Апеляційний суд Запорізької області
Судова палата з цивільних справ
м. Загюріжжя,  пр.Леніна.162
Суддя 1-ї
інстанції Дадашека С. В.                                 Суддя
доповідач Бондар М. С.
29  січня 2008 року                                                                                Справа
№ 22-357
УХВАЛА

Іменем України

Коллегія судової
палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий-
суддя Бондар М. С,  судді Гончар О.С.
,  Ломейко В.О. секретар - Тахтаул О.М.

при
участі:     прокурора-                                    адвокат -

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною
скаргою ІВАНУС Дениса Олександровича представника позивача ОСОБА_1 на рішення
Ленінського районного суду М. Запоріжжя від 07.11.2007 року у справі за по­зовом
до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні,  -

встановила  :

У
вересні 2006 року ОСОБА_1  звернувся до
суду з по­зовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у
її вихованні посилалась на те,  що він є
батьком неповнолітнього ОСОБА_3,  1994
року народження. Після розі­рвання шлюбу,
відповідач не допускає його до спілкування з ди­тиною та чинить
перешкоди у її вихованні. Тому просив позов задовольнити.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2007 року в задоволені
заявлених вимог відмовлено.

У скарзі
представник позивача просив скасувати зазна­чене рішення і ухвалити нове про
задоволення позову,  оскільки на його
думку суд неправильно з'ясував обставини справи і не­правильно застосував норми
матеріального права.

Вивчивши
матеріали справи,  колегія суддів судової
па­латі з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку,  що скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК суд апеляційної інстанції
відхиляє скаргу,  якщо встановлює,  що суд першої інстанції по­становив рішення з
додержанням вимог матеріального и
процесуа­льного права.

З
матеріалів справи видно,  що відповідач є
батьком не­повнолітнього ОСОБА_3,  1994
року народження,  який прожи­ває разом з
відповідачем.

Також
судом з'ясовано,  що спілкування батька з
дитиною негативно впливає на психічне здоров'я хлопчика і може зашко­дити йому
(а.с. 20, 56).

Сам
неповнолітній категорично не бажає зустріч з бать­ком.  З відповідною заявою він звернувся до органу
опіки і пік­лування (а.с. 57).

За  ст. 155 СК батьківські права не можуть
здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Ці
обставини судом справедливо прийняті до уваги при вирішенні цього спору.
Дійсність фактів встановлених судом не підлягає сумніву. При цьому суд
правильно з'ясував обставини справи,
провірив докази,  які надані в
підтвердження позову,  правильно
застосував норму матеріального права і ухвалив за­конне рішення.

Беручи
до уваги наведене,  колегія вважає,  що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст. 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України,  судова колегія,  -

ухвалила  :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 представника позивача КАПТО О. М.  відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду М. Запоріжжя від 07.11.2007 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала
судової колегії може бути оскаржена безпосеред­ньо до Верховного Суду України в
двохмісячний термін з дня на­брання сили ухвали апеляційного суду.