Номер справи: 2-429
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

8 вересня 2008 року
Маневицький районний суд Волинської області

в
складі:  головуючого-судді                    Невара О.В.,

при секретарі                              Матвійчук Н.В.,

з
участю позивача                                      ОСОБА_1,

представника відповідача          Ткачука І.Г.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до
Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

4 серпня 2008 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Довжицької
сільської ради Маневицького району про визнання права власності на спадкове
майно, вказавши, що являється спадкоємцем за заповітом житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що залишилися після смерті
його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших спадкоємців на вказане
спадкове майно ні за законом, ні за заповітом немає. Позивач у встановлений
законодавством шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично
прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із
спадкодавцем по АДРЕСА_1. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Отримати свідоцтво про
право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач немає
можливості. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив визнати за ним
право власності на спадкове будинковолодіння по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві, просив визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння по
АДРЕСА_1.

Представник відповідача -
Довжицької сільської ради Ткачук І.Г., визнавши позов, пояснив, що сільська
рада не заперечує проти визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на
спадкове будинковолодіння по АДРЕСА_1. Будь-якого спору щодо даного спадкового майна немає. ОСОБА_1
своєчасно у встановлений законодавством шестимісячний термін після смерті ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини
постійно проживав разом із спадкодавцем по АДРЕСА_1. Заяви про відмову від
спадщини він не подавав. Оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку
немає можливості.

Заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підставний і
підлягає до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України
„Про власність” від 7.02.1991 року громадянин набуває права власності на
доходи від участі в суспільному
виробництві,  індивідуальної  праці,
підприємницької діяльності,
вкладення  коштів  у
кредитні  установи,  акціонерні товариства, а також на майно,
одержане внаслідок успадкування  або
укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1235 Цивільного кодексу України заповідач
може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно
від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших
учасників цивільних відносин.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для
прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з
часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України
відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 являлась власником
будинковолодіння по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Ще за свого життя
5.02.2007 року ОСОБА_2 склала заповіт, який було посвідчено в Довжицькій
сільській раді Маневицького району, згідно якого належне їй будинковолодіння
заповіла своєму сину - позивачу ОСОБА_1. Даний заповіт не змінено і не
скасовано. Інших спадкоємців на вказане спадкове майно ні за законом, ні за
заповітом немає. Позивач у встановлений законодавством шестимісячний термін з
моменту відкриття спадщини фактично прийняв спадщину, оскільки на час відкриття
спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем по АДРЕСА_1. Заяви про відмову
від спадщини він не подавав. Зазначене не оспорюється сторонами в судовому
засіданні, а також підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, а
саме: свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 21.06.2007 року, згідно якого ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Граддя Маневицького району; свідоцтвом про народження
НОМЕР_2 від 17.07.1963 року, з якого встановлено, що ОСОБА_1 народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Граддя Маневицького району, його батьками є ОСОБА_3 та
ОСОБА_2; заповітом від 5.02.2007 року, який зареєстрований в Довжицькій сільській раді
Маневицького району за № 10, яким підтверджується, що ОСОБА_2 заповіла належне
їй на праві власності будинковолодіння своєму сину ОСОБА_1. Даний заповіт не
змінювався та не скасовувався; довідкою Довжицької сільської ради
Маневицького району № 650 від 19.05.2008 року, згідно якої у відповідності із записом в погосподарській книзі № 1
по с. Граддя Маневицького району рахується господарство ОСОБА_2, яка до дня
смерті постійно проживала в с. Граддя Маневицького району. Від імені ОСОБА_2 в
Довжицькій сільській раді посвідчувався заповіт 5.02.2007 року за № 10 на
ОСОБА_1, який не змінено та не скасовано. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв
її син ОСОБА_1, який на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із
спадкодавцем; технічним паспортом на будинковолодіння по АДРЕСА_1;
свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 14.02.2007 року, з якого
встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2

Аналізуючи
зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає,
що позивач ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за заповітом будинковолодіння по
АДРЕСА_1, фактично набув право власності на вказане
спадкове майно. На даний
час право власності на нього
ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для
визнання права власності на вказане спадкове майно за ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209,
212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1268, 1296 ЦК України, Законом
України „Про власність” від 7.02.1991 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що
знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через
Маневицький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення і поданням після цього протягом двадцяти
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили
протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана заява про
апеляційне оскарження. Якщо подається заява про апеляційне оскарження, рішення
набирає законної сили протягом двадцяти днів, якщо не буде подана апеляційна
скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення набирає законної сили
після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: