Справа № __2-о-707__
У Х В А Л А

" _03_" жовтня 2008р.

Суддя Свердловського міського суду
Луганської області Бабенко С.Ш., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в
:

Заявник звернувся до Свердловського
міського суду Луганської області з дійсною заявою в інтересах ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування вимог зазначивши,
що діючи на підставі довіреності ВКІ № 067967 при зверненні у першу
Свердловську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини за
заповітом рідної бабусі ОСОБА_3 заявник отримав відмову , мотивовану нотаріусом
як невірний переклад прізвища з російської на українську мову у паспорті
громадянина України ОСОБА_2 НОМЕР_1від 15.08.1995 року.

Сам заявник ОСОБА_2. та його рідня визнає звучання свого прізвища вірним
в українському написанні та наполягає на цьому.

За консультиацією-поясненням такого прізвища заявник звернувся у
Свердловський РАГС та ССГІРФО. З усної відповіді фахівців зазначених установ,
свідчить що з 1994 року реєстрація документів ведеться діловою українською
мовою. Також зауважено, що російська літера “ё” у прізвищах друкувалась як “е”
- пояснити це з посиланням на окремі нормативні акти або документи вони не
можуть з причини їх відсутності у зв'язку з переходом на норми ділового
українського мовлення.

З подібним запитання заявник звернувся до фахівців кафедри української
філології Державного педагогічного університету імені Т.Г.Шевченка (м.
Луганськ), від яких отримав посилання на таке. Згідно з російським правописом
(параграф 10 “Правил русской орфографии и пунктуации” та іншими правилами
написання голосних) далі мовою оригіналу: «Правилами за буквой ё закреплено необязательное
написание, исключением к которому является избежание неоднозначного прочтения,
ввод новых терминов и использование в специальных текстах (учебных материалах,
энциклопедиях, литературе для иностранцев и т.п.). Це
необов”язковіть використання літери “ё” мотивувалась декількома фізіологічними,
ергономічними й економічними чинниками та застосовувалась на практиці.

Існування такої практики не використання літери “ё” призвела до
фіксування помилкового, відносно вимови, написання прізвища ОСОБА_2 у
російськомовній сторінці паспорту.

Подібні проблеми мають близько 3% громадян Росії та країн
постросійського простору, які в минулому використовували у діловому мовленні
вищезгадані правила. Наукові і суспільні дебати встановлення чітких норм
написання літери “ё”, які тримали багато часу, спонукали до прийняття
03.05.2007 року Міністерством освіти РФ відповідного документу, який визначає існування
в минулому практики заміни літери “ё” літерою “е” в прізвищах, ім”ях та назвах
місць народження, що призводило до викривлення записів у паспорті.

Таким чином, прізвище ОСОБА_2 в російськомовному варіанті має після
літери “Л” літеру “е” замість “ё”. Це призводило до того, що фонетичне звучання
прізвища невідповідно його написанню, але застосовувалось на практиці, бо не
мало чіткої норми написання, тобто було необов”язковим. Тому вважати
нелегітимними документи в яких російською зафіксовано прізвище “ОСОБА_2” немає
ніяких підстав.

Заявник просить суд постановити рішення, яким встановити факт належності
заповіту, реєстраційний № 2-3570, посвідченого державним нотаріусом першої
Свердловської нотаріальної контори ОСОБА_4 11 жовтня 1993 року, за яким  спадкодавець ОСОБА_3 заповідала все своє
майно спадкоємцю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.121
ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву від імені заявника подано
особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Згідно положень ч.2 ст.38 ЦПК України
сторона може брати участь у цивільній справі особисто або через свого
представника.

На підставі ч.2 ст.237 ЦК України не
є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені.

Як свідчать матеріали поданої заяви,
в суд звернувся не заявник ОСОБА_2., а в його інтересах на підставі нотаріально
посвідченої довіреності його представник ОСОБА_5

Між тим, відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або порушених прав. З цього приводу заява повинна бути подана до
суду від імені ОСОБА_2

Таким чином, зазначена заява повинна бути повернута представнику
заявника, що не перешкоджає в подальшому повторному зверненню із заявою до
суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення
заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК
України, -

у х в а л и в :

Повернути заяву ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення
ОСОБА_5

Роз'яснити ОСОБА_5, що усунення
обставин, які існували на момент подання заяви та стали підставою для
повернення заяви, не перешкоджає в подальшому повторному зверненню із заявою до
суду.

Копію ухвали направити ОСОБА_5

На  ухвалу суду
може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції до
Апеляційного суду Луганської області подається протягом десяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана
протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, ухвала
набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя