Справа №2-7/08
25 вересня 2008 року                                           Лебединський
районний суд
в складi: головуючого - суддi
при секретарi -     Кальченко О.В.
за участю представників позивача
Шаповалова М.С., Токарь С.С.
відповідача -  ОСОБА_1.
представника відповідача ОСОБА_2 .
у відкритому судовому засiданнi в  м.
Лебединi  справу за позовом Товариства з
Товариство з обмеженою відповідальністю «Токос» звернулося з позовною
20 січня 2006 року ТОВ «Токос» продало товар, а саме автомобільні запчастини, а
підтверджується розпискою яка мається на описах товару. Відповідно розписки
покупець взяв на себе зобов'язання 25 січня 2006 року оформити документи
належним чином та сплатити постачальникові повну вартість товару, але у
зазначений у розписці термін ОСОБА_1. свої зобов'язання не виконав. Тому
позивач просить суд стягнути кошти за отриманий товар, пеню за прострочення
зобов'язання та судові витрати.
Представники позивача підтвердили позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач позовні вимоги не визнав проти позову заперечив з тих підстав,
що він не отримував товар вказаний в прас-листах.
Під час судового розгляду були встановлені наступні факти та відповідні ним
20 січня 2006 року відповідач ОСОБА_1. склав розписку (а.с.11) якою
засвідчив отримання запчастин згідно переліку на восьми аркушах, в кількості
відміченою ручкою, зобов'язується оформити документи 25 січня 2006 року, оплату
за отримання запчастин не проводив, зобов'язується оплатити згідно  оформленими документами з 25 січня 2006 року.
Факт складення зазначеної розписки відповідачем не заперечується, а тому не
підлягає доказуванню.
Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.
ствердили факт отримання запчастин ОСОБА_1.
Разом з тим суд не може покласти
основу рішення свідчення ОСОБА_6. оскільки вони є неправдивими і такими
що спростовуються доказами дослідженими під час розгляду справи, крім того
ОСОБА_6. як приватний підприємець знаходиться в спору з позивачем (а.с.76-77)
та знаходиться у родинних відносинах з відповідачем.
Також суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача на те,
що ОСОБА_1. склав розписку (а.с.11) якою взяв зобов'язання по договору
укладеному з його сином ОСОБА_6. і з якого ці кошти вже стягнуті рішенням
господарського суду (а.с.77), оскілки предметом розгляду по зазначеному рішенню
був договір №3 від 16 лютого 2006 року - тобто договір укладений  наступного місяця після складення розписки
Також суд не може покласти в основу рішення як доказ неотримання ОСОБА_1.
запчастин, результати перевірки органами податкової інспекції діяльності ТОВ
«Токос», оскільки вони стосуються лише ведення бухгалтерського та податкового
обліку,  а не цивільно-правових відносин
сторін. Так як ОСОБА_1. не були оформлені бухгалтерські документи на отримання
товару, то і зазначене отримання не може бути відображене у обліку.
Таким чином суд доходить висновку про наявність між сторонами договірних
відносин, які витікають з договору поставки.
Згідно з вимогами ст. 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено
договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового
Оскільки ОСОБА_1. не виконав своє зобов'язання зазначене у розписці на
підставі ст. 612 ЦК України він вважається таким, що прострочив виконання
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового
зобов'язання, а саме боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання,
на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
У зв'язку з викладеним суд доходить висновку про обґрунтованість позовних
Також суд вважає обґрунтованими
вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача пені що становить три
відсотки річних від простроченої суми і складає 860 грн. 20 коп. які заявлені в
межах строку позовної давності, відповідають вимогам ст. 625 ЦК України, а тому
підлягають задоволенню.
Крім того суд вважає за необхідне в порядку ст.. 88 ЦПК України стягнути з
відповідача на користь позивача судові витрати у справі: державне мито 321 грн.
40 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.
сплачені позивачем при зверненні до суду, витрати на правову допомогу 1700
грн., які документально підтверджені та понесені позивачем при розгляді даної справи
в суді. Посилання представника відповідача на Постанову Кабінету Міністрів
України №590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави» є необґрунтованими, оскільки зазначена норма
права стосується відшкодування витрат на правову допомогу за рахунок держави, а
саме якщо компенсація сплачується суб'єктом владних повноважень та якщо
компенсація відповідно до закону сплачується за рахунок держави.
ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610 - 612, 625, 712 ЦК України, ст.ст.  10,11, 88, 143, 209,212, 214-215, 218 ЦПК
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Токос» до ОСОБА_1
задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Токос», що знаходиться за адресою вул. Лінійна 15
судові витрати: державне мито 321 грн. 40 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн., витрати на правову
допомогу 1700 грн. всього стягнувши
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського
апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом
подачі  в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:                                                                                          Бакланов Р.В.