Справа № 2-473, 2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2008 року
Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючої - суді:                                Марущак Н. М.,

при секретарі:                                      Карабань З. І.,

з участю позивачки:                            ОСОБА_1

представника відповідача:
ОСОБА_3,

третьої особи, що не заявляє самостійних вимог

на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа , що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4, про встановлення факту родинних
відносин, визнання права на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулась ОСОБА_1, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ставище Київської області помер її батько ОСОБА_5. На день
смерті він постійно проживав та був прописаний
в належному їм на праві власності житловому будинку по АДРЕСА_1.
Спадкоємців, які б постійно проживали разом із спадкодавцем не було.

Спадкоємцями першої черги після його смерті були його діти: вона позивачка
її сестра ОСОБА_4 та її брат ОСОБА_6.

Відповідно до заповіту, посвідченого 04 вересня 2002 року приватним
нотаріусом Ставищенського районного нотаріального округу Кощинською Л.О. за
реєстром №1040, ОСОБА_5 заповів належну йому частину вказаного житлового будинку
сину ОСОБА_6

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_5 вона в 6-ти місячний термін
вступила у володіння та управління спадковим майном, а саме зазначеним
будинком, меблями та речами звичайної обстановки та вжитку, які належали
померлому, володіла та володіє ощадною книжкою померлого.

Її брат ОСОБА_6 спадщину після смерті батька не прийняв, на час смерті
проживав в місті Норильськ Росія, у володіння спадковим майном в 6-ти місячний
термін після смерті батька не вступав, заяви про прийняття спадщини до
Ставищенської районної державної нотаріальної контори не подав.

Її сестра ОСОБА_4 також після смерті батька спадщини не приймала.

До спадкового майна померлого належали: грошові вклади в Ставищенському
відділенні № 2884 ВАТ „Державний ощадний банк України” та 3/25 частин житлового
будинку АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Ставище Київської області її брат ОСОБА_6 помер.

Оформити свої спадкові права в Ставищенській районній
державній нотаріальній конторі вона позбавлена можливості, оскільки в актовому
записі про її народження прізвище батька вказано „ІНФОРМАЦІЯ_8”. Крім того,
Ставищенська районна державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі
свідоцтва, посилаючись на те, що неможливо встановити коло спадкоємців, які
прийняли спадщину.

Позивачка просить встановити факт, що вона ІНФОРМАЦІЯ_7 народження,
уродженка с. Заставці Старо - Синявського району Хмельницької області є дочкою
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Ставище Київської області. Встановити
факт, що вона прийняла спадщину, яка відкрилася в смт. Ставище Київської
області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та визнати за нею право на спадщину
за законом після смерті останнього на 3/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1,
вартістю 10340 гривень 16 копійок .

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, підтвердила обставини, на
які посилається в позовній заяві. Допитана в якості свідка позивачка суду
показала, що її батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і вона стала доглядати за
вищевказаним  будинком, зробила ремонт,
сплатила борги за електроенергію та газ. Все це вона зробила в шестимісячний
термін. Також у вказаний строк вона взяла ощадну книжку батька. Особисто вона
мала право власності на будинок на 22/25 його частини по АДРЕСА_1, а на решту
будинку на 3/25 його частини батько склав заповіт на ОСОБА_6, але брат спадщину
не прийняв, так як проживав в Росії.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала, не
заперечує, що позивачка дійсно прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5,
суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід відповідача ОСОБА_5, який залишив
заповіт на батька відповідача ОСОБА_6 шляхом вступу у фактичне володіння
майном. Останній спадщину за заповітом не прийняв, так як жив в м. Норильськ,
заяви про прийняття спадщини в ноткантору не подавав. ОСОБА_6 - батько відповідача
спадщину не прийняв і помер 1 лютого 2005 року. Вона не заперечує, що позивачка
дійсно є дочкою ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, не заперечує, що його дочкою
також є і третя особа. Відповідач визнає факти, що у прізвищах усіх дітей
ОСОБА_5 допущена помилка. Також відповідач визнає факти прийняття позивачкою
спадщини після смерті ОСОБА_5 на 3/25 частини будинку по АДРЕСА_1.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Допитана
в якості свідка суду показала, що вона, позивачка та батько відповідача були
трьома дітьми ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона приїжджала на похорони
батька. Спадщину після його смерті прийняла позивачка, яка в 6-місячний термін
після смерті батька здійснювала ремонт будинку, фактично вступила у володіння
спадковим майном. Батько ще за життя склав заповіт на сина ОСОБА_8 - батька
відповідача на 3/25 частини житлового будинку, але ОСОБА_8 жив у Росії і
спадщину не прийняв. У прізвищах усіх дітей ОСОБА_5 у їх свідоцтвах про
народження прізвище помилково зазначене „ІНФОРМАЦІЯ_9,  ІНФОРМАЦІЯ_6”.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона проживає по сусідству з позивачкою,
яка проживає у будинку ОСОБА_5 Останній мав трьох дітей: позивачку, третю особу
і сина ОСОБА_8. Вона добре знала цю сім'ю. ОСОБА_5 помер у 2002 році. На похорон син ОСОБА_8 не
приїжджав, організовували похорони його дочки ОСОБА_9 і ОСОБА_10. Відразу після
смерті ОСОБА_5 позивачка почала доглядати будинок, здійснювала його ремонт,
дозволила проживати квартирантам у будинку. ОСОБА_8 приїхав майже через два чи
три роки після смерті ОСОБА_5 У 2005 році останній помер.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки,
пояснення представника відповідача ОСОБА_3, пояснення третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4,
покази допитаних в якості свідків позивачки, третьої особи ОСОБА_4, покази
свідка ОСОБА_7 та перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 130 ЦПК України судом визначено, що кожною із
сторін визнано слідуючі обставини:

ОСОБА_5 мав трьох дітей: позивачку, ОСОБА_4 - третю особу, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, і ОСОБА_6 - батька
відповідача. У свідоцтві про народження всіх дітей була допущена помилка у
написанні їх прізвища: замість „ІНФОРМАЦІЯ_3”, „ІНФОРМАЦІЯ_5” було вказано
„ІНФОРМАЦІЯ_4”, „ІНФОРМАЦІЯ_6”. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 спадщину
прийняла лише позивачка.

В судовому засіданні сторони відмови від визнання вищевказаних обставин у
відповідності із ст. 178 ЦПК України не заявляли. Тому, виходячи із змісту п. 4
ч. 6 ст. 130 ЦПК України, вказані обставини доказуванню не підлягають.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав
на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на
житловий будинок, виданого 6 травня 1983 року на підставі рішення виконкому
Ставищенської селищної ради народних депутатів № 27 від 11.04.1983 року(а.с.
12).

З копії договору дарування частини жилого будинку від 4
вересня 2002 року встановлено, що ОСОБА_5 подарував 22/25 частини вказаного
житлового будинку позивачці (а. с. 11). З копії свідоцтва про смерть (а. с. 6),
довідки Ставищенської селищної ради від 15.09.08 року № 2995 (а. с. 7),
встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ставище Київської області.

З копії технічного паспорта на вище зазначений будинок
встановлено, що вартість даного будинку становить 86168 гривень.

З показів допитаних в якості свідків позивачки, третьої
особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача
ОСОБА_4, показів свідка ОСОБА_7, свідоцтва про народження позивачки (а.с. 9),
свідоцтва про одруження останньої (а.с. 10), довідки Ставищенської селищної
ради від 15.09.08 року № 2996 (а.с. 8) судом встановлено факт, що ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ставище Київської області, є батьком ОСОБА_1
08.08.1950 року народження; остання прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5
шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном відповідно
до ст. ст. 524 ч. 2, 529 ч. 1, 549 ч. 1 п. 1, ч. 2 ЦК України (1963 р.);
ОСОБА_11, на користь якого було складено ОСОБА_5 заповіт (а. с. 13) спадщину
після смерті спадкодавця не прийняв.

Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна, може пред'явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до
висновку, що позивачка набула право на спадщину за законом на вищевказаний
будинок і позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на корить позивачки
слід стягнути судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення.

Керуючись ст. ст. 524 ч.2, 529 ч. 1, 549 ч. 1 п. 1, ч. 2 ЦК УРСР (1963 р.),
ст. 392 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК
України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7 народження, уродженка села
Заставці Старо - Синявського району Хмельницької області є дочкою ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Ставище Київської області.

Встановити факт, що ОСОБА_10 прийняла спадщину, яка відкрилася в смт
Ставище Київської області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 шляхом фактичного
вступу в володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
батька ОСОБА_5 на 3/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1, вартістю 10340
гривень 16 копійок .

Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 судовий збір в сумі 111(сто
одинадцять) гривень 90 копійок, та витрати на інформаційно - технічне
забезпечення в сумі 30 (тридцять) гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом
подачі  в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: