АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-584                                                     Головуючий
2008 р.                                                                            Аксьоненко
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008 року                                                                                           м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Бондара В.О.

Суддів :                                 Прокопенка
О.Л. Маловічко С. В.

При секретарі:
Бабенко Т.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Розівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2007 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про

стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2007 року
ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу.

В позові
зазначала, що відповідач по справі ОСОБА_1
отримала від неї кошти у сумі 14
957  грн.
для погашення боргу по банківському кредиту та бюджетній заборгованості
про що була написана розписка. У зв'язку з тим, що відповідач не виконала
вимоги по поверненню коштів, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь
заборгованість по позикових грошових коштах в розмірі 14957  грн. ; суму боргу з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення, що складає 5085  грн.; 3% річних від прострочення суми
заборгованості в розмірі 448,71
грн.  та відсотки за користування
позикою, які складають 3933,48  грн.

2

Рішенням
Розівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2007 року позовні
вимоги задоволені частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по позикових грошових коштах в сумі
14 957  грн.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму з урахуванням індексу інфляції за весь час
прострочення в сумі 853  грн.

В іншій частині
позову відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, просила рішення суду скасувати та ухвалите нове,
яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Вислухавши
доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
, якщо визнає, що суд першої інстанції, ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги.

З
матеріалів справи вбачається, що суд правильно встановив правовідносини, які
склалися між учасниками справи, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив
надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального та процесуального права та прийняв рішення, яким
спір знайшов своє належне вирішення.

Суд
правильно оцінив надані позивачкою докази в тій частині, що письмовий договір
між сторонами не укладався, але це не є наслідками його не дійсності з тих
підстав, що позивачкою надані суду розписки щодо отримання грошей відповідачкою
від позивачки. В розписках про отримання грошей не передбачений строк їх
повернення.

Відповідно
ст.. 530 ЦК України
якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право
вимагати його виконання у будь -
який час.

Колегія
суддів вважає, що посилання відповідачки на те, що позивачка особисто вносила
саме ці кошти в касу Розівської райспоживспілки за приміщення яке хотіла
придбати безпідставні так як в розписках вказано, що гроші відповідачкою
отримані для погашення банківського кредиту, особистого кредиту та бюджетної
заборгованості (а.с. 3, 4), тобто в розписках не йдеться мова про отримання
грошей від позивачки в якості оплати за приміщення яке вона мала намір
придбати.

3

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів підстав для скасування рішення суду першої
інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Розівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2007 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.