Справа №22-ц-890                                        Головуючий
у 1-й інстанції - Кондратенко М.В.
Категорія 19                                                               Суддя
- доповідач Лузан Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м     У к р а ї н и

2008
року серпня «13 » дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого  -
Маслова В.О.,

суддів             -     Лузан Л.В., Рибалки В.Г.,

з участю
секретаря судового засідання  -  Рой Я.М.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2008 року

у справі за
позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” про визнання
дій незаконними, поновлення телефонного зв'язку, зобов'язання зупинити
нарахування абонплати до поновлення телефонного зв'язку

в с т а н о в и л а :

Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.05.2008 р. в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1. відмовлено у зв'язку з їх необґрунтованістю.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. ставиться питання про скасування рішення суду і направлення
справи на новий розгляд до суду першої інстанції з тих підстав, що судом були
порушені норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, вивчивши
матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Звертаючись до
суду з позовом, ОСОБА_1. посилалась на те, що 10.09.1997 р. між нею і
відповідачем було укладено договір № 434а про надання послуг телефонного
зв'язку, умови якого відповідачем були порушені та без письмового попередження
24.10.2006 р. було припинено надання послуг за НОМЕР_1.

Просила суд
постановити рішення, яким зобов'язати ВАТ “Укртелеком” поновити телефонний
зв'язок за НОМЕР_1. У подальшому доповнила свої позовні вимоги та просила
визнати незаконними дії ВАТ “Укртелеком” щодо нарахування абонентської плати за
ненадані послуги та зобов'язати товариство зупинити нарахування абонентської
плати до відновлення телефонного зв'язку.

Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що надання послуг
телефонного зв'язку було припинено обґрунтовано, у зв'язку із заборгованістю за
міжміські розмови за вересень 2006 р. у сумі 2 грн. 68 коп. після письмового
повідомлення споживача.

Проте
колегія суддів вважає, що такі висновки суду не відповідають обставинам справи
і зроблені судом у зв'язку з неповним з'ясуванням всіх обставин справи та
неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом
встановлено, що 10.09.1997 р. між міським вузлом електрозв'язку
“Сумиміськтелеком” і ОСОБА_1. було укладено договір № 434а про надання послуг
телефонного зв'язку, відповідно до якого підприємство зобов'язалося надати
позивачці в користування номер телефону 36-97-47 та послуги електрозв'язку, а
ОСОБА_1. - оплачувати отримані послуги не пізніше 20 числа наступного місяця
після розрахункового періоду (а. с. 3-4).

З пояснень
представника відповідача в судовому засіданні і письмових доказів, які є у
справі, вбачається, що станом на 01.10.2006 р. позивачка мала заборгованість за
серпень 2006 р. в сумі 36.05 грн. та повинна була сплатити до 20.10.2006 року
нараховані за вересень 33.94, з врахуванням сплачених авансом у вересні
2.68грн. за послуги зв'язку, надані у вересні / вересень : 32.66 + 3.96 = 36.62
- 2.68 =33.94 /.

Проте, колегія суддів вважає непереконливими доводи
представника відповідача, що за серпень 2006 року позивачка мала заборгованість
в сумі 36.05 грн. Ці доводи спростовуються
даними, які містяться в квитанції сервісного центру, що видана
30.10.2006 р. позивачці для оплати заборгованості. Зі змісту даної квитанції
вбачається, що за серпень позивачці було запропоновано сплатити заборгованість
в сумі 33.37 грн.

Доводи
представника відповідача про те, що позивачці видавалась в цей день ще й друга
квитанція на сплату заборгованості за серпень в сумі 2.68 грн., колегія суддів
вважає безпідставними. Суду не були надані переконливі пояснення та не надані
нормативні акти, з яких би вбачалась необхідність видачі в такому випадку двох
квитанцій для сплати існуючої заборгованості. Тим більше, що представник відповідача
і свідки з боку відповідача пояснили про те, що раніше в практиці відповідача
не було іншого випадку надання споживачу розрахунку про загальну суму
заборгованості у вигляді двох квитанцій, кожна з яких містить відомості не про
всю заборгованість, а тільки про її частину .

Таким чином
вбачається, що станом на 01.10.2006 р. позивачка мала заборгованість за серпень
2006 р. в сумі 33.37 грн., як це зазначено у квитанції сервісного центру
/ас.5/.

Заборгованість
за серпень 2006 р. в сумі 33.37 грн. та нараховані за вересень 33.94 грн., а
всього 67.31 грн., були сплачені позивачкою 30.10.2006 року  /ас.5/.

Колегія суддів
вважає, що у відповідача не було законних підстав 24.10.2006 р.  припиняти позивачці  надання послуг електрозв'язку .

Відповідно до
пп.184, 187 “Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг”, затв.
постановою Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2005 р. N 720, оплата за телефонні розмови, інші послуги міжміського та
міжнародного телефонного зв'язку вноситься абонентом у десятиденний строк після
отримання рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного
розрахункового періоду, якщо інше не передбачено договором. У разі коли абонент
не оплатив отримані послуги в установлений строк, оператор надсилає йому
письмове попередження із зазначенням кінцевого строку оплати і в разі
неотримання підтвердження про оплату протягом 10 днів після зазначеного строку
має право скоротити перелік або припинити надання послуг.

Як зазначалось
вище, встановлено, що станом на 01.10.2006 р. позивачка мала заборгованість за
серпень 2006 р. в сумі 33.37 грн.

У
такому разі, відповідно до вимог вищенаведеного п.187 Правил, право припинити
надання послуг ОСОБА_1. у відповідача  виникає після 30.10.2006 року, тобто тільки
після неотримання підтвердження про оплату протягом 10 днів після закінчення
кінцевого строку платежу - 20.10.2006 р.

Крім того.
Представник відповідача пояснила, що позивачці 10.10.2006 р. було надіслане письмове попередження із зазначенням кінцевого строку
оплати - до 20.10.2006 р. Проте, відповідач не надав належних доказів, які б
свідчили, що позивач отримала таке повідомлення.  Навпаки. З наданої представником відповідача
ксерокопії «повідомлення від 01.10.2006 р.» вбачається, що воно не було вручено
ОСОБА_1. з тієї причини, що мешканців квартири не було вдома.

Таким
чином вбачається, що відповідач припинив 24.10.2006 р. надання позивачці послуг
електрозв'язку з порушенням вимог діючого законодавства, а саме, не попередивши
позивача про можливість припинення послуг і про встановлення їй строку для
погашення заборгованості, а також не витримавши 10-денний строк, передбачений
п. 187, тільки після закінчення якого у відповідача з'являється
право припинити надання послуг.

Вбачається,
що з наведених підстав відповідач не мав права припинити 24.10.2006 р.  надання послуг і за
4 дні  /з 20.10.2006 по
24.10.2006/ заборгованості по нарахуванням за
вересень 2006 року.

Колегія суддів
вважає помилковим тлумачення представником відповідача п.187 Правил: на думку
представника відповідача положення п.187 зводяться
лише до обов'язку відповідача здати «письмове
попередження» на пошту і не покладають на відповідача обов'язку переконатись в
тому, що воно отримане абонентом.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного. Вбачається, що законодавець у п.187 Правил передбачив ряд гарантій
дотримання прав абонента, а саме: 1. перед припиненням надання послуг -
надіслання абоненту письмового попередження із зазначенням кінцевого строку
оплати заборгованості;  2. тільки у разі
неотримання підтвердження про оплату протягом 10 днів після закінчення строку,
наданого для оплати заборгованості, - оператор має право скоротити перелік або
припинити надання послуг.  Надання
абоненту таких гарантій можливе тільки у разі, якщо абонент буде реально
сповіщений про можливе скорочення переліку або припинення надання послуг у разі
несплати заборгованості у встановлений для цього строк.

Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія
суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати і постановти нове рішення про
часткове задоволення позову ОСОБА_1.

Дії ВАТ
“Укртелеком” по відключенню від телефонного зв'язку абонента телефону №
36-97-47 ОСОБА_1. з 24.10.2006 р. та по нарахуванню абонентської плати за час
незаконного відключення колегія суддів вважає за необхідне визнати неправомірними
та зобов'язати ВАТ “Укртелеком” відновити ОСОБА_1. надання послуг телефонного
зв'язку. У задоволенні іншої частини позову відмовити у зв'язку з
необгрунтованістю.

Керуючись
п.п.184, 185, 187,188 “Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг”,  ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 2, 4 ч.
1 ст. 309, ст. ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2008 року скасувати і
постановити нове рішення.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати
неправомірними дії Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” по
відключенню від телефонного зв'язку абонента телефону № 36-97-47ОСОБА_1 з 24
жовтня 2006 року та по нарахуванню абонентської плати за час незаконного
відключення.

Зобов'язати
Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” відновити ОСОБА_1 надання послуг
телефонного зв'язку.

У задоволенні
іншої частини позову відмовити у зв'язку з необгрунтованістю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.

Головуючий     -

Судді                  -