Справа №22-ц-1092                                                Головуючий
у 1 інстанції - Воловик Г.М.
Категорія 32                                                             Суддя-доповідач
е м     У к р а ї н и
вересня 2008 року                                                                                              м.
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області в
суддів             - Гагіна М.В., Кононенко О.Ю.,
секретаря судового засідання  -  Пархоменко А.П.,
які беруть участь у справі - позивачки ОСОБА_1, представника відповідача Слюсаренко
В.М., третіх осіб: ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1
Ямпільського районного суду Сумської області від 18 липня 2008 року
у справі за
позовом ОСОБА_1 до Ямпільської центральної районної лікарні, треті особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про відшкодування майнової та моральної
Рішенням
Ямпільського районного суду Сумської області від 18 липня 2008 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Як встановлено
судом і вбачається з матеріалів справи, з 1980 року чоловік позивачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_6 перебував у Ямпільській ЦРЛ на диспансерному обліку з приводу
хронічного бронхіту.

З 22
квітня по 06 травня 2005 року ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в
неврологічному відділенні Ямпільської ЦРЛ з діагнозом полінейропатія нижніх
кінцівок неясного генезу. Під час лікування флюорографічне обстеження не
проводилося, оскільки його було зроблено 02 вересня 2004 року.

З 09 по
16 листопада 2005 року чоловік позивачки лікувався амбулаторно у лікаря
терапевта Ямпільської ЦРЛ ОСОБА_2 Йому було поставлено діагноз гостре
респіраторне захворювання. Флюорографічне обстеження було проведене раніше: у
вересні 2005 року при проходженні профогляду.

З 30
листопада по 13 грудня 2005 року ОСОБА_6 повторно перебував на стаціонарному
лікуванні у терапевтичному відділенні Ямпільської ЦРЛ з діагнозом хронічний
обструктивний бронхіт. 02 грудня 2005 року рентгенологом ОСОБА_4 було зроблено
флюорографічне обстеження, за результатами якого онкозахворювання виявлено не
було.

У січні
2006 року ОСОБА_6 було направлено на консультацію в Сумську обласну лікарню та
в обласний онкологічний диспансер, де йому було поставлено діагноз рак нижньої
частини лівої легені ІV ступеня.

Висновком
МСЕК від 19 квітня 2006 року чоловіку позивачки встановлено І групу
інвалідності.

29
листопада 2006 року ОСОБА_6 помер. Причиною смерті стала ракова інтоксикація,
злоякісне новоутворення нижньої частини лівої легені ІV
ступеня.

Отже,
місцевий суд, відмовляючи у задоволенні позову виходив з відсутності вини
лікарів Ямпільської ЦРЛ у настанні смеріті ОСОБА_6, а відтак і відсутності
підстав для відшкодування позивачці шкоди, завданої внаслідок смерті її
чоловіка.

Колегія
суддів Апеляційного суду погоджується з таким висновком суду, оскільки
відповідно до загальних засад цивільно-правової відповідальності, вимог абз. 1
п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 “Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”,
ст. ст. 1166, 1167 ЦК України позивач повинен довести розмір заподіяної шкоди
та причинний зв'язок між діями відповідача та заподіяною шкодою, а відповідач у
свою чергу має довести відсутність своєї вини та протиправної поведінки.

Всупереч
вимогам ст. 60 ЦПК України позивачка не надала суду доказів щодо причинного
зв'язку між несвоєчасним встановленням діагнозу, неякісним лікуванням та смертю
її чоловіка.

Як
вбачається з висновку експерта №122 від 04 грудня 2007 року причиною смерті
ОСОБА_6 став характер та тяжкість клінічного перебігу самого захворювання.
Вирішити питання про причинний зв'язок між несвоєчасним встановленням діагнозу,
неякісним лікуванням лікарями Ямпільської ЦРЛ ОСОБА_6 та його смертю
судово-медична експертна комісія була позбавлена можливості, оскільки розтин
трупу не проводився (а. с. 157-160).

За таких
обставин, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позову.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують рішення суду і не містять даних, які б були
підставою для зміни чи скасування рішення.

Виходячи
з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення
ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись
ст. ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Ямпільського районного суду Сумської
області від 18 липня 2008 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий     -

Судді                 -