Справа 2-4332/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 листопада 2008 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого - судді Зябрової О.Г.,

при секретарі - Радченко О.К.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до свого чоловіка - ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу посилаючись на те, що відповідач несерйозно поставився до створення
сім»ї  та до своїх обов»язків, як
чоловіка та батька, зловживає спиртними напоями, ненадає гроші, часто не ночує
вдома.  фактично припинила з відповідачем
шлюбні стосунки у 2003 році, відподівач має іншу сім»ю та на протязі  всього часу періодично проживає з іншою
жінкою. На даний час сім»я позивачки існує формально, між подружжям відсутне
взаєморозуміння і збереження подалі сім»ї суперечить інтересам позивачки.
Дитина, яку подружжя має від шлюбу - ОСОБА_3, після розлучення зостанеться
проживати разом із позивачкою.

В
судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Відповідач
позов визнав.

Вислухавши
сторони, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано
07.10.1994 року у відділі РАЦС по м.Миргороду Миргородського районного
управління юстиції Полтавської області. Від спільного життя вони мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час
спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, що привели до
неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. З 2003 року шлюбні
стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивач
не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61
ЦПК України доказування не потребують.

Відповідно
до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

При
встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб між подружжям слід
розірвати.

Обов'язок
сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу слід
покласти на відповідача.

Відповідно
до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 -
112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 07 жовтня 1994 року у відділі РАЦС по м.Миргороду
Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області під
актовим записом № 317 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути судовий збір в дохід
держави з ОСОБА_4 у розмірі 17 (сімнадцять) грн., ОСОБА_5 від витрат звільнити.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк  з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: