АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-24/08
РІШЕННЯ

Іменем   України

13 травня 2008
року                                                                             м.
Арциз

Арцизький
районний суд Одеської області у складі: судді Борисової С.П., при секретарі
Каширній О.Г.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3до селянського виробничого кооперативу «імені Димитрова» про
виділення майнового паю в грошовому еквіваленті,

встановив:

Позивачі
ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. звернулися до суду з позовом до СВК ім. Димитрова,
в якому просять виділити їм майнові паї в СВК ім.. Димитрова в натурі - в
грошовому вигляді в розмірі відповідно 14 162 грн., 4 203 грн. та 1 167 грн.,
на загальну суму 19 532 грн., посилаючись на те, що згідно рішенню загальних
зборів власників майна СВК ім.. Димитрова від 10.02.2001 р. позивачі мають
право на майновий пай в пайовому фонді кооперативу, що підтверджується
відповідними майновими сертифікатами. В наявний час позивачі на є членами СВК
ім.. Димитрова, що підтверджується копіями трудових книжок та пенсійними
посвідченнями. Вони неодноразово усно та письмово звертались до керівництва СВК
з проханням виділити майнові паї в натурі, в тому числі єдиним масивом на
загальну суму розміру майнових паїв позивачів для подальшого використання у
сумісній господарській діяльності або в грошовому вигляді. Однак, керівництво
СВК ніяк не реагує на ці заяви, що розцінюється позивачами як відмова у
виділені майнового паю в натурі.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1., діючий в своїх інтересах та в інтересах
позивачів ОСОБА_2. та ОСОБА_3. за довіреністю, а також його представник
ОСОБА_4. позов підтримали, просили задовольнити його в повному обсязі.

Представники
відповідача в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що
позивачі заявили позов про виділення їм майнового паю в натурі, але при цьому
не конкретизували склад майна, на яке вони претендують. Крім того, в наявний
час СВК ім..Димитрова знаходиться на стадії ліквідації за рішенням загальних
зборів, та до завершення роботи комісії по визначенню заборгованості
кооперативу перед бюджетом та кредиторами неможливо визначити вартість та склад
паю позивачів на момент їх виходу з кооперативу. У зв'язку з викладеним,
позовні вимоги позивачів про виділення в натурі майнового паю на суму 19 532
грн. вважають необґрунтованими та невизначеними, майнові паї підлягають
виділенню позивачам після визначення ліквідаційною комісією розміру паю кожного
члена кооперативу, як в майновому та грошовому виразі

Суд, заслухавши
пояснення позивача ОСОБА_1., діючого в своїх інтересах та в інтересах інших
позивачів за довіреністю, його представника ОСОБА_4., представників
відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно
ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про сільськогосподарську кооперацію» від 17 липня 1997 року №
469/97-ВР у разі виходу з кооперативу фізична чи юридична особа має право на
отримання майнового паю натурою, грішми або, за бажанням, цінними паперами
відповідно до його вартості на момент виходу, а земельної ділянки - в натурі
(на місцевості). Термін та інші умови отримання паю встановлюються статутом
кооперативу, при цьому термін отримання паю не може перевищувати двох років, а
відлік цього терміну починається з 1 січня року, що наступає після моменту
виходу (виключення) із кооперативу.

Крім
того, відповідно до а. 6 ч. 1 ст. 11 зазначеного Закону одним із основних прав
членів кооперативу є одержання паю в разі виходу з кооперативу в порядку і
термін, визначені статутом кооперативу.

Також
відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦК України член виробничого кооперативу має право на
вихід із кооперативу. У цьому разі йому виплачується вартість паю або видається
майно, пропорційне розміру його паю, а також здійснюються виплати, встановлені
статутом кооперативу.

Як
вбачається з свідоцтв про право власності на майнові паї позивачі, ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. (а.с. 7, 23), дійсно мають право на пайовий фонд майна СВК
ім..Димитрова відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай,
затвердженого зборами співвласників 10.02.2001 р. Частки позивачів відповідно
становлять 14 162 грн., 4 203 грн. та 1 167 грн.

Відповідно
до а.а. 2, 3 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про сільськогосподарську кооперацію» членство в
кооперативі припиняється у разі добровільного виходу з кооперативу, припинення
трудової участі в діяльності виробничого кооперативу.

Відповідно
до копії трудових книжок (а.с. 8, 9) ОСОБА_1. та ОСОБА_2. були звільнені з
членів СВК ім.. Димитрова за власним бажанням згідно наказу № 3 від 24.07.2006
р., а відповідно до пенсійного посвідчення (а.с. 10) ОСОБА_3. припинила трудову
участь в діяльності кооперативу ще 13.01.1981 р. у зв'язку з призначенням
пенсії за віком.

Таким
чином зазначені документи підтверджують той факт, що позивачі дійсно припинили
членство в кооперативі, у зв'язку з чим вони у відповідності до наведених а. 6
ч. 1 ст. 11 та ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про сільськогосподарську кооперацію» здобули
право на отримання своїх майнових паїв в натурі.

Однак,
як було встановлено в судовому засіданні, що не заперечували представники
відповідача, на неодноразові звернення до керівництва СВК ім.. Димитрова про
виділення майнових паїв в натурі або у грошовому вигляді, позивачі не отримали
їх, що є порушенням їх зазначених прав, а також гарантованого Конституцією
України, зокрема ст.. 41, їх непорушного права власності на зазначені майнові
паї.

Тому суд
вважає за необхідним задовольнити їх позов з метою поновлення їх порушених
прав. Суд також вважає за можливим виділити позивачам майнові паї грішми, що не
суперечить чинному законодавству, зокрема наведеній ст.. 25 ЗУ «Про
сільськогосподарську кооперацію», а також іншим членам кооперативу.

Суд не
може прийняти до уваги заперечення представників відповідача про те, що майнові
паї підлягають виділенню позивачам після визначення ліквідаційною комісією
розміру паю кожного члена кооперативу, як в майновому та грошовому виразі,
оскільки, як було вище наведено, позивачі припинили членство в кооперативі ще
до прийняття рішення про його ліквідацію, тому вони мають право на виділення
майнових паїв як таким, що перестали бути членами кооперативу, а не таким, яким
залишилося майно після ліквідації кооперативу.

Таким
чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність
підстав для задоволення позову позивачів ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. в
повному обсязі, та на їх користь підлягають виділенню майнові паї грошима в
розмірі відповідно 14 162 грн., 4 203 грн. та 1 167 грн.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати:
судовий збір в розмірі 19,53 грн. та витрати з інформаційно-технічного
забезпечення справи в розмірі 30 грн.

Керуючись ст.
166 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію»,
Указом Президента України «Про міри по забезпеченню захисту майнових паїв селян
в процесі реформування аграрного сектору економіки» № 62/2001 від 29.01.2001
р., ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3задовольнити.

Виділити з майна
сільськогосподарського виробничого кооперативу «імені Димитрова» майнові паї
грошима: на користь ОСОБА_1 - 14 162 гривень, на користь ОСОБА_2 - 4 203 грн.,
на користь ОСОБА_3- 1 167 грн.

Стягнути з СВК
«ім. Димитрова» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_319,53 грн. судового збору
та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Рішення може
бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або шляхом подання в
10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ

Арцизского
районного суду                                                    С.П.
Борисова