АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2008 року                                                                                                   м.  Одеса

Колегія
судців судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого - Громіка Р.Д.

суддів - Парапана
В.Ф.,  Панасенкова В.О. при секретарі - Щуровській О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Суворовського районного суду
м.  Одеси від 02.02.2005р. про закриття
справи у зв'язку з прийняттям відмови ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,  -

встановила:

У
вересні 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися
до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною
ділянкою та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням
Суворовського районного суду м.  Одеси
від 13.12.2000р. позов був задоволений. На вказане рішення ОСОБА_3 надав
апеляційну скаргу.

Ухвалою
судової колегії з цивільних справ Одеського обласного суду від 26.06.2001р.
апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково,
рішення суду першої інстанції скасоване,
справу направлено на новий розгляд до того ж суду,  іншим суддею. На ухвалу від 26.06.2001р.
Ворошкевич надав касаційну скаргу. Ухвалою Верховного Суду України від
28.12.2001р. в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Позовна
заява ОСОБА_4 була залишена 02.02.2005р. без розгляду у зв'язку з його
неодноразовою неявкою в судове засідання,
відповідно до  ст. . 229 ч. 4 ЦПК України
1963р.

Ухвалою
Суворовського районного суду м.  Одеси
від 02.02.2005р. було прийнято відмову ОСОБА_1 від його позову до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Провадження по справі було закрито відповідно
до  ст. . 227 ч. 4 ЦПК України
1963р.

22.03.2005р.
ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 надали до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження
ухвали Суворовського районного суду м.
Одеси від 02.02.2005р.,
пояснюючи,  що ОСОБА_1 був
присутній у судовому засіданні 02.02.2005р. та відповів на запит суду стосовно
того,  що не має претензій до відповідача
щодо оновлення знесеного ним забору,  але
не вимагав від суду припинення провадження по справі та не відмовлявся від своїх
позовних вимог. Про існування оскаржуваної ухвали йому стало відомо лише в
березні 2005р.. ОСОБА_2 також вказує,  що
про існування оскаржуваної ухвали їй стало відомо лише в березні 2005р.,  суд не залучив її до справи в якості
правонаступника ОСОБА_4,  якій продав їй
спірну земельну ділянку.

Заслухавши
доповідача,  розглянувши матеріали
справи,  судова колегія вважає,  що вказані
заяви  про  поновлення
строку  на  апеляційне
оскарження  ухвали   суду
від

Головуючий
у першій інстанції -
Катаева Е.В.                                    Справа
№22ц-888/08

Доповідач
апеляційної інстанції - Громік
Р.Д.                                     Категорія
ЦПК: У-4

2

02.02.2005р. про закриття
справи у зв'язку з прийняттям відмови ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_3 не
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч.1  ст. 292 ЦПК України сторони та
інші особи,  які беруть участь у
справі,  а також особи,  які не брали участі у справі,  якщо суд вирішив питання про їх права та
обов'язки,  мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як
встановлено апеляційним судом,  в
судовому засіданні 02.02.2005р. позивач ОСОБА_1
відмовився від свого позову до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  при цьому йому було роз'яснено судом першої
інстанції про наслідки його відмови від позову,
передбачені ч. 2  ст.  228 ЦПК України
1963р.,  про що свідчить його
власноручний розпис в протоколі судового засідання (а.с.  209).

Таким
чином судова колегія вважає,  що твердження
ОСОБА_1 про те,  що він не відмовлявся
від позову,  та не знав про прийняту
ухвалу суду необгрунтовані,  та
спростовуються матеріалами справи.

Крім
цього,  ОСОБА_2 також просить суд
поновити їй строк на апеляційне оскарження цієї ж ухвали суду,  стверджуючи,
що прийнятою ухвалою суду про закриття справрі у зв'язку з відмовою
ОСОБА_1 від його позову до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та відшкодування матеріальної та моральної шкоди зачіпаються
її права та інтереси,  як власника
земельної ділянки,  якого суд не залучив
до розгляду справи як правонаступника ОСОБА_4.

Із
матеріалів справи вбачається,  що справа
судом першої інстанції не була розглянута по суті,  справа була тільки закрита у зв'язку з
відмовою ОСОБА_1 від його позову до ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  і таким чином,  суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної
ухвали не вирішував питання про права та обов'язки ОСОБА_2.

Більш
того,  відповідно до  ст. . 106 ЦПК України від 1963р. суд допускає
заміну відповідної сторони по справі її правонаступником в разі вибуття однієї
із сторін. В матеріалах справи відсутні будь які дані про вибуття позивача
ОСОБА_4 із справи,  а також відсутня
заява кого - небудь
із учасників процесу про допуск правонаступника.

Таким
чином судова колегія приходить до висновку,
що апелянт ОСОБА_2 не має права оскаржувати вищевказану ухвалу суду. При
виникненні спору щодо землі апелянт має право звернутися з позовом в місцевий
суд за захистом своїх прав.

Керуючись  ст.
ст. 73,  292,
294 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

У
задоволення заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне
оскарження ухвали Суворовського районного суду м.  Одеси від 02.02.2005р. про закриття справи у
зв'язку з прийняттям відмови ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвала
суду може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом 2-х місяців з дня
набрання законної сили ухвали апеляційного суду._