Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29
жовтня 2008 року               Хортицький
районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді                                     Бондаренко
І.В.

при секретарі                                      Биковій
С.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою,-

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1
заявив позов до відповідача, в якому просить встановити порядок користування
власністю - квартирою АДРЕСА_1 де йому належить 7/12 частин, а відповідачу -
5/12 частин, виділивши йому в користування більшу кімнату площею 17,4 кв.м..

ОСОБА_2
з позовом не погодився та заявив зустрічний позов, в якому просить визначити
той порядок користування квартирою, який вже склався між ними, згідно з якого
ОСОБА_2 займає більшу за площею кімнату в квартирі, а ОСОБА_1, - меншу кімнату.

ОСОБА_3
з зустрічним позовом не погодився та пояснив, що він як власник більшої частини
квартири та такий, що має сім»ю, яка проживає в спірній квартирі, має право
займати кімнату відповідно своєї частки у праві сумісної власності на квартиру.

В
судовому засіданні встановлено, що  в
1981 році згідно ордеру квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 отримала на сім»ю з трьох
осіб: на себе, на чоловіка ОСОБА_5 та сина ОСОБА_1/а.с.22/.

Згідно
свідоцтва про право власності на житло №12784 від 25.11.2002 року за ОСОБА_4
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано по 1/3 частині в праві власності на вказану квартиру
/а.с.5/.

В
подальшому ОСОБА_4 розірвала шлюб з ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 померла.

Згідно
свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 22.08.2007 року, за
ОСОБА_1 зареєстровано право власності на ј частину спірної квартири після смерті
матері, а за ОСОБА_2 - на 1/12 частину, як обов»язкову частку у
спадщині./а.с.7-11/.

Таким
чином, на теперішній час ОСОБА_1 є власником 7/12 частин у праві власності на
спірну квартиру, а ОСОБА_2 є власником 5/12 частин у праві власності.

Квартира
має жилу площу 29,4 кв.м., та дві ізольовані кімнати площею 12 кв.м. та 17,4
кв.м..

На
цей час в квартирі проживають та зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с.13/,
особовий рахунок відкрито на ОСОБА_1.

В
судовому засіданні встановлено, що до смерті ОСОБА_4 між співвласниками був
встановлений порядок користування квартирою: ОСОБА_4 займала велику кімнату
разом з ОСОБА_2, а ОСОБА_1 займав меншу кімнату.

11.05.1998
року у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_7/а.с.12/.

Згідно
акту комісії ЖРЕД-31 /без дати його складення/,більшу кімнату в спірній
квартирі займає ОСОБА_2 і там знаходяться його особисті речі, а меншу кімнату
займає ОСОБА_1 і там знаходяться його особисті речі /а.с.27/.

Згідно
акту комісії ЖРЕД-31 від11.08.2008 року, в більшій кімнаті квартири проживає ОСОБА_2,
а в меншій кімнаті квартири проживають ОСОБА_1, його цивільна дружина ОСОБА_8
та їх син ОСОБА_7, тут знаходяться їх особисті речі - меблі, письмовий
стіл  та іграшки сина, книги,
постіль,тощо /а.с.37/.

Згідно
наданої суду довідки, ОСОБА_7 1998 року народження навчається в ЗЗБНВК №106,
який розташований в Хортицькому районі м.Запоріжжя, в 4-б класі.

ОСОБА_2
оспорює той факт, що в квартирі проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

Судом
встановлено, що після смерті ОСОБА_4 між сторонами почались неприязні стосунки,
пов»язані з проживанням в квартирі дружини ОСОБА_1.

Після
оформлення ОСОБА_1 свого права власності на більшу частку в праві власності на
квартиру у нього виникла необхідність змінити порядок користування квартирою з
урахуванням його бажання проживати в належній йому частині квартири разом з
дружиною та сином, проте добровільно сторони домовленості з цього приводу не
дійшли.

Свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_10 - сусіди сторін по справі, та ОСОБА_11 - двоюрідна сестра
ОСОБА_1 - суду пояснили, що до смерті ОСОБА_4 між сторонами дійсно склався
певний порядок користування кімнатами, вона та ОСОБА_2 займали велику кімнату,
а ОСОБА_1 займав маленьку кімнату, при цьому до 2005 року в цій кімнаті він
проживав з дружиною та сином, проте відносини з ОСОБА_2 були погані, він
перешкоджав ОСОБА_1 та його дружині проживати в квартирі.  Після смерті матері ОСОБА_1 з дружиною та
сином продовжували проживати в маленькій кімнаті рік-півтора, син ходив до
школи, а потім вимушені були піти, оскільки відносини з ОСОБА_2 ще погіршились.
В подальшому ОСОБА_1 намагався мирно домовитись з ОСОБА_2 щодо користування
квартирою, але той відмовляється.

Свідок
ОСОБА_12 - сусідка сторін та особа, яка підписувала перший акт дослідження
ЖРЕД-31, суду пояснила, що вона підписувала вказаний акт, але в ньому тоді не
було останнього абзацу, хто і коли його дописав - їй не відомо. Крім того при
дослідженні квартири вона присутня не була, а тільки підписала акт на чиєсь
прохання.

Свідок
ОСОБА_13 - знайомий ОСОБА_2  суду
пояснив, що дружина позивача в квартирі не проживає, принаймі в 2008 році він
її не бачив.

Свідок
ОСОБА_14 - донька ОСОБА_2 - суду пояснила, що між її батьком та ОСОБА_1 давно
склався порядок користування кімнатами в квартирі, ОСОБА_2  займає більшу кімнату, в своїй кімнаті зробив
ремонт, а в маленькій кімнаті безлад, там горіла віконна рама. Вона приїжджає
доглядати за своїм батьком, прибирає в його кімнаті, а на кімнату ОСОБА_1
встановлений замок. При цьому вона не знає, хто зробив ремонт у місцях
загального користування та хто їх прибирає. Дружину ОСОБА_1 вона в квартирі не
бачить.

Вислухавши
сторони, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно
ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитись про
порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю,
і кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування
тієї спільної частини майна в натурі, яка відповідає частці в його праві
спільної часткової власності.

Як зазначено в п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову
практику у справах за позовами про захист права власності» в редакції станом на
25.05.1998 року, квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу
учасників цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі приміщення з самостійними виходами, які можуть
використовуватись як окремі квартири. В протилежному випадку може бути
встановлений порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено
позов.

В даному випадку встановлено, що квартира поділу в натурі не підлягає, тому
має бути встановлений порядок користування спільною частковою власністю.

Також  встановлено, що після смерті
ОСОБА_4 та збільшення частки ОСОБА_1 у праві власності на квартиру, між
учасниками спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір щодо
порядку користування кімнатами в АДРЕСА_1, і добровільної домовленості щодо
порядку користування вони не досягли, тому заявлені позови до суду.

При цьому суд не може брати за основу при вирішенні цього спору той факт,
що між сторонами на час смерті ОСОБА_4 склався певний порядок користування
приміщеннями в цій квартирі, оскільки після її смерті змінились суттєві
обставини: а саме збільшилась частка ОСОБА_1 в праві власності на квартиру, та
він бажає проживати в належній йому частині квартири разом зі своєю родиною,
тобто розпоряджатись та користуватись своєю часткою у праві власності на
квартиру на свій розсуд, що є його правом.

При цьому, враховуючи те, що частка ОСОБА_2 в праві власності на квартиру
менша за частку ОСОБА_1, то можна погодитись з тим, що до частки ОСОБА_1
приблизно дорівнюється більша за площею кімната в квартирі, а до частки ОСОБА_2
-менша за площею кімната.

Таким чином, суд погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 про виділ йому в
користування кімнати площею 17,4 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1, при залишенні
службових приміщень в загальному користуванні і вважає, що при такому порядку
користування приміщеннями в цій квартирі право власності жодного зі
співвласників порушено не буде.

Щодо доводів ОСОБА_2 про те, що він зробив в великій кімнаті ремонт,
поліпшив її, то він не заявив жодних позовних вимог з цього приводу, а також не
заявив вимог щодо визначення ідеальних часток в праві власності відповідно до
розмірів кімнат в квартирі, та щодо компенсації за різницю в долях, то суд не
приймає їх до уваги.

Таким чином, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, заявлені з урахуванням того
порядку користування кімнатами,  який
існував між сторонами до зміни часток у праві власності та за життя іншої
співвласниці ОСОБА_4, задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 мають
бути стягнуті його витрати на сплату судового збору та збору на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 16 грн..

Керуючись ст.ст.10,60,88,208,212-218 ЦПК України, ст.ст.358,391 ЦК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 в
користування кімнату №6 площею 17,4 кв.м. в цій квартирі, залишивши службові
приміщення в загальному користуванні співвласників.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 16 грн..

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана заява
про його апеляційне оскарження, а апеляційна скарга - протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя