Справа|річ| № 2 -1304/2008 р.
РІШЕННЯ

|розв'язання,вирішення,розв'

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 жовтня 2008 р. Ізюмський міськрайонний суд Харківської
області

в складі:

головуючого -
ВИННИЧЕНКО П.П.,
при секретарі -
ОЛІЙНІК Т.А.,

розглянувши|розгледівши|
у відкритому|відчиненому|
судовому засіданні в місті Ізюмі|ізюмі|
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про
стягнення заборгованості по аліментах,

|помешканням|

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідача про стягнення заборгованості по аліментах та пені за час
несплати заборгованості і просила стягнути з відповідача на її користь
заборгованість по аліментах у сумі 1305 грн. 39 коп. і пеню у розмірі 1% від
суми несплачених аліментів за кожен день у сумі 3972 грн.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачка вказала
наступне:

Сторони з 2002 року по 29 серпня
2006 року перебували у шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_3, який
постійно проживає з позивачкою.

10 лютого 2005 року з відповідача на
утримання сина стягнено за рішенням суду аліменти.

У 2007 році відповідач переїхав з
міста Ізюма в місто Дніпропетровськ виконавчий лист було направлено за місцем
знаходження відповідача.

Заборгованість при цьому склала 1305
грн. 39 коп., але відповідач заплутав державного виконавця і заборгованість на
новому місці роботи не була врахована, навпаки порахували, що існує переплата
по аліментах.

Про заборгованість позивачка не
одноразово нагадувала відповідачеві у 2007 році, але він не реагував на її
вимоги.

Вважала, що крім заборгованості по
аліментах відповідач має сплачувати і пеню у розмірі 1% від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення платежу, що складає 3972 гривні за весь
період.

На підставі викладеного вважала, що
її вимоги підлягають задоволенню.

Відповідач позов визнав частково і
на підтвердження своїх заперечень вказав наступне:

Він визнає позов в частині стягнення
з нього суми заборгованості 1305 грн.39 коп.

Але повністю не визнає вимоги
позивачки щодо стягнення з нього пені за час існування заборгованості.

Він ніякого впливу на державного
виконавця не чинив і не винен у тому, що при розрахунках заборгованості була
допущена помилка державним виконавцем.

Підтвердив, що позивачка говорила йому у минулому році
про його заборгованість по аліментах, але вона тільки говорила і ніяких
документів йому не показувала.

Вказав, що аліменти він платив не регулярно, так як не
мав на той час постійної роботи.

На підставі викладеного вважав, що позов в частині
стягнення з нього пені задоволенню не підлягає.

Заслухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи,
документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині
суми заборгованості по аліментах, а в частині стягнення пені підлягає
задоволенню частково в сумі 2000 грн.

До такого висновку суд приходить з наступних підстав:

Відповідач є батьком дитини і згідно рішення суду від 10
лютого 2005 року з нього на утримання сина ОСОБА_3 стягнено аліменти у розмірі
ј частини всіх видів заробітку до його повноліття.

Відповідач сплачував аліменти не регулярно і тому виникла
заборгованість.

Відповідач визнав суму боргу по аліментах - 1305 грн. 39
коп. і ця сума підтверджена розрахунками державного виконавця і сторонами не
оспорюється.

Відповідач був повідомлений у 2007 році про
заборгованість по аліментах позивачкою, але не прийняв мір щодо погашення боргу
і тому суд вважає, що відповідач знав про заборгованість по аліментах.

Згідно ст.. 196 СК України позивачка має право на
стягнення пені у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Суд погоджується з розрахунками позивачки відносно суми
пені, але враховуючи матеріальний стан відповідача, помилку при розрахунках
допущену державним виконавцем і тому вважає можливим знизити розмір пені до
2000 гривень.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст.ст.
187, 194, 196 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування
заборгованості по аліментах 1305 гривень 39 коп, і пеню у розмірі 2000 грн., а
всього стягнути 3305 грн. 39 коп

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Харківської області шляхом подачі протягом 10 днів заяви про оскарження, а
потім у термін 20 днів - апеляційної скарги через Ізюмський міськрайонний суд.

Гол-чий: