Красногвардійський районний суд
справа 2-135-2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е  М     У К Р А Ї Н И

24
вересня 2008 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді                                                                     Руденко М.А.

при секретарі                                                                                 Прісченко
Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом                           КЖЕП „Південне” до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення, по зустрічному
позову ОСОБА_1 до КЖЕП „Південне”, ОСОБА_3, Виконавчий комітет
Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа: ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про виселення та надання житлових приміщень, які звільнились, по
зустрічному позову ОСОБА_3 до КЖЕП „Південне”, виконкому Красногвардійської
районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про надання
житлового приміщення та видачу ордера, по зустрічному позову ОСОБА_5, ОСОБА_4
до ОСОБА_3, ОСОБА_1, Територіальної громади Дніпропетровської області в особі
Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровського обласного
житлово-комунального підприємства «Південне», Виконавчого комітету
Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про надання у
користування (закріплення за позивачем) житлового приміщення, -

В С Т А
Н О В И В:

17
липня 2003  року КЖЕП «Південне»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив винести рішення, яким
виселити ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми з самовільно зайнятих житлових
кімнат АДРЕСА_1. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачці на
підставі ордера № 322 від 29 листопада 1999 року ВАТ СМТ № 17 була надана кімната
АДРЕСА_2 на склад сім'ї з чотирьох осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, 1994 року
народження, і ОСОБА_7, 1997 року народження. Будинок АДРЕСА_1 з 2000 року
знаходиться на балансі КЖЕП «Південне» Дніпропетровської міської ради. При
інвентаризації квартир було встановлено, що сім'я ОСОБА_1 самовільно зайняла
кімнати № 11 (житловою площею 16,5 кв. м.) і № 12 (житловою площею 16,5 кв.
м.). У листопаді 2002 року
ОСОБА_1 вручено розпорядження на звільнення самовільно зайнятих кімнат,
проте, вона відмовляється виселятися, оплату проводить тільки за кімнату
АДРЕСА_2, тому позивач звертається до суду і просить виселити відповідачку з
сім'єю з кімнат № 11 і № 12, переселивши їх в кімнату АДРЕСА_2, на яку у них є
ордер.

22
січня 2004 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд винести
рішення, котрим виселити ОСОБА_1 з неповнолітніми дітьми, ОСОБА_6, 1994 року
народження, і ОСОБА_7, 1997 року народження, з самоуправно зайнятих житлових
кімнат АДРЕСА_1 в житлове приміщення  за
місцем реєстрації - кімнату АДРЕСА_2.

17
липня 2003 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд виселити
ОСОБА_3 з неповнолітнім сином з самовільно зайнятих житлових кімнат АДРЕСА_3 за
місцем реєстрації - кімнату АДРЕСА_4, зобов'язати ОСОБА_3 відшкодувати спричинену
будинку шкоду, шляхом демонтажу зведеної нею перегородки та приведення місця
загального користування - коридор - в первинний стан.

17
липня 2003 року позивач свої позовні вимоги уточнив на просив виселити ОСОБА_5,
ОСОБА_4 з неповнолітнім сином з самовільно зайнятої житлової кімнати АДРЕСА_4,
в житлове приміщення за місцем реєстрації - квартиру АДРЕСА_3, зобов'язати
відповідачів відшкодувати спричинену шкоду шляхом приведення переобладнаних
житлових та нежитлових приміщень в первинний стан. В обґрунтування заявлених
позовних вимог вказав на те, що відповідачі самовільно, без належних підстав
захватили кімнату АДРЕСА_4.

28
жовтня 2003 року ОСОБА_1 звернулась з зустрічною позовною заявою, в якій
просила виселити ОСОБА_3 та членів її сім'ї з кімнати АДРЕСА_2, в м.
Дніпропетровську та вселити їх в квартиру № 8, розташовану на тому ж поверсі,
визнати за нею (ОСОБА_1) та членами її сім'ї право користування кімнатами
АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог вказала на те, що 13 квітня 1993 року
вона працевлаштувалась в будівельно-монтажний трест № 17. 24 червня 2003 року
вона звільнилась з підприємства, у зв'язку з ліквідацією останнього. За час
роботи в вищевказаному підприємстві вона отримала, згідно ордера від 29
листопада 1999 року кімнату АДРЕСА_2 на сім'ю з чотирьох чоловік. 21 лютого
2001 року вона народила третю дитину та її сім'я збільшилась до 5 (п'яти)
чоловік. В серпні 2001 року в вищевказаному гуртожитку звільнилась кімната № 11
і вона, оскільки потребувала в поліпшенні житлових умов зайняла кімнату № 11. В
подальшому вона обміняла свою кімнату АДРЕСА_2, в якій проживала згідно ордеру
ОСОБА_5 разом з чоловіком ОСОБА_4 на кімнату № 9. В вересні 2001 року в
гуртожитку звільнилась кімната № 12, та вона зі згоди сусідів зайняла
вищевказану кімнату. Згодом ОСОБА_5
забрала у неї кімнату № 9, а в кімнату АДРЕСА_2 на яку вона (ОСОБА_1)
мала ордер її не впустила. Вважає, що оскільки у неї сім'я з 5 чоловік, то вона
має потребу в поліпшенні житлових умов.

21
січня 2004 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд виселити
ОСОБА_3з неповнолітнім сином з самовільно зайнятої житлових кімнат АДРЕСА_3 в
житлове приміщення за місцем реєстрації - кімнату АДРЕСА_3(згідно плану будинку
кімната № 5), вищевказаного житлового будинку.

21 січня 2004 року позивач уточнив
свої позовні вимоги та просив суд виселити ОСОБА_5, ОСОБА_4 з неповнолітнім
сином з самовільно зайнятої  житлової
кімнати АДРЕСА_4 в житлове приміщення квартири № 9.

24
грудня 2004 року ОСОБА_1 уточнила зустрічний позов та просила суд визнати за
ОСОБА_1, та її неповнолітніми дітьми, ОСОБА_6, 1994 року народження і ОСОБА_7,
1997 року народження, ОСОБА_8, 2002 року народження право на житлову площу в
кімнатах АДРЕСА_1.

13
червня 2006 року ОСОБА_3 заявила зустрічний позов, в якому просила визнати
ОСОБА_1 такою, що втратила право користування кімнатою АДРЕСА_2, визнати
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловою кімнатою № 9
у тому ж будинку, визнати за нею право користування житловими кімнатами № 9 і
АДРЕСА_2 у тому ж будинку та зобов'язати виконавчий комітет Красногвардійської
районної у м. Дніпропетровську ради надати їй з її неповнолітнім сином ОСОБА_9,
15.02.1995 року у користування дві житлові кімнатиАДРЕСА_3 та видати ордер на
зазначені приміщення. В обґрунтування позову вказала, що після звільнення
кімнат, в яких мешкала ОСОБА_10 та сім'я ОСОБА_11, вони з сім'єю ОСОБА_4 та
сім'єю ОСОБА_1 домовилися про обмін житловими кімнатами для більш зручного
користування.

17
квітня 2007 року ОСОБА_1 уточнила зустрічний позов, в якому просила змінити
договір житлового найму, зобов'язавши Дніпропетровську районну раду та
Дніпропетровське обласне житлово-комунальне підприємство «Південне» КП
ЖРЕП                         м.
Дніпропетровська надати їй, ОСОБА_1, житлові кімнати, які звільнились, а саме
АДРЕСА_1, житловою площею, відповідно 16,5 кв. м. та 16,5 кв. м., та відкрити
на її ім'я особистий рахунок на три кімнати             АДРЕСА_2, 11, 12 житловою площею
48,7 кв. м. в вище зазначеному домоволодінні, а також просила виселити ОСОБА_3
та членів її родини з кімнати АДРЕСА_2. В обґрунтування своїх вимог вона
посилалася на те, що з 13 квітня 1993 року по 24 червня 2003 року вона
працювала в СМТ №17. В період її роботи в СМТ-17 з дозволу адміністрації тресту
вона вселилася в кімнату АДРЕСА_2, а в 1999 році їй був виданий ордер № 322 на
цю кімнату. Вона  з 1995 року перебуває
на  квартирному обліку як потребуюча в
поліпшенні житлових умов. 21 лютого 2001 року у неї народилася третя дитина, і
сім'я збільшилася до 5 чоловік. У серпні 2001 року  звільнилася кімната № 11, розміром 16,5 кв.
м. і вона з сім'єю зайняла цю кімнату. Через деякий час ОСОБА_5, проживаюча на
підставі ордера в кімнаті № 9 (розташованої поряд з кімнатою № 11), передала їй
кімнату № 9, а вона їй кімнату АДРЕСА_2. У вересні  2001 року звільнилася кімната № 12, і вона
(ОСОБА_1) з відома сусідів зайняла її. КЖЕП « Південне»  відмовило їй у видачі ордера на кімнати № 11
і 12, після чого ОСОБА_5 знову вселилася в кімнату № 9. У кімнаті АДРЕСА_2 в
даний час фактично проживає ОСОБА_3

30
листопада 2007 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пред'явили зустрічний позов, я якому
просили визнати відповідачку ОСОБА_3, такою, що втратила право користування
кімнатою АДРЕСА_3у житловому будинку коридорного типу, розташованого АДРЕСА_1,
визнати за ними, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, право на користування кімнатою          АДРЕСА_3та АДРЕСА_2 у житловому
будинку коридорного типу розташованого АДРЕСА_1, видати на їх ім'я ордер на
право проживання у кімнатах АДРЕСА_3та АДРЕСА_2 будинку коридорного типу АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову, вони вказують, що у відповідності до рішення з'єднаного
засідання адміністрації та комітету профспілки ВАТ СМТ № 17 за їх родиною
закріплено кімнату № 6 в будинку коридорного типу  розташованому за адресою: АДРЕСА_1. В 2002 році
в добровільному порядку вони обмінялися з ОСОБА_3 квартирами, внаслідок чого їм
дісталась квартира № 8, а відповідачці квартира № 6. Майже п'ять років вони
проживають в кімнатах АДРЕСА_3та АДРЕСА_2 зазначеної комунальної квартири,
ОСОБА_3 займає кімнату № 6. Таким чином ніхто із сторін не займає додаткової
житлової площі, непередбаченої документами про право проживання.

У
судовому засіданні представник Комунального житлово-експлуатаційного
підприємства «Південне» за дорученням Катков С.В. позовні вимоги уточнив та
просив виселити ОСОБА_1 з неповнолітніми дітьми з самовільно зайнятих житлових
кімнат № 11 та № 12 в житлове приміщення за місцем реєстрації - кім. АДРЕСА_2,
виселити ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з неповнолітнім сином з самовільно зайнятої житлової
кімнати АДРЕСА_3в житлове приміщення за місцем реєстрації - квартиру  № 9 буд. АДРЕСА_1, виселити ОСОБА_3 з
неповнолітньою дитиною з самовільно зайнятих житлових кімнат АДРЕСА_2 та          № 9 в житлове приміщення за місцем
реєстрації кімнату АДРЕСА_3.

ОСОБА_1
в судовому засіданні позов КЖЕП „Південне”, зустрічний позов ОСОБА_3,
зустрічний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_4- не визнала, і пояснили, що квартири № 11 і
12 вона зайняла без відповідних документів, оскільки є багатодітною сім'єю і
потребує поліпшення житлових умов. Крім того, двоє з трьох дітей перебувають на
обліку у фтизіатра, тому не можуть жити в одній кімнаті. Просила в позові про
виселення відмовити, а свій зустрічний позов підтримала і просила його
задовольнити.

ОСОБА_5
та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов КЖЕП „Південне”, зустрічний позов ОСОБА_3
та зустрічний позов ОСОБА_1 не визнали. Пояснили, що спільно з іншими
відповідачами після звільнення двох кімнат вирішили провести обмін кімнатами,
зайнявши дві звільнені кімнати. Свій зустрічний позов підтримали в повному
обсязі, та просила задовольнити.

ОСОБА_3
в судовому засіданні позов КЖЕП „Південне”, зустрічний позов ОСОБА_1 та
зустрічний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не визнала в повному обсязі. Свій
зустрічний позов підтримала в повному обсязі.

Представник
виконкому Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради за
довіреністю Нагорний Є.В. уточнені позовні вимоги КЖЕП «Південне» підтримав і
просив задовольнити, а у задоволені зустрічних позовів ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 просив відмовити, оскільки відповідачі зайняли кімнати в
гуртожитку без належних правових підстав. Лише в компетенції виконкому
Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради є видача ордерів на
зайняття кімнат в гуртожитку, згідно черговості.

Представник
Дніпропетровської міської ради за довіреністю Павлова А.В. уточнені позовні
вимоги КЖЕП «Південне» підтримала і просила задовольнити, а у задоволені
зустрічних позовів ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і ОСОБА_4 - просила відмовити.
Вказала на те, що після ліквідації Тресту - 17 гуртожиток, АДРЕСА_1
належить  на праві власності міськраді,
що передала його на баланс КЖЕП «Південне».

Представник
Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради за довіреністю
Лабовкін О.О. в судовому засіданні пояснила, що рішенням сесії п'ятого
скликання Дніпропетровської міської ради вулиця Більшовицька у
Красногвардійському районі міста Дніпропетровська перейменована на вулицю
«Макарова». Уточнені позовні вимоги КЖЕП «Південне» підтримала і просила
задовольнити, а у задоволені зустрічних позовів ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і
ОСОБА_4- просила відмовити.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги КЖЕП «Південне»
підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

У
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 ВАТ СМТ № 17 був виданий ордер № 322
від 29.11.1999 року на право заняття кімнати АДРЕСА_2 жилою площею               15,7 кв. м загальною площею 20,16 кв. м.
в будинку АДРЕСА_1 на склад сім'ї чотири чоловіка: вона - ОСОБА_1, чоловік
ОСОБА_2, діти ОСОБА_6, 1994 року народження і ОСОБА_7, 1997 року народження
(т.1, а.с.8). Згідно довідки виконкому ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку
у загальній черзі як багатодітна сім'я на підставі рішення Красногвардійського
виконкому № 231 від 22 жовтня 2004 року.

На
підставі ордера № 2561, виданого за рішенням Красногвардійського виконавчого
комітету від 19 лютого 1999 року ОСОБА_3 зі складом сім'ї дві особи надана
окрема квартира АДРЕСА_3 жилою площею 16,0 кв. м. загальною площею 23,94 кв. м.
в будинку АДРЕСА_1 (т.2, а.с.18). Згідно довідки виконкому                  ОСОБА_3 перебуває на
квартирному обліку у загальній черзі зі складом сім'ї дві особи на підставі
рішення Красногвардійського виконкому № 09 від 28 січня 2005 року (т. 1, а.с.
127).

На
підставі ордера № 2558, виданого за рішенням Красногвардійського виконкому від
19.02.1999 року ОСОБА_5 зі складом сім'ї три особи надана окрема квартира № 9
жилою площею 30,5  кв. м. загальною
площею 45,3 кв. м. в будинку АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 46).

25
червня 2003 року були складені акти про виїзд сім'ї ОСОБА_11 з кімнати № 11 та
ОСОБА_10 з кімнати АДРЕСА_1(т.1, а.с. 5,6).

Згідно
поетажного плану, наданого позивачем, приміщення, які займають відповідачі
складаються з наступних жилих кімнат АДРЕСА_2 площею 14,1 м2, № 5
площею 15,7 м2,                        № 7 площею 16,0 м2,
№ 6 площею 16,4 м2, № 6-а та № 8. Також відповідачі користуються
кухнею, розташованою у приміщенні 7-а, а в кімнаті № 9 є два санвузла, а також
окремий вихід на вулицю.

Як
встановлено в судовому засіданні відповідачі фактично проживають у слідуючих
кімнатах, які зайняли за спільною між собою домовленістю без ставлення до
відома та згоди КЖЕП “Південне” як балансоутримувача даного житла. Так ОСОБА_1
з сім'єю займає кімнати   № 11 та № 12,
ОСОБА_5 з сім'єю займає кімнату № 8, ОСОБА_3 займає кімнати № 9 та АДРЕСА_2.

Відповідно
до копії акту прийому-передачі основних фондів житлового господарства
Будівельно-монтажного тресту № 17 житловий будинок АДРЕСА_1 передано на баланс
Житлово-комунального підприємства «Південне». За рішенням сесії
Дніпропетровської міської ради від 19 листопада 2003 року за № 11/13 «Про
прийняття у комунальну власність територіальної громади міста обласних
житлово-комунальних підприємств «Південне», «Центральний», «Лівобережжя»,
міська рада вирішила прийняти у комунальну власність територіальної громади
міста обласне житлово-комунальне підприємство «Південне» з майном, будівлями і
спорудами, що перебувають на їх балансі. Наказом комітету комунальної власності
за № 14-кв від 17,02.2004 року «Про зміну найменування обласного
житлово-комунального підприємства «Південне» було змінено найменування  обласного житлово-комунального підприємства
«Південне» на Комунальне житлового-комунального підприємства «Південне»
Дніпропетровської міської ради.

Згідно
з рішенням сесії п'ятого скликання Дніпропетровської міської ради за № 52/3 від
30 серпня 2006 року про перейменування вулиці Більшовицької у
Красногвардійському районі на вулицю Макарова було проведено перейменування
вулиці «Більшовицької» у Красногвардійському районі на вулицю «Макарова».

11
березня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується
актовим записом № 69 Красногвардійського відділу реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Згідно
з ст. 83 Житлового Кодексу угода про обмін жилими приміщеннями, набирає чинності
з моменту одержання ордерів, що видаються виконавчими комітетами Рад народних
депутатів. Відмову у видачі ордера може бути оскаржено в судовому порядку в
шестимісячний строк.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами Житлового кодексу України п.12 - угода про обмін
жилих приміщень має правове значення, якщо вона належно оформлена і учасники
обміну одержали ордери (ст. 83 ЖК України).

Відповідно
до ст. 109 ЖК України особи, що зайняли житлове приміщення самоправно
підлягають виселенню, а згідно ч.3 ст. 116 ЖК України вказані особи виселяються
без надання іншого житлового приміщення.

На підставі викладеного суд приходить до
висновку, що позовні вимоги стосовно виселення ОСОБА_3, з неповнолітньою
дитиною ОСОБА_9 з кімнати             № 6
та кімнати АДРЕСА_2, ОСОБА_1, з трьома неповнолітніми дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_7
та ОСОБА_8 з кімнат № 11 та 12, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з неповнолітньою дитиною
ОСОБА_12 з кімнати АДРЕСА_3підлягають задоволенню, оскільки при здійснення між
ними обміну відбувалось самовільно без достатніх правових підстав. Позивачі за
зустрічними позовами з заявами про видачу ордерів для обміну до виконавчого
комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську Ради не звертались,
відмови в видачі ордерів не отримували, судом неодноразово роз'яснювалось їх
право щодо звернення за отриманням ордерів.

Позовні
вимоги позивача в частині  виселення з
самовільно зайнятої квартири ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки як
встановлено в судовому засіданні та не заперечується стонами по справі,
вищевказаний відповідач ОСОБА_2 в спірному приміщенні не проживає, шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний.

Що
стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про зміну договір житлового найму,
зобов'язавши Дніпропетровську районну раду та Дніпропетровське обласне
житлово-комунальне підприємство «Південне» КП ЖРЕП м. Дніпропетровська надати
їй, ОСОБА_1, житлові кімнати, які звільнились, а саме АДРЕСА_1, то суд виходить
з того, що дані кімнати сім'єю ОСОБА_1 зайняті самоправно, до Виконкому
Красногвардійської районно у м. Дніпропетровську ради за отриманням ордеру з
приводу обміну житловими приміщеннями вона не зверталась, чого не заперечувала
в судовому засіданні. Тому законні підстави для визнання за ОСОБА_1 права
користування цими кімнатами відсутні.

Посилання
ОСОБА_1 на статтю 54 ЖК України не може бути взята судом до уваги, оскільки в
судовому засіданні встановлено, що суперечка йде про ізольовані житлові
приміщення, а не про комунальні квартири, де є два і більш наймача.

Вимоги
ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловою
кімнатою АДРЕСА_2, а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування
житловою кімнатою № 9 у будинку АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню, так як
обмін житловими приміщеннями здійснювався за спільним бажанням мешканців, в
тому числі і ОСОБА_3, що не може бути визнано як відсутність у жилому приміщені
без поважних причин понад 6 місяців. З тих же підстав не можуть бути прийняти
доводи ОСОБА_3 щодо зайняття нею вільних житлових кімнат. Також не підлягають
задоволенню вимоги ОСОБА_3 про надання їй зазначених в позові кімнат так як
вона їх зайняла самовільно.

Позовні
вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не підлягають задоволенню, так як в 2002 році в
добровільному порядку вони обмінялися з ОСОБА_3 квартирами, внаслідок чого їм
дісталась квартира № 8, а відповідачці квартира № 9, оскільки встановленого
порядку отримання житлових приміщень вони не дотримались, за отриманням ордеру
на самовільно зайняті житлові приміщення, при здійснені обміну, не звертались.

Таким
чином, відповідачі самовільно зайняли вивільнені житлові приміщення та
здійснили обмін жилими приміщенням поза встановленим законом порядком, тому
вони підлягають виселенню з самоправно зайнятих жилих приміщень, у приміщення,
надані ними згідно ордерів.

На підставі викладеного і керуючись
п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2
«Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу
України» ст. 83, 109, ч.3 ст.116 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 215
ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позовні
вимоги КЖЕП „Південне” задовольнити частково.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - відмовити в
повному обсязі.

Виселити
ОСОБА_1 з трьома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з квартир
АДРЕСА_1 в кімнату АДРЕСА_2 (на поетажному плані приміщення № 5 площею 15,7 м2)
цього ж будинку.

Виселити
ОСОБА_3 з неповнолітньою дитиною ОСОБА_9
з кімнати  № 9 площею 15,7 м2
та кімнати АДРЕСА_2 площею 14,1 м2 в будинку АДРЕСА_1 в квартиру
АДРЕСА_3(на поетажному плані приміщення № 7 площею 16,0 м2) цього ж
будинку.

Виселити
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з неповнолітньою дитиною ОСОБА_12 з квартири АДРЕСА_3(на
поетажному плані приміщення № 7 площею 16,0 м2) будинку АДРЕСА_1 в
квартиру № 9 (на поетажному плані приміщення
цього ж будинку.

Стягнути
з ОСОБА_1 до прибутку держави судові витрати в розмірі           08 грн. 50 коп. а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн. на користь
держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь КЖЕП
„Південне” судові витрати в розмірі 08 грн. 50 коп.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь КЖЕП „Південне” судові витрати в розмірі 08 грн. 50 коп.,
а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі
07 грн. 50 коп. на користь держави.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь КЖЕП „Південне” судові витрати в розмірі
8 грн. 50 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи розгляду справи в розмірі     07
грн. 50 коп. на користь держави.

Рішення
суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом
подачі через Красногвардійський районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного
суду.

Суддя                                                                                                          М.А.
Руденко