Справа № 2-97
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 квітня 2008 року                Канівський міськрайонний
суд Черкаської області в
складі :

головуючого
судді                    Бурлаки О.В.

при секретарі
Михайленко О.А.

За участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ВАТ
«Канівський маслосирзавод» Долженкова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Каневі, Черкаської
області  цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до відкритого акціонерного товариства «Канівський маслосирзавод»  про стягнення належних працівникові сум у
зв'язку із звільненням з роботи та зустрічною позовною заявою відкритого
акціонерного товариства «Канівський маслосирзавод» до ОСОБА_1 про визнання
недійсним строкового трудового договору від 01.08.2007р. ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1  звернувся в Канівський міськрайонний суд з
позовом до відкритого акціонерного товариства «Канівський маслосирзавод» про
стягнення належних працівникові сум у зв'язку із звільненням з роботи.

В
позовній заяві позивач вказав, що працював у ВАТ «Канівський маслосирзавод» з
03.04.2000 р. по 22.03.2004 р. на посаді юрисконсульта згідно наказу № 34-к від
03.04.2000 р., а в період з 23.03.2004 р. по 27.09.2007 р. на посаді начальника
відділу безпеки згідно наказу № 59-к від 23.03.2004 р. та переукладеного з ним
письмового договору із спеціалістом від 01.08.2007 р. з терміном його дії до
01.08.2012 р. включно. 12.09.2007 р. позивач звернувся до керівництва ВАТ
«Канівський маслорсирзавод» про розірвання строкового трудового договору за згодою
сторін та виплату належних сум при звільненні та копії наказу про звільнення,
довідку про середньомісячну заробітну плату. 27.09.2007 р. його звільнено з
роботи за угодою сторін, але не було виплачено вихідну допомогу у розмірі 12-ти
його середньомісячних заробітних плат, що передбачено трудовим договором від
01.08.2007 р. Пунктом 19 трудового договору, також передбачено, що в разі
невиплати роботодавцем працівнику у день звільнення всіх належних сум та
вихідної допомоги, то роботодавець зобов'язаний сплатити працівникові штраф у
розмірі даної вихідної допомоги. Вважає, що такими діями йому заподіяно
моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Посилаючись
на викладене просить стягнути з ВАТ «Канівський маслосирзавод» на його користь
заборгованість (вихідну допомогу) у розмірі 12 (дванадцяти) його
середньомісячних заробітних плат з урахуванням діючих індексів інфляції на день
виплати цієї грошової допомоги та штраф за несвоєчасну виплату роботодавцем
всіх належних йому сум та не виплаті вихідної допомоги, а всього 47 976.96 грн.
(сорок сім тисяч дев'ятсот сімдесят шість грн. 96 коп.) та моральну шкоду в
сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

В
судовому засіданні позивач збільшив розмір позовних вимоги та просить стягнути
з відповідача на його користь вихідну грошову допомогу, передбачену п.19
трудового договору із спеціалістом від 01.08.2007 р., у розмірі 12-ти його
середньомісячних заробітних плат та штраф за несвоєчасну виплату роботодавцем
всіх належних йому виплат у розмірі 12-ти середньомісячних заробітних плат, з
урахуванням індексу інфляції та стягнути з ВАТ «Канівський маслосирзавод»
моральну шкоду у розмірі 30 000 грн., а всього 115 135.66 грн.

Представник
відповідача за довіреністю - Долженков О.В. в судовому засіданні позов не
визнав та заперечує проти його задоволення, оскільки вважає, що укладений із
ОСОБА_1. строковий трудовий договір суперечить вимогам колективного договору №
1 від 22.01.2003 р. та вимогам чинного законодавства про працю, оскільки
зазначений договір носить ознаки контракту як особливої форми трудового
договору та його укладення не передбачено для відповідної категорії
працівників.

28.01.2008 року
ВАТ «Канівський маслосирзавод» звернувся до суду з зустрічним позовом до
ОСОБА_1 про визнання недійсним строкового трудового договору від 01.08.2007 р.,
мотивуючи зустрічний позов тим, що строковий трудовий договір укладений з
ОСОБА_1. у формі контракту (особливої форми трудового договору) та з порушенням
умов колективного договору та чинного законодавства про працю, оскільки,
сторони в умовах договору визначили: більш розширений перелік правових підстав
виплати вихідної допомоги у випадку звільнення працівника, що є порушенням умов
колективного договору; особливі штрафні санкції за затримку з боку власника
розрахунку при звільненні, порушення ст. 117 КЗпП України; припинення дії
строкового трудового договору, зокрема, його дострокове розірвання. В зв'язку з
цим, вважає, що між ОСОБА_1. та адміністрацією підприємства фактично укладений
контракт, виходячи із змісту, укладення якого на товаристві не передбачено ні
положеннями колективного договору ВАТ «Канівський маслосирзавод», ні чинним
законодавством України. Просить визнати недійсним строковий трудовий договір
від 01.08.2007 р.

Ухвалою
Канівського міськрайонного суду від 28 січня 2008 року зустрічну позовну заяву
ВАТ «Канівський маслосирзавод» об'єднано в одне провадження з первісним позовом
ОСОБА_1

В
судовому засіданні представник позивача ВАТ «Канівський маслосирзавод»
зустрічний позов підтримав, та просить визнати недійсним строковий трудовий
договір із спеціалістом від 01.08.2007 р. укладений між ОСОБА_1. та ВАТ
«Канівський маслосирзавод», оскільки між ОСОБА_1. та адміністрацією
підприємства фактично укладений контракт, виходячи із змісту, укладення якого
на товаристві не передбачено ні положеннями колективного договору ВАТ
«Канівський маслосирзавод», ні чинним законодавством України. Просить визнати
недійсним строковий трудовий договір від 01.08.2007 р.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 зустрічний позов не визнав та просить відмовити в
його задоволенні, оскільки укладений між ним та адміністрацією ВАТ «Канівський
маслосирзавод» трудовий договір є не контрактом. Укладенню цього договору
передувало вільне волевиявлення працівника укласти трудовий договір у письмовій
формі. Між працівником та адміністрацією підприємства були погоджені усі умови
договору, які не суперечать чинному законодавству. Просить відмовити в
задоволенні позову.

Суд
вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що  в задоволенні первісного позову ОСОБА_1
необхідно відмовити, а зустрічний позов ВАТ «Канівський маслосирзавод»
задовольнити в повному обсязі.

З
матеріалів справи вбачається, що:

-
ОСОБА_1 працював з 03.04.2000 р. по 23.03.2004 р. на посаді юрисконсульта ВАТ
«Канівський маслосирзавод» - наказ № 34-к від 03.04.00р., а з 23.03.2004 р. по
27.09.2007р. на посаді начальника відділу безпеки - наказ № 59 від 23.04.2004р.
(а.с. 18, 141) за безстроковим трудовим договором.

-
27.07.2007р. ОСОБА_1 звернувся з заявою (а.с. 106) до голови правління ВАТ
«Канівський маслосирзавод» про переукладення трудового договору строком на 5 (п'ять) років з
01.08.2007р., не вказуючи причини переукладення.

-
01.08.2007р. між ВАТ «Канівський маслосирзавод» в особі голови правління Ніколенка
В.В. та ОСОБА_1. підписано строковий трудовий договір із спеціалістом на 5
(п'ять) років (а.с. 14-15), за яким ОСОБА_1 приймається на роботу у ВАТ
«Канівський маслосирзавод» на посаду начальника відділу безпеки.

-
12.09.2007р. ОСОБА_1 звернувся з заявою до голови правління ВАТ «Канівський
маслосирзавод» Луцкова Ю.В. про розірвання строкового трудового договору від
01.08.2007р. за угодою сторін та виплату належної вихідної допомоги у розмірі
12-ти середньомісячних заробітних плат, видачу трудової книжки, остаточного
розрахунку у день звільнення, довідки про середньомісячну заробітну плату (а.с.
19-20).

- Заява
ОСОБА_1 про розірвання строкового трудового договору погоджена головою
правління ВАТ «Канівський маслосирзавод», але без виплати 12-ти середньомісячних
заробітних плат.

-
27.09.2008р. ВАТ «Канівський маслосирзавод» видано наказ № 225-к про звільнення
з посади ОСОБА_1 за п. 1 ст. 36 КЗпП України, з виплатою компенсації за час
невикористаної відпустки (а.с.44).

-
ОСОБА_1 з даним наказом ознайомлений 27.09.2007р.

-
28.09.2007р., згідно розрахункових листів та платіжних відомостей, з ОСОБА_1.
проведено остаточний розрахунок без виплати вихідної допомоги у розмірі 12-ти
середньомісячних заробітних плат.

Відповідно
до ст.24 КЗпП України, ч.1 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від
06.11.1992 р. укладення трудового договору оформляється наказом чи
розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування
працівника. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження
не було видано, але працівника фактично допущено до роботи.

З
матеріалів справи, досліджених у судовому засіданні та пояснень сторін
встановлено, що при п роботу ОСОБА_1 за строковим трудовим договором від
01.08.2007р. - наказ про зарахування працівника на роботу не оформлявся і
працівник не був з ним ознайомлений під розписку, не внесено і відповідний
запис у трудову книжку працівника (а.с. 18).

Судом
встановлено, що не оформлявся і наказ про переукладення трудового договору
строком на 5 років із ОСОБА_1. згідно його заяви від 27.07.2007р. та наказ про
припинення трудових відносин між ВАТ «Канівський маслосирзавод» і ОСОБА_1., які
виникли між сторонами внаслідок укладення трудового договору на невизначений
строк відповідно до наказу № 59-к від 23.04.2004р.

З огляду
на викладене, суд приходить до висновку про те, що трудові відносини між
ОСОБА_1. та ВАТ «Канівський маслосирзавод», які укладені та оформлені
23.04.2004 р. на невизначений строк фактично та юридично не припинялися до дня
звільнення ОСОБА_1 27.09.2008р.

Ч. 2 ст.
23 КЗпП України передбачено, що  трудовий договір на визначений строк
укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений
строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її
виконання, або інтересів працівника, або інших випадках, передбачених
законодавчими актами.

Судом
встановлено, що підставою для укладення строкового трудового договору стало
вільне волевиявлення працівника, а також умови договору в частині, що
визначають виплату вихідної допомоги у розмірі 12-ти середньомісячних
заробітних плат, у разі звільнення працівника з роботи з будь-яких підстав,
який включений в умови договору на підставі змін та доповнень до колективного
договору між ВАТ «Канівський маслосирзавод» та профспілковим комітетом ВАТ
«Канівський маслосирзавод» від 12.02.2007р (а.с. 72).

Ст.15
КЗпП України та ст.ст.9, 14 Закону України «Про колективні договори і угоди»
від 01.07.1993р. передбачено, що зміни і доповнення до колективного договору
протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в
порядку, визначеному колективним договором і підлягають повідомній реєстрації
місцевими органами державної влади. Умови колективних договорів і угод,
укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств,
на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

п. 8.3.
Колективного договору ВАТ «Канівський маслосирзавод» від 22.01.2003р. зміни і
доповнення в тексті колективного договору повинні обговорюватися на загальних
зборах (а.с. 135).

З матеріалів
справи, досліджених у судовому засіданні, встановлено, що зміни і доповнення до
колективного договору від 12.02.2007р. (а.с.72), зокрема, п.4.14 та п.4.15, які
викладені в умовах строкового трудового договору із спеціалістом від
01.08.2007р. не були обговорені на загальних зборах і не пройшли в
установленому порядку повідомної реєстрації (а.с. 151), а тому
відповідно до п.1 постанови КМУ «Про порядок повідомної реєстрації галузевих і
регіональних угод, колективних договорів» від 05.04.1994 р. № 225, дані зміни і
доповнення не можуть враховуватися під час розгляду індивідуальних трудових
спорів, що виникли за результатами застосування цих угод, договорів.

Судом
встановлено, що сторони у трудовому договорі із спеціалістом від 01.08.2007р.
значно відступили від положень чинного законодавства про працю, зокрема, в
частині підстав розірвання строкового трудового договору, визначення розмірів
вихідної допомоги та випадків їх сплати, а також в частині визначення штрафних
санкцій за невиплату чи несвоєчасну виплату належних працівникові сум при
звільненні.

Проаналізувавши
умови строкового трудового договору із спеціалістом від 01.08.2007р., суд
приходить до висновку, що між ВАТ «Канівський маслосирзавод» та ОСОБА_1.
укладено трудовий договір, що за своїм змістом являється контрактом, оскільки
його умови виходять за межі сфер нормативного правового регулювання та
розширюють сферу індивідуально-договірного регулювання, що є притаманною
ознакою, саме, контракту, а не строкового трудового договору, особливістю якого
є лише визначення між сторонами внаслідок характеру наступної роботи та умов її
виконання строку дії договору.

Відповідно
до ч.3 ст.21 КЗпП України сферу застосування контракту визначають закони
України.

Судом
встановлено, що чинним законодавством України не передбачено укладення
контракту з даною категорією працівників, а згідно п. 5.2 колективного договору
не допускається переведення на контрактну форму трудового договору працівників,
які знаходяться у трудових відносинах з підприємством на умовах безстрокового
трудового договору.

Суд
вважає, твердження позивача ОСОБА_1 про те, що при укладенні (переукладенні)
строкового трудового договору необхідно лише вільне волевиявлення працівника
є  помилковим, оскільки умови трудового
договору, в тому числі, і контракту, повинні відповідати вимогам чинного
законодавства та умовам колективного договору.

Як вже
зазначалося, умови трудового договору із спеціалістом базуються на змінах у
доповненнях до колективного договору ВАТ «Канівський маслосирзавод» від 12.02.2007р.,
які значно відрізняються від положень законодавства про працю, а тому суд
вважає, що при включенні в колективний договір умов, які не відповідають
чинному законодавству, такі умови не можуть мати будь-яких юридичних наслідків,
окрім визнання цих умов недійсними, оскільки відповідно до ст. 10 КЗпП України
колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих
сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і
соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та
уповноважених ними органів.

Оцінюючи
зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін,
враховуючи вище викладене та положення ст. 9 КЗпП України і п.7 постанови ПВСУ
від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд вважає,
що є підстави для визнання недійсним трудового договору із спеціалістом,
укладеного 01.08.2007р. між ОСОБА_1. та ВАТ «Канівський маслосирзавод».

Відповідно
до ст. 237 1  КЗпП України
відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику проводиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом не
встановлено порушення законних прав працівника власником чи уповноваженим ним
органом, а тому вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з
ВАТ «Канівський маслосирзавод» не підлягають до задоволення.

Керуючись
ст. ст. 11,15,212-215,294 ЦПК України, ст.ст.9, 91, 21-24, 36, 38,
39, 221, 233, 2371 КЗпП України,
суд

ВИРІШИВ
:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
«Канівський маслосирзавод»  про стягнення
належних працівникові сум у зв'язку із звільненням з роботи - відмовити
повністю.

Зустрічний позов - відкритого акціонерного товариства «Канівський
маслосирзавод» до ОСОБА_1 про визнання недійсним строкового трудового договору
від 01.08.2007р. - задовольнити повністю.

Визнати недійсним строковий трудовий договір із спеціалістом від 01.08.2007
р., укладений між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Канівський
маслосирзавод».

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий
О.В. Бурлака