№2-3093/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

13 серпня 2008р.
Артемівський районний суд м. Луганська

в особі судді
Селезньової Т.В.,

при секретарі
Шуваєвій А.В.,

розглянувши
цивільну справу

за
позовом ОСОБА_1

до
ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3,  Луганська
міська рада,

про
визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

Позивач просить визнати за його батьком
ОСОБА_4 право власності на 13 частку збудованого ним разом з іншими
співвласниками (позивачем і його дружиною) домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ,
просить визнати за ним право власності на вказану 1/3 частку даного  домоволодіння в порядку спадкування після
смерті батька; мотивуючи тим, що  ОСОБА_4
був його батьком, він спадщину прийняв фактично, продовжуючи проживати  у вказаному будинку, однак оформити свої  майнові і спадкові права не має
можливості,  оскільки батько при житті не
оформив офіційно своє право власності на належну йому частку у домоволодінні.

Відповідачка позов визнала. Треті
особи проти позову також не заперечують, самостійних позовних вимог на предмет
спору не заявили.

З представлених  письмових доказів встановлено:

Рішеннями виконкому Артемівської
районної ради від 25.06.1985 р. і від 1.11.1986 р. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3
дозволено будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 Встановлено, що
домоволодіння збудовано ними  при житті
ОСОБА_4 на відведеній ним земельній ділянці, за рахунок трудового вкладу і
коштів всіх забудовників в рівних частках.

Рішенням Артемівської районної у місті
Луганську ради від 08.04.2008р. затверджено акт приймання житлового будинку з
надвірними побудовами до експлуатації.

З відповіді БТІ вбачається, що
зареєструвати право власності на 13 частку в даному домоволодінні за померлим
ОСОБА_4 не можливо з причини його смерті.

Відповідно до ст.376 ЦКУ судом може бути
визнано право власності на самовільно збудований будинок при наявності згоди
власників земельної ділянки.

Відповідно до ст. 331 ЦКУ право
власності на нерухоме майно виникає з моменту прийняття до експлуатації. Разом
з тим, суд вважає доведеним, що при житті ОСОБА_4 набув право власності на 1/3
частину збудованого ним нерухомого майна, на
законних підставах, передбачених законом, але своє право офіційно не
оформив. Набуття права власності відповідало чинному на той час цивільному
кодексу.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., що
видно з свідоцтва про смерть. На час смерті відчуження належного йому спірного
домоволодіння не здійснив.

На час смерті ОСОБА_4 спадкоємцями
першої черги у відповідності до ст. 529 ЦК України( 1963 р.)  були діти померлого:  позивач та його рідна сестра, яка на спадщину
не претендує, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала,
фактично спадщину не приймала. Позивач як спадкоємець першої черги подавав
заяву до нотаріальної контори, йому видавалось свідоцтво про право на спадщину
у вигляді грошового вкладу. Крім того позивач фактично прийняв спадщину після
батька, оскільки залишився проживати в успадкованому будинку, прийняв його в
управління і володіння, тобто у відповідності до ст. 549 ЦК (1963р).

На даний час відчуження належного
йму майна позивач не здійснив, права власності не втратив. Тому є підстави для
визнання  за ним права власності на
успадковане нерухоме майно в порядку спадкування.

Керуючись викладеним, ст.. 529,
549 ЦК України (1963р.), тс.376, 331 ЦК України, керуючись ст.213,  214, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити; визнати за ОСОБА_4
право власності на 13 частку домоволодіння АДРЕСА_1 як за забудовником;

визнати за ОСОБА_1 право власності на
вказану 13 частку домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_4.

Заява про
оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення,
апеляційна скарга на рішення суду  може
бути подана  протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
Т.В. Селезньова