У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

3 грудня 2008
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого  Яреми
А.Г.,

суддів:            Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук
Л.І.,   Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю (далі -
ТОВ) “Маріупольська фармацевтична фабрика” про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У січні 2005 року ОСОБА_1.
звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 23 січня по 21
серпня 2004 року він на прохання відповідача провів за ТОВ “Маріупольська
фармацевтична фабрика” оплату різного виду платежів та послуг на загальну суму
8 968 грн. 27 коп., крім того згідно з умовами договорів уступки права вимоги
від 24 травня 2004 року, від 1 червня 2004 року та від 1 грудня 2004 року
ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 уступили йому право вимагати від ТОВ “Маріупольська
фармацевтична фабрика” належні їм від товариства грошові кошти на загальну суму
272 652 грн. 46 коп., також він 2 серпня 2004 року уклав з відповідачем договір
купівлі-продажу обладнання загальною вартістю 375 500 грн., згідно акту
прийому-передачі ТОВ “Маріупольська фармацевтична фабрика” прийняло обладнання,
однак грошей згідно договору не сплатило; загальна сума заборгованості
відповідача перед ним становить 657 120 грн. 73 коп.

Позивач просив стягнути
з відповідача 657 120 грн. 73 коп. та допустити рішення до негайного виконання.

Рішенням Жовтневого
районного суду м. Маріуполя від 7 лютого 2005 року позов задоволено, постановлено
допустити негайне виконання рішення.

Зазначене рішення в
апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_5, подавши апеляційну скаргу та одночасно
заяву про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Апеляційного
суду Донецької області від 8 грудня 2005 року апеляційну скаргу
ОСОБА_5відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Справа за касаційною
скаргою була розглянута в касаційному порядку Апеляційним судом м. Києва, який
виконував функції касаційної інстанції відповідно до Закону України від 22
лютого 2007 року № 697-V “Про
внесення змін до Закону України “Про судоустрій України” щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ”.

Ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 18 липня 2007 року відхилено касаційну скаргу ОСОБА_5.,
рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 7 лютого              2005 року та ухвалу Апеляційного
суду Донецької області від 8 грудня 2005 року залишено без змін.

Жовтнева міжрайонна
державна податкова інспекція м. Маріуполя звернулася до Верховного Суду України
із касаційною скаргою на ухвалені в справі судові рішення.

У касаційній скарзі Жовтнева
міжрайонна державна податкова інспекція                         м. Маріуполя просить
скасувати ухвалені в справі судові рішення та постановити нове рішення про
відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_5та залишаючи без змін рішення суду першої інстанції,
апеляційний суд виходив із того, що заявник участі в справі не брав і рішенням
суду не вирішувались питання про його права та обов'язки, оскільки суд
розглядав спір між ОСОБА_1. та ТОВ “Маріупольська фармацевтична фабрика”, який
виник внаслідок невиконання відповідачем своїх грошових обов'язків за угодами,
а             ОСОБА_5 учасником угод не
був, вимог до сторін не заявляв, а отже спірні правовідносини не стосуються
його прав чи обов'язків.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись
не можна.

Під час розгляду справи судом
першої інстанції крім ОСОБА_1 та                       ТОВ “Маріупольська
фармацевтична фабрика” інші особи не брали участі в справі, відповідач визнав
позов у повному обсязі й просив проводити розгляд справи у його
відсутність.

Задовольняючи позов, суд виходив
із того, що вимоги ОСОБА_5 обґрунтовані, його доводи підтверджують наявність
перед ним у ТОВ “Маріупольська фармацевтична фабрика” заборгованості в сумі 657
120 грн. 73 коп., однак відповідач свої грошові зобов'язання не виконує
протягом тривалого часу, зазначені обставини свідчать про фінансову неспроможність
відповідача та є підставами для допуску негайного виконання судового рішення.

Однак в апеляційній скарзі за
зазначене рішення ОСОБА_5 посилався на те, що воно постановлене з порушенням
норм матеріального та процесуального права, суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб, які не брали участі в справі, й зазначав, що господарським
судом Донецької області ще 6 вересня 2004 року за його ж заявою було порушено
справу про банкрутство ТОВ “Маріупольська фармацевтична фабрика”, кредиторами
товариства є десять осіб, у тому числі він та ОСОБА_1 ОСОБА_5 вказував, що
ОСОБА_1. та ТОВ “Маріупольська фармацевтична фабрика”, будучи обізнаними про
порушення справи про банкрутство, умисно приховали такі обставини від суду. що
призвело до порушення його прав саме як кредитора ТОВ “Маріупольська
фармацевтична фабрика”.

У касаційній скарзі Жовтнева
міжрайонна державна податкова інспекція                         м. Маріуполя також
зазначає, що вона є одним із кредиторів в справі про банкрутство ТОВ
“Маріупольська фармацевтична фабрика”, проте до участі у справі вона залучена
не була.

Апеляційний суд у порушення статей
292, 303, 315 ЦПК України в достатньому обсязі не перевірив законності й
обґрунтованості рішення суду першої інстанції та викладені в апеляційній скарзі
доводи з огляду на обставини справи та підстави задоволення судом позову
ОСОБА_1, не дав оцінки діям ОСОБА_5 та ТОВ “Маріупольська фармацевтична
фабрика”, не перевірив чи не були спрямовані такі їх дії на штучне створення
кредиторської заборгованості товариства на користь ОСОБА_5, а відповідно
належним чином не визначився й з тим, чи порушено права ОСОБА_5саме як
кредитора ТОВ “Маріупольська фармацевтична фабрика” в справі про банкрутство, а
також й інших кредиторів товариства ухваленим рішенням про стягнення з боржника
на користь одного з кредиторів коштів у період перебування в проваджені
господарського суду справи про банкрутство.

За таких обставин ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених частиною другою статті 338
ЦПК України.

З урахуванням наведеного та на
підставі статті 348 ЦПК України скасуванню підлягає також ухвала Апеляційного
суду м. Києва від 18 липня 2007 року про відхилення касаційної скарги ОСОБА_5.

Керуючись статтями 336, 348 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу Жовтневої
міжрайонної державної податкової інспекції                         м. Маріуполя
задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва
від 18 липня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 8
грудня 2005 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції - Апеляційного суду Донецької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г. Ярема

Судді:
Є.Ф. Левченко

Л.М.
Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л.
Сенін