АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого  2008
року                                                                                                   м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого
-судді-   Кварталової A.M.,

суддів -Плавич
Н.Д.,  Доценко Л.І.,

при секретарі - Чебан Н.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на 1/2 частину
квартири,  розподіл її в натурі,  стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської
області від 04 жовтня 2007 року , -

встановила:

27.02.2007р. позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину
квартири,  розподіл її в натурі,  стягнення матеріальної та моральної
шкоди,  просив визнати за ним право
власності на 1/2
частинуАДРЕСА_1,
стягнути з відповідачки на його користь грошову компенсацію за 1/2
частину квартири,  зобов'язати
відповідачку припинити незаконні дії,
надати йому можливість користуватися власністю,  стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у
розмірі 12 292, 50 грн. та моральну шкоду
в сумі 3000 грн.

Під час
розгляду справи від відповідачки ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення
провадження по справі до розгляду апеляційним судом Одеської області
апеляційної скарги на рішення Біляївського районного суду Одеської області від
09 березня 2004 року,  в якій вона
просила рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09 березня
2004 року скасувати в частині визнання за нею права власності на 1/2 частину
квартири та ухвалити нове рішення,  яким
визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири і що ці справи є
взаємопов'язані.

Ухвалою
Біляївського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2007 року зупинено
провадження по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на частину квартири,
розподіл її в натурі,  стягнення
матеріальної та моральної шкоди - до вирішення іншої справи,  яка розглядається в порядку цивільного
судочинства в апеляційної інстанції.

Головуючий
в 1 інстанції
- Трушина О.І.                         Справа № 22ц- 249 /2008р.

Суддя - доповідач-
Кварталова A.M.                                    Категорія
ЦП-6

2

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду і ухвалити нову ,
якою відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2,
посилаючись на те,
що судом були порушені норми процесуального права,  висновки суду не відповідають обставинам
справи.

В судове
засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явились,
про час та місце слухання справи були сповіщені належним чином,  про що у справі є докази(а.с. 118-119),  про причини неявки не повідомили. Зважаючи на
вимоги ч. 2  ст.  305 ЦПК
України,  така неявка не перешкоджає
апеляційному розгляду справи.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши суддю - доповідача,  яка доповіла колегії суддів зміст
оскаржуваної ухвали,  мотиви і доводи
апеляційної скарги,  перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали суду в межах вимог і доводів апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційну
скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Зупиняючи
провадження по справі,  суд першої
інстанції виходив з того,  що розгляд
позовних вимог ОСОБА_2,  неможливий,  за наявності постановленого рішення
Біляївського районного суду Одеської області від 09 березня 2004р. про розподіл майна подружжя,  відносно спірної квартири,  законність якого не розглянута апеляційним
судом.

Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Згідно
до п.4 ч. 1  ст.  201
ЦПК України,  на яку суд першої інстанції
послався постановляючи оскаржувану ухвалу,
суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості
розгляду цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку конституційного,  цивільного,
господарського,  кримінального чи
адміністративного судочинства.

Відповідно
до вимог  ст.  201
ЦПК України зупинення провадження у справі за п.4  ст.
201 ЦПК України допускається в тому разі,  коли згідно з нормами,  які регулюють відповідні відносини,  неможливо розглянути справу до вирішення
іншої справи,  коли в цій,  іншій ,
справі можуть бути вирішені питання,
що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог та умов,  від яких залежить можливість її розгляду.

Як
вбачається з матеріалів справи,
27.02.2007р. ОСОБА_1 заявлені вимоги до ОСОБА_2 про визнання права
власності на 1/2 частинуАДРЕСА_1,  яка є спільної власністю подружжя,  розподілу її в натурі,  стягнення матеріальної та моральної шкоди
(а.с. 2,  64).

Однак,  в матеріалах справи є рішення Біляївського
районного суду Одеської області від 09
березня 2004р. про розподіл майна подружжя,
зокрема -АДРЕСА_1,  яке оскаржує ОСОБА_2 до апеляційного суду
Одеської області (а.с. 9, 86-87).

За таких
обставин,  суд першої інстанції правильно
прийшов до висновку про те,  що неможливо
розглянути справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частинуАДРЕСА_1,  яка є спільної власністю подружжя,  розподіл її в натурі,  до вирішення іншої справи про розподіл майна
подружжя,  яка оскаржується ї знаходиться
на розгляді в апеляційному суді,
оскільки в цій справі можуть бути вирішені питання,  що стосуються підстав заявлених вимог та
умов,  від яких залежить можливість її
розгляду в суді першої  інстанції.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Крім
того,  ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 23 січня
2008р.,  рішення Біляївського районного
суду Одеської області від 09
березня 2004р. скасовано,  ухвалене
нове рішення,  яким позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1про поділ майна подружжя задоволено.

Суд
виділив ОСОБА_2 частку майна зі спільної сумісної власності подружжя у вигляді 2/3 частини спірної
квартири АДРЕСА_1.

3

Виділив
ОСОБА_1 частку майна зі спільної сумісної власності подружжя у вигляді 1/3 частини
вищевказаної квартири. В іншій частині рішення залишив без змін.

Враховуючи
викладене,  колегія суддів вважає,
що сторони не позбавлені можливості поновити розгляд справи.

Керуючись  ст.
ст. 218,  303, 312 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК
України,  колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Біляївського    районного суду Одеської
області   від 04 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.