Справа №  2-1198/2008р.                          Р І Ш Е Н Н Я
03 жовтня  2008 року.
Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:   судді Кобзія Б.І.,
при секретарі Герасименко Л.М.,
з участю адвоката ОСОБА_1 .,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом фізичної особи  ОСОБА_2до юридичної особи  Статутного територіально-галузевого об»єднання
«Південна залізниця» про поновлення на роботі,
стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,-
ОСОБА_2.звернувся до суду з позовом до Полтавської вагонної дільниці
статутного територіально-галузевого об»єднання «Південна залізниця» про
поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди.
В подальшому позивачем було надано суду
заяву про уточнення позовних вимог, в якій він змінив первісного відповідача
Полтавську вагонну дільницю статутного територіально-галузевого об»єднання
«Південна залізниця», яка не є юридичною особою,  на Статутне територіально-галузеве об»єднання
«Південна залізниця»,  залучив до участі
в розгляді справи в якості  3-ї особи
начальника Полтавської вагонної дільниці Гіля А.В. та просив постановити
рішення, яким скасувати наказ Полтавської
вагонної дільниці № 213/ОС від 22.04.2008 року в повному обсязі,  поновити
його на роботі на посаді начальника потягу № 127/128,  стягнути
з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу
та стягнути з відповідача нанесену йому
моральну шкоду в сумі 7000 грн., а
також  судові витрати.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_2. свої вимоги підтримав, суду пояснив, що він працював на посаді начальника потягу
Полтавської вагонної дільниці з 1989 року.

22.04.2008року наказом начальника
Полтавської вагонної дільниці № 2ІЗ/ОС
був звільнений з роботи на підставі п.7
ст. 40 КЗпП України за появу 07.04.2008 року на роботі у нетверезому стані.

Вважає, що вказаний наказ є незаконним і має бути скасований, а він поновлений
на роботі з наступних підстав.

В наказі № 2ІЗ/ОС від 22.04.2008 року вказано, що 07.04.2008 року при
слідуванні потягу № 127/128 сполученням
"Львів-Знаменка-Кременчук" на станції Жмеринка співробітниками
лінійного відділення міліції о 18 годині 31 хвилині він, під час
виконання обов”язків начальника потягу № 127/128 був знятий з потягу відповідно
до акту від 07.04.2008 року, підписаного
начальником вагонної дільниці № 2 Жмеринка, начальником вокзалу станції Жмеринка та працівником вокзалу станції
Жмеринка, для встановлення факту вживання
алкоголю. Працівниками лінійного відділення
міліції станції Жмеринка було складено протокол ПЗ № 001940 від
07.04.2008 року про його адміністративне затримання  у зв'язку
із вчиненням ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 179 КУпАП. На підставі
цього протоколу о 19 годині 15 хвилин
працівниками лінійного відділення
міліції він був доставлений в приймальне відділення Жмеринської центральної
районної лікарні для проведення медичного огляду по встановленню факту вживання алкоголю. При
проведенні такого огляду лікарем-травматологом було складено протокол № 137 від
07.04.2008 року, згідно висновку
якого у ОСОБА_2. було виявлене алкогольне сп'яніння.  Після цього, підписавши під тиском
працівників міліції вказаний протокол, він 07.04.2008 року о 21 год. 15 хв. був
звільнений з-під адміністративного затримання.

Однак, факт перебування його на роботі в нетверезому стані не відповідає
дійсності. Він приступив до роботи в
Кременчуцькому підрозділі 06.04.2008 року о 12 год. 25 хв. і весь час знаходився на роботі поруч зі своїми підлеглими,
спиртних напоїв перед роботою і на роботі ніколи не вживав. Шостого та сьомого
квітня 2008 року він знаходився на робочому місці у вказаному потязі і виконував всі вимоги, передбачені посадовими
інструкціями. 07.04.2008 року при під'їзді потягу до станції Жмеринка
Вінницької області з вікна вагону він помітив сім працівників міліції та двох
осіб у цивільному одязі, які стояли на пероні станції. Після зупинки потягу о 18 год. 31 хв. він вийшов з вагону і до
нього зразу ж підійшли вказані особи. Один з них запитав  його прізвище та надав йому мобільний телефон
для розмови з відповідальним працівником
«Укрзалізниці», який запропонував ОСОБА_2. пройти медичний огляд в медичному пункті вокзалу ст. Жмеринка. Оскільки з
04.04.2008 року спиртних напоїв  він взагалі не вживав, то був здивований пропозиції цього
керівника та працівників міліції. Однак,
враховуючи те, що зупинка потягу мала бути 20 хвилин і він ніякої провини за
собою не відчував,  він змушений був виконати їх розпорядження.
Після цього, замість медпункту вокзалу, вказані працівники міліції
провели його до чергової частини лінійного відділу міліції, де працівником міліції були підготовлені документи, з яких він
дізнався, що його затримано та йому інкримінується
скоєння адміністративного правопорушення. На
прохання  відпустити його для виконання службових
обов”язків, оскільки його затримання є непорозумінням, потяг не буде чекати, а відправиться без нього і залишиться без
керівництва, працівники міліції не реагували,
ніяких прав йому не роз'ясняли, мобільний телефон у нього вилучили і нікого не сповістили про його затримання. Зі слів цих працівників
міліції  він дізнався, що він буцім-то комусь «сильно насолив», а тому має нести
відповідальність. Потім працівники міліції доставили його в приймальне відділення Жмеринської центральної районної
лікарні для проведення тестування на предмет
наявності алкоголю. Після проведення тестування приладом діагностики «Алконт» лікарем-травматологом був складений протокол
№ 137 від 07.04.2008 року. В цьому протоколі
було вказано, що у нього в парах видихуваного повітря був наявний алкоголь. Він заперечував вживання алкоголю та мав великі сумніви
щодо правильності проведення діагностування та показів
цього апарату, однак на вимогу працівників міліції та після їх погроз
затримати його на декілька діб, він, не маючи правової допомоги, змушений був підписати той протокол. Зразу ж після підписання
протоколу 07.04.2008 року о 21 годині 15 хвилин його  було звільнено з під адміністративного
затримання.

Не погодившись  з висновком медичного
працівника Жмеринської ЦРЛ про стан спяніння,
він вирішив оспорити його і відразу ж після приїзду в м. Вінницю першим
наявним поїздом  самостійно звернувся до Вінницького обласного
наркологічного диспансеру, де лікарем наркологом був проведений
огляд та складений протокол № 3363 від 07.04.2008 року, яким підтверджується,
що ОСОБА_2. був тверезим і ніякого алкогольного спяніння у нього виявлено не
було.

Вважає, що адміністрація вагонної дільниці не провела належним чином
перевірку цього інциденту, а профспілковий комітет,
даючи згоду на його звільнення, проявив безпринципність та поспішність, у зв'язку з чим був виданий незаконний наказ
про звільнення . В наказі про звільнення є посилання
на протокол ПЗ № 001940 від 07.04.2008 року, складений помічником оперативного чергового ЛВ на ст. Жмеринка, який, на його думку,
не може бути підставою для для звільнення. Згідно цього
протоколу 07.04.2008 року в 18 год.40 хв. його було знято з потягу на станції Жмеринка згідно акту начальника
провідницького резерву ст. Жмеринка Бурлаки М.О. за розпиття спиртних напоїв та перебування на робочому місці в
нетверезому стані і в зв»язку з цим йому
інкримінується скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.179 КУпАП. Однак ,
в акті, на який посилається працівник міліції та на
який посилається адміністрація Полтавської вагонної дільниці в наказі про його звільнення,  взагалі не вказано про розпиття  ним спиртних напоїв та перебування на робочому місці в нетверезому стані. Крім того,
оскільки йому інкримінувалося скоєння
адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.179 КУпАП, в цьому акті відсутнє будь-яке посилання на невжття ОСОБА_2., як
начальником потягу, заходів до відсторонення його підлеглих від
роботи, а також приховування випадків розпивання спиртних напоїв на роботі, за що і передбачена відповідальність саме за ч.2
ст.179 КУпАП.

Виконуючи свої службові обов'язки  начальника потягу № 127/128,  він 07.04.2008 року, як і завжди, контролював роботу своїх підлеглих, які ніяких
порушень посадових інструкцій не допускали, в тому числі не розпивали
спиртних напоїв та не знаходилися на робочому місці в нетверезому стані. У зв'язку з цим у нього була відсутня будь-яка
необхідність вживати заходи щодо відсторонення своїх
підлеглих від роботи, а також приховування випадків розпивання
спиртних напоїв на роботі.

Постановою адміністративної комісії при виконкомі Крюківської районної ради
м. Кременчука  № 8/158   від
08.05.2008 року   провадження   по
справі   про   адміністративне

правопорушення
відносно нього було закрите з підстав відсутності події і складу правопорушення
відповідно до ст. 247 КУпАП.

В акті від 07.04.2008 року, підписаному начальником вагонної дільниці № 2
станції Жмеринка  вказано, що 07 квітня 2008 року по ст. Жмеринка при перевірці потягу
№128  сполученням  «Львів- Знаменка- Кременчук» був знятий та відсторонений від виконання своїх обов'язків начальник
потягу для проходження медичного огляду на предмет алкогольного спяніння. Вважає, що працівники станції Жмеринка та
лінійного відділу міліції 07.04.2008 року
незаконно та безпідставно відсторонили його від роботи, оскільки згідно зі ст. 46 КЗпП України  відсторонення працівників від роботи
допускається власником або уповноваженим ним
органом  лише у разі появи на роботі в
нетверезому стані, у стані наркотичного або
токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних
оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони,  в інших випадках, передбачених
законодавством.

Однак, по прибуттю потягу на ст. Жмеринка ніяка перевірка поїзда № 128
ніким не проводилася, оскільки:

· потяг № 127/128 сполученням «Львів-Кременчук» прибув на
ст. Жмеринка за графіком о 18 год. 31 хв.  і знаходився  на станції
біля 20 хвилин,  а проведення
будь-якої перевірки потребує більш тривалого часу;

· особи, чиї підписи вказані в акті, в жоден вагон потягу
взагалі не заходили;

· результати проведення такої перевірки  повинні були фіксуватися в рейсовому журналі
потягу за підписами посадових осіб та
начальника потягу, що передбачено п.7.10 Інструкції № 0003 начальника пасажирського потягу та п.п.18.1-18.5 «Правил
перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом
України», затверджених наказом Міністра транспорту та звязку України № 1196 від
26.12.2006 року, однак такі записи в рейсовому журналі №  88 на пасажирський потяг №
127/128  не робилися.

Цим  актом також спростовується факт
знаходження  його на роботі в нетверезому
стані, оскільки в ньому відсутні посилання
на будь-які об'єктивні ознаки нетверезого стану, характерні для будь-яких осіб,
що перебувають в нетверезому стані, а саме не чітка вимова, порушена координація рухів, піднятий настрій, або
агресивна поведінка, запах алкоголю, тощо. З цим актом  його ніхто не
ознайомив, його підпис та підпис провідника вагону  в акті
відсутній.

Згідно з п. 1.1.1 Інструкції «Про порядок направлення громадян для огляду
на стан сп'яніння  в заклади охорони здоров'я та проведення
огляду з використанням технічних засобів» від 07.03.1995 року
ознаками знаходження особи у стані сп'яніння є наявність ознак алкогольного
сп'яніння, а саме  запах алкоголю з рота,
нестійкість пози, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук,
різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Однак, працівники лінійного
відділення міліції без наявності у нього будь-яких ознак алкогольного спяніння,
безпідставно направили його для огляду до медичного закладу, що
суперечить вимогам ч.4 п.1.1. цієї Інструкції.

В протоколі № 137 медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю
та стану сп'яніння від 07.03.2008 року, складеному лікарем-травматологом
Жмеринської ЦРЛ,  відсутня печатка цього лікаря, а також вбачається відсутність будь-яких
ознак, характерних для перебування особи в
стані алкогольного спяніння, а саме: в п.п. 3-11 цього протоколу працівник
медичного закладу вказав на відсутність у ОСОБА_2. будь-яких ознак, характерних
для осіб, що перебувають в стані алкогольного сп'яніння.

Вважає, що результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння, які викладені в протоколі
№137 від 07.03.2008 року та які базуються лише на показі приладу діагностики «Алконт», є необ'єктивними, помилковими
та спростовуються результатами медичного огляду
фахівцем спеціалізованого обласного медичного
закладу  Вінницького наркологічного
диспансеру, викладеними в протоколі № 3363 від
07.04.2008 року, яким підтверджується, що 07.04.2008 року ОСОБА_2. був тверезий
і ніякого алкогольного спяніння у нього не було.

Відповідно до п.3.10 Інструкції «Про порядок направлення громадян для
огляду на стан сп'яніння в заклади охорони
здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів» від 07.03.1995 року, вважає, що висновок лікаря-травматолога
Жмеринської ЦРЛ від 07.05.2008 року щодо огляду ОСОБА_2. на стан сп'яніння є
недійсним у зв'язку з явними порушеннями вимог п.п. 1.1., 3.1., 3.2. цієї
Інструкції.

З 2003  року до 22.04.2008 року ОСОБА_2. працював
начальником потягу №127/128 «Кременчук-Львів-Кременчук», його середня
заробітна плата складала 3530 грн. 94 коп., що підтверджується довідкою,
виданою Кременчуцьким підрозділом Полтавської вагонної дільниці. З урахуванням
середнього заробітку за місяць йому повинно бути виплачено  середній заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Крім того, вважає, що діями  відповідача, що виразилися у його незаконному
звільненні були порушені його законні права, що призвели до перенесення ним  моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків,  змусили його
прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. Внаслідок
безпідставного і незаконного відсторонення його від виконання своїх обов'язків
та незаконного звільнення з роботи він переніс душевні, психічні страждання та
приниження гідності, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість
продовження повноцінного життя у зв'язку з відсутністю засобів до існування.
Різко погіршився стан його здоровя і
він  був змушений звернутися до 2-ї
міської лікарні м.Кременчука, де з 09.04.2008 року по 18.04.2008 року
знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні з діагнозом «гіпертонічна хвороба II ст., гіпертонічний криз», що
підтверджується довідкою з лікарні № 233 від 13.05.2008 року. Моральну шкоду, яку
йому завдано внаслідок порушень його прав відповідачем, він оцінює в  7000 грн.

Представник відповідача Статутного
територіально-галузевого об»єднання «Південна залізниця»  Ткаченко С.С.позовні вимоги позивача не
визнала, суду пояснила, що звільнення позивча
базувалося на законних підставах з дотриманням встановленого   трудовим законодавством порядку. Просила в
задовільненні позову відмовити.

Третя особа Гіль А.В. вважає позовні вимоги
ОСОБА_2. є безпідставними і не підлягаючими задовільненню з тих підстав, що
наказ про звільнення начальника потягу ОСОБА_2. був виданий на підставі
відповідних документів, якими було зафіксовано факт знаходження  позивача
в нетверезому стані на робочому місці. Звільнення відбулося після
проведення належної перевірки   за згодою
профсоюзного комітету і підстави для задовільнення його позову відсутні.

Свідок ОСОБА_3. суду пояснила, що, працюючи
провідником пасажирського потягу, 07.04.2008 року знаходилася на робочому місці
в одному вагоні з начальником потягу ОСОБА_2.. Останній   ні в цей день, ні в інші дні при  знаходженні на роботі спиртних напоїв не
вживав і  знаходився у тверезому стані.
По прибуттю  потягу „Львів-Знаменка-
Кременчук” на станцію Жмеринка о 18 год.31 хв до вагону, де вона знаходилась
підійшли декілька працівників міліції та чоловіків у цивільному одязі,
покликали начальника потягу ОСОБА_2. і наказали пройти з ними, а їй стали
пропонувати підписати якийсь аркуш паперу, настоюючи на тому, що вона повинна
підписати акт. Ознайомитися з тим актом не дали, тому вона відмовилася його
підписувати. Де, коли і ким складався той акт їй невідомо. ОСОБА_2. повели до
приміщення вокзалу, а потяг  через
декілька хвилин рушив.  Ніяких перевірок
в потязі не проводилося , ніяких записів в рейсовому журналі не робилося. За що
було відсторонено від роботи начальника потягу було незрозумілим, оскільки  ніяких порушень  працівниками потягу допущено не було.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача Ткаченко С.С., 3-ї особи Гіля А.В., свідка ОСОБА_3.,
дослідивши матеріали справи, приймає до уваги слідуюче.

ОСОБА_2. працював на посаді
начальника потягу Полтавської вагонної дільниці з 1989 року.

22.04.2008
року наказом начальника Полтавської вагонної дільниці № 2ІЗ/ОС він був звільнений з роботи на підставі п.7 ст. 40 КЗпП України
за появу на роботі 07.04.2008 року у нетверезому стані.

При судовому
розгляді справи було встановлено, що  ОСОБА_2. приступив
до роботи в Кременчуцькому підрозділі 06.04.2008 року о 12 год. 25 хв.  З цього часу знаходився на роботі поруч зі своїми підлеглими, спиртних напоїв перед
роботою і на роботі  не вживав. Шостого
та сьомого квітня 2008 року  працював і виконував всі вимоги, передбачені посадовими
інструкціями. 07.04.2008 року при під'їзді
потягу до станції Жмеринка Вінницької області з вікна вагону  помітив сім працівників міліції та двох осіб
у цивільному одязі, які стояли на пероні. Після зупинки потягу о 18 год. 31 хв. він вийшов з вагону і до нього зразу ж
підійшли вказані особи. Один з них запитав
його прізвище та надав йому мобільний телефон для розмови з відповідальним працівником «Укрзалізниці», який
запропонував ОСОБА_2. пройти медичний огляд
в медичному пункті вокзалу ст. Жмеринка. Оскільки з 04.04.2008 року він
спиртних напоїв взагалі не вживав,
то був здивований пропозиції цього керівника та працівників міліції. Однак, враховуючи те, що зупинка потягу мала бути
20 хвилин і ніякої провини за собою не відчуваючи,   змушений був виконати такі розпорядження.
Після цього, замість медпункту вокзалу,
позивача вказані працівники міліції провели до чергової частини лінійного
відділу міліції, де працівником
міліції були підготовлені документи, з яких ОСОБА_2. дізнався, що його затримано та йому інкримінується скоєння
адміністративного правопорушення. На  прохання ОСОБА_2. відпустити його для виконання
роботи, так як що потяг не буде чекати,
а відправиться без нього і залишиться без керівництва, працівники міліції не реагували, ніяких прав йому не роз'ясняли,
мобільний телефон у нього вилучили та нікому не сповістили про його затримання. Зі слів цих працівників міліції  ОСОБА_2. дізнався, що він буцім-то комусь «сильно насолив», а тому має нести
відповідальність. Потім працівники міліції доставили його в приймальне відділення Жмеринської центральної районної
лікарні для проведення тестування на
предмет наявності алкоголю. Після проведення тестування приладом діагностики «Алконт»
лікарем-травматологом був складений протокол № 137 від 07.04.2008 року. В цьому протоколі було вказано, що
у ОСОБА_2. в парах видихуваного повітря був наявний алкоголь. Він заперечував вживання алкоголю та мав великі
сумніви щодо правильності проведення
діагностування та показів цього апарату, однак на вимогу працівників міліції та після їх погроз затримати
позивача на декілька діб, він, не маючи правової допомоги, змушений був підписати протокол, після чого був доставлений
до відділу міліції і відпущений.  Ці
доводи позивача в судовому засіданні нічим не спростовані.

В наказі № 2ІЗ/ОС від 22.04.2008 року вказано, що 07.04.2008 року при
слідуванні потягу № 127/128 сполученням
"Львів-Кременчук" по ст. Жмеринка співробітниками лінійного відділення
міліції о 18 годині 31 хвилині був знятий з потягу відповідно акту від 07.04.2008 року за підписами начальника вагонної
дільниці № 2 Жмеринка, начальника вокзалу станції Жмеринка та працівника вокзалу станції Жмеринка для встановлення
факту вживання алкоголю начальник
потягу ОСОБА_2.

Працівниками лінійного відділення було складено протокол ПЗ № 001940 від
07.04.2008 року про адміністративне затримання ОСОБА_2. за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 179 КУпАП. На підставі
цього протоколу ПЗ № 001940 про адміністративне
правопорушення о 19 годині 15 хвилин працівниками лінійного відділення міліції начальник потягу ОСОБА_2. був доставлений в
приймальне відділення Жмеринської центральної районної лікарні для проведення
медичного огляду по встановленню факту вживання
алкоголю. В ході такого огляду було складено протокол № 137 від 07.04.2008 року, згідно висновку якого у ОСОБА_2. було
встановлене алкогольне сп'яніння.  Після
проведення медичного огляду ОСОБА_2. був доставлений в лінійний відділ міліції
і і в цей же вечір о 21 год. 15 хв.  був
звільнений з-під адміністративного затримання.

Не погодившись  з висновком медичного
працівника Жмеринської ЦРЛ про стан спяніння,
ОСОБА_2., маючи намір його оспорити,
відразу ж після приїзду в м. Вінницю першим наявним потягом,  самостійно
звернувся до Вінницького обласного наркологічного диспансеру, де лікарем наркологом був проведений його огляд та складений
протокол № 3363 від 07.04.2008 року, яким підтверджується, що ОСОБА_2. був
тверезим і ніякого алкогольного сп»яніння у нього не виявлено.

В наказі про звільнення є посилання на протокол ПЗ №001940 від 07.04.2008
року, складений помічником оперативного чергового
ЛВ на ст. Жмеринка. Згідно цього протоколу 07.04.2008
року в 18год.40 хв. ОСОБА_2. було знято з потягу по ст. Жмеринка згідно акту начальника провідницького резерву ст.
Жмеринка Бурлаки М.О. за розпиття спиртних напоїв та
перебування на робочому місці в нетверезому стані і на цій підставі йому інкримінується скоєння правопорушення, передбаченого
ч.2 ст.179 КУпАП.  Однак , в акті, на який посилається працівник міліції та на який
посилається адміністрація Полтавської вагонної
дільниці в наказі про звільнення ОСОБА_2. взагалі не вказано про розпиття ОСОБА_2.
спиртних напоїв та перебування на робочому
місці в нетверезому стані. Крім того, оскільки йому інкримінувалося скоєння адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.179
КУпАП, в цьому акті відсутні будь-які посилання на
невжиття ОСОБА_2., як начальником потягу, заходів до відсторонення його підлеглих від роботи, а також приховування ним випадків
розпивання спиртних напоїв на роботі, за що
передбачена відповідальність саме за ч.2 ст.179 КУпАП.

ОСОБА_2., виконуючи свої службові обов'язки
начальника потягу № 127/128, 07.04.2008 року контролював роботу своїх підлеглих, які ніяких порушень посадових
інструкцій не допустили і фактів  розпиття ними спиртних напоїв та  знаходження на робочому місці в нетверезому стані зафіксовано не було. У зв'язку з цим у ОСОБА_2.
була відсутня будь-яка необхідність вживати заходи щодо відсторонення своїх підлеглих від роботи або  приховувати випадки розпиття
спиртних напоїв на роботі.

Постановою адміністративної комісії при виконкомі Крюківської районної ради
м. Кременчука  № 8/158   від
08.05.2008 року   провадження   по
справі   про   адміністративне

правопорушення
відносно ОСОБА_2. закрито з підстав відсутності події і складу правопорушення відповідно
до ст. 247 КУпАП.

В акті від 07.04.2008 року, підписаному начальником вагонної дільниці №
2  вказано, що 07 квітня 2008 року по ст. Жмеринка при перевірці поїзда № 128  сполученням
„Львів- Знаменка- Кременчук” був знятий та відсторонений від своїх обов'язків начальник потягу для проходження
медичного огляду на предмет алкогольного спяніння.
Однак, згідно зі ст. 46 КЗпП України  відсторонення працівників від роботи
допускається власником або уповноваженим ним
органом  лише у разі появи на роботі в
нетверезому стані, у стані наркотичного або
токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних
оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках,
передбачених законодавством. Але, як встановлено в судовому засіданні,  по
прибуттю потягу на ст. Жмеринка ніяка перевірка потягу № 128 ніким не проводилася,
оскільки потяг № 127/128 сполученням
„Львів-Знаменка-Кременчук” прибув на ст. Жмеринка о 18 год. 31 хв. згідно з графіком і знаходився на станції біля 20
хвилин, а проведення будь-якої перевірки потребує  більш тривалого часу. Особи, чиї підписи вказані в акті, в жоден вагон
потягу взагалі не заходили. Результати проведення такої перевірки мали б
фіксуватися в рейсовому журналі потягу за
підписами посадових осіб та начальника потягу, що передбачено п.7.10 Інструкції
№ 0003 начальника пасажирського
потягу та п.п.18.1-18.5 «Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та
пошти залізничним транспортом України», затверджених наказом Міністра
транспорту та звязку України № 1196 від 26.12.2006 року, однак такі записи в
рейсовому журналі № 88 на
пасажирський поїзд № 127/128 відсутні.

Цим  актом також спростовується факт
знаходження ОСОБА_2. на роботі в нетверезому стані, оскільки в ньому відсутні посилання на будь-які об'єктивні ознаки
нетверезого стану, характерні для будь-яких осіб, що перебувають в нетверезому
стані, а саме не чітка вимова, порушена координація рухів, піднятий
настрій, або агресивна поведінка, запах алкоголю, тощо. З цим актом позивача ніхто не ознайомив, його підпис та підпис провідника
вагону на ньому відсутні.

Згідно з п. 1.1.1 Інструкції «Про порядок направлення громадян для огляду
на стан сп'яніння в заклади охорони
здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів» від 07.03.1995 року ознаками знаходження особи у стані сп'яніння є
наявність ознак алкогольного сп'яніння, а саме
запах алкоголю з рота, нестійкість пози, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення
шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає
обстановці. Однак, працівники лінійного відділення міліції без наявності у
ОСОБА_2. будь-яких ознак алкогольного спяніння, безпідставно направили його для
огляду до медичного закладу, що суперечить
вимогам ч.4 п.1.1. цієї Інструкції.

В протоколі № 137 медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю
та стану сп'яніння від 07.03.2008 року, складеному лікарем-травматологом
Жмеринської ЦРЛ,  відсутня печатка цього лікаря, а також вбачається відсутність будь-яких
ознак, характерних для перебування особи в
стані алкогольного спяніння, а саме: в п.п. 3-11 цього протоколу працівник
медичного закладу вказав на відсутність у ОСОБА_2. будь-яких ознак, характерних
для осіб, що перебувають в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п.3.10 Інструкції «Про порядок направлення громадян для
огляду на стан сп'яніння в заклади охорони
здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів» від 07.03.1995 року
висновок лікаря-травматолога Жмеринської ЦРЛ від 07.05.2008 року
щодо огляду ОСОБА_2. на стан сп'яніння складений з явними порушеннями вимог
п.п. 1.1., 3.1., 3.2. цієї Інструкції.

Крім  того, суд не може залишити без уваги, що
газоаналізатор „Алконт 01 СУ”, який застосовувався при огляді позивача  в Жмеринській центральній районній лікарні
був  введений та прийнятий в експлуатацію
актом медичної комісії Жмеринської ЦРЛ 20.12.2006 року. Відповідно до
технічного паспорту на цей пристрій та методики по його використанню і
перевірці його роботи міжповірочний інтервал
пристрою не повинен перевищувати 6 місяців. Однак, з дня  введення
пристрою в експлуатацію 20.12.2006 року і до дня медичного огляду
позивача ОСОБА_2. 07.04.2008 року така повірка
пристрою „Алконт-01 СУ” взагалі не проводилася, що ставить під сумнів
його придатність для проведення медичних досліджень та отримані  при його застосуванні результати.

При таких
обставинах суд приходить до переконання, що
вимоги позивача  про визнання
незаконним  наказу про його звільнення та
про поновлення його на роботі є обгрунтованими.

Відповідно до
ч.1 ст.233 КЗпП України  працівник може
звернутися з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення
безпосередньо до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про
звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно ст. 235
КЗпП України  у разі звільнення без
законної підстави працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При
винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку
за час вимушеного прогулу.

З 2003  року до 22.04.2008 року ОСОБА_2. працював
начальником потягу №127/128 «Кременчук-Львів-Кременчук», його середня
заробітна плата складала 3530, 94 грн. на місяць, що підтверджується довідкою,
виданою Кременчуцьким підрозділом Полтавської вагонної дільниці.Час вимушеного
прогулу з дня звільнення 22.04.2008 року по день прийняття рішення  судом, тобто по 03.10.2008 року становить
116  робочих днів.  Середня заробітна плата за день буде
становити 160,49 грн. Середня заробітна плата за весь час  вимушеного прогулу за вказаний період буде
становить ( 160,49 грн. Х на 116  днів) =
18618 грн.

Вирішуючи вимогу
позивача про стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги те, що у
відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної
шкоди визначається чинним законодавством.

Відповідно до
ст. 1167 ЦК України  моральна шкода,
завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її
завдала за наявності її вини.

Внаслідок
безпідставного і незаконного відсторонення позивача від виконання своїх
обов'язків та незаконного звільнення з роботи він переніс душевні, психічні
страждання та приниження гідності, порушення нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження повноцінного життя у зв'язку з відсутністю роботи
та  заробітку.

У зв'язку з
грубими порушенням  законних трудових
прав у ОСОБА_2. різко погіршився стан
здоровя і він  був змушений звернутися до
2-ї міської лікарні м.Кременчука, де з 09.04.2008 року по 18.04.2008
року знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні з діагнозом «гіпертонічна хвороба II ст., гіпертонічний криз», що
підтверджується довідкою з лікарні № 233 від 13.05.2008 року.

Враховуючи і ці обставини ,  суд вважає, що позов ОСОБА_2. в частині
стягнення  моральнорї шкоди підлягає
задовільненню.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218, п.2 ст.367 ЦПК України ст.ст.
235, 237-1 КЗпП України, суд

Р І Ш И В:

Позов фізичної особи  ОСОБА_2до
юридичної особи  Статутного
територіально-галузевого об»єднання «Південна залізниця» про поновлення на
роботі,  стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди
задовільнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ начальника Полтавської  вагонної дільниці Статутного
територіально-галузевого об»єднання «Південна залізниця» № 213/ОС від
22.04.2008 року про звільнення ОСОБА_2в повному обсязі.

Поновити  ОСОБА_2 на роботі на
посаді  начальника потягу резерву
провідників Кременчук на потязі  №
127/128.

Стягнути з Статутного територіально-галузевого об»єднання «Південна
залізниця» на користь ОСОБА_2середній заробіток за час вимушеного прогулу
з  22.04.2008 року по 03.10.2008 року в
сумі 18618 грн.

Стягнути з Статутного територіально-галузевого об»єднання «Південна
залізниця» на користь ОСОБА_2в рахунок відшкодування моральної шкоди 7000
грн.

Стягнути з Статутного територіально-галузевого
об»єднання «Південна залізниця»  на
користь держави держмито в сумі 194 грн. 68 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2на посаді начальника потягу резерву
провідників Кременчук на потязі  №
127/128. та  стягнення середнього
заробітку за один місяць в сумі 3530 грн. 94 коп. допустити до негайного
виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі  в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: