Справа № 2-579/ 2008 р.
18  серпня 2008 року                  Шаргородський районний суд
в складі: головуючого
судді   Трофімчука М.Ю.
при секретарі                              Рошак
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі
суду  цивільну справу за позовом ЗАТ
Торговий Дім «Інтерсервіс» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,
07.07.2008 року позивач звернувся
до суду  з вказаним позовом, зазначивши,
що 15.04.2005 року між ЗАТ Торговий Дім «Інтерсервіс» та ОСОБА_1було укладено
інвестиційний договір № Т-33. Предметом вказаного договору згідно п.1.1 є
правовідносини пов'язані з фінансуванням ОСОБА_1будівництва житла, а саме
квартири АДРЕСА_1. Однак інвестиційний договір № Т-33 від 15.04.2005 року
суперечить положенням ст.41 ЗУ «Про господарські товариства», ст. ст. 203, 215,
241 ЦК України, а тому підлягає визнанню недійсним з огляду на наступне.
Будівництво житлового будинку за
аАДРЕСА_1 на момент укладення інвестиційного договору № Т-33 від 15.04.2005
року здійснювалося на підставі інвестиційного договору № 17 від 05.03.2003 року
укладеного між Державною госпрозрахунковою організацією «Житло-інвест»
Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної
адміністрації та ЗАТ Торговий Дім «Інтерсервіс». Відповідно до зазначеного
договору ЗАТ «Інтерсервіс» виступає Інвестором будівництва вказаного об'єкту.
Пунктом 3.4.1 інвестиційного
договору №17 від 05.03.2003 року передбачено, що ЗАТ Торговий Дім «Інтерсервіс»
має право одержати розпорядження об'єктом або його частинами після виконання
п.2.2. інвестиційного договору №17 від 05.03.2003 року, яким  передбачений порядок внесення інвестицій.
Тобто, право розпорядження об'єктом або його частинами ЗАТ Торговий Дім
«Інтерсервіс» отримує тільки після 100% внесення інвестицій.
Станом на 15.04.2008 року,
коли було укладено інвестиційний договір № Т-33 від 15.04.2005 року з ОСОБА_1,
ЗАТ Торговий Дім «Інтерсервіс» проінвестувало лише 15% від суми договору, отже
не мало права розпоряджатися об'єктом, а саме житловим будинком за АДРЕСА_1 або
його частиною. Таким чином, ЗАТ не мало законних підстав для укладення
інвестиційного договору № Т-33 від 15.04.2005 року з ОСОБА_1Крім того
генеральний директор ЗАТ Торговий Дім «Інтерсервіс» розпоряджається коштами та
майном Товариства у відповідності з Статутом, планами Товариства та рішеннями
Загальних зборів акціонерів. Укладення зазначеного інвестиційного договору
повинно було бути затверджено рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ Торговий
Дім «Інтерсервіс». Проте жодного рішення загальних зборів з цього питання не
було. Враховуючи те, що інвестиційний договір № Т-33 від 15.04.2005 року
укладений генеральним директором з перевищенням повноважень, обов'язки ЗАТ
Торговий Дім «Інтерсервіс»  за вказаним
договором вважаються припиненими.  Таким
чином, на підставі ст. 215 ЦК України інвестиційний договір № Т-33 від 15.04.2005
року підлягає визнанню недійсним оскільки суперечить ст.ст. 203, 241 ЦК
Просить визнати недійсним
інвестиційний договір № Т-33 від 15.04.2005 року укладений між ЗАТ Торговий Дім
«Інтерсервіс» та ОСОБА_1. Покласти витрати по сплаті державного мита та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на ОСОБА_1
Представник позивача в судове засідання не
з'явився, але суду надав заяву в якій просить розглянути справу у його
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і
місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки  в суд
не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи
розгляд справи у їх відсутності - не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вирішуючи спір, суд
встановив, що відповідач ОСОБА_1. 15.04.2005 року уклав інвестиційний договір
№Т-33 з позивачем по справі - ЗАТ Торговий Дім «Інтерсервіс», предметом якого
згідно п.1.1 є правовідносини пов'язані з фінансуванням ОСОБА_1будівництва
житла(а.с.6-8).  ЗАТ Торговий Дім
«Інтерсервіс» виступає інвестором будівництва
житлового будинку за АДРЕСА_1. Станом на 15.04.2008 року, коли було
укладено інвестиційний договір № Т-33 від 15.04.2005 року з ОСОБА_1, ЗАТ
Торговий Дім «Інтерсервіс» проінвестувало лише 15% від суми договору, отже не
мало права розпоряджатися об'єктом, а саме житловим будинком за АДРЕСА_1 або
його частиною. Таким чином, ЗАТ не мало законних підстав для укладення
інвестиційного договору № Т-33 від 15.04.2005 року з ОСОБА_1Крім того
генеральний директор ЗАТ Торговий Дім «Інтерсервіс» розпоряджається коштами та
майном Товариства у відповідності з Статутом, планами Товариства та рішеннями
Загальних зборів акціонерів. Укладення зазначеного інвестиційного договору
повинно було бути затверджено рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ Торговий
Дім «Інтерсервіс». Проте жодного рішення загальних зборів з цього питання не
було.

Даному факту відповідають цивільні
правовідносини, які регулюються ст.203, 215, 241 ЦК України.

Оскільки право  позивача з боку відповідачів порушено, то
воно підлягає судовому захисту, а позов задоволенню.

Підлягає стягненню з відповідача
державне мито в сумі 17 гривень. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, відповідно до
вимог ст.81 ЦПК України в сумі 7,50 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81,
88, 212-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст.203, 215, 241 ЦК України,
суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити повністю.

Визнати інвестиційний договір № Т-33 від 15.04.2005 року укладений
між Закритим Акціонерним Товариством Торговий Дім «Інтерсервіс» проспект
Перемоги,90/1, м.Київ та ОСОБА_1, жителем вул.АДРЕСА_2- недійсним.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Закритого
акціонерного товариства Торговий Дім «Інтерсервіс»  витрати по сплаті державного мита в сумі 17
грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
7,50 грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької
області через Шаргородський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :