Справа 2 - 553 -2008 рік
Р  І Ш Е Н Н Я

І м е н е м             У
к р а ї н и

01.08.2008
року Алуштинський  міський суд
Автономної Республіки Крим, в складі:

головуючого -
судді  Хотянової В.В.

при секретарі
-  Баєвої Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної
інвентаризації , третя особа Маломаяцька сільська рада про визнання домоволодіння  спільною частковою власністю, визначення
часток  у спільній частковій власності,
про визнання права власності на частку домоволодіння,

В с т
а н о в и в  :

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом про
визнання житлового будинку АДРЕСА_1 спільною частковою власністю та визначення
часток   у спільній частковій власності.

Вимоги мотивовані тим, що  на праві приватної власності позивачу
належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 21 червня 2007
року.  В другій частині будинку проживає
ОСОБА_2, якій належить &frac12; частка житлового будинку  АДРЕСА_1, з відповідною часткою надвірних
споруд.

Зазначений будинок поділений на дві
половини, в одній половині проживає ОСОБА_1 а в другій половині проживає
ОСОБА_2 Але ОСОБА_1 значиться власником квартири АДРЕСА_1 в названому будинку,
ОСОБА_2 значиться власником &frac12; частини названого  будинку. Будинок поділений на дві частини,
має різні виходи.  При  будинку є земельна ділянка, прибудинковою
земельною ділянкою  площею 0, 06 га
користується позивач, зазначена земельна ділянка виділялась його матері, якій
належала частина домоволодіння. Сторони бажають приватизувати земельні ділянки
при домоволодінні, але не можуть цього зробити, так як  позивач є власником квартири в будинку,
відповідач є власником &frac12; частини цього ж будинку.

Так як відповідачу належить &frac12;
частина будинку, а другу половину займає фактично позивач, то просить визнати
за ним право власності на &frac12; частину будинку, визнавши житловий будинок спільною
частковою власністю.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала.

Відповідач позов визнала, не
заперечує визнати за ОСОБА_1  право
власності на &frac12; частину будинку, визнавши житловий будинок спільною
частковою власністю.

Представники    СМБТІ
в судове засідання не з* явились, про
день, час розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник Маломаяцької сільської ради в
судове засідання не з*явився, просить справу розглянути без участі
представника, позов визнають, про що надали письмову заяву.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши
письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню .

Судом встановлені такі факти та відповідні
їм правовідносини.

Згідно вимог ст.356 ЦК  України власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою
власністю. Статею 357 ЦК України передбачено,
що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо
інше не встановлено за домовленістю співласників або законом.

Судом встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1 до 1991 року належав радгоспу-заводу «Таврида» .

Будинок являється єдиним домоволодінням,
знаходиться під однією кришою, складається із двох кімнат площею 18, 2 та 18, 1
кв.м, двох кухонь площею 11, 0 та 10, 8 кв.м, прихожої 7, 2 кв.м та  6, 7 кв.м, має два  ізольованих входи, поділений на дві частини.
Зазначені обставини підтверджуються технічним паспортом на домоволодіння.

З 28.01.1991 року зазначений житловий
будинок в рівних частках належав
радгоспу-заводу «Таврида» та ОСОБА_3
&frac12; частку домоволодіння  у
ОСОБА_4  придбала ОСОБА_2 за договором
купівлі-продажу.

Відповідно до Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду» та на підставі розпорядження органу
приватизації    радгоспом-заводом  «Таврида»
за НОМЕР_1 від 2 жовтня 1995 року інша частина домоволодіння  була приватизована  ОСОБА_6 та її сином  ОСОБА_5,
але в  свідоцтві про право
власності на житло від 02 жовтня 1995 року
було зазначено, що у власність
перейшла квартира № 2 , а не &frac12; частина зазначеного домоволодіння.

Державне підпріємство «Таврида»,  що було власник зазначеного домоволодіння в
письмовй відповіді від 24.04.2008 року підтвердило, що раніше зазначене домоволодіння  значилось як будинок, був поділений на дві
частки, але під час приватизації житла ОСОБА_1
органом приватизації  була
допущена помилка,  і їх частина
домоволодіння вказана як квартира № 2, а фактично являється другою половиною
єдиного домоволодіння (А.С.83).

Після смерті ОСОБА_5 спадщину у вигляді &frac12;
частки квартири прийняла  його мати
ОСОБА_6 (а.с. 59-81),  яка 21 червня 2007
року подарувала всю квартиру синові ОСОБА_1 ( а.с.38).

Із технічного паспорту на житловий будинок
та плану  побудов вбачається, що будинок
АДРЕСА_1 поділений на дві половини, в одній половині проживає ОСОБА_1 а в
другій половині проживає ОСОБА_2 Але
ОСОБА_1 який є фактично власником &frac12; частину будинку,  значиться власником квартири 2 в названому
будинку, ОСОБА_2 значиться власником &frac12; частини названого  будинку. Будинок поділений на дві частини,
має різні виходи.  При  будинку є земельна ділянка , площею 0, 06 га
земельної ділянки користується позивач, другою половиною земельної ділянки  користується відповідачка. Сторони бажають
приватизувати земельні ділянки при домоволодінні, але не можуть цього
зробити,  так як  позивач є власником квартир в будинку,
відповідач є власником &frac12; частини цього ж будинку.

За згодою двох власників будинку, суд
визнає житловий будинок АДРЕСА_1 спільною частковою власністю сторін,  визначає рівні частки у праві спільної
частковій власності ( 12 ), так як відповідачу належить &frac12; частину
будинку, а другу половину займає фактично позивач, та просить визнати за ним
право власності на &frac12; частину будинку.

Вартість домоволодіння АДРЕСА_1 становить
73656 грн 58 коп,  вартість &frac12;
частки домоволодінняЮ, що належить ОСОБА_2 становить 38176 грн79 коп, вартість &frac12;
частки домоволодіння з відповідними господарськими спорудами що належить ОСОБА_1
становить 35480 грн, тому суд стягує з позивача судовий збір у розмірі 303 грн
79 коп, так як 51 грн він заплатив при подачі позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.355, 356, 357 &cedil;358 ЦК України, ст.ст.10, 11,57, 212, 213 ЦПК України, суд

В И Р
І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1  задовольнити.

Визнати домоволодіння  за адресою : АДРЕСА_1із господарськими  та побутовими спорудами  спільною частковою власністю ОСОБА_1
таОСОБА_2.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на &frac12; частку будинку АДРЕСА_1 із
господарськими спорудами та побутовими будівлями, що складається із : житлової
кімнати № 2-3 площею 18, 1 кв.м, кухні № 2-2 площею 11, 0 кв.м, коридора № 2-1
площею 7, 2 кв.м, та відповідною часткою господарських споруд,  що
розташований  в АДРЕСА_1.

Зобов* язати Сімферопольське міжміське
бюро  реєстрації і технічної
інвентаризації внести зміни в правоустановчі документи  , видані на ім* я  ОСОБА_1, провести державну реєстрацію права
власності  12 частини будинку 1АДРЕСА_1
за ОСОБА_1 з відповідною  частиною
господарських споруд та побутових будівель.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на  користь держави у розмірі 303 грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку      через  Алуштинський міський суд , шляхом подачі в 10
- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з  подачею її копії до Апеляційного суду АРК
м.Симферополь або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя