№ 2-2525/2008
Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

25 червня  2008
року   Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бондаревої І.В., при секретарі -  Шевченко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Харкові
цивільну
справу за  позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачки про   відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, вказуючи, що 17.04.2007 р. близько 16 год.30 хв. відповідачка, керуючи
автомобілем Daewoo Lanos держномер НОМЕР_1, виїжджаючи з
гаражного боксу НОМЕР_2 ГБК „Старт”, що розташований АДРЕСА_1, здійснила наїзд
на бокову стінку гаражного боксу НОМЕР_3, що належить позивачеві. Внаслідок
цієї ДТП зовнішня металева стіна боксу була значно деформована, внутрішня стіна
з шиферу зламана, через що відбулося висипання матеріалу утеплювача -
керамзиту, що знаходився між зовнішньою та внутрішньою стінами.

Вартість
робіт і матеріалів, необхідних для відновлення гаражного боксу позивача,
становить 2000 грн.

Надію
знайти порозуміння з ОСОБА_2, з якою він навіть жодного разу не зміг грунтовно
поспілкуватись з приводу завданої йому шкоди, втрачено. Він втратив спокій і
сон, через відсутність впевненості у тому, що питання з приводу завданої шкоди
буде колись вирішено.

Просив
суд стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2000
грн. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

У судовому засіданні позивач   позовні
вимоги  підтримав. Пояснив суду, що
внаслідок наїзду на гараж на його зовнішній стороні розійшов зварювальний шов
між двома металевими листами, а внутрішня сторона з шиферу розбилась. Розмір
завданої матеріальної шкоди він визначив
зі слів будівельників, до яких звертався
щодо проведення ремонту гаража. Родичі відповідачки обіцяли  відшкодувати завдану  шкоду, але запропонованого йому було занадто
мало. Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок хвилювання у нього погіршився
стан здоров*я.

Відповідачка у судовому засіданні позов не
визнала та пояснила, що вона не скоювала наїзд на металевий гараж, який
належить позивачеві. Тріщина на місці стику (зварювання) металевих листів, з
якого зроблений його гараж, був і раніше. Вважає, що позивач намагається за її
рахунок відремонтувати свій гараж. Її автомобіль застрахований, та, якби на
ньому були пошкодження, страхова компанія відшкодувала б збитки і їй, і третій
особі, але пошкоджень на її автомобілі немає. Адміністративний протокол про
порушення нею ПДР України, що спричинило пошкодження майна, не складався, до
адміністративної відповідальності вона не притягалась. Коли позивач став
звертатись до неї з вимогами про відшкодування шкоди, вона запропонувала йому
матеріал для ремонту гаражу, оскільки колись (точну дату вона не пам*ятає) мало
не в*їхала в його гараж, але зіткнення не було.

Заслухавши
пояснення позивача,
відповідачки,  дослідивши матеріали справи, суд  дійшов  висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи
з наступного.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК
України  шкода, завдана майну  фізичної
або юридичної особи , відшкодовується
в повному  обсязі особою, яка її
завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України  шкода , завдана  джерелом  підвищеної
небезпеки , відшкодовується
особою , яка на відповідній правовій
підставі ( право власності , інше речове право, договір  підряду , оренди  тощо)
володіє  транспортним засобом.

Згідно
ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У судовому засіданні встановлено,
що  ОСОБА_1 є
власником гаражного боксу НОМЕР_2, що знаходиться у  ГБК „Старт”, який розташований в АДРЕСА_1,
(а.с.3).

Постановою
органу дізнання від 08.09.2007 р. в порушенні кримінальної справи відносно
ОСОБА_2 за ознаками ст.194 КК України відмовлено, на підставі п.2 ст.6 КПК
України - за відсутністю складу злочину (а.с.2).

Суд, зберігаючи  принцип змагальності сторін та
диспозитивності цивільного судочинства, роз*яснивши позивачеві його право
заявлення клопотання про забезпечення доказів та  обов*язок належними та допустимими доказами
довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, роз*яснивши  підстави звільнення
від доказування, передбачені ст.61 ЦПК України, попередив позивача про наслідки
не вчинення цих процесуальних дій.

Не
зважаючи на зазначені дії суду, позивач, крім власних  показань,
не надав суду інших даних, які б підтверджували вказані ним обставини  причинення
йому матеріальної та моральної шкоди з вини відповідачки.

За таких обставин суд  дійшов висновку про відмову у задоволенні
позову за недоведеністю, що не позбавляє позивача права на повторне звернення
до суду з тими ж самими вимогами.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються лише в разі задоволенні
позовних вимог.

На
підставі викладеного , керуючись
ст.ст.10, 59, 60,
61, 88, 209, 213, 214, 215  ЦПК України , ст.ст. 22, 23, 1166, 1167,  1187,
1192 ЦК України,  суд-

В И Р І Ш И В:

У
задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -
відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Харківської області через

Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження

протягом десяти днів
з дня проголошення рішення та поданням апеляційної скарги протягом

двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя  -