Справа № 2-1953
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді                                    Гонтар А.Л.

при секретареві                                                   Костенко В.М.

за участю позивача                                             ОСОБА_1.

представника
позивача                              ОСОБА_2.

представника
відповідача                          Шкориненко Т.Є.

представника
Управління пенсійного

фонду
України у м. Дружківка                 Бойко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Дружківського міського
суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

відкритого
акціонерного товариства «Дружківський машинобудівний завод »

про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

В
С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1. 09 вересня 2008 року звернувся до Дружківського міського
суду з позовною заявою до ВАТ «Дружківський машинобудівний завод»  про стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

В позові він посилається на те, що  з
28 червня 1970 року до 31 жовтня 1974 року він працював на Дружківському
машинобудівному заводі заливальником металу, але у трудову книжку  було помилково записано, що у цей період він
працював заливальником форм.

17 травня 1986 року він звільнився у зв'язку з виходом на пенсію по
пільгам, передбаченим для осіб, що працювали по шкідливих професіях по Списку №
1, затвердженому Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року.

У 2004 році у нього виникло питання про перерахунок пенсії у бік її
збільшення, але рішенням комісії Дружківського міського управління ПФУ від 06
січня 2005 року йому було відмовлено  у
зарахуванні стажу роботи   за вказаний
вище період у пільговий стаж, так як списком пільгових професій, затвердженим
постановою Ради Міністрів СРСР від 28.05.1956 року № 1173 професія заливальник
форм не передбачена.

06 листопаду 2007 року рішенням Дружківського міського суду було задоволено
його позовні вимоги про зміну запису у трудовій книжці. Ухвалою апеляційного
суду  від 26 лютого 2008 року дане
рішення залишено у силі. На підставі наказу Генерального директора ВАТ
«Дружківський машинобудівний завод» № 67 від 20 березня 2008 року на виконання
судового рішення у трудову книжку було внесено зміну, що він з  28 червня 1970 року працював заливальником
металу. І йому була призначена пенсія у більшому розмірі з 20.03.2008 року.

Позивач вважає, що оскільки пенсія у більшому розмірі повинна була йому
нараховуватись з 2004 року, але він недоотримав її з вини відповідача, то він і
повинен сплатити йому цю шкоду у розмірі 1626 грн. 96 коп.

Позивач вважає, що неналежне оформлення трудової книжки відповідачем і
недоотримання у зв'язку з цим пенсії, привело до його моральних страждань, які
полягають у тому, що  починаючи з 2004
року він неодноразово звертався до відповідача про виправлення запису у
трудовій книжці, але йому у цьому було відмовлено. Він тривалий час
безрезультатно добивався захисту своїх прав у різних інстанціях, що порушувало
звичайний уклад його життя. Він не міг витрачати на свій розсуд належну йому
пенсію. Вважає, що діями відповідача  йому
заподіяна моральна шкода  у розмірі 3000
грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати
у розмірі 500 грн.

У
судовому засіданні  позивач ОСОБА_1. свої
позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник
відповідача ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» Шкориненко Т.Є. позовні
вимоги не визнала та пояснила, що запис у трудову книжку ОСОБА_1., про те, що
він з 28.06.1970 року по 31.10.1974 року працював  заливальником форм зроблено не помилково, а у
відповідності до законодавства діючого на той час.  Оскільки у ЄТКС випуск 2 Москва  «Машинобудування» 1973 рок у розділі «перелік
найменувань професій, передбачених сучасним розділом, з вказівкою їх
найменувань  по раніше діючому ЄТКС», що
діє, передбачена професія «заливальник металу», яка раніше  називалась «заливальником форм».  Вважає, що позивачем невірно визначено
відповідача у заподіяній шкоді, а саме в недоотриманій сумі пенсії, тому що
запис в трудову книжку ОСОБА_1. зроблено на підставі тих документів, які діяли
на той час і факт ідентичності професій було підтверджено ВАТ «Дружківській
машинобудівний завод» у довідки уточнюючого характеру для представлення її до
Управління пенсійного фонду України у м. Дружківка.  Позивач неодноразово письмово звертався  до них з проханням про зміну запису в його
трудовій книжці, але у них не було законних підстав для внесення цих змін.
Підставою для внесення змін запису у трудову книжку позивача стало  рішення Дружківського міського суду від
6.11.2007 року. Також вважає, що їх вини
у заподіяні позивачу моральної шкоди не має. Просить відмовити у
задоволені позову у повному обсязі.

Представник
пенсійного фонду пояснила, що перерахунок пенсії проводиться с часу подання
заяви про підвищення пенсії і за минулий час вони не вправі нарахувати
пенсію.

Заслухавши пояснення сторін, вивчив докази по справі суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05
листопада 1991 року (з усіма змінами) підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі  внаслідок несвоєчасного оформлення або
подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і
відшкодовують її.

Відповідно до рішення Дружківського міського суду від 06 листопада 2007
року  по цивільної справі ОСОБА_1. до ВАТ
«Дружківський машинобудівний завод» про внесення зміни в трудову книжку (а.с.
52-53) було визнано, що пенсійні права позивача порушені, оскільки в трудову
книжку було зроблено запис професії, яка на той час (1973 рік)  не існувала і зобов'язано відповідача змінити
запис у трудовій книжці.

Дане рішення суду було залишено у силі
ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 лютого 2008 року.

Таким
чином, відповідачем було порушено  право
позивача на своєчасне отримання пенсії у відповідному розмірі і тим самим
заподіяно шкоду.

Відповідно до довідки  пенсійного
фонду України від 14.07.2008 року  №
4623/03-00 (а.с.6-7) позивач з 01.012004 року
по 01.04.2008 року  недоотримав
пенсію у розмірі 1626 грн. 96 коп.

Оскільки відповідно до ст.. 238 КЗпП
при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, орган, який
розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум
без обмеження будь яким строком, то суд вважає, що недоотримана пенсія підлягає
стягненню повністю.

Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд вважає, що відповідачем були порушені законні права позивача, які
призвели до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивач своєчасно не отримав належну йому пенсію, з січня 2007 року позивач
неодноразово звертався до відповідача з проханням змінити йому запис у трудовій
книжці, а останній не заперечував проти цього,
обіцяв зробити зміну запису у трудовій книжці, але так нічого і не
зробив. Позивачу прийшлося звертатись до різних органів за захистом своїх прав,
що  безумовно порушило його нормальні
життєві зв'язки та вимагало додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи ступінь  моральних
страждань позивача, розмір недоотриманої пенсії, суд вважає можливим стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі 500 грн.

Відповідно до ст..88  ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно довідки  адвоката ОСОБА_2.
(а.с. 37), він надав ОСОБА_1. правову допомогу, за яку було сплачено 500 грн.,
які також підлягають стягненню на користь позивача.

На підставі  ст. 10,11,58,59,60,212-215,218 ЦПК України (в
редакції 2004 року), ст.237-1,238 КЗпП України, ст.. 101 Закону України „Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1993 року (з усіма змінами), суд

В И Р
І Ш И В :

Задовольнити
позовні вимоги  ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства «Дружківський машинобудівний завод» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Дружківський машинобудівний
завод» (р/р 260056567 в Донецької ОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» Донецьк МФО
335076  код ОКПО 00165669) на користь
ОСОБА_1 недоотриману пенсію у розмірі
1626 (одна тисяча шістсот двадцять шість) грн. 96 коп., моральну шкоду у
розмірі 500 (п'ятсот) грн., судові витрати у розмірі 500 (п'ятсот) грн.

Стягнути з ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» на користь держави
держмито у розмірі 58 грн. 50 коп. та банку 834016 КЕКД
22050000 отримувач Державний бюджет Ворошиловського району м. Донецьк  витрати за інформаційно-технічне
забезпечення   розгляду справи у
сумі   30 (тридцять) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження,  після  закінчення
строку  подання апеляційної  скарги або
після розгляду  справи апеляційним
судом.

Апеляційна
скарга на  рішення  суду
подається в Апеляційний суд Донецької області через Дружківський міський
суд  протягом десяті днів з момент
проголошення рішення або двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя