Справа №   22ц-414
2008 р.                                  Головуючий
гідності та                                      Кисельова
в апеляційній Інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
лютого 2008 р. колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                          Бородійчука В.Г.

суддів                                     Василенко Л.І. Демченка
В.А.

при
секретарі                         Шанауріній
І.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2007 р. по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист честі,
гідності та ділової репутації, -

встановила:

09.08.2007
р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист
честі, гідності та ділової репутації.

В
обгрунтування заявлених вимог вказав, що відповідачами були поширені відомості
які ганьблять його честь, гідність і ділову репутацію як громадянина України,
ліцензованого арбітражного керуючого, призначеного постановою господарського
суду Черкаської області від 25.10.2005 р. по справі № 14/4554 ліквідатором СТОВ
«Надточаївка».

Так
відповідачами в заяві б/н від 18.06.2007 p., яка була
адресована: Президенту України, Міністерству юстиції України, Міністерству
економіки України, Генеральному прокурору України, Одеському обласному відділу
з питань банкрутства, Регіональному управлінню з питань банкрутства в
Черкаській області були поширені недостовірні відомості про те, що він, як
арбітражний керуючий СТОВ «Надточаївка» дослівно: 1) в процедурі ліквідації ...
без правових на те підстав, порушуючи ст. 1277 ЦК України продав не витребуване майно членів колишнього КСП
ім. Кірова, правонаступником якого являється СТОВ «Надточіївка»; 2) ігноруючи
заяви інших власників майнових паїв СТОВ «Надточаївка» які підтвердили своє
право власності на майновий пай свідоцтвом про спадщину, ОСОБА_1 не виділяє
пайовикам майно в натурі (пропонуючи купівлю майнового свідоцтва за 10 % його
вартості), чим порушує ст. 400 ЦК України; 3) скупивши деякі майнові свідоцтва
за 10 % їхньої вартості , реалізував майно попередньо не попередивши про це
співвласників, чим порушив ст. 362 ЦК України; 4) без правових

на те підстав продає сарай
- сушку (що є
невід'ємною частиною цегляного заводу), які виділені комітетом співвласників
майна, спілці пайовиків «Колос».

Вважаючи,
що дані відомості, які були поширені відповідачами заявою б/н від 18.06.2007 р.
невизначеному колу осіб є неправдивими, не відповідають дійсності, ганьблять
його честь, гідність та принижують його ділову репутацію, як ліцензованого
арбітражного керуючого, просив суд зобов'язати відповідачів їх спростувати
шляхом подання заяв до вказаних державних органів із зазначенням про те, що
викладені у заяві факти не відповідають дійсності. Судові витрати покласти на
відповідачів.

Рішенням
Шполянського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2007 р. ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду, як постановлене з порушенням
норм матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків суду
обставинам справи скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені
ним позовні вимоги.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення ОСОБА_1, перевіривши
матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне
її відхилити.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що позов є
безпідставним.

Розглядаючи
спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно
зі ст. 299 ЦК України,
фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації та може
звернутись до суду за її захистом.

Пленум
Верховного Суду України в п.3 постанови «Про застосування судами законодавства,
що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій»
від 28 вересня 1990 р. № 7 роз'яснив, що при розгляді цивільних справ,
порушених у порядку ст. 7 ЦК
УРСР в редакції 1963 p.,
суди повинні з'ясувати, чи поширені відомості, про спростування яких
пред'явлений позов, чи порочать вони честь, гідність і ділову репутацію
позивача та чи відповідають дійсності. При цьому, до відомостей, що порочать
особу, слід відносити ті з них, які принижують честь, гідність і ділову
репутацію громадянина або організації в громадській думці чи думці окремих
громадян з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та
принципів людської моралі.

Під
поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по
радіо, телебаченню з використанням інших засобів масової інформації, викладених
в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в
публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному колу осіб або хоча б
одній людині.

Суд
установив, і це не оспорюється сторонами, що відповідачі на адресу Президента
України, Міністерства юстиції України, Міністерства економіки України,
Генерального прокурора України, Одеського обласного відділу з питань
банкрутства, Регіонального управлінню з питань банкрутства в Черкаській області
звернулися із заявами, в яких висловили свою думку щодо діяльності позивачки на
посаді арбітражного керуючого СТОВ «Надточаївка» й вимагали проведення
перевірки його фінансово -господарської діяльності як арбітражного керуючого,
якого призначено ліквідатором СТОВ «Надточаївка» постановою Господарського суду
Черкаської області від 25.10.2005р.

Проте
звернення до правоохоронного чи державного органу із заявою або скаргою про
неправомірні дії іншої особи, якщо цей орган наділений владними повноваженнями
щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи застосування
передбачених

законом санкцій до правопорушника, не може розцінюватись як
поширення неправдивих відомостей, якщо не встановлено, що, фактично, метою цих
дій було приниження честі, гідності та ділової репутації певної особи.

Крім
того, з огляду на зміст заяв наведені в них висловлювання є оціночними
судженнями відповідачів, критичною оцінкою певних фактів і недоліків, що мали
місце в діяльності позивачки на зазначеній вище посаді.

Право
висловлювати судження, оцінки, думки гарантовано ст. 34 Конституції України. Це
право закріплено також у ст. 10 Європейської конвенції «Про захист прав людини
і основних свобод», яка відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою
частиною національного законодавства.

Враховуючи
викладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи
апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і на їх
правильність не впливають. Крім того вони були предметом розгляду суду першої
інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними.

Рішення
суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому
підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги судова колегія не
вбачає.

Керуючись
ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Шполянського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2007 р. залишити
без змін.

Ухвала
набирає чинності одразу після проголошення і може бути оскаржена до Верховного
Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців.