Справа
№ 2-1702/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

23 вересня 2008 року
Шевченківський районний суд м. Чернівці

в
складі : головуючого судді                          Волошина С.О.

при секретарі               Кушнірюк Ю.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та застосування наслідків
його недійсності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання правочину
недійсним та застосування наслідків його недійсності.

Позивач посилається на те, що на початку липня 2007 р. між ним та
відповідачами укладено
усну домовленість про купівлю
у них автомобіля. Фактично
між ними було укладено договір купівлі-продажу рухомого майна - автомобіля марки „Меrsedes-Веns" S-220, 2007 року виписку, номерні знаки відсутні,
оскільки автомобіль мав бути новий.

За
цією усною угодою, він зобов'язувався перерахувати авансом кошти відповідачам. Тому, на
виконання вказаного договору, він, грошовими переказами перерахував відповідачам через
банківську установу грошові кошти
в сумі 57 540 грн., з них ОСОБА_2- 49 740
грн., ОСОБА_3. - 7 800 грн., що підтверджується
заявами про переказ готівки фізичними особами та квитанцією. Дана сума коштів була спрямована саме в рахунок придбання автомобіля і не мала іншого призначення. Однак, відповідачі не
виконали своїх зобов'язань.

Позивач
посилався на те, що між сторонами не дотримано вимог щодо форми договору, що є підставою визнання його
недійсним, та не настало
правових наслідків від
вчинення правочину.
Також позивачем вчинено дію на виконання усного правочину - перерахунок коштів,
а другою стороною (відповідачами)
не підтверджено її вчинення, оскільки ними не виконано взятого на себе обов'язку - продажу автомобіля, що
виключає можливість визнання в судовому порядку усного правочину дійсним.

Недійсний правочин не
створює юридичних наслідків і
кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього
правочину. Тому відповідачі зобов'язані повернути перераховані ним гроші, а саме: 57 540 грн.,
оскільки відповідачі не виконали зобов'язання
щодо продажу автомобіля, який був предметом усного договору купівлі-продажу.

Просив визнати правочин купівлі-продажу автомобіля,
укладений між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 недійсним.  Застосувати наслідки недійсності правочину,
зобов'язавши відповідачів : ОСОБА_2 повернути грошові кошти в сумі 49740 грн.
та ОСОБА_3 повернути  кошти в сумі 7800
грн. Стягнути з відповідачів судові витрати, а саме 575 грн. державного мита,
30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Представник позивача та позивач в
судове засідання не з'явились, про день та час
розгляду справи були повідомленні завчасно, від них до суду надійшли письмові
заяви з проханням справу розглянути у їх відсутність, позов підтримали
повністю, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3. в судове засідання не з'явились по
невідомій суду причині, про день і час розгляду справи були повідомлені
завчасно належним чином через засоби масової інформації, про що є відомості в
матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність
відповідачів.

Суд,  дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що на
початку липня 2007 р. між ОСОБА_1. з однієї сторони та ОСОБА_2., ОСОБА_3 з іншої сторони
укладено усний договір
купівлі-продажу рухомого майна - нового автомобіля марки „Меrsedes-Веns" S-220.

За
цією усною угодою ОСОБА_1, зобов'язався перерахувати авансом кошти продавцям - ОСОБА_2, ОСОБА_3., а
відповідачі зобов'язалися передати автомобіль зазначеної вище марки.

На
виконання договору, в
рахунок придбання автомобіля, ОСОБА_1 перерахував відповідачам через банківську установу грошові перекази на загальну суму 57 540 грн., з яких  ОСОБА_2- 49 740
грн., ОСОБА_3. - 7 800 грн., що підтверджується копіями платіжних документів :
заяви про переказ готівки, квитанції про переказ грошових коштів, а також свідченнями ОСОБА_1., які він дав в
судовому засіданні, будучи допитаним в якості свідка в порядку ст.ст. 62 та 184
ЦПК України, довідковою інформацією
телефонного оператора UMS, де відображені електронні повідомлення (SMS) між ОСОБА_1. та
відповідачами, в яких йде мова про предмет укладеного між ними усного договору,
отримання авансу, умови передачі автомобіля, тощо.

Відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. взяті на себе перед ОСОБА_1. зобов'язання не виконали, що також підтверджується
наведеними вище доказами.

Відповідно
до ч. 1 п. 3 ст. 208 ЦК України, правочини фізичних осіб на суму, що перевищує
у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян
належить вчиняти у письмовій формі.

Стаття
215 ч. 1 ЦК України визначає, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які
встановлені ст. 203 цього Кодексу. В даному випадку не дотримано форми правочину.

Відповідно
до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його
недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і
одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом виконання,
такий правочин у
разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Позивачем
було вчинено дію на виконання усного правочину - перерахунок коштів, а другою стороною
(відповідачами) не підтверджено її вчинення, оскільки ними не виконано взятого на себе обов'язку - продажу
автомобіля.

Із вищевикладеного
випливає, що даний правочин недійсний і мають місце відповідні
наслідки, передбачені законом.

Згідно ст. 216 ЦК України, недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Тому
відповідачі зобов'язані повернути позивачеві грошові кошти на виконання
недійсного правочину.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються
дослідженими в судовому засіданні доказами.

Таким чином, слід визнати правочин купівлі-продажу
автомобіля, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 недійсним та застосувати
наслідки недійсності правочину. Зобов'язати : ОСОБА_2 повернути позивачу ОСОБА_1
грошові кошти в сумі 49740 (сорок дев'ять тисяч сімсот сорок) грн.; ОСОБА_3
повернути ОСОБА_1 кошти в сумі 7800 (сім тисяч вісімсот) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 205, 207, 208, 215, 216 ЦК України,  ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати правочин купівлі-продажу автомобіля,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 недійсним та застосувати
наслідки недійсності правочину.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути позивачу ОСОБА_1
грошові кошти в сумі 49740 (сорок дев'ять тисяч сімсот сорок) грн.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 кошти в сумі
7800 (сім тисяч вісімсот) грн.

Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судові
витрати, а саме з ОСОБА_2 497 грн. (чотириста дев'яносто сім) 40 коп.
витрат по сплаті державного мита, з ОСОБА_3 78 грн. (сімдесят вісім) витрат
по сплаті державного мита,  30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення стягнути з відповідачів в
солідарному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м.
Чернівці за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до апеляційного суду Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ :
С.О.
Волошин