Справа №2-1817/08
ІМЕНЕМ               УКРАЇНИ
2008 року                                                                         м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді:                                                                                            Амброскіна В.Л.,
при секретареві:                                                                                                 Мітіної
за участю позивачаОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про стягнення  аліментів на неповнолітню
ОСОБА_1. звернулася до суду з вимогами до відповідача про
стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог у позовній заяві позивач
зазначила, що вони з відповідачем із 1977 року перебували у зареєстрованому
шлюбі та від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач
не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, тому
позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 350 грн. щомісяця, оскільки відповідач часто змінює місця роботи, має
нерегулярні доходи, які витрачає лише на задоволення власних потреб.
судовому засіданні позивач ОСОБА_1.
свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з
підстав вказаних у позовній заяві.
у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час судового засідання був
повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив та заяву про
розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, тому суд розглядає
справу на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивача та
дослідивши інші докази, які є у справі, суд дійшов до висновку про необхідність
задоволення позову  ОСОБА_1. в повному обсязі.
У ході судового
розгляду встановлено,
що сторони з 18.02.1977 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.08.2008 року. Від шлюбу сторони
мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 яка знаходиться на утриманні
позивача. Відповідач ОСОБА_2 ніде не працює, має нерегулярні доходи та
не надає матеріальну допомогу  на  утримання дочки в добровільному порядку.
Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового
Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення
ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний,  мінливий
дохід, частину  доходу  одержує
також  за наявності інших
обставин,  що мають істотне
значення,  суд за заявою одержувача  може
визначити  розмір  аліментів
у твердій грошовій сумі.
Суд вважає, що оскільки
відповідач ОСОБА_2 має нерегулярний доход, та не надає допомоги на утримання
доньки в добровільному порядку, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими,
та підлягають повному задоволенню.
Крім того, на підставі
ст.367 ЦПК України, підлягає задоволенню вимога позивача, про негайне виконання
рішення в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу
України, а також ст.ст. 88, 208, 209, 212-215, 224-226 та 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2,
1959 р.н., аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 350 грн. 00 коп.
щомісяця, до досягнення донькою повноліття, починаючи  з 16.05.2008 року.

Допустити негайне виконання рішення
в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, судові витрати на користь держави у вигляді
судового збору в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 07 грн. 50 коп..

Рішення може
бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів після отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня його проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:                                                                                               В.Л.
Амброскін