Справа 22ц-4582008 рік                                   Головуючий у
1 інстанції Васильєва І.А!
30                                                        Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня
2008 року                                                                                         м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі: Головуючого судді Голубинського A.M.,
суддів Соломахи Л.І.,
Прокопчук Л.М.  при секретарі
Голубцові А.В.

за
участю позивачки ОСОБА_1,  представника
третьої особи Смоліній І.М.  розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калінінського районного
суду м.  Горлівка Донецької області від
14 листопада 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_1,
в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи
такою,  що втратила право користування
жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,  ОСОБА_1,
в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,
третя особа КП „Малинича" Служба у справах дітей Горлівської
міської Ради,  про зміну умов договору
жилого найму,  -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Калінінського районного суду м.  Горлівка
Донецької області від 14 листопада 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2,  ОСОБА_1,
в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 залишені без задоволення,  а зустрічний позов ОСОБА_4 задоволений,  змінено умови договору найму жилого
приміщення - квартири АДРЕСА_1 з виділенням у користування ОСОБА_4 ізольованої
кімнати площею 11, 9м2,  а ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 кімнат площею 11, 8м2 та15, 2м2,
підсобні приміщення квартири залишені у спільному користуванні ОСОБА_2,  ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В
апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просила рішення суду першої інстанції
скасувати справу направити на новий розгляд,
посилалась на те , що рішення суду постановлено у порушення вимог
процесуального права,  оскільки до розгляду
справи не було притягнуто власника жилого фонду в особі Горлівської міської
Ради,  а також висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи.

Звертаючись
до суду з даним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 посилались на те,  що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані вони та
неповнолітній ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Дана квартира складається з трьох кімнат жилою
площею 54, 55м2. Відповідачка ОСОБА_4 зареєстрована у цієї квартирі

з 01.11.1994 року. В 1991 році ОСОБА_4
одружилась і з січня 1995 року вибула із спірної квартири до місця проживання
її чоловіка у м.  Феодосію. Ніхто не
перешкоджав відповідачки користуватися жилим приміщенням,  але вона без поважних причин не проживала у
даній квартирі. Реєстрація відповідачки у спірній квартирі впливає на розмір
оплати комунальних послуг. В зв"язку з зазначеним просили визнати ОСОБА_4
такою,  що втратила право користування
жилим приміщенням.

В
зустрічному позові ОСОБА_4 просила змінити умови договору найму жилого
приміщення та надати їй у користування ізольовану кімнату жилою площею 11, 9м2
в квартирі АДРЕСА_1 і укласти з нею окремий договір найму жилого приміщення.
Посилалась на те,  що вона змушена
допомагати чоловіку доглядати його хвору мати,
в зв"язку з чим час від часу не проживає у спірній квартирі,  але іншого житла не має і інтересу до даної
квартири не втратила.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення осіб які
брали участь у справі,  дослідивши
матеріали справи апеляційний суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  а рішення суду першої інстанції,  в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4
скасуванню,  з ухваленням нового рішення
про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог. В іншої частині рішення суду
підлягає залишенню в без змін.

Вирішуючи
справу по суті,  суд у відповідності до
цивільного процесуального права правильно встановив обставини,  щодо заявлених позивачами ОСОБА_2,  ОСОБА_1,
яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 вимог і вірно
застосувавши норми матеріального закону обґрунтовано прийшов до висновку про
відмову у задоволенні їх позову до ОСОБА_4 про визнання її такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням.

Судом
встановлено,  що у квартирі
АДРЕСА_1,  зареєстровані ОСОБА_2,  ОСОБА_1,
неповнолітній ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Дана квартира складається з трьох
кімнат загальною жилою площею 54, 55м2,
одна з цих кімнат площею 11, 9 м2 ізольована,  а дві площею 11, 8 м2 та 15, 2 м2. суміжні.
Договір найму жилого приміщення укладений з ОСОБА_2.

Апеляційний
суд вважає ,  що суд першої інстанції
правильно дійшов висновку,  що в судовому
засіданні не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те,  що відповідачка ОСОБА_4 без поважних причин
не користувалась жилим приміщенням у спірній квартирі більше встановленого
законом строку.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_4 тимчасово не проживає у спірній квартирі і не втратила свого інтересу
до цієї квартири. Зазначена квартира є її постійним місцем проживання і іншого
житла ОСОБА_4 не має.

Дав суд
першої інстанції належну оцінку і доводам позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про
те,  ОСОБА_4 одружилась з ОСОБА_5 і з
січня 1995 року вибула із спірної квартири до місця проживання її чоловіка у
м.  Феодосію і обгрунтовано не прийняв їх
до уваги.

Разом з
тим,  апеляційний суд приходить до
висновку,  що рішення суду першої
інстанції,  в частині задоволення
зустрічного позову ОСОБА_4 про змінену умов договору найму жилого приміщення в
квартирі АДРЕСА_1,  з виділенням у її
користування ізольованої кімнати площею 11, 9м2,  а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з неповнолітнім сином
ОСОБА_3 кімнат площею 11, 8м2 та15, 2м2 і залишення підсобних приміщень
квартири у їх спільному користуванні не може залишатися без змін і підлягає
скасуванню.

В
судовому засіданні встановлено,  що в
спірна квартира складається з трьох кімнат загальною жилою площею 54,
55м2,  одна з яких площею 11, 9 м2
ізольована,  а дві площею 11, 8 м2 та 15,
2 м2. суміжні і в цієї квартирі зареєстровані і проживають ОСОБА_2',  ОСОБА_1,
неповнолітній ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тобто четверо людей,  які усі мають право на користування жилою
площею у цієї квартирі.

Враховуючи,   що  загальна
жила площа в  спірній  квартирі
складає  54, 55м2

апеляційний
суд приходить до висновку,  що при
проживанні в даній квартирі чотирьох людей на кожного з них буде припадати жила
площа розміром менше від встановленого для надання одній особі.

Таким чином,  суд першої інстанції безпідставно прийшов до
висновку,  що укладення з ОСОБА_4
окремого договору  найму на ізольовану
кімнату площею 11, 9 м2 у спірній квартирі грунтується на законі.

За таких
обставин,  апеляційний суд приходить до
висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_4 про
змінену умов договору найму жилого приміщення в квартирі АДРЕСА_1,  з виділенням у її користування ізольованої
кімнати площею 11, 9м2 не підлягає задоволенню.

Відповідно
до  ст. 309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду
на викладене,  апеляційний суд приходить
до висновку,  що апеляційна скарга
ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню,
а рішення суду першої інстанції скасуванню,  з ухваленням нового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  309,  316 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково..                                                        ,
.

Рішення
Калінінського районного суду м.  Горлівка
Донецької області від 14 листопада 2007 року,
в частині задоволення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2,  ОСОБА_1,
що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,  про зміну умов договору жилого найму в
квартирі АДРЕСА_1 скасувати і в задоволені позову в цієї частині ОСОБА_4
відмовити. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  може бути оскаржено безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили