Справа № 2-537/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

3 червня 2008 р. Козелецький районний суд Чернігівської
області в складі :

головуючого - Карпенко Г.М.,

при секретері - Москалюк О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козелець
справу за позовом  ОСОБА_1 до Остерської
державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Остерської міської
ради, третя особа - 15-та Київська державна нотаріальна контора про визнання
недійсним свідоцтва НОМЕР_1 від 09 серпня 2004 року про  право на спадщину за законом на земельні
ділянки, визнання недійсним Державних актів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 від 05 листопада
2004 року на земельні ділянки та повернення незаконно відчужених земельних
ділянок,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулася в суд із позовом до відповідачів про визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом від 09.08.2004 року на земельні ділянки та
державних актів на земельні ділянки від 5.11.2004 року, мотивуючи тим, що вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 і проживала з ним у АДРЕСА_1. В
1980 році чоловік отримав у виконкомі Остерської міської ради дозвіл на
будівництво житлового будинку, який і будували.
19.07.2000 року її чоловік ОСОБА_5 склав заповіт, яким усе своє майно,
що буде належать йому за законом на день смерті, заповідав двом дочкам ОСОБА_6
та ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. А так як на час його смерті не були
виготовлені документи про право власності на житловий будинок в зв'язку з
перебудовою за померлим, то за її заявою, виконком Остерської міської ради прийняв
рішення від 13.07.2004 року, яким визнав за померлим право власності на
житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та видав на його ім'я
свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

В Остерській
державній нотаріальній конторі, куди звернулася її дочка ОСОБА_6. за отриманням
спадщини, вона як дружина померлого, письмово відмовилась від своєї частки у
спадщині на користь дочки ОСОБА_6. Але про відмову від земельної ділянки мови
не було. Тому нотаріус і видав 9.08.2004 року ОСОБА_6. свідоцтво про право на
спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться
в м. Остер по АДРЕСА_1, який дочка зареєструвала на своє ім'я в МБТІ. Крім
того  нотаріус  видав
ОСОБА_6. 9 серпня 2004 року свідоцтво НОМЕР_4 на земельні ділянки площею
0.10га та площею 0.4069га про право власності після смерті ОСОБА_5, які
знаходяться в АДРЕСА_1. На підставі цього свідоцтва ОСОБА_6. отримала Державні
акти на право власності на зазначені земельні ділянки на своє ім'я 05 листопада
2004 року.

09.06.2007 року
дочка ОСОБА_6. померла і після її смерті відкрилася спадщина. І тільки після
цього вона зрозуміла, що в свій час після смерті чоловіка вона, як дружина,
фактично втратила своє житло та земельну ділянку.

Рішенням
Козелецького райсуду від 11.02.2008 року її позовні вимоги були задоволені;
свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 6.08.2004 року видане
виконкомом Остерської міської ради в тому, що житловий будинок належить ОСОБА_5
на праві приватної власності з надвірними будівлями, визнано частково
недійсним. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.08.2004 року
видане ОСОБА_6. визнано частково недійсним та визнано за нею, ОСОБА_1, право
власності на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями в м. Остер по
АДРЕСА_1. Оскільки в вище зазначеному судовому засіданні питання про земельні
ділянки біля будинку не вирішувалися, то вона і звернулася до суду із
зазначеним позовом.

В судове
засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за
її відсутності.

Представник
позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_8 позовні вимоги викладені в позовній
заяві підтримала частково та уточнила, що позивач просить визнати свідоцтво про
право на спадщину за законом від 09.08.2004 року на земельні ділянки та
Державні акти про право власності на земельні ділянки частково недійсними, на Ѕ
частину, відповідно до частко у будинковолодінні згідно рішення суду від
11.02.2008 року.

Відповідач,
Остерська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явився, надав
письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги не
визнав, мотивуючи тим, що згідно Закону України „Про нотаріат” свідоцтво про
право власності на частку у спільному майні подружжя видається на майно, яке є
спільною сумісною власністю подружжя і є наявним на день видачі свідоцтва.
Оскільки в правовстановлюючих документах вказано, що майно належить спадкодавцю
ОСОБА_5 на праві приватної власності, то дружина спадкодавця права на отримання
свідоцтва про право власності не має.

Крім того, до
спливу 6-місячного строку вона відмовилась від спадщини на користь дочки
ОСОБА_6.

Відповідач
ОСОБА_2 позов позивача визнав про визнання свідоцтва про право на спадщину за
законом від 09.08.2004 року на земельні ділянки площею 0.1.га та площею
0.4069га та Державних актів від 05.11.2004 року на ці земельні ділянки частково
недійсним, на Ѕ частину.

Відповідачі
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про
розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги позивача викладені в судовому
засіданні, визнають.

Представник
відповідача Остерської міської ради Козелецького району в судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнає.

3-я особа,
П'ятнадцята державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилася,
надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, находить слідуюче: як
видно із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі
із ОСОБА_5 із 29.08.1068 року.

Із досліджених
матеріалів вбачається, що рішенням виконкому від 31.07.1978 р. Остерської
міськради ОСОБА_5 надано право індивідуального будівництва житлового будинку на
земельній ділянці від АДРЕСА_1.

Рішенням
Козелецького райсуду від 11.02.2008 року встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5
перебуваючи в зареєстрованому шлюбі із 1968 року  по день смерті останнього побудували будинок
з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, тобто придбали спільне майно подружжя і
кожен із подружжя мав право на Ѕ частину цього майна. ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджує копія свідоцтва про смерть.

Рішенням
Козелецького райсуду від 11.02.2008 року на підставі ст. 60, 61, 63, 65, 67, 70
Сімейного Кодексу України визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку
житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1. Дане рішення
набрало чинності.

Згідно витягу з
реєстру прав власності на нерухоме майно КП „Ніжинське міжміське бюро технічної
інвентаризації” Чернігівської облради НОМЕР_5 від 03.04.2008 року, власниками житлового
будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1на Ѕ частку згідно
рішення суду від 11.02.2008 року та ОСОБА_6на Ѕ частку на підставі Свідоцтва
про право на спадщину від 09.08.2004 року Остерської державної нотконтори.

Як вбачається із
досліджених матеріалів, 09.08.2004 року державний нотаріус Остерської
держнотконтори видав ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_5 на спадкове майно: земельну ділянку площею 0.10га в межах згідно
з планом, розташованої на території Остерської міської ради і переданої для
будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та на
земельну ділянку площею 0.4069га в межах згідно плану, розташованої на
території Остерської міської ради і переданої для ведення особистого підсобного
господарства.

Як свідчать
документи в матеріалах справи, на підставі цього свідоцтва були видані ОСОБА_6.
Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.10га НОМЕР_6 від
05.11.2004 р. та Державний акт на право власності на земельну ділянку площею
0.4069га НОМЕР_2 від 05.11.2004 року.

В судовому
засіданні з достовірністю встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1
наділялася подружжю ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку з надвірними
будівлями.

Оскільки за
позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на Ѕ частку цього будинку з
надвірними  будівлями, то відповідно до
права власності на частки в будинку, власник має право на земельну ділянку при
будинку в межах частки, яка належить йому в будинку.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 60, 61, 63, 65, 67, 70 СК України, ст. 16
Закону України „Про власність”, ст. 373, 374, 375, 377, 381 ЦК України, ст. 10,
11, 209, 212, 214-215, 88 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1,
задовольнити.

Свідоцтво про
право на спадщину за законом НОМЕР_4 від 09 серпня 2004 року, зареєстроване в
реєстрі за №2785  видане державним
нотаріусом остерської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0.10га в межах згідно з планом,
розташованої на території Остерської міської ради і переданої для
обслуговування та будівництва житлового будинку і господарських будівель,
належної спадкодавцю та земельну ділянку площею 0.4069га в межах згідно плану,
розташованої на території Остерської міської ради і переданої для ведення
особистого підсобного господарства, належної спадкодавцю, визнати частково на Ѕ
частку недійсним.

Державний акт на
право власності на земельну ділянку від 05 листопада 2004 року НОМЕР_3 виданий
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 9.08.2004
року НОМЕР_4, площею 0.10га визнати частково, на Ѕ частку, недійсним.

Державний акт на
право власності на земельну ділянку від 05 листопада 2004 року НОМЕР_2 виданий
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 9.08.2004
року НОМЕР_4, площею 0.4069га визнати частково, на Ѕ частку, недійсним.

Зобов'язати
Остерську міську раду Козелецького району вирішити питання про видачу ОСОБА_1
Державного акту на право власності на Ѕ частку земельних ділянок 0.10га та
0.4069га розташованих в АДРЕСА_1, при умові звернення із такими заявами
ОСОБА_1.

Стягнути із
ОСОБА_2, ОСОБА_3.,ОСОБА_4 в доход держави судовий збір в розмірі 66 гривень
солідарно.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської
області через суд  першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя