Справа
№ 2-298                                                                                                                                           2008 року
Новоушицький районний суд  в складі :
- судді    Шуригіноі О.В.
секретарі   -         Столярчук Л.В.
розглянувши у відкритому   судовому засіданні  в  смт.
Нова Ушиця справу за позовом   ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розподіл  майна,-
звернулась в суд з позовом до відповідача
ОСОБА_2, в якому просила поділити майно, що є їх спільною власністю,
виділивши їм по  50% підвального
приміщення, що використовується під диско-бар “Фобос” загальною вартістю згідно
50 %  вартості майна, що знаходиться в
користь  50% сплачених нею судових
В судовому засіданні
позивач  уточнила свої позовні вимоги.
Просить визнати  підвальне приміщення, що
використовується під диско-бар “Фобос” площею 60 м кв., та майно і обладнання,
яке знаходиться в ньому, спільною сумісною власністю подружжя, поділити майно,
визнавши за нею право власності на Ѕ
частину підвального приміщення, що використовується під диско-бар
і обладнання, що знаходиться в приміщенні диско-бару “Фобос” . Позивач
пояснила, що приміщення і майно куплялось в інтересах сім”і, за спільні кошти,
ремонт здійснювався спільною працею. За їх
спільною згодою був укладений договір оренди приміщення на ОСОБА_3, з
метою уникнення додаткових витрат, оскільки в барі реалізовувались горілчані
вироби. Позивач уточнила свої позовні вимоги, просить стягнути з
відповідача  половину вартості меблів  і
світлового та музичного обладнання , виділивши це майно йому в натурі.
позов  визнав частково  в частині поділу  меблів. В частині поділу  приладів
для світлових ефектів та приміщення бару не визнав і пояснив, що
підвальне приміщення, що використовується під диско-бар “Фобос”  він придбав за кошти, які позичив  у ОСОБА_4, і повернув йому борг коштами від
продажу будинку, який належав особисто йому і брату, як спадкове майно. Прилади
для світлових ефектів належать ОСОБА_3, оскільки вона орендувала приміщення
бару і купляла  дане майно згідно
доводи сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом
встановлені такі  факти та відповідні їм
30 червня 1998 року зареєстрували шлюб.
27 листопада 2007 року шлюб розірвано.
вбачається з матеріалів справи спірне
приміщення і майно  були  придбані
під час шлюбу сторін. Як
пояснив відповідач, він купив
приміщення  в інтересах сім'ї.
Згідно договору купівлі-продажу частини приміщення від  18 лютого 2005 року  ОСОБА_2 купив у Новоушицького районного
споживчого товариства  60 м.кв.
приміщення за адресою АДРЕСА_1. за 6000 гривень. Згідно витягу  про реєстрацію права власності на нерухоме
майно ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 4/100 - 60 кв.м. приміщення  в АДРЕСА_1.
Суд не приймає
до уваги доводи відповідача, що приміщення
належить особисто йому, оскільки придбане за його гроші , позичені у
ОСОБА_4, і повертались гроші від продажу його спадщини, оскільки  ним визнаний факт купівлі приміщення в інтересах
сім”ї, з якого слідує, що ї гроші позичались в інтересах сім”ї.
справи залучений догорір купівлі-продажу будинку від 27 липня 2006 року, що
належав  відповідачу і його брату ОСОБА_5
в Ѕ частці кожному на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно.
відповідача  про те, що в придбання спірного приміщення
вкладені гроші від продажу згаданого
будинку відповідача і його брата не підтверджені  безсуперечними доказами.
до ч.5 ст.719 ЦК України договір дарування валютних цінностей на суму, яка
перевищує п”ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, укладається у письмові формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
не представлений суду договір дарування
братом своєї частини коштів від продажу будинку, тому суд не приймає до
уваги  ці заперечення проти позову.
того, в судовому засіданні 17 листопада 2008 року відповідач визнав факт, що
йому та позивачці належить на праві спільної власності 50 кв.м. спірного приміщення
та запропонував  їй грошову
компенсацію  у розмірі 25 %  його вартості
Відповідно до ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним з подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права сумісної власності
Судом не приймаються до уваги доводи відповідача про
належність приладів для світлових ефектів ОСОБА_3, оскільки він не мав коштів
на придбання майна, тому, що був безробітним,
з наступних підстав.
ОСОБА_6 підтвердила, що давала поради ОСОБА_2 з приводу придбання  приладів для світлових ефектів і на його   прохання
перевозила власним автомобілем  з
м.Хмельницького дане обладнання. В той час ОСОБА_3 працювала  продавцем в її магазині.
представленій суду накладній  №216 від 16
лютого 2006 року відсутній підпис ОСОБА_3 про одержання  світлового обладнання.
довідки Новоушицького відділення ДПІ
ОСОБА_2 зареєстрований приватним підприємцем 14 червня 2005 року, його
Згідно зі ст. 55 Сімейного кодексу України
дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення
сім'ї. Ст.60 СК України
передбачає, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві сумісної власності, незалежно від того, що один з них не
мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута
за час шлюбу, крім речей індивідуального користування ,є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.
СК України у разі поділу майна , що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Такого договору та домовленості між
сторонами не має. Ст. 71 СК України визначає способи та порядок поділу майна,
що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідно до
якої та  ст.364 ЦК України компенсація
співвласникові чи присудження одному з подружжя грошової компенсації за його
частку у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на приміщення,
допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.
Передбачених ст.З65 ЦК України підстав для припинення за
рішенням суду права сторін на частку у спільному майні не встановлено.

Із пояснень сторін, матеріалів справи вбачається, що
жоден з них не погоджується отримати грошову компенсацію за належну йому частку
у праві власності на спірне приміщення .

Відповідач оцінку приміщення, яка була визначена
експертом  і запропонована позивачкою, не оспорював.  Вартість меблів також визначена експертом в
сумі  3853,87 гривень  і сторонами не оспорюється. Сторонами визнана
кількість та вартість  приладів для
світлових та музичних ефектів   в сумі
9354 гривень.

Суд вважає можливим провести розподіл майна способом,
який запропонувала позивачка,  з врахуванням  інтересів сторін.

Керуючись ст..ст..10,60,209,212-213,217,368  ЦПК України, 364,365 ЦК України, ст.ст.
55,60,61,70,71  Сімейного Кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати об'єктами
права спільної сумісної власності подружжя -  приміщення
розміром 60 м.кв. за адресою АДРЕСА_1., що використовується під
диско-бар “Фобос”,  майно і  світлове та музичне обладнання, яке
знаходиться в ньому.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ  частину

приміщення  розміром 60 м.кв. за адресою АДРЕСА_1., що
використовується під диско-бар “Фобос”.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  1926,93 гривень вартості меблів, 4677 гривень
вартості приладів для світлових та музичних
ефектів, та судові витрати в сумі 652 гривень 50 копійок, всього 7256 (
сім тисяч двісті п”ятдесят шість) гривень 43 копійки.

Виділити відповідачу майно в натурі

-барна шафа (МДФ);

-стільці барні,8 шт;

-стільці офісні 6 шт;

-м”які дивани-куточки 2 шт;

-дивани 4 шт;

-столи кохунного типу 4 шт;

-дзеркала  - 24 шт;

-труба з нержавіючої сталі;

-столи офісного типу 4 шт;

-стільниця для барної стійки
на суму 3853,87 гривень,

-акустична система (пульт, 2
колонки, мікрофон) та прилади для світлових ефектів на загальну  суму 9354 гривень.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                            Шуригіна
О.В.