районний суд
справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У
К Р А Ї Н И

22 вересня 2008
року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої-судді                                                                     Руденко М.А.

при секретарі                                                                          Прісченко Л.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за борговими розписками, -

ВСТАНОВИВ:

25
вересня 2007 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив
суд винести рішення про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на його користь борг в
сумі 22 742 грн. 74 коп. та судові витрати згідно ст. 88
Цивільно-процесуального кодексу України.

В
обґрунтування позову вказав на те, що 03 травня 2005 року ОСОБА_2 на підставі
розписки від 03 травня 2005 року, отримала від нього позику в сумі 8 000 грн.,
з терміном повернення - кінець 2005 року. Через два місяці, а саме 03 липня
2005 року, відповідачці було надано позику в сумі 4 000 грн., з терміном
повернення кінець 2005 року та позику в сумі 968 грн. 88 коп. з терміном
повернення 25 травня 2006 року, про відповідачка написала розписки. Не
повернувши попередній борг, 13 вересня 2005 року ОСОБА_2 отримала від нього,
ОСОБА_1, під розписку грошові кошти в сумі 1 510 грн., які зобов'язувалась
повернути до 25 травня 2006 року. 25 вересня 2005 року нього в борг грошові
кошти в розмірі 1700 грн., 11 березня 2006 року відповідачка взяла в борг 2 463
грн. 22 коп.  22 травня 2006 року він
звертався до відповідачки з листом-вимогою, якому просив її повернути кошти
взяті в борг по розпискам, однак
відповідачка добровільно взяті на себе зобов'язання виконувати не бажає.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги
уточнив та просив суд стягнути з відповідачки на його користь 15 642 грн.
боргу, 3 проценти річних за несвоєчасне повернення боргу в сумі          1 167 грн. 78 коп. та коофіціент
інфляції  7  629 грн. 99 коп. Пояснив суду, що
відповідачка часткового повернула борг в сумі приблизно 3 000 грн. по першій
борговій розписці від 03 травня 2005 року, однак в подальшому відмовилась в
добровільному порядку повертати кошти.

Відповідачка
в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, запропонувала повернути
ОСОБА_1 кошти в сумі 12 000 грн. Пояснила суду, що її подруга - співмешканка
ОСОБА_1 запропонувала надавати в оренду квартиру її матері (ОСОБА_2). Для цього
квартиру необхідно було відремонтувати, ОСОБА_1 в борг надав їй кошти для
ремонту вищевказаної квартири. Між ними була домовленість, що кошти, отримані
по договору позики вона буде повертати з надання квартири в оренду. Спочатку
квартиру здавали в оренду, але потім ОСОБА_3 по наказу ОСОБА_1 розвісила
оголошення, що вона аферистка та бере кошти в борг, внаслідок чого клієнтів на
оренду квартири не було та вона була позбавлена можливості своєчасно повернути
кошти позивачеві. Вважає, що в наслідок неправомірних дій ОСОБА_1 та його
співмешканки ОСОБА_3 вона була позбавлена можливості отримувати доход та
своєчасно повернути кошти взяті в борг, в тому в задоволені позовних вимог про
стягнення                    3-х процентів за несвоєчасне повернення боргу
та проценту інфляції просила відмовити.

Свідок
ОСОБА_3 пояснила суду, що вона є хворою людиною, однак рішенням суду в
дієздатності не обмежена. ОСОБА_2 отримувала від ОСОБА_1 кошти для ремонту
квартири, однак в добровільному порядку повертати їх не бажає.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив,
що ОСОБА_2 брала кошти на ремонт квартири матері в борг у ОСОБА_1, однак при
передачі коштів він присутнім не був. Він проводив ремонт в квартирі матері
ОСОБА_2, кошти за проведенні роботи отримував особисто від ОСОБА_2

Вислухавши
сторони, заслухавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на
неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

На
підставі ст. 1049 ЦК України, боржник зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,
у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено в судовому засіданні згідно з розпискою
від 03 травня 2005 року ОСОБА_2 взяла в борг кошти у ОСОБА_1 кошти в сумі 8 000
грн., зобов'язавшись повернути їх до кінця поточного року (а.с.10). Згідно з
розпискою від 03 липня 2005 року ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 кошти в розмірі
4 000 грн., зобов'язалась їх повернути до кінця поточного року               (а.с. 11). З липня 2005 року
ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 кошти в сумі 968 грн. 88 коп. для ремонту
квартири ( а.с.12), 13 вересня 2005 року ОСОБА_2 взяла в борг грошові кошти на
ремонт квартири в сумі 1 510 грн. у ОСОБА_1 (а.с.13), 25 вересня 2005 року
ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1700 грн. (а.с.14), 11
березня 2006 року ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2 463
грн.22 коп. від ОСОБА_1 (а.с.15). Як пояснила відповідачка в судовому засіданні
зі змістом розписок вона була ознайомлена, ніякого фізичного насильства до неї
на момент підписання розписок не застосовувалось. Відповідачка ОСОБА_2
повернула позивачу ОСОБА_1 3 000 грн. коштів з отриманих 8 000 грн. по розписці
від 03 травня 2005 року, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Посилання відповідачки ОСОБА_2 на те, що кошти отримані
по розпискам, вона зобов'язалась усно повернути після надання в оренду квартири
суд до уваги не приймає, оскільки вищевказана умова надання коштів не обумовлювалась
в розписках, окрім того в розписках про отримання коштів від 03 травня 2005
року, 03 липня 2005 року було вказано час повернення коштів. Окрім того, суд
критично відноситься до пояснень відповідачки ОСОБА_2 в частині того, що кошти
по розпискам вона не отримувала, а свідок ОСОБА_3 їх вносила в рахунок оплати
проведення ремонту, оскільки вони спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_4, що
вказав, на проведення ремонту в квартирі матері відповідачки ОСОБА_2 наймала
його остання особисто, визначала йому роботи, які необхідно провести та
особисто сплачувала за виконаний ремонт.

Тому суд
приходить до висновку, що відповідачка не виконала зобов'язання та кошти надані
їй в борг по борговим розпискам не повернула в сумі 15 642 грн.10 коп.
(враховуючи, що відповідачка повернула кошти в сумі 3000 грн.), тому
вищевказану суму необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Окрім
того, відповідно до ст. 625 ЦПК України підлягають задоволенню також позовні
вимоги позивача про стягнення індексу інфляції за весь час прострочення  в сумі 7 629 грн. 99 коп. та три проценти
річних від простроченої суми 1 167 грн.
78 коп.

Згідно
ст. 85 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір 225 грн. 69
коп. та витрати сплачені за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи
в сумі 30 грн. на користь позивача.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 625, 1049 ЦК ст.ст.10, 60, 85, 131,
224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму  боргу
15 642 грн. 10 коп., три проценти річних від простроченої суми 1 167 грн. 78
коп., індекс інфляції за час прострочення виконання зобов'язання 7 629 грн. 99
коп., а всього 24 439 грн.         87
коп., судовий збір в сумі 225 грн. 69 коп. та витрати за інформаційно-технічне
забезпечення слухання справи 30 грн.

Рішення
суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом
подачі через Красногвардійський районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя:                                                                                                        М.А. Руденко