Справа № 22ц-992/2008                               Головуючий у 1 інстанції -
Категорія - цивільна
Доповідач - Ішутко В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27  листопада 2008 року                                                      м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого
- судді : Іваненко Л.В.

суддів
:  ІШУТКО В.М.,  Страшного М.М.

при
секретарі :   Сетченко Н.М.

з участю: ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3-
ОСОБА_4,

розглянувши  у відкритому
судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 таОСОБА_3 на рішення Деснянського
районного  суду м. Чернігова від 03
квітня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_5 доОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити певні дії та утриматись від дій,

в с т а н о в и л а :

У
серпні 2007 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3про припинення
самовільного будівництва споруди біля спільної межі та припинення порушення
прав позивача на будинок та земельну ділянку, просив зобов”язати відповідача
прибрати самовільно збудовану споруду, та зобов'язати відповідача утриматися
від дій, які порушують права позивача.

У
січня 2008 року ОСОБА_5 звернулась з позовом до ОСОБА_3про зобов'язання
відповідача припинити самовільне будівництво споруди біля спільної межі та
припинення пошкодження майна позивачки - будинку та земельної ділянки;
зобов'язання відповідача прибрати самовільно збудовану споруду, зобов'язання
відповідача утримуватися від дій, які порушують права позивачки.

При
цьому позивачі посилались на те, що вони є співвласниками будинку АДРЕСА_1.
Відповідач, який є сусідом, у березні 2007 року почав біля спільної межі
будівництво двоповерхової споруди без отримання необхідних дозволів. Дана
споруда знаходиться надто близько до спільної межі, затіняє будинок та земельну
ділянку позивачів.

Оскаржуваним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03
квітня 2008 року частково задоволені позовні вимогиОСОБА_1 та ОСОБА_5
Відповідача ОСОБА_3зобов'язано припинити самочинне будівництво
другого(мансардного) поверху гаражу, розташованого у м. Чернігові по вул.8
Березня - 6.  Зобов'язано ОСОБА_3знести
другий(мансардний) поверх гаражу, розташованого в м. Чернігові по вул. 8
Березня - 6. В задоволенні позову про зобов'язання ОСОБА_3утримуватися від дій,
які порушують права позивачів, відмовлено.

Апеляційні скарги на  рішення суду
подані  позивачем ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_3

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить змінити рішення суду, та
зобов'язати відповідача прибрати всю самочинно збудовану споруду, оскільки
відповідачу надавався дозвіл на будівництво гаражу, а не гаражу для вантажного
автомобілю, на законність будівництва якого відповідач не надав жодного доказу.
Судом необґрунтовано відхилено клопотання позивача про проведення комплексного
обстеження спірної споруди органами МЧС, санітарно - епідеміологічної служби та
управління архітектури і містобудування на предмет дотримання санітарних,
протипожежних і будівельних норм при будівництві споруди.

В апеляційній скарзі відповідача ОСОБА_3ставиться питання про скасування
рішення суду і ухвалення  нового рішення
про відмову в задоволенні позовних вимог.

На думку відповідача, знесення самочинної споруди відповідно до ст.376 ч.7
ЦК України, може вирішуватись лише за позовом відповідного органу державної
влади або органу місцевого самоврядування, а не за позовом будь - яких інших
осіб.

На думку апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано і помилково дійшов
висновку, що позивачі на законних підставах володіють житловим будинком з
надвірними спорудами, оскільки за ЕДРП власником домоволодіння єОСОБА_6.
Позивачі не оформили належним чином спадкове майно.

Вислухавши доповідь судді, доводи та
заперечення  учасників судового процесу,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Зобов'язуючи
ОСОБА_3припинити самочинне будівництво другого ( мансардного ) поверху гаражу
та знести другий (мансардний) поверх гаражу, розташованого у м. Чернігові по
вул. 8 Березня, 6, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачу був
наданий дозвіл на будівництво одноповерхового гаражу, фактично відповідач почав
будівництво двоповерхової споруди. При цьому суд першої інстанції виходив з
пояснень осіб, які беруть участь у справі, фотографій, зроблених позивачем, та
архітектурного проекту, наданого представником відповідача.

Відповідно
до вимог ст.10 ЦПК України, кожна із сторін повинна  довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи : роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

По
справі встановлено, що відповідач ОСОБА_3 розпочав будівництво двоповерхової
споруди з гаражем та мансардною надбудовою, з господарськими приміщеннями та
кімнатами відпочинку біля спільного паркану сторін. Рішенням виконавчого
комітету Деснянської районної ради від 24 липня 2006 року ОСОБА_3 був наданий
дозвіл на будівництво одноповерхового гаражу на своїй земельній ділянці. За
самочинне будівництво другого поверху відповідач ОСОБА_3 був притягнутий до
адміністративної відповідальності - підданий
штрафу в сумі 51 грн. Адмінкомісією було попереджено відповідача про
необхідність зносу самочинно прибудованої споруди, проте, відповідачем споруда
не знесена.

Пославшись
на вимоги ст.ст. 103, 104 ЗК України, позивачі зазначали, що відповідач свідомо
порушує добросусідські стосунки, наносить шкоду їхній присадибній  земельній ділянці, а також порушує права
власників на належне користування майном, оскільки збудована відповідачем
споруда на відстані 0,3-0,5 м від спільного паркану зі східної сторони будинку,
спричиняє затемнення їхнього подвір'я, будинку протягом всього світлового дня.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції не роз'яснив сторонам  по справі можливість проведення судової
будівельно - технічної експертизи для з”ясування питання щодо дотримання
відповідачем при будівництві гаражу будівельних, санітарно - гігієнічних,
протипожежних норм і правил та визначення впливу споруди на земельну ділянку
позивачів, як землекористувачів, хоча позивач і подавав заяву про забезпечення
позову шляхом проведення комплексного обстеження спірної споруди органами МНС,
санітарно - епідеміологічної служби та управлінням архітектури і містобудування
Чернігівської міської ради на предмет дотримання санітарних, протипожежних і
будівельних норм при будівництві споруди відповідачем.

Під час розгляду справи в апеляційному суду позивач заявив клопотання про
призначення експертизи.

Проведеною
судовою будівельно - технічною експертизою від 15.07.2008 року встановлено, що
при будівництві споруди, що будувалась як гараж, відповідачем ОСОБА_3не
дотримані вимоги будівельних та протипожежних норм, а саме, норми відстані до
межі сусідньої земельної ділянки фактично складають 0,5 метрів по фасадній
частині забудови, замість потрібної відстані не менше 1,0 метра; відстань між
будівлями становить 6,63 м замість 8 метрів відповідно до норм ДБН 360-92; звіс
карнизної частини споруди становить 0,5 метри, тому вода атмосферних опадів
може попадати на суміжну земельну ділянку. Відсутня відмостка гаражу з боку
ділянки №8. Проект  прибудованого гаражу
не погоджений у встановленому порядку з відповідними органами Держтехнагляду і
органами архітектурно - будівельного контролю. Споруда спричиняє затіненню
ранкових променів сонця частини
земельної ділянки позивачів і будинку на ній. Не витримані норми по
інсоляції приміщень. Виявлені порушення можуть мати негативний вплив на стан
земельної ділянки позивачів, а саме потрапляння зливових вод, сходження талого
снігу на сусідню земельну ділянку.

Відповідно
до вимог ст.386 ЦК України  власник, який
має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які
можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог ст.103 ЗК України власники та
землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання
земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей
(затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно
до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь - яких порушень його права на землю. Захист прав
громадян може здійснюватися також шляхом відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і запобіганню
вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Таким чином, встановивши, що збудованою відповідачем ОСОБА_3 спорудою
позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 чиняться перешкоди в користуванні будинком та
земельною ділянкою, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач
повинен усунути такі перешкоди шляхом знесення
споруди, збудованої як гараж.
Також на користь позивачів підлягають
відшкодуванню судові витрати, у тому числі за проведення експертизи в
сумі  1201 грн.92 коп.

Доводи
апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3не знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, і до того ж, спростовуються матеріалами справи, тому його скарга
підлягає відхиленню.

Адмінкомісією було попереджено відповідача про необхідність зносу самочинно
збудованої споруди, проте, відповідачем споруда
знесена не була.

В засідання апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 надав докази про те, що він з
позивачкою ОСОБА_5 є співвласниками домоволодіння, яке розташоване по вул.. 8
березня, 6 у м.Чернігові.

Доводи відповідача про те, що знесення самочинної надбудови відповідно до
ст. 376 ч.7 ЦК України, може вирішуватись лише за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого самоврядування, а тому ОСОБА_1 та ОСОБА_5
не являються належними позивачами, не заслуговують на увагу, оскільки позивачі
свою позовну вимогу про знесення споруди пов”язували з наявністю перешкод, створених
відповідачем, у належному здійсненні ними права власності на будинок та
користуванні земельною ділянкою. Відтак, задовольняючи позовні вимоги,
апеляційний суд обґрунтував свої висновки про необхідність усунення перешкод в
користуванні майном положеннями ст.386 ЦК України, ст.ст. 103, 152 ЗК України,
які містять засади захисту права власності та права користування земельною
ділянкою. За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимогОСОБА_1 та ОСОБА_5

Керуючись ст. 386 ЦК України,
ст.ст.103, 152 ЗК України, ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

В и р і ш и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Деснянського районного  суду
м. Чернігова від 03 квітня 2008 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - задовольнити.

Зобов”язатиОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 та
ОСОБА_5будинком та земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1шляхом знесення
споруди, збудованої як гараж.

Стягнути зОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1201 грн.92 коп. в повернення витрат
за проведення будівельно - технічної експертизи, 26 грн.75 коп. судових витрат,
на користь ОСОБА_5 15 грн. в повернення судових витрат.

Рішення суду
набирає законної сили  з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.

Головуючий:
Судді: