справа №2-400/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 липня 2008р.
смт. Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді
Глянь С.І., при секретарі Півовар Л.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Чернігівської районної державної адміністрації,
Верхньотокмацької сільської ради Чернігівського району про тлумачення змісту
заповіту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовною заявою до Чернігівської РДА,
Верхньотокмацької сільської ради про тлумачення змісту заповіту.

Позивач ОСОБА_1. в позові зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка,
ОСОБА_2 яка на день смерті проживала в с. Верхній Токмак Чернігівського району.

Після смерті ОСОБА_2. залишилася спадщина до складу якої входять: земельна
ділянка та майновий пай.

24 січня 2002 року, ОСОБА_2. склала заповіт, в якому за власним
волевиявленням розпорядилася про те, що після її смерті сертифікат на земельну
частку (пай) та майновий пай, колишнього члена КСП „Росія” перейде у власність
ОСОБА_1

У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини.

Однак, коли після спливу шестимісячного строку позивач звернувся до
державного нотаріуса Чернігівської державної нотаріальної контори для отримання
свідоцтва про право на спадщину, то нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні
даної нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що відповідно до чинного законодавства
нотаріус не має права тлумачити заповіт.

У позові позивач просить суд, розтлумачити зміст заповіту, що ОСОБА_2 яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіла ОСОБА_1 Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЗП № 002213, загальною площею 4,3145 га., який розташований
на території Верхньотокмацької сільської ради Чернігівського району Запорізької
області та свідоцтво на майновий пай члена колективного сільськогосподарського
підприємства  „Росія” серія ЗП-XIX № 008894.

У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав. Суду пояснив,
що звернувся до Чернігівської держаної нотаріальної контори з метою прийняття
спадщини після померлої тітки ОСОБА_2., яка розпорядилася про те, що після її
смерті сертифікат на право на земельну частку (пай) та майновий сертифікат
перейде йому у власність онуку. Але нотаріус винесла постанову про відмову у
вчиненні нотаріальних дії, у зв'язку з тим, що відповідно до чинного
законодавства нотаріус не має права тлумачити заповіт.

Представники відповідачів не заперечували щодо заявлених позовних вимог.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

24 січня 2002 року ОСОБА_2. склала заповіт, в
якому за власним волевиявленням розпорядилася про те, що після її смерті
сертифікат на право на земельну частку (пай) та майновий пай перейде у
власність ОСОБА_1./а.с.11/

Державний акт на право
приватної власності на землю площею 4,3145 га серія ЗП №002213, виданого Чернігівською
державною адміністрацією та яка розташована на території Верхньотокмацької
сільської ради Чернігівського району Запорізької області та свідоцтво про право
власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського
підприємства „Росія” серії ЗП-XIX № 008894 виданого 14.02.2002 року Верхньотокмацької
сільською радою - належать ОСОБА_2 /а.с.13-14, 9/.

Згідно до свідоцтва про смерть
НОМЕР_1ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1/а.с.12/.

24.06.2008р. позивач звернувся до нотаріуса
для отримання свідоцтва про право на спадок за заповітом, у видачі якого їй
відмовлено постановою, у зв'язку з тим, що нотаріус не має права тлумачити
заповіт./а.с.10/.

Оскільки при складанні заповіту від
24.01.2002р. на ім'я ОСОБА_1
волевиявлення заповідача було спрямоване на земельний пай, розташований
на території Верхньотокмацької сільської ради Чернігівського району Запорізької
області, належній заповідачу на підставі сертифікату Серії ЗП №0075206, а на
теперішній час вже виданий Державний акт на право приватної власності на землю
площею 4,3145 га серія ЗП №002213 та майнового паю члена КСП „Росія”. За таких
підстав суд вважає за необхідне розтлумачити заповіт.

Відповідно до ст. 1256 ЦК
України,
тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими
спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється
судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1256, 1268, 1269,1270
ЦК України, ст. ст. 10, 51 - 61, 212 - 215 ЦПК України, ст. 15 Закону України
«Про власність», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернігівської районної державної
адміністрації, Верхньотокмацької сільської ради Чернігівського району про
тлумачення змісту заповіту - задовольнити.

Розтлумачити
волевиявлення заповідача - ОСОБА_2 що при складанні заповіту від 24.01.2002 р.
в частині на ім'я ОСОБА_1, воно було спрямоване на заповідання земельної
ділянки загальною площею 4,3145 га, яка розташована на території
Верхньотокмацької сільської ради Чернігівського району Запорізької області,
належний заповідачу на підставі Державного акту на право власності на земельну
ділянку серії ЗП №0022213, виданого Чернігівською районною державною
адміністрацією 10.12.2005 р.

Розтлумачити
волевиявлення заповідача - ОСОБА_2 що при складанні заповіту від 24.01.2002 р.
в частині на ім'я ОСОБА_1, воно було спрямоване на заповідання майнового паю
розміром 17252 грн. або 0,21 %, належному заповідачу на підставі Свідоцтва про
право власності на майновий пай серії ЗП-XIX № 008894 виданого
Верхньотокмацької сільською радою Чернігівського району Запорізької області
14.02.2002р.

Рішення може бути
оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:
С.І. Глянь