Справа
№ 2-186/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

01 лютого 2008 року                                       Кам`янець-Подільський міськрайонний
суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді  Вдовичинського А.В.

при секретарі            Глезовій М.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янець-Подільський справу за позовом
ОСОБА_1до Кам'янець-Подільського державного університету про скасування наказу,
стягнення заборгованості по заробітній платі та моральних збитків,-

встановив:

ОСОБА_1. звернулася з позовом до
Кам'янець-Подільського державного університету про скасування наказу, стягнення
заборгованості по заробітній платі та моральних збитків. В обгрунтування вимог
вказує, що 10.01.1990 року була прийнята на постійну роботу в
Кам'янець-Подільський державний університет де працює і
по сьогодні на посаді асистента кафедри педаго­гіки. Починаючи з лютого 2000
року в даному учбовому закладі працювала на повній ставці. Наказом № 127-к
Кам'янець-Подільського державного університету від 06.09.2007 року без її
відома, не
попередивши її перевели
на 0,25 ставки з причи­ни зарахування в штат кафедри ще двох працівників. Після
неодноразового звернення до керівництва університету звернулася до
територіальної державної інспекції праці у Хмельницькій області, на що отримала
відповідь про те, що її переведення на 0,25 ставки
протирічить вимогам ч.З ст.32 КЗпПУ і п5.2.4. галузевої угоди, оскільки конт­ракт
передбачав оплату повної ставки. В зв'язку із зменшенням ставки недоотримала
заробітної плати в вересні 2007 року - 1072,50 гривень та в жовтні 2007 року -
1121,25 гривень, що підтверджується довід­кою № 408 від 22.11.2007 року, а
також за листопад 2007 року -1121,25 гривень, а загалом 3315 гривень. Не
виплачуючи вчасно заробітну плату відповідач поставив її у вкрай скрутне
матеріальне становище, порушив право на працю, права на отримання належної
плати за свою працю, що призвело до моральних страждань, вимагало від неї
докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Цими діями
відповідачем причинені моральні збитки. Просить суд винести рішення яким
скасувати наказ № 127-к Кам'янець-Подільського державного університету від
06.09.2007 року, стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату в сумі 3315
гривень, моральну шкоду в сумі 5000 грн., витрати які понесла в зв'язку з
зверненням в суд та за надання юридичної допомоги. В суді позивачка, її
представник позовні вимоги уточнили, просять суд скасувати наказ № 127-к від 06.09.07 р. в частині що стосується
продовження терміну роботи позивачки з 01.09.07 р. по 31.08.08 р. на 0,25
ставки, стягнути з відповідача на її користь 5557 грн. 50 коп. невиплаченої
заробітної плати, 5000 грн. моральної шкоди, 560 грн. витрат на надання
правової допомоги. Суду позивачка пояснила, що в свою заяву від 19.06.07 р.
вносила доповнення що згідна працювати на 0,25 ставки після бесіди з
начальником відділу кадрів на початку навчального року, яка їй пояснила, що
ректор без цієї дописки не підпише наказ.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що позивачка працює в
Кам'янець-Подільському державному університеті на посаді асистента кафедри педагогіки по строковому трудовому договору. 19.06.2007 року ОСОБА_1. звернулася до
ректора університету з письмовою
заявою про продовження роботи на займаній посаді на наступний навчальний рік, тобто 2007-2008 н. р.
На час написання заяви,
завідуюча кафедрою попередила позивачку про забезпечення її педнавантаженням 0,25 ставки асистента, про що сама ОСОБА_1.
письмово зазначила у своїй заяві. Зменшення педнавантаження викликано тим, що на кафедру прийшли працювати викладач ОСОБА_2. і ОСОБА_3., яка навчається в
аспірантурі. ОСОБА_1.
одержує пенсію, її базова освіта не відповідає займаній посаді. Відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про вищу освіту», на посади   науково-педагогічних   працівників
обираються   за   конкурсом,
як правило, особи,
які мають наукові ступені або вчене звання, а також випускники магістратури, аспірантури
та докторантури. Тому,
згідно наказу № 127-к від 06.09.2007 року по Кам'янець-Подільському державному університеті,
ОСОБА_1. продовжено термін
роботи з 01.09.2007 року по 31.08.2008 року за трудовим договором на посаді асистента кафедри педагогіки
на 0,25 ставки з посадовим окладом 275 грн. на місяць. Вказане навантаження
підтверджується рішенням засідання кафедри педагогіки (протокол № 1) від 31 серпня 2007 року. Стверджує, що  наказ
№ 127-к від 06.09.2007 року про надання ОСОБА_1. 0,25 ставки, не протирічить вимогам ст.32 ч 3
КЗпПУ тому, що про зміну
істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці та ін., ОСОБА_1. повідомлена більше, як за два
місяці, що підтверджується її заявою і не
суперечить даний наказ і вимогам галузевої угоди п.5.2.4 так як відповідно до наказу № 117-к від
29.08.2007 року «Про планування навчальної роботи науково-педагогічних працівників на 2007-2008 навчальний рік» погоджений з
профкомом держуніверситету. Просить відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4. суду пояснила, що у позивачки 01.09.07 р. закінчився строк
контракту, а тому могла взагалі її не брати на роботу, але взяла на 0,25
ставки. Із заявою про продовження роботи на 2007-2008 р. позивачка підходила до
неї ще 19.06.07 р., але на той час не могла дати їй певної відповіді так як
навантаження на кафедрі зменшилось на 1000 годин. Розподіл годин на кафедрі
робила сама. 29.08.07 р. в особистій розмов повідомила позивачку, що тама може
розраховувати тільки на 0,25ставки. Позивачка на кафедрі працює і при цьому
знаходиться на пенсії. На кафедру було прийнято двох викладачів ОСОБА_2та
ОСОБА_3

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи в
повному обсязі встановив наступне.

ОСОБА_1. з 1990 р. працює в Кам'янець-Подільському державному університеті
на посаді асистента кафедри педагогіки, що підтверджується приєднаними до
матеріалів справи копією трудової книжки, архівною довідкою
Кам'янець-Подільського державного університету від 22.11.07 р. № 162-3/21.

На підставі заяви від 10.01.05 р. наказом № 5-к від 11.01.05 р. ОСОБА_1. з
11.01.05 р. було звільнено з роботи з посади асистента кафедри педагогіки у
зв'язку із виходом на наукову пенсію.

Відповідно до заяви ОСОБА_1. від 14.01.05 р. наказом № 9-к від 18.01.05 р.
її було прийнято на роботу на посаду асистента кафедри педагогіки терміном з 14.01.05
р. до 01.09.2005 р. згідно з трудовим контрактом, копія якого приєднана до
матеріалів справи. Відповідно до архівної довідки педагогічне навантаження
ОСОБА_1. складало 1,0 ставки.

Наказом № 99-к від 29.08.05 р. ОСОБА_1. як асистенту кафедри педагогіки
було продовжено термін роботи на посаді на термін з 01.09.05 р. по 01.09.06 р.
згідно трудового договору, копія якого приєднана до матеріалів справи. Згідно
довідки відповідача № 409 від 23.11.07 р. навчальне навантаження ОСОБА_1. за
цей період складало відповідно 1,1 ставки.

Наказом № 123-к від 06.09.06 р. ОСОБА_1 знову було продовжено термін роботи
на посаді асистента кафедри педагогіки з 01.09.06 р. по 31.08.07 р. за трудовим
договором, копія якого приєднана до матеріалів справи. Навчальне навантаження
позивачки згідно довідки відповідача № 409 від 23.11.07 р. в цей період
складало 1,0 ставки.

01.09.07 р. позивачкою було укладено з відповідачем трудовий договір на
строк з 01.09.07 р. по 31.08.2008 р., згідно якого ОСОБА_1. призначена на
посаду асистента кафедри педагогіки. В зазначеному трудовому договорі, який
підписаний позивачкою 01.09.07 р. та ректором університету відсутні відомості
про розмір оплати праці позивачки, її навчальне навантаження.

Відповідно до ст. 39-1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового
договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна
із сторін не  вимагає  їх
припинення, дія   цього договору
вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори,  що
були  переукладені один чи декілька разів,
за винятком випадків,  передбачених
частиною другою статті

23, вважаються
такими, що укладені на невизначений строк.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що відповідно до вимог
положень ст. 39.1 КЗпП України між позивачкою та відповідачем фактично після її
звільнення з роботи згідно із наказом № 5-к від 11.01.05 р. з посади асистента
кафедри педагогіки у зв'язку із виходом на наукову пенсію  один раз укладався трудовий контракт з
14.01.05 р. по 31.08.05 р., а потім тричі укладалися трудові договори
відповідно з 01.09.05 р. по 31.08.06 р., з 01.09.06 р. по 31.08.07 р. і з
01.09.07 р. по 31.08.08 р., а тому ОСОБА_1 . відповідно до вимог ст.39.1 КЗпП
України вважається такою, що працює за трудовим договором, який укладено на
невизначений строк. Цей висновок також підтверджується тією обставиною, що
накази про звільнення ОСОБА_1. в зв'язку із закінченням дії вказаних строкових
трудових договорів відповідачем не видавались, відповідні записи про розірвання
строкових трудових договорів в трудову книжку ОСОБА_1. не заносились.

В зв'язку із змінами в організації праці, прийняттям на роботу на кафедру
педагогіки викладачів ОСОБА_2. та ОСОБА_3., які на відміну від позивачки мають
базову освіту яка відповідає вимогам ст. 48 закону України „Про вищу освіту”,
так як ОСОБА_2. є кандидатом наук, ОСОБА_3. є магістром, навчається в
аспірантурі, з врахуванням положень наказу по університету № 117-к від 29.08.07
р. „”Про планування навчальної роботи науково-педагогічних працівників на
2007-2008 навчальний рік”, який погоджений з профкомом університету, ОСОБА_1.
згідно протоколу № 1 засідання кафедри педагогіки від 31.08.07 р. було виділено
на 2007-2008 навчальний рік навчальне навантаження 225 годин(0,25 ставки)

П.4 наказу № 127-к ректора університету від 06.09.07 р. було продовжено
термін роботи ОСОБА_1. на посаді асистента кафедри педагогіки з 01.09.07 р. по
31.08.08 р. на 0,25 ставки. Зазначеним наказом ректора від 06.09.07 р. фактично
було здійснено зміну істотних умов праці позивачки, а саме розмір оплати праці
та педагогічне навантаження  заднім
числом з 01.09.07 р.

Вимоги позивачки скасувати положення вищевказаного наказу в частині що
стосуються продовження терміну роботи ОСОБА_1. на 2007-2008 р. на 0,25 ставки
на посаді асистента кафедри педагогіки, на думку суду, задоволенню не
підлягають, оскільки роботодавець з врахуванням вимог діючого законодавства до
науково-педагогічних працівників вправі сам вирішувати питання пов'язані з
організацією праці науково-педагогічних працівників в університеті, в т.ч. на
кафедрі педагогіки.

Відповідно до ч.3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку  із
змінами  в  організації
виробництва  і  праці

допускається  зміна  істотних умов праці при продовженні роботи за
тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці
-  систем
та  розмірів  оплати
праці,  пільг,  режиму роботи, встановлення або скасування
неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування
посад та інших - працівник  повинен бути
повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача, що позивачку було
ознайомлено із змінами умов праці ще 19.06.07 р., оскільки ці твердження
спростовуються поясненнями самої позивачки, яка суду пояснила, що дописку щоб
їй надали 0,25 ставки зробила тільки на початку навчального року за вказівкою
начальника відділу кадрів, поясненнями свідка ОСОБА_4., яка суду пояснила, що
на засіданні кафедри 29.08.07 р. повідомила ОСОБА_1. що та може розраховувати
тільки на 0,25 ставки, копією заяви ОСОБА_1. від 19.06.07 р. яка містить
резолюцію завідуючої кафедри ОСОБА_4. від 29.08.07 р. Крім цього суд враховує,
що саме п.4 наказу від 06.09.07 р. № 127-к було змінено позивачці суттєві умови
праці.

Враховуючи те, що відповідачем було порушено передбачені ч.3 ст. 32 КЗпП
України вимоги про строки попередження про зміну істотних умов праці -
педагогічного навантаження і відповідно оплати праці, в зв'язку з цим позивачка
має право на отримання доплати до середнього заробітку за період, на який було
скорочено строк попередження, тобто за 2 місяця роботи - за вересень-жовтень
2007 р., а її вимоги про стягнення недоплаченої заробітної плати за листопад
2007 р. - січень 2008 р. відповідно задоволенню не підлягають.

При визначенні розміру середньої заробітної плати суд враховує ч.3 п.2 „Порядку обчислення
середньої заробітної плати”, затвердженого постановою КМ України № 100 від
08.02.1995 р. згідно якого середньомісячна  заробітна плата обчислюється виходячи з
виплат за останні  2  календарні
місяці  роботи, що передують
події, з якою пов'язана  відповідна  виплата, тобто враховує розмір заробітної
плати ОСОБА_1. за липень-серпень 2007 р.

Відповідно до довідки № 408 від
22.11.07 р. розмір заробітної плати позивачці за липень 2007 р. складав 1378
грн. 75 коп., за серпень 2007 р. - 1414 грн. 91 коп.

П.5. Порядку обчислення середньої заробітної плати  встановлено, що нарахування виплат у
всіх  випадках збереження середньої
заробітної  плати  провадиться
виходячи  з розміру середньоденної
(годинної)  заробітної  плати.

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1. становить:

(1378 грн. 75 коп. +1414 грн. 91 коп.) : (22 робочих днів в липні + 22
робочих днів в серпні) = 63 грн. 49 коп.

В зв'язку з цим розмір середнього заробітку позивачки становить:

за вересень 2007 р. - 63 грн. 49 коп. х 20 робочих днів = 1268 грн. 80
коп.;

за жовтень 2007 р. 63 грн. 49 коп. х 23 робочих дні =1460 грн. 27 коп.

З врахуванням виплат, які було здійснено позивачці університетом в вересні
2007 р. - 357 грн. 50 коп. та в жовтні - 373 грн. 75 коп., що підтверджується
довідкою відповідача № 408 від 22.11.07 р., підлягають задоволенню вимоги  позивачки на отримання доплати до середнього
заробітку:

за вересень 2007 р.: 1268 грн. 80 коп. - 357 грн. 50 коп. = 911 грн. 30
коп.;

за жовтень 2007 р.: 1460 грн. 27 коп. - 373 грн. 75 коп. = 1087 грн. 52
коп.

Загальний розмір коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь
позивачки як доплата до середнього заробітку становить 1998 грн. 82 коп.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих  зв'язків
і  вимагають  від
нього додаткових зусиль для організації свого
життя.

Судом встановлено, що відповідачем було допущено порушення вимог ст. 32
КЗпП України щодо строків попередження про зміну суттєвих умов праці позивачки,
що призвело до порушення її прав, змусило ОСОБА_1. докладати додаткові зусилля
для організації свого життя. З врахуванням особи позивачки, її віку, сімейного
стану, обставини трудового спору, вимоги позивачки щодо відшкодування моральної
шкоди, на думку суду, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові  витрати присуджуються  позивачеві
пропорційно  до  розміру
задоволених позовних  вимог стороні, на
користь якої встановлено рішення.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивачки стягнути
560 грн. витрат понесених нею за надання правової допомоги підлягають
частковому задоволенню пропорційно до розміру задоволеннях позовних вимог.

Враховуючи викладене, на підставі ст.2, 32, 232, 233, 2371, 238 КЗпП України, „Порядку обчислення середньої
заробітної плати”, затвердженого постановою КМ України № 100 від 8 лютого 1995
р., керуючись ст.ст.  ст. ст. 10, 11,60, 79, 84, 88, 209, 212-215, 218,
367 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути
з Кам'янець-Подільського державного університету на користь ОСОБА_1 1998 грн.
82 коп. невиплаченої заробітної плати, 500 грн.. моральної шкоди, 132 грн. 54
коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути
з Кам'янець-Подільського державного університету на користь держави - 12 грн.
70 коп. державного мита, 7 грн. 10 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В
задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць на користь
ОСОБА_1. в розмір 1396 грн.(одна тисяча триста дев'яносто шість) гривень  78 коп. підлягає негайному виконанню.

Рішення  суду  набирає законної сили  після
закінчення строку  подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне  оскарження, але апеляційна скарга не
була  подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  рішення
суду набирає  законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання  апеляційної
скарги рішення, якщо  його  не
скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Хмельницької
області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд. Неподання заяви про
апеляційне оскарження не позбавляє права сторін подати апеляційну скаргу у
строк встановлений для подання заяви.

Суддя (підпис)

Згідно: Суддя Кам”янець-Подільського

міськрайонного суду                                                             А.В.Вдовичинський