позивачки про визнання за нею права на Ѕ частину майна ОСОБА_8 не
відповідають нормам діючого законодавства, оскільки супе-речать ч.1 ст. 1267 ЦК
України, а крім того, майно, яке належить ОСОБА_8, не було придбано під час
сумісного проживання його та позивачки, то-му не є їх сумісним майном.
Також позивачкою заявлені вимоги про визнання факту наявності фактичних
шлюбних відносин між нею та померлим ОСОБА_8, що позивачка ототожнює з вимогами
про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без
Суд вважає необхідним зазначити, що вказані вимоги не є тотожними і можуть
бути задоволені судом при наявності певних обставин і несуть різні юридичні
Однак у судовому засіданні, не дивлячись на намагання суду уточнити, які
саме вимоги заявляються позивачкою, та роз'яснення, що вказані вимоги є
суперечливими, вона та її представник настоювали саме на такому формулю-ванні
позовних вимог, тому суд вирішує їх у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31
березня 1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення", встановлення судом факту перебуван-ня у
фактичних шлюбних відносинах може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8
липня 1944р. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних
шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають.
Враховуючи викладене, вимоги позивачки про встановлення факту наявності
фактичних шлюбних відносин між нею та померлим ОСОБА_8 задоволенню не
Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про
вста-новлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, ко-ли
цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
У судовому засіданні позивачка пояснила, що встановлення факту про-живання
її та померлого ОСОБА_8 однією сім'єю з грудня 2002р. необ-хідно для набуття
нею права на спадкування майна ОСОБА_8
Відповідно до ст. 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадко-давцем
однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, право на
спадкування отримують у четверту чергу.
Частина 2 ст. 1258 ЦК України передбачає, що кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Враховуючи, що спадщину ОСОБА_8 прийняли спадкоємці першої черги, які не
усунені від спадкування, і які не відмовилися від права на спадкування,
встановлення факту проживання позивачки та ОСОБА_8 однією сім'єю без шлюбу, не
тягне для позивачки юридичних наслідків.
Крім того, суд вважає, що у судовому засіданні не було надано достат-ніх
доказів того, що саме з грудня 2002р. позивачка та ОСОБА_8 прожи-вали однією
Допитані судом свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили що бачили позивачку
разом із ОСОБА_8 з 2002р. і знали, що вона підтри-мує стосунки з ОСОБА_8, однак
вказані свідки не відвідували квартиру ОСОБА_8 часто та не перебували в ній
довго для того, щоб стверджу-вати, що позивачка та ОСОБА_8 проживали однією
сім'єю з грудня 2002р.
Свідок ОСОБА_12 підтвердила, що позивачка та ОСОБА_8 підтри-мували стосунки
з 2002р., разом відвідували друзів ОСОБА_8, вона бачи-ла позивачку у квартирі
ОСОБА_8 у листопаді 2002р., однак суд вважає, що вказані свідчення не є
достатніми для того, щоб стверджувати, що пози-вачка та ОСОБА_8 проживали
однією сім'єю з грудня 2002р.
Свідок ОСОБА_13 підтвердила, що вона познайомилася з позивачкою у жовтні
2002р., однак чи проживала вона разом із ОСОБА_8 свідок не знає. Також свідок
не змогла точно пояснити, коли саме вона відвідувала квартиру ОСОБА_8 у січні
2004р. чи у січні 2003р., коли бачила там позивачку, як господиню.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що знає позивачку з 2003р., так як бачив її разом
із ОСОБА_8, однак чи проживали вони разом свідок підтвердити не зміг.
На підтвердження своїх вимог позивачка надала письмові докази, однак вони
датовані 2006-2008р.р., а надані копії квитанцій на сплату комунальних та
телефонних послуг, не свідчать про проживання позивачки разом із ОСОБА_8,
оскільки не містять таких даних, а крім того, не містять відмітки про їх
оплату, що спростовує посилання позивачки на те, що вона разом із померлим
здійснювала оплату комунальних та інших послуг.
Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. 21 СК України, ст.ст. 1218, 1220,
1223, 1258, 1261, 1264, 1267 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 212, 214, 215, 223, 256
ЦПК України, суд
у задоволені позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання факту наявності фактичних шлюбних відносин та визнання права на
спадщину по закону  відмовити.
Рішення
набирає законної сили, якщо протягом десяти днів з дня його

проголошення не було подано заяву
про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили після закінчення цього
строку.

СУДДЯ