Справа
№ 22Ц - 2441
у І інстанції Волчко А.Я.
у II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня
2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого :
Хопти С. Ф.,

суддів :
Олійника В.І.,  Голуб С. А.,

при секретарі
Терех Т.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Плеяди",  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
про зобов'язання вчинити дії,
стягнення заробітної плати і інших виплат та відшкодування моральної
шкоди,  -

встановила:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ТОВ „Плеяди",  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  про зобов'язання вчинити
дії,  стягнення заробітної плати і інших
виплат та відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те,  що від квітня
2002 року він працював на посаді комерційного директора ТОВ „Плеяди",  директором якої є ОСОБА_3

ОСОБА_2
на ТОВ „Плеяди" займає посаду виконавчого директора і на підставі наказу
директора на час його відсутності має право виконувати його обов'язки.

У 2006
році невідомі йому особи захопили контроль над територією ГОВ „Плеяди" і
заборонили директору ОСОБА_3 доступ до робочих приміщень ТОВ
„Плеяди",  документації,  печатки,
майна та дистанційного управління банківським рахунком.  ОСОБА_2 свої обов'язки виконував.

Позивач
стверджував,  що від серпня 2006 року
продовжував виконувати роботу за вказівками директора ОСОБА_3,  але внаслідок тривалого неотримання
заробітної плати був змушений звернутися до ОСОБА_2 із заявою про звільнення з
роботи за власним бажанням.

У
зв'язку з вищенаведеним позивач просив зобов'язати ОСОБА_2,  як уповноважену посадову особу ТОВ
„Плеяди",  видати наказ про його
звільнення з роботи,  провести з ним
розрахунок,  зобов'язати ОСОБА_2 надати
йому копію наказу про звільнення,
належним чином оформлену трудову книжку та довідку про розмір заробітної
плати. Також просив після уточнення стягнути з ТОВ „Плеяди" належну йому
заробітну плату та інші виплати,  а також
стягнути з ОСОБА_2 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди
50000 грн.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду від 23 травня 2007 року ОСОБА_1 у
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального,  процесуального права ставиться питання про
скасування рішення і ухвалення нового,
яким задовольнити позовні вимоги в частині видачі належним чином
оформленої трудової книжки,  стягнення
заробітної плати,  інших виплат та
моральної шкоди.

Колегія
суддів вважає,  що апеляційну скаргу
необхідно відхилити,  виходячи з
наступних підстав.

Судом
встановлено,  що позивач ОСОБА_1 працював
у ТОВ „Плеяди" на посаді комерційного директора від 28 березня 2002 року.
Наказом директора ТОВ „Плеяди" ОСОБА_3 від 28 квітня 2007 року його було
звільнено з роботи згідно зі  ст. 38 КЗпП
України за власним бажанням.

Відповідно
до п. 10.11 Статуту ТОВ „Плеяди" виконавчим органом товариства є
директор,  який здійснює керівництво
поточною діяльністю 'товариства і обирається загальними зборами учасників
товариства.

За
протоколом №12 від 22 грудня 2004 року загальних зборів учасників ТОВ
„Плеяди" директором товариства було обрано ОСОБА_3

За п.п.
„д" п.10.12  ст. 10 Статуту ТОВ
„Плеяди" директор товариства має право приймати та звільняти з роботи
працівників товариства,  застосовувати
заходи заохочення і накладати стягнення,
вирішувати всі питання фінансово-господарської діяльності
товариства,  видавати накази,  інструкції,
розпорядження і давати вказівки,
обов'язкові для виконання працівниками товариства,  тобто,
має право вирішувати всі питання фінансово-господарської діяльності
товариства.

Статтею
62 Закону України „Про господарські товариства" визначено,  що виконавчий орган товариства очолює
директор.

Згідно з
ч.1  ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку,  що позивачем не надано суду доказів на
підтвердження того що ОСОБА_2 є директором ТОВ „Плеяди" і має його
права,  передбачені п.п."д"
п.10.12  ст. 10 Статуту ТОВ
„Плеяди".

Також
позивачем не надано суду розрахунок заборгованості заробітної плати ТОВ
„Плеяди" перед ним і суд не мав змоги встановити достовірність розміру
заборгованості.

Оскільки
позивачем не доведено,  а судом не
встановлено неправомірних дій чи бездіяльності ОСОБА_2,  якими було б завдано моральної шкоди
позивачу,  то суд першої інстанції вірно
вважав,  що вимога про стягнення
моральної шкоди теж не підлягала до задоволення.

З огляду
на вищенаведене,  суд першої прийшов до
правильного висновку про необхідність відмови ОСОБА_1 у задоволенні його
позовним вимог.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні,  спростовуються матеріалами справи та
висновками суду,  викладеними у рішенні.

Щодо
інших доводів апеляційної скарги,  то
вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та враховуючи,  що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів,  що містяться в матеріалах справи,  колегія суддів приходить до висновку,  що рішення постановлене з дотриманням вимог
матеріального і процесуального права,  а
тому апеляційну скаргу слід відхилити,  а
рішення суду залишити без змін.

На підставі
викладеного та керуючись  ст.  ст. 303,
307,  308,  313 - 315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.