Справа 2 - 672/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 вересня  2008
року                      Криворізький
районний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді:                                                 Приміч Г.І.

при   секретарі                                                          Дзиговській Т.Б.

за
участю позивача                                                     ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач -
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою 25.07.2008 року, в
судовому засіданні підтримуючи свої позовні вимоги посилалася на те, що
26.06.1982 року між нею та відповідачем по справі -  ОСОБА_2, виконкомом Маломихайлівської
сільської ради, Покровського району, Дніпропетровської області, було
зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження  зроблено актовий запис № 18 від 26.06.1982
року.

Від спільного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей
не має, але відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС.

Шлюбні відносини між ними припинилися з червня
1996 року і не поновлювалися по теперішній час.

Позивач причиною розпаду сім'ї вказувала те, що
між ними постійно виникали сварки та чвари, причиною яких стала аморальна
поведінка відповідача, який ображав її гідність, не брав участі у веденні
господарства, зникав з дому на декілька днів не пояснюючи при цьому причин
відсутності, зловживав спиртними напоями, проявляв подружню зраду, у зв'язку з
чим, збереження шлюбу та спільне життя з відповідачем є неможливим.

Позивач просила суд постановити рішення, яким
шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати, а судові витрати стягнути з
неї.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча
про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом
порядку, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової
повістки на 25.09.2008 року, яку він отримав
19.09.2008 року (а.с. 11
).

Зі згоди
позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд на місці
ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі
доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.06.1982 року між
позивачем по справі та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано
виконкомом Маломихайлівської сільської ради, Покровського району,
Дніпропетровської області,  про що в
книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 18 (а.с. 5).

Від спільного шлюбу подружжя  неповнолітніх дітей не має, але відповідач не
бажає розірвати шлюб через органи РАЦС, спір майнового характеру між сторонами
відсутній, про що вказувала позивач в ході судового засідання.

Сімейно-шлюбні стосунки сторони не підтримують з
червня 1996 року,  примирятися не
бажають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки  збереження шлюбу з відповідачем суперечить її
інтересам, відповідач до суду та не надав заперечень з цього приводу.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд
постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них.

Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те,
що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача,  суд вважає за необхідне шлюб,
зареєстрований    26.06.1982  року
виконкомом Маломихайлівської сільської ради, Покровського району,
Дніпропетровської області,  про що в
книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 18  - розірвати.

При вирішенні питання про  сплату державного мита на користь держави при
отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу,
суд приймаючи до уваги положення ст. 88 ЦПК України, враховує той факт,
що ініціатором розірвання шлюбу є
позивач, яка наполягала на його розірванні і при цьому просила покласти
на неї обов`язок сплати державного мита на користь держави при отриманні свідоцтва
про розірвання шлюбу, вважає за необхідне, покласти обов'язок сплати державного
мита  на користь держави при отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу на позивача, а відповідача  від його сплати звільнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60,
212-215, 224-226 ЦПК України, ч.2 ст. 104, ст. 105, 110, 112  Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Шлюб між  ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований  26.06.1982  року
виконавчим комітетом Маломихайлівської сільської ради, Покровського
району, Дніпропетровської області, актовий запис № 18 - розірвати.

Стягнути державне мито на користь держави при
отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу з позивача -   ОСОБА_1
в розмірі 17 (сімнадцяти) грн., відповідача -   ОСОБА_2   від сплати державного мита звільнити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив,
за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя:                                                      Г.І.
Приміч