Апеляційний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________
Справа № 22-1785/2008р.
Головуючий 1 інстанції: Шилова Л.М.
Доповідач: Гайсюк О.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

16 грудня 2008 року  Колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої
судді: Белінської І.М.

суддів:
Гайсюка О.В., Чорнобривець О.С.

при
секретарі: Ткач І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 11 липня 2008 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Зазначив, що 05 липня 2004 року ОСОБА_3 йому було видано генеральну
довіреність на право керування та продажу належного ОСОБА_3 автомобіля ГАЗ,
реєстраційний номер НОМЕР_1. Зазначений автомобіль він будучи підприємцем
використовував для перевезення пасажирів за маршрутом № 6 у м. Кіровограді, на
якому працював водій ОСОБА_4

28.12.2006 року о 12 год. 20 хв. водій ОСОБА_4 керуючи зазначеним
автомобілем ГАЗ рухався з боку вулиці Бєляєва у м. Кіровограді в напрямку
автовокзалу № 2,  на вулиці Академіка
Корольова біля абонвідділу
„Теплокомуненерго” автомобіль зупинився для висадки пасажирів. В цей час
в попутному напрямку, позаду нього рухався автомобіль ГАЗ - 24, д/номер НОМЕР_2
під управлінням водія ОСОБА_2, який не витримав безпечної дистанції та допустив
наїзд на автомобіль ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1. У зв'язку з цим
автомобілю володільцем якого він є заподіяні ушкодження, а саме пошкоджені
обидві задні дверки, задній бампер, фартух заднього бампера.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від  22.02.2007 року ОСОБА_2 було визнано винним у
скоєні цієї ДТП та накладено штраф.

Матеріальні збитки, від пошкодження автомобіля, що знаходиться у його
володінні складають 1728,78 грн. згідно звіту про експертну оцінку за
наслідками обстеження проведеного 29.12.2006 року за участю ОСОБА_2

На теперішній час автомобіль знаходиться в технічно справному стані, який
він відремонтував за власні кошти у період з 20.01.2007 року по 29.01.2007 року,
за цей час автомобіль не працював, а тому він втратив 500 грн. вигоди, зазнав
моральної шкоди.

Посилаючись на ці обставини, а також на те, що ОСОБА_2 є власником
автомобіля ГАЗ - 24, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь
на відшкодування матеріальної шкоди 1728,78 грн. та на відшкодування моральної
шкоди 1500 грн. та понесені ним в справі витрати у сумі 545 грн. 28 коп.

Рішенням Кіровського районного суду від 11 липня 2008 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким його вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та на невідповідність
висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач доводи своєї апеляційної
скарги підтримав. Відповідач та його представник з доводами апеляційної скарги
не погодилися.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не є власником пошкодженого автомобіля ГАЗ,
реєстраційний номер НОМЕР_1, а також позивачем не доведено розмір заподіяної
шкоди.

З таким висновком суду не можна погодитися.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення позивача до суду, а
саме, 27 травня 2007 р. (а.с.4) був чинним
Закон України  „Про власність”,
який  втратив чинність лише 20.06.2007
року.

Згідно ч. 5 ст. 48 цього Закону положення щодо захисту права власності
поширюються також  на особу, яка хоч і не
є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання,
оперативного управління, довічного успадкованого володіння або на іншій
підставі, передбачений законом або договором. Ця особа має право на захист
свого володіння також від власника. Згідно роз'яснення, яке міститься в п.9
Постанови Пленуму  Верховного Суду
України № 6 від 27.03.1992 р. із змінами, внесеними згідно Постанов Пленуму ВС
України № 7 від 08.07.1994 р., № 11 від 30.09.1994р., № 15 від 25.05.1998р., №
9 від 24.10.2003 р. „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди”, оскільки згідно зі ст. 48  Закону України „Про власність” положення щодо
захисту права власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником,
але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного
управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така
особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну.

З матеріалів справи вбачається, що
на час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28 грудня 2006
року  і в якій було пошкоджено автомобіль
ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, позивач ОСОБА_1 володів цим автомобілем
(використовуючи його, як маршрутне таксі) на законній підставі, а саме, на підставі
довіреності від 05 липня 2004 року, яка була видана йому на три роки, до 05
липня 2007 року, ОСОБА_3 і згідно якої ОСОБА_1 мав право керувати цим
автомобілем, продати його, зняти з обліку, укладати договори, а також
передоручити зазначені повноваження в повному обсязі або частково (а.с.29).

Отже, за таких обставин, позивач мав право вимагати відшкодування шкоди,
заподіяної автомобілю, яким він володів на законних підставах на час заподіяння
шкоди.

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого
2007 року винним у скоєні ДТП, яка мала
місце 28.12.2006 року і в якій було пошкоджено автомобіль, володільцем
якого був позивач, визнано відповідача ОСОБА_2, який керуючи автомобілем
ГАЗ-24, номерний знак НОМЕР_2, що є його власністю (а.с.26) не витримав
безпечної дистанції та допустив зіткнення зазначених транспортних засобів
(а.с.28).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме, шкода завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а тому відповідач, який не заперечує свою вину в
ДТП, повинен відшкодувати позивачу шкоду заподіяну пошкодженням автомобіля
ГАЗ-32213, д/н НОМЕР_1 (обидві задні дверки, задній бампер, фартух заднього
бампера -  (а.с.27).

Розмір шкоди завданої майну позивача складає з урахуванням зносу деталей
1728,78 грн., що підтверджується Звітом № 8 про експертну оцінку вартості
матеріальних збитків станом на 29.12.2006р. (а.с.18-25).

За клопотанням відповідача, ухвалою апеляційного суду від 29 жовтня 2008
року була призначена судова автотоварознавча експертиза для визначення вартості
матеріальних збитків завданих автомобілю ГАЗ-32213 (а.с.194-197), але
відповідач 08 грудня 2008 року не побажав оплачувати експертизу і подав
письмову заяву про відмову від проведення експертизи, знявши своє клопотання
про проведення експертизи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами або іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідач не лише не надав доказів того, що розмір шкоди не відповідає
зазначеному в Звіті про експертну оцінку (а.с.18-25), а і погодився з цим
розміром, вважаючи, що право вимоги про відшкодування шкоди належить не
позивачу, а власникові автомобіля.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди підлягає
задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1728,78 грн.,
а також витрати по оплаті судового збору у сумі 51 грн. (а.с.2), по оплаті за
ІТЗ розгляду справи (а.с.3) у сумі 30 грн., по оплаті правової допомоги у сумі
160 грн. (а.с.12), а всього 1969 грн. 78 коп.

Позивачем не надано суду доказів того, що він переніс нервовий стрес через
пошкодження автомобіля, що вплинуло на стан його здоров'я та на умови життя
його та сім'ї, хоча саме на ці обставини позивач посилається як на підставу
відшкодування йому моральної шкоди (а.с.5), а тому в задоволенні його позову
про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Наведене вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального права, а
тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_1

На підставі ст..48 Закону України „Про власність”, п.1 ч.1 ст.1188, ст.1167
Цивільного кодексу України, керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.3 ч.1 ст.309,  ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,
-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 11 липня 2008 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди
1728,78 грн., на відшкодування судових витрат 241 грн., а всього - 1969,78 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.

Головуюча суддя:

Судді:

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
О.В. Гайсюк