Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22-2148   2008 р.                                                                      Головуючий у 1-й інстанції
Доповідач - Потапенко В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19
листопада 2008 року
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді -  Черненка В.В.

Суддів - Потапенка В.І., Спірідонової Л.С.

при секретарі - Животовській С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою  3-ї міської лікарні м. Кіровограда  на рішення
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня   2008 року у справі  за позовом
ОСОБА_1 до 3-ї міської лікарні м. Кіровограда, третя особа ОСОБА_2.  про стягнення моральної шкоди  , -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні  2007 року ОСОБА_1  звернулася у суд з позовом до 3-ї міської
лікарні м. Кіровограда про відшкодування 30000 грн. моральної шкоди, завданої
неправомірними діями працівника лікарні.                                                                                                                        Рішенням  Кіровського районного суду м. Кіровограда від
19 вересня   2008 року  позов задоволено частково.  Стягнуто з 3-ї міської лікарні м. Кіровограда
на користь ОСОБА_1 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 8 грн. 50 коп.
судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи. В решті позовних вимог відмовлено.                                                                                                                                                У
апеляційній скарзі 3-тя міська лікарня м. Кіровограда  просить скасувати рішення   Кіровського районного суду м. Кіровограда
від 19 вересня   2008 року та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні вимог позивача відмовити повністю,  посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального
права.               У письмових
запереченнях на апеляційну скаргуОСОБА_1 просить залишити рішення в силі, а в
задоволенні скарги відмовити повністю.                                                 Заслухавши
доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що   апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.                                                                                                       Згідно
п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав
передбачених ст. 308 ЦПК України.                      Судом
першої інстанції встановлено , що 20 березня 2007 року позивачка відвідала
оглядовий кабінет поліклінічного відділення 3-ї міської лікарні  з метою проходження медичного огляду , де
була оглянута акушером ОСОБА_2. Акушер запропонувала позивачці лягти на
гінекологічне крісло, не повідомивши мету та можливі наслідки огляду. Під час
огляду ОСОБА_2. було застосовано металеве гінекологічне дзеркало, яким при
введенні,  позивачці було завдано
пошкодження у вигляді розриву дівочої пліви.                                З
акту судово-медичного обстеження № 361 від 28.03.2007 року встановлено , що
тілесні ушкодження в громадянкиОСОБА_1 у вигляді розриву дівочої пліви
утворилися внаслідок

2

дії тупих
предметів та могли утворитися  при
обставинах , зазначених у направленні , тобто при огляді позивачки 20.03.2007
року.                                                                                                                      Порядок
проведення огляду жінок у оглядовому кабінеті
регламентується п. 5.1 Примірного Положення про жіночий оглядовий
кабінет лікувально-профілактичного закладу, затвердженого наказом МОЗ України
28.12.2002 року за № 503 «Про удосконалення амбулаторної
акушерсько-гінекологічної допомоги в Україні».                                                        З пояснень
третьої особи ОСОБА_2. встановлено , що вона запропонувала позивачці лягти на
гінекологічне крісло, що і було нею зроблено. Такі дії позивачки ОСОБА_2
розцінила як погодження на проходження медичного огляду. У тому випадку, якби
позивачка повідомила їй про те, що вона не живе статевим життям, про це було б
відмічено у журналі і огляд би не проводився.                                                                                           Виходячи
з вищенаведених обставин, з посиланням на ст.1167, 1172 ЦК України, наказ МОЗ №
503 , суд першої інстанції дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_2.  при проведенні оглядуОСОБА_1 , яка полягає в
ненаданні інформації стосовно огляду та неотриманні від позивача поінформованої
згоди на огляд, що є підставою для часткового задоволення позову.                                                                                                                                Колегія
суддів погоджується з висновками суду першої інстанції , а доводи апеляційної
скарги вважає необґрунтованими виходячи з наступного.                                                                       Доводи
апеляційної скарги стосовно того, що суд не встановив факту неправомірної
поведінки з боку акушера, спростовуються висновком суду у якому зазначено, що
вина акушера полягає в ненаданні інформації стосовно огляду та неотриманні від
позивача поінформованої згоди на огляд. Той факт, що акушер не вияснила в позивачки,
чи живе вона статевим життям , чи ні , та чи погоджується вона на огляд з
застосуванням гінекологічного дзеркала підтвердила і сама ОСОБА_2  під час розгляду справи у суді першої
інстанції. Відповідач не спростував цього факту , хоча обов'язок по доведенню
факту проведення огляду позивачки у відповідності із вимогами п. 5.1 Примірного
Положення про жіночий оглядовий кабінет лікувально-профілактичного закладу
лежить саме на ньому.                                                                                        Посилання на те, що саме лікар, а не
акушер,  повинен надавати інформацію
пацієнту про мету запропонованих досліджень не можна взяти до уваги , оскільки
позивачка проходила огляд у лікувальному закладі і всі працівники цієї установи
повинні дотримуватися положень нормативних актів , які стосуються їх
діяльності.                                                                                        Такий висновок колегії суддів також
узгоджується  із положеннями ст.ст. 270
та 273 ЦК України де передбачено, що відповідно до Конституції України фізична
особа має право на охорону здоров'я. Юридичні особи, їх працівники, окремі
фізичні особи, професійні обов'язки яких стосуються немайнових прав фізичної
особи, зобов'язані утримуватися від дій, якими ці права можуть бути порушені.                                                                                                               Також
колегія суддів вважає необґрунтованими і доводи апеляційної скарги , стосовно
того , що позивачці не було заподіяно тілесні ушкодження під час огляду
акушером . Ці доводи спростовуються висновком акту судово-медичного обстеження
№ 361 від 28.03.2007 року , поясненнями позивачки. Відповідач не спростував
висновків акту судово-медичного обстеження, клопотання про проведення судової
експертизи з цього приводу не заявляв. Доказів того, що на час проведення
огляду акушером ОСОБА_2. дівоча пліва в позивачки вже була пошкоджена суду не
надав. Представник відповідача ОСОБА_3. у судовому засіданні підтвердила той
факт, що розрив дівочої пліви не завжди може супроводжуватися кровотечею.             Виходячи з вищенаведеного , колегія
суддів дійшла висновку , що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права , його висновки відповідають фактичним
обставинам справи , а тому підстави для його скасування в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні.                                         Керуючись  ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308,
313-315,  319 ЦПК України , колегія
суддів ,-

УХВАЛИЛА :

3

Апеляційну скаргу  3-ї міської лікарні м. Кіровограда   - відхилити.                                         Рішення  Кіровського районного суду м. Кіровограда від
19 вересня   2008 року  - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
- суддя

Судді :