Справа
№ 2-272/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 вересня  2008  року
Криворізький районний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді:                                                 Приміч
Г.І.

при   секретарі                                                          Дзиговській Т.Б.

за
участю: позивача                                                    ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною
позовною заявою 19.02.2008 року, в судовому засіданні уточнюючи свої позовні
вимоги посилався на те, що 09.06.2001 року між ним та відповідачем по справі -
ОСОБА_2, виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району, було
зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження  зроблено актовий запис № 13 від 09.06.2001
року.

Від спільного шлюбу подружжя має одну
малолітню  дитину - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з відповідачкою та на утримання якої з
позивача за рішенням суду стягнуто аліменти.

Шлюбні відносини між сторонами припинилися з
вересня  2007 року і не поновлювалися по
теперішній час, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть,
єдиного бюджету не мають.

Позивач
причиною розпаду сім'ї вказував  на  втручання батьків відповідачки в їх сімейні
стосунки, та те, що його жінка вступила до секти. З цього приводу  між ними постійно виникали суперечки та
сварки.  Спору щодо місця проживання
малолітньої дитини між ними не існує, як не існує і спору майнового характеру.

Позивач вказував на те, що протягом 6-ти
місячного строку для примирення подружжя наданого судом відповідно до ухвали
суду від 25.03.2008 року, їх стосунки з відповідачкою не поліпшилися,
заходів  для збереження сім`ї вони не
вживали, оскільки збереження шлюбу з відповідачкою суперечить його інтересам,  просив суд розірвати шлюб між ним та
відповідачкою.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги
позивача визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу з
позивачем, при цьому підтвердила те,  що
спору майнового характеру та спору щодо місця проживання малолітньої дитини між
ними не існує. Причиною розірвання шлюбу вказувала те, що  позивач відносився до неї та дочки з
неповагою, нічим не ділився, спільних інтересів між ними не було.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.06.2001 року між
позивачем по справі та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано
Лозуватською сільською радою Криворізького району, про що в книзі реєстрації
актів про одруження зроблено актовий запис № 13 (а.с. 8).

Від спільного шлюбу подружжя має одну   малолітню дитину - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1  (а.с. 8), яка проживає
разом з відповідачкою та на утримання якої з позивача за рішенням суду стягнуто
аліменти, спір майнового характеру та спір щодо місця проживання дитини, між
сторонами відсутній, про що вказували сторони в ході судового засідання.

Сімейно-шлюбні стосунки сторони не підтримують з
вересня 2007 року, проживають окремо,
спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, примирятися
не бажають, наполягають на розірванні шлюбу, вказуючи на те, що  збереження шлюбу суперечить  їх
інтересам.

Ухвалою Криворізького районного суду від
25.03.2008 року сторонам було надано 6-ти місячний строк для примирення
подружжя, однак протягом вказаного строку сторони не примирилися (а.с. 12).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд
постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з
них.

Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те,
що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає за необхідне
шлюб, зареєстрований  09.06.2001 року
Лозуватською сільською радою Криворізького району, актовий запис № 13 -
розірвати.

При вирішенні питання про сплату державного мита
на користь держави при отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу, суд приймаючи до уваги положення ст. 88 ЦПК України,
враховуючи той факт, що малолітня дитина подружжя проживає з відповідачем, а
також те, що позивач  не заперечував на
покладенні на нього обов'язку сплати державного мита на користь держави при
отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу, вважає за необхідне, покласти обов'язок
сплати державного мита на позивача, а відповідачку від його сплати звільнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60,
212-215 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112
Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Шлюб між  ОСОБА_1
та  ОСОБА_2,
зареєстрований 09.06.2001 року Лозуватською сільською радою Криворізького
району, актовий запис № 13 - розірвати.

Стягнути державне мито на користь держави при
отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу з позивача  ОСОБА_1  в розмірі 17 (сімнадцять) грн., а
відповідача  ОСОБА_2  від його сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня подачі заяви на апеляційне
оскарження або протягом 10 днів без подачі заяви на апеляційне оскарження.

Суддя