Справа № 2-447
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

05.08.2008р.                                                                                                              м.Снятин

Снятинський
районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого
- судді    --     Потятинника Ю.Р.,

секретаря                     ---     Липко О.В.,

представників
- адвокатів  -  ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності та зустрічний позов ОСОБА_2. до ОСОБА_1 ,
Горішньозалуччянської  сільської Ради  про визнання заповіту недійсним та визнання
права власності на спадкове майно ,--

В С Т А Н О В И В:

Позивачка-відповідачка
звернулась до суду з позовом , який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5
з яким перебувала у фактичних шлюбних
відносинах і проживала  в
належному йому будинку з 1977р. , проводила
його похорони. ОСОБА_1. 29.05.2007р.
посвідчив в її користь заповіт і так як
вона на день його смерті  постійно
проживала в спірному будинку , то  має
право на спадщину. Син померлого від першого шлюбу  -
відповідач-позивач по справіОСОБА_2. був зареєстрований у спірному
будинку , але більше 8 років не проживав. Він разом зі своєю співжителькою  вигнав
її з будинку і самовільно вселився , де проживає  на протязі 10 днів. Вона опинилась на вулиці.
Оскільки на спірне будинковолодіння відсутні правовстанволюючі документи , то
не може нотаріально оформити спадщину, змушена звернутись до суду з даним
позовом і просить визнати за нею право власності на спірне будинковолодіння ,
яке знаходиться по АДРЕСА_1.

В
зустрічному позову відповідач-позивач просить визнати недійсним заповіт батька
в користь позивачки -відповідачки та визнати
за ним право власності на спірне майно, мотивуючи тим , що 12.10.2006р.
батько склав заповіт в його користь. Проживав з батьком та позивачкою -відповідачкою
в спірному будинковолодінні однією сім”єю
з 1977 р. Після смерті батька позивачка-відповідачка питала у нього
дозволу залишитись проживати, а через декілька днів заявила йому про свої
права  на спірне будинковолодіння.
Долучена до справи позивачкою -відповідачкою копія заповіту ставить під сумнів
підписання його батьком, підпис на заповіті не належить його батькові.

Позивачка-відповідачка
в судовому засіданні позов підтримала повністю, проти зустрічного позову
заперечила.  Пояснила,  що
ОСОБА_1.  дійсно спочатку в жовтні
2006р. склав заповіт в користь відповідача-позивача , але оскільки останній не
признавався до нього , фактично не проживав з ним , перебував у Москві, Чехії.
Коли приїжджав , то погано ставився до батька , вимагав  гроші. ОСОБА_1. хворів на ноги і ,одного
разу,  перебуваючи в лікарні, дізнавшись
, що син взяв без його дозволу  1000 грн.
мав намір викинутись з вікна. В лікарні ОСОБА_1. написав заяву про скасування
заповіту в користь сина і написання заповіту в її користь. Коли ОСОБА_1. вийшов
з лікарні, вона  на його вимогу віднесла
його заяву в  сільську Раду, оскільки той
не міг через хворобу ходити. Тоді, секретар Горшньозаллуччянської сільської
Ради прийшов до них додому і ОСОБА_1. в присутності свідків особисто підписав
заповіт в її користь. При цьому, він перебував при добрій пам”яті, повністю
розумів значення своїх дій, будь-якого тиску на нього не було. Попередній
заповіт в користь сина підписував без свідків. Похоронили організовувала  вона за свої кошти. Відповідач-позивач
будь-якої участі в організації та проведенні похорон не брав. 21.03.2008р.
відповідач-позивач вигнавши її з спірного будинку поселився там із своєю
співжителькою  і проживають по даний час.

Представник
відповідача-позивача проти позову заперечив , зустрічний позов підтримав .
Пояснив, що відповідач - позивач
зареєстрований в спірному будинковолодінні з 1977р. і проживав з
померлим батьком та позивачкою -відповідачкою однією сім”єю, хоча й виїжджав на
заробітки закордон. Не має правовстановлюючих документів на спірне
будинковолодіння, що ставить під сумнів належність його чи його частини
померлому. Ставить під сумнів належність підпису на оспорюваному заповіті
батькові відповідача-позивача. Крім того,
вважає , що порушено порядок оформлення оспорюваного заповіту , а тому
просить визнати його недійсним.

Представник
відповідача Горішньозалуччянської
сільської Ради  в судове засіданні
не з”явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду. В поданій  суду заяві просить справу розглядати без його
участі,  з рішенням  суду буде згідний.

Суд,
вислухавши сторони, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та
зібрані докази, вважає ,що позов підставний і підлягає до задоволення, а
зустрічний позов безпідставний і в його задоволенні слід відмовити  з наступних мотивів.

Як встановлено
в судовому засіданні на підставі показань допитаних в судовому засіданні в
якості свідків : секретаря Горішньозалуччянської сільскої РадиОСОБА_6, свідка
при підписанні заповіту ОСОБА_7., оглянутих в судовому засіданні оригіналів
заповіту та книги реєстрації нотаріальних дій , гр. ОСОБА_5 дійсно 29.05.2007р.
було особисто підписано оформлений уповноваженим секретарем сільської Ради
заповіт в користь позивачки-відповідачки по справі. При цьому, розпорядження
майном на випадок смерті було оформлене і підписане ОСОБА_5 по його добрій
волі, з розумінням значення своїх дій, без будь-якого тиску, відбулось в
присутності двох свідків після попереднього його ознайомлення з текстом
заповіту та  зачитування  вголос секретарем сільської Ради.

Посилання
представника відповідача-позивача як на обгрунтування своїх позовних  вимог на ту обставину , що  секретар
сільської Ради ОСОБА_6. приніс на підпис ОСОБА_5 вже складений і
набраний на комп”ютері текст заповіту ,суд не вважає підставою для визнання
його недійсним, оскільки свідок ОСОБА_6. підтвердив пояснення позивачки
-відповідачки про те, що остання перед
оформленням заповіту повідомила його про бажання ОСОБА_5. скасувати
попередній заповіт в користь сина і складення заповіту в її користь , після
чого він особисто пішов додому до ОСОБА_5., який самостійно ходити не міг , для
того щоб  пересвідчитись  в його добрій волі і той  дійсно підтвердив своє бажання  оформити при вказаних ним же свідках заповіт
в користь позивачки-відповідачки, мотивуючи тим, що не знає де його син і чи
буде доглядати його. Після чого, він за звичною практикою набрав на комп”ютері
текст заповіту і  вже по місцю проживання
ОСОБА_5., ознайомивши останнього з текстом заповіту, прочитавши його вголос дав
на підпис останньому. Також, свідки ОСОБА_6. та ОСОБА_7. підтвердили , що  при підписанні заповіту ОСОБА_1. мотивував
його тим, що син не піклується про нього і невідомо де перебуває. Свідок
ОСОБА_6. пояснив, що попередній заповіт в користь відповідача-позивача був ним
оформлений 12.10.2006р. в такому ж порядку після попереднього набрання його
тексу на комп”ютері , але без участі свідків.

Таким
чином, суд вважає, що при оформленні оспорюваного заповіту не було порушено
загальні вимоги  передбачені ст. 1247 ЦК
України і не має передбачених ст. 1257 ЦК України підстав для визнання заповіту
недійсним, оскільки не встановлено, що волевиявлення заповідача  не було
вільним чи не відповідало його волі.

З урахуванням викладеного ,  посилання відповідача -позивача на те, що
підпис на оспорюваному заповіті не належить померлому , суд вважає надуманим і
таким ,що не відповідає встановленим
обставинам справи та  вищевказаним
доказам. З цих підстав, судом було відмовлено в призначенні
судово-почеркознавчої експертизи.

У
відповідності до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання
позивачки-відповідачки остання постійно проживає в спірному
будинковолодінні  на протязі 30 років, а
відповідач -позивач в даному будинковолодінні постійно не проживає , до батька
навідувався періодично.  Згідно довідок  Горішньозалуччянської  сільської Ради спірний будинок згідно запису
в погосподарській книзі рахується за померлим ОСОБА_5, на день смерті якого в
його господарстві проживали сторони по справі, хоча  позивачка -відповідачка й не була
зареєстрована . Із заповіту ОСОБА_8 в користь ОСОБА_5. посвідченого  сільською Радою 05.06.1980р. складення кого
підтверджується довідкою сільською Ради , видно, що вона  заповідає останньому  житловий будинок.  Тому, суд вважає, що оскільки в судовому
засіданні на підставі вищевказаних письмових доказів та показань допитаних
свідків встановлено, що померлий ОСОБА_1., який проживав в спірному
будинковолодінні разом з позивачкою -відповідачкою з 1977р., прийняв в спадщину
спірне будинковолодіння не оформивши документально права власності, а позивачка
-відповідачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5. згідно складеного в її
користь заповіту, то за нею слід визнати право власності на спірне
будинковолодіння  по АДРЕСА_1.

На
підставі викладеного та ст. 549 ЦК України в редакції  1963 р., ст. 328, 392, 1233, 1235, 1253, 1268
ЦК України , керуючись  ст.  213-215 ЦПК
України,--

Р І Ш И В:

Позов
задоволити.  Визнати за  ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння
по АДРЕСА_1 ,яке належало померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.

В
зустрічному позові ОСОБА_2  до  ОСОБА_1, Горішньозалуччянської  сільської Ради  про визнання заповіту недійсним та визнання
права власності на спадкове майно - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2. в користь ОСОБА_1 51 грн. сплаченого судового збору та 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду
Івано-Франківської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення  , з подальшим
поданням апеляційної скарги   протягом 20
днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження  через Снятинський  райсуд.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження у строк встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуючий:  підпис

Суддя
Снятинського районного суду                                               Ю.Р.Потятинник