Справа № 2-1196/2008 р.                        Р І Ш Е Н Н Я
Іменем        України
21 жовтня 2008 року.
Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:
судді Кобзія Б.І., при секретарі Герасименко Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Кременчуці цивільну справу за позовом
фізичної особи ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив постановити рішення,
яким стягнути з ОСОБА_3 на його користь в порядку відшкодування майнової шкоди
в порядку відшкодування витрат з проведення авто-товарознавчого
дослідження 450 гривень, в порядку відшкодування сплаченого судового
збору  156 гривні 50 коп. і 8 гривень 50
коп. та витрат на інформаційно-технічне
В судовому
засіданні  позивач ОСОБА_2 свої вимоги
підтримав, в обгрунтування заявлених
вимог представник позивача ОСОБА_1, ознайомившись з поданими
відповідачем запереченнями на позов, пояснив суду, що відповідач помилково вважає, що укладення договору позички між ОСОБА_2
та ПП «Кремгазсервіс» про передачу у тимчасове володіння автомобіля «Форд»,
позбавляє позивача звернутись з позовом до нього. Жодним законом або
підзаконним нормативним актом позивач не обмежений у праві на звернення до суду
з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Згідно ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав
та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди,  відшкодування моральної
У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано
збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права
власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої
йому майнової та моральної шкоди.
законодавство не передбачає позбавлення власника пошкодженого транспортного
засобу права звернення з позовом до суду і
в разі передачі ним автомобіля в користування іншим особам. Відповідач
вважає, що, позов може бути пред'явлено виключно
до власника джерела підвищеної небезпеки. Таке твердження не ґрунтується на
ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.
до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992
року  під володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію
джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського
відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди,
належним відповідачем у даній справі. Крім того, відповідач помилково вважає,
що притягнення винної особи до адміністративної та кримінальної
відповідальності є обов'язковою умовою відшкодування шкоди. На думку
відповідача долучена до матеріалів справи постанова Крюківського районного суду
м. Кременчука від 12.09.2007 року про закриття
провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_4 не може бути доказом вини відповідача в скоєні ДТП.
ОСОБА_3 співробітниками ДАІ протокол про адміністративне правопорушення не
складався. Разом з тим, під час розгляду
адміністративної справи стосовно іншого учасника ДТП ОСОБА_4 було
замовлено судову автотехнічну експертизу. Згідно висновку, судової
автотехнічної експертизи Полтавського відділення при Харківському
науково-дослідному інституті судових експертиз ім. проф. Бокаріуса від
порушив вимоги п.п. 8.7.3., 8.10., 8.11., 12.3 Правил дорожнього руху України і
його дії з технічної точки зору знаходились в причинному зв'язку з ДТП та її
наслідками. Наведені обставини встановлені судом 12.09.2007 року у постанові
про адміністративне правопорушення.
України,  обставини,  встановлені судовим рішенням у
цивільній,  господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у  яких
особа,  щодо  якої встановлено ці обставини.    Вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій
особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань  чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією
Отже, єдиним винуватцем ДТП, яка сталась
05.04.2007 року за участю автомобіля марки «Форд транзит», належачого позивачу
та автомобіля ВАЗ під керуванням відповідача, є останній.
Крім цього, згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін. Сторони та
інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Якщо відповідач вважає наведений позивачем
висновок судової автотехнічної експертизи недостатнім доказом у справі,
він не позбавлений права клопотати перед
судом про призначення іншої експертизи, але ніяких клопотань з цього
приводу відповідач не заявляв. Вважає вимоги позивача обгрунтованими і просить
їх задовільнити в повному обсязі.
ОСОБА_3 позов не визнав, суду пояснив, що
позивач ОСОБА_2 заявляє вимоги щодо стягнення з нього грошових коштів в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка випливає з позадоговірних
відносин (події дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05.04.2007 р.). При
цьому до матеріалів справи ОСОБА_2 в обґрунтування правомірності володіння
транспортним засобом ПП «Кремгазсервіс» був долучений договір позички від
10.12.2005 року, укладений між ПП «Кремгазсервіс» та ОСОБА_2 У відповідності до
п. 4.5. вказаного договору користувач ПП «Кремгазсервіс» взяв на себе
зобов'язання повернути транспортний засіб - автомобіль марки «Форд-транзит»
2003 року випуску,  реєстраційний
номерний знак НОМЕР_2 власнику ОСОБА_2 у справному стані.   За цих обставин за збереження, технічний
стан автомобіля та відповідно заподіяну матеріальну шкоду зі змісту договору
повинне нести відповідальність ПП «Кремгазсервіс». Тому дані відносини носять
договірний характер, а ОСОБА_3 являється неналежним відповідачем в даній
справі.
реєстраційний НОМЕР_1, ні до адміністративної, ні до кримінальної
відповідальності щодо факту ДТП, яка мала місце 05.04.2007 року, не
притягувався. Долучена до матеріалів справи
постанова Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.09.2007 року
про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,  передбачене ст.   124 КпАП України, відносно ОСОБА_4 не може
бути доказом  вини ОСОБА_3 в скоєнні
даної дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що засоби доказування - покази
свідків, висновок автотехнічної експенртизи Полтавського відділення при
Харківському ХНІІСЕ ім.проф.Бокаріуса від 24.07.2007 року, покладені в основу
справи про адміністративне правопорушення, не можуть бути  засобами доказування в цивільній справі, а
тому просить постановити рішення, яким відмовити позивачу в задовільненні його
позовних вимог в повному обсязі.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали
цивільної справи, матеріали адміністративної справи № 3-2899/2007,
приймає до уваги слідуюче.

ОСОБА_2 має у
власності автомобіль марки «Форд транзит»" 2003 року випуску,
реєстраційний НОМЕР_2. 10 грудня 2005 року між ним та приватним підприємством „Кремгазсервіс" було укладено договір
позички. За умовами договору
ОСОБА_2  було передано приватному
підприємству „Кремгазсервіс" належачий йому автомобіль «Форд
транзит» у тимчасове володіння. Приватним
підприємством „Кремгазсервіс" автомобіль був закріплений за водієм ОСОБА_4
і використовувався для перевезення пасажирів.

5 квітня 2007
року водій ПП „Кремгазсервіс" ОСОБА_4, керуючи
належачим ОСОБА_2 автомобілем,
о 06 годині 50 хвилин, рухаючись по
вул.Пролетарській в м.Кременчуці в напрямку Центрального ринку, перетинав перехрестя з вулицею Леніна  на дозволяючий сигнал світлофора. Водій
ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 21150, реєстраційний НОМЕР_1,  рухаючись в поперечному для нього напрямку по
вулиці Леніна та приблизившись до перехрестя з вулицею Пролетарською,
незважаючи на забороняючий сигнал світлофора, продовжив
рух та допустив зіткнення з  автомобілем,
яким управляв ОСОБА_4 Автомобілі отримали технічні ушкодження.

Відносно ОСОБА_4 05.04.2007 року було складено протокол про
адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, який було направлено
до суду. При розгляді вказаного протоколу судом було допитано ряд свідків,
оглянуто місце події ДТП, призначено судову авто-технічну експертизу. Згідно
висновку судової авто-технічної експертизи Полтавського відділення при
Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. засл. проф.
Бокаріуса від 24.07.2007 року водій автомобіля ВАЗ 21150, реєстраційний
НОМЕР_1, ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 8.7.3. , 8.10., 8.11., 12.3 Правил
дорожнього руху України і його дії з технічної точки зору знаходились в
причинному зв'язку з ДТП та її наслідками.
У зв»язку з цим    постановою
Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.09.2007 року  справа про адміністративне правопорушення
стосовно ОСОБА_4 була закрита за відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

При вирішенні
даного цивільного позову суд не може залишити без уваги те, що згідно
вищевказаного висновку судової авто-технічної експертизи Полтавського
відділення при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім.
засл. проф. Бокаріуса від 24.07.2007 року наряду з допущеними водієм  ОСОБА_3
порушеннями вимог  п.п. 8.7.3. ,
8.10., 8.11., 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору
знаходились в причинному зв'язку з ДТП та її наслідками,  водій
автомобіля «Форд транзит» ОСОБА_4 , маючи технічну можливість запобігти
зіткнення  з автомобілем «ВАЗ 21115»,
яким керував ОСОБА_3, допустив порушення вимог п.16.5 Правил дорожнього руху
України, в результаті чого допустив таке зіткнення, і  допущене ним порушення з технічної точки
зору  знаходиться у причинному зв»язку з
дорожньо-транспортною пригодою.

При таких
обставинах суд приходить до висновку, що дана дорожньо-транспортна пригода
трапилася в результаті порушення  вимог
Правил дорожнього руху України обома водіями, дії обох знаходяться  з технічної точки зору у причинному зв»язку з
дорожньо-транспортиною пригодою та її наслідками, що виразилися у завданні шкоди
позивачеві  ОСОБА_2, а тому лише  на водія ОСОБА_3 не може бути покладена
повна  майнова відповідальність і з нього
може бути стягнуто лише половина розміру завданої матеріальної шкоди.

Пошкодженням
автомобіля ОСОБА_2, як володільцю джерела підвищеної небезпеки, завдана
матеріальна шкода, яка відповідає вартості
відновлювального ремонту автомобіля «Форд транзит», що, згідно висновку
автотоварознавчої експертизи № 01/35-07 від 06.04.2007 року складає 15205
гривні 69 копійок. Половина розміру завданої матеріальної шкоди становить 7602
грн. 84 коп. і підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3

Згідно додатку
3 до висновку експертизи, для відновлення автомобіля необхідно виконати
ремонтно-відновлювальні роботи вартістю 4552,80 грн., в тому числі, ремонтні
роботи вартістю 3494,40 грн., малярні роботи вартістю 924,00 грн. та
антикорозійні роботи вартістю 134,40 грн. Також, для відновлення автомобіля
необхідно витратити матеріали вартістю 791,58 грн., в тому числі для фарбування
матеріали вартістю 488,76 грн., для антикорозійної обробки матеріали вартістю 26,82 грн. та ремонтний
комплект для вклеювання вітрового скла вартістю 276 грн. Крім того, для
відновлення автомобіля необхідно здійснити заміну пошкоджений складових частин
автомобіля на суму 9611,31 грн., в тому числі, запчастин на суму 9412,54 грн.
та метизів вартістю 198,77 грн., здійснити
заміну номерного знаку, за що сплатити платіж реєструючому органу в сумі
250 грн.

Для відновлення
автомобіля необхідно замінити слідуючі складові частини автомобіля:  номерний знак передній, бампер передній центральна частина, бампер
передній ліва частина, бампер передній права частина, решітку радіатора, фару праву, крило переднє
праве, фронтальну панель, вітрове
скло, монтажний ущільнювач вітрового скла, ущільнювач отвору, накладка
верхня вітрового скла, накладка ліва
вітрового скла, накладка права вітрового скла, метизи.

Позивач ОСОБА_2
самостійно здійснив ремонт автомобіля  за
власні кошти та,    здійснивши заміну ушкоджених деталей,  повністю відновив автомобіль. Пошкоджені
деталі автомобіля зберігаються у нього і він згодний передати їх за рішенням суду особі, винній у завданні шкоди, однак таке
клопотання про передачу пошкоджених деталей
відповідачем не заявлялося.

Оцінюючи вимоги позивача щодо  стягнення моральної шкоди, суд приймає до
уваги те, що внаслідок ДТП  позивач був
вимушений  за рахунок власного часу
приймати участь в огляді місця події, надавати пояснення, тривалий час був
позбавлений можливості використовувати транспортний засіб,  вимушений був за рахунок власного часу та
власних коштів ремонтувати автомобіль. Був порушений звичний для нього уклад
життя і суд погоджується з тим, що позивачеві була завдана моральна шкода, але
не погоджується з заявленим розміром відшкодування і вважає, що в рахунок
відшкодування моральної шкоди стягненню підлягає 1000 грн.

Крім того,
позивачем було сплачені кошти на проведення автотоварознавчого дослідження у
сумі 450 грн., судовий збір у розмірі 156гривень  50 коп., судовий збір у розмірі 8
гривень 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне  забезпечення розгляду цивільної справи  в сумі 30 грн., які також підлягають
стягненню з відповідача.

Керуючисьст.ст.10,60,209,212,213,214,215,218,224-228ЦПКУкраїни,
ст.ст.1166,1167,1187,1188,1192 ЦК України, суд,-

РІШИВ:

Позов фізичної
особи   ОСОБА_2 до фізичної особи  ОСОБА_3
про   відшкодування   матеріальної та  моральної
шкоди,   завданої  в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди задовільнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2  в рахунок відшкодування завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди  7602 грн. 84 коп. та в рахунок відшкодування
моральної шкоди 1000 грн., а всього 8602 грн. 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2  в рахунок відшкодування
сплаченого державного збору 165 грн., витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. та оплати проведення
судової авто-товарознавчої експертизи в сумі 450 грн., а всього 645 грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області  через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: