Справа № 2 «о»-262/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2008 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької
області

в складі:

головуючого
судді Філь О.Є.

при секретарі Дубіна Т.В.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа:
Управління пенсійного фонду України у Красноармійському районі, про встановлення факту
проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування
на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця
ОСОБА_1
звернулась
до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка
та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні проживання однією
сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, посилаючись на те, що в 1966 році вона та ОСОБА_2 вирішили створити сім»ю та розпочали сумісне
проживання та ведення спільного господарства. Але державна реєстрація шлюбу
ними так і не була зроблена. Отож, починаючи з 1966 року, вона ОСОБА_1,
таОСОБА_2фактично проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу до часу смерті
чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1.

Увесь
цей час вона з чоловікомОСОБА_2сумісно проживали в АДРЕСА_1, де були обидва
прописані, що підтверджується довідкою з місця проживання.

З
моменту її виходу на пенсію в 1992 році вона фактично перебувала на утриманні
свого чоловіка ОСОБА_2., оскільки розмір отримуваної нею пенсії був дуже
низьким порівняно з пенсією, яку отримував чоловік. Так, на момент смерті
чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1, розмір його пенсії складав 1009,32 грн., у той час, коли
розмір її пенсії був лише 350,53 грн. Крім того, її чоловік за життя отримував
і регресні виплати внаслідок ушкодження здоров»я на виробництві. Отож зі смертю
чоловіка вона втратила джерело засобів до існування.

Згідно
ст.. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі
втрати годувальника мають непрацездатні члени сім»ї померлого, які були на його
утриманні. Статтєю 38 Закону встановлено, що члени сім»ї померлого вважаються
такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або
одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом
засобів до існування. Члени сім»ї померлого, для яких його допомога була
постійним і основним джерелом засобів до існування, але яві й самі одержували
яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Оскільки
отримуваний нею розмір пенсії є невеликим (659,50 грн.), вона вирішила
скористатися встановленим Законом правом переходу на нову пенсію свого чоловіка
ОСОБА_2., розмір пенсії якого на цей час, якби він був живий, становив би
2835,15 грн. Оскільки вони з чоловіком свого часу не зареєстрували свої шлюбні
відносини, то їй потрібно в судовому порядку встановити факт проживання її
таОСОБА_2однією сім»єю, як чоловіка та жінки, та встановити факт перебування на
утриманні свого чоловіка.

Факт
проживання її таОСОБА_2однією сім»єю, як чоловіка та жінки, та факт перебування
на утриманні підтверджуються довідкою з місця проживання, довідками про розмір
пенсії та можуть біти підтверджені показаннями свідків, яким відомо про їхні
стосунки.

В
попередньому судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

Представник
зацікавленої особи Управління Пенсійного Фонду в Красноармійському районі
вимоги заявника визнав, вважає їх обгрунтованими.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2
проживали однією сім»єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1966 року
по день смерті чоловіка ОСОБА_2., тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10, 11). Вони
проживали та були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1, вели спільне
господарство.

ОСОБА_2.
на момент своєї смерті одержував пенсію в розмірі 1009,32 грн. (а.с. 14),
заявниця одержувала пенсію в розмірі 350,53 грн. (а.с. 13), що значно менше від
пенсії померлого чоловіка, отримувала з його пенсії суттєву допомогу до свого
існування, знаходилася на його утриманні.

Відповідно до ст. 36 п. 3
Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» до
членів сім»ї, які вважаються такими, що перебувають на утриманні померлого
годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій статті, якщо вони
знаходилися на повному утриманні померлого годувальника. До осіб непрацездатних
членів сім»ї відносяться чоловік (жінка), батько, мати, якщо вони являлися
інвалідами або досягли пенсійного віку.

Згідно
ст.. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі
втрати годувальника мають непрацездатні члени сім»ї померлого, які були на його
утриманні. Статтєю 38 Закону встановлено, що члени сім»ї померлого вважаються
такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або
одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом
засобів до існування. Члени сім»ї померлого, для яких його допомога була
постійним і основним джерелом засобів до існування, але яві й самі одержували
яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Судом
встановлено, що заявниця ОСОБА_1 знаходилася на
утриманні свого чоловіка ОСОБА_2., бо на час його смерті досягла
пенсійного віку, і отримувала з його пенсії суттєву допомогу до свого
існування, в зв”язку з його смертю втратила джерело засобів до існування.

Таким чином, судом встановлено, що вимоги
заявниці обгрунтовані, законні та підлягають задоволенню, встановлення данного
факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дає їй можливість на
призначення пенсії у зв"”зку з втратою годувальника.

На підставі викладеного,
керуючись  ст. ст. 36, 37, 38 Закону
України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 79,
88, 214, 215, 256-259 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Встановити
факт проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1996 року по день смерті
чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утриманні чоловіка ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент його смерті.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення може бути подано Апеляційному суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана Апеляційному суду
Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
підпис

З
оригіналом згідно

Суддя:

Рішення набуло законної сили
30.09.2008р.

Оригінал
знаходиться в справі.                                Суддя: