АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22-89/08
у 1-й інстанції: Швайковський А.А.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 року                                                         м.  Запоріжжя

Колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

головуючого
судді      Бондаря М. С.

судців                              Гончара О.С,  Ломейко В.О.

при
секретарі                  Тахтаул О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької
області 05 березня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні
2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1  про відшкодування шкоди,  завданої позивачеві відповідачем внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. Зазначав,
що 27 серпня 2006 року під час ДТП через винні дії відповідача було
пошкоджено автомобіль ЗАЗ-11028,  який належить
позивачеві на праві власності. Розмір шкоди складає 6655 грн. Крім того,  діями відповідача позивачеві завдано і
моральної шкоди. Однак ОСОБА_1
відмовився відшкодувати завдану ним шкоду,  через що ОСОБА_2 змушений звернутись до суду
із зазначеним позовом.

Заочним
рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької обЯастТ 05 березня
2007 року позов задоволено. З ОСОБА_1  на
користь ОСОБА_2 стягнуто 6655 грн. на відшкодування матеріальної шкоди,  1500 грн. - моральної,  250 грн. витрат на проведення товарознавчого
дослідження,  86 грн. судових витрат.

Із
зазначеним рішенням суду ОСОБА_1  не
згодний,  в зв'язку з чим звернувся до
суду з апеляційною скаргою,  в якій
посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи,  неповідомлення відповідача про час і місце
розгляду справи,  а відтоді й порушення
норм матеріального і процесуального права,
просив скасувати рішення суду першої інстанції направити до суду першої
інстанції на новий розгляд.

В судове
засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1
не з'явився. Про дату,  час і
місце слухання справи повідомлений належним чином,  т.я. повістку вручено його представникові -
ОСОБА_3. Відповідно
до вимог ч.5  ст.  76 ЦПК України вручення судової повістки
представникові особи,  яка бере участь у
справі,  вважається врученням повістки і
цій особі. Згідно ч.2  ст.  305 ЦПК України неявка сторін або інших
осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про час і місце
розгляду справи,  не перешкоджає розгляду
справи.

Дослідивши
в засіданні апеляційного суду обставини справи,
колегія судців вважає,  що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно
п.1 ч.1  ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги
і залишення рішення без змін.

Посилаючись
в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції встановленого законом
порядку виклику сторін,  ОСОБА_1  вважав себе не повідомленим про розгляд
справи. На ці обставини відповідач посилався і в заяві про перегляд заочного
рішення. Разом з тим,  суд першої
інстанції обґрунтовано і мотивовано в ухвалі про відмову в перегляді заочного
рішення зазначив,  що відповідачеві
надсилались повістки за адресою,  яку
ОСОБА_1  зазначав в своїх поясненнях під
час фіксації скоєння ДТП,  в протоколі про адміністративне
правопорушення. Зазначена адреса вказана як місце проживання ОСОБА_1  в постанові про притягнення до
адміністративної відповідальності та в довідці про місце проживання виданої КП
ЖЕД №1 Пролетарського району м. Донецька. За зазначеною особисто ОСОБА_1  адресою повістки отримувала його сестра,  про що відповідач погодився.

Суд
першої інстанції правильно посилався на
ст.  76 ЦПК України,  відповідно до якої якщо особу,  якій адресовано судову повістку,  не виявлено в місці проживання,  повістку під розписку вручають будь-кому з
повнолітніх членів сім'ї,  які проживають
разом з нею.

ОСОБА_1  в апеляційній скарзі зазначив,  що розмір матеріальної шкоди не підтверджено
судовою експертизою,  а тому розмір шкоди
доводився неналежними доказами.

Проте
відповідно до  ст.  57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні
дані,  на підставі яких суд встановлює
наявність,  або відсутність
обставин,  що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін,  та інших
обставин,  які мають значення для
вирішення справи. Ці дані встановлюються пояснень сторін,  третіх осіб,
їхніх представників,  показань
свідків,  письмових доказів,  речових доказів,  висновків експертів.

Розмір
матеріальної шкоди,  завданий винними
діями відповідача,  підтверджено
висновком експерта-товарознавця ОСОБА_4
(а.с.  17-24). Інших доказів,  які б спростовували даний висновок
відповідачем не надано. Клопотань,  про
дослідження нових доказів не заявлено.

Отже
судова колегія приходить до переконання,
що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.  Передбачені законом підстави для скасування
рішення суду першої інстанції або ж направлення справи на новий розгляд
відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  307,  314,
315,  317 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 05 березня 2007 року в
цій справі залишити без змін.

Ухвала
судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду.