Ухвала

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

25 грудня  2008 року
судова колегія судової палати  з
цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді
Міненкової Н.О..

суддів:                    Гальянової І.Г. , Ларенка
В.І.

при секретарі                                 Григоренко
К.Ю.

розглянувши  у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою закритого акціонерного товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на ухвалу судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 10 листопада 2008 року

по цивільній справі за заявою закритого акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк»  про видачу судового
наказу на стягнення з ОСОБА_1заборгованості
по процентам за договором кредиту,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 10 листопада 2008 року закритому
акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» відмовлено у прийнятті
заяви про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1. заборгованості за договором кредиту та
процентам за користування кредитом..

В апеляційній скарзі представник закритого акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу судді та передати заяву на новий
розгляд суду першої інстанції, посилаючись на порушення суддею матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  на таких підставах.

Відмовляючи в прийнятті заяви про видачу судового наказу, про
стягнення  з ОСОБА_1.
суми грошей, суддя виходив із того, що зі змісту заяви вбачається, що
заявник звертається до суду з вимогою про стягнення суми заборгованості за
кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, тобто заява
містить спір про право, який повинен бути вирішений в позовному провадженні.

Судова колегія вважає, що дані висновки судді є правильними, оскільки вони
зроблені відповідно до зібраним по справі доказам, вимогам ст.ст.96, 100 ЦПК
України.

Відповідно до цивільного процесуального законодавства судовий наказ є
особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування
майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Стаття 96  ЦПК України містить
перелік вимог, за якими заявник може звертатись до суду за видачею судового
наказу.

Згідно до ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, якщо:

-    заявлено
вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу;

-    із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

Як вбачається з заяви, заявлена вимога
не належить до переліку вимог, за якими може бути видано судовий наказ.
Зазначений у заяві предмет розгляду (сума заборгованості за кредитом,
заборгованості по процентам за користування кредитом) є спір про право
цивільне, а тому такі вимоги не належать до цивільної юрисдикції наказного
провадження.

А тому суддя правомірно постановив
ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.96, 100, 312, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного
товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу
судді Дзержинського районного
суду м. Харкова від 10 листопада 2008 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.

Головуючий суддя

Судді