Справа
№ 2-70/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У
К  Р А Ї Н И

05 травня 2008 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької
області у складі:

головуючого судді Мироненко І.П.,

при секретарі Новиковій Г.О.,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1
до  ОСОБА_2 про виключення відомостей про
батька з актового запису про народження дитини, суд -

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей про нього, як батька з актового
запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заявлених вимог
вказував на те, що з 30 вересня 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою. Познайомився зі своєю дружиною він у травні 2005 року і невдовзі
вона завагітніла. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3.  На протязі року, після народження дитини,
дружина постійно стверджувала, що дитина не його. Постійні  розмови про це дали йому привід поставити під
сумнів своє батьківство. До зустрічі з ним відповідачка була в близьких
стосунках з іншим чоловіком, про якого він дізнався пізніше. Після народження
дитини дружина також неодноразово зустрічалася з цим чоловіком. Вони розійшлися
з відповідачкою в жовтні 2006 року, а вона продовжувала з ним зустрічатися. На
при кінці 2006 року цей чоловік передав його матері ОСОБА_4 фотокартки, на яких
його дружина була зображена оголеною. Все це дало йому підстави поставити під
сумнів своє батьківство відносно ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним
вимоги і дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та
пояснила наступне. Зі своїм чоловіком вона познайомилася в  травні 2005 року,  почали зустрічатися, вона залишалася ночувати
в нього. Коли завагітніла вони разом ходили до лікарні, позивач турбувався про  неї, відвідував у лікарні, коли вона
перебувала на зберіганні. Після реєстрації шлюбу вони переїхали жити до її
батьків, стосунки між ними були добрі. Чоловік забирав її разом з дитиною з
пологового будинку. Однак через три місяці після народження дитини позивач
втратив інтерес до подружнього життя, почав пізно повертатися з роботи,
відмовлявся гуляти з дитиною. Вона не зраджувала чоловіку і не уявляє, що могло
дати підстави для сумнівів у батьківстві. Припускає, що її могли обмовити друзі
її чолоОСОБА_2, які вважали, що вона йому не пара.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі,
допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідачка ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2005 року,
актовий запис № 283.

Згідно свідоцтва про народження, виданого
Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського
МУЮ, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі батьки зазначені: батько ОСОБА_1
мати ОСОБА_2, актовий запис №  165 від 17
лютого 2006 року.

Відповідно до ч.1 ст. 136 СК України особа, яка записана
батьком дитини, у тому числі і чоловік, який перебував з матір'ю дитини в
шлюбі, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення
запису про нього як батька з актового запису про народження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 міг бути ймовірним батьком
дитини ОСОБА_3, народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, оскільки вони мали близькі
стосунки ще до весілля, у тому числі і в період зачаття дитини. Ці обставини
підтверджуються, крім показів сторін, оглянутими в судовому засіданні медичними
документами рожениці.

Допитані за ініціативою позивача свідок ОСОБА_5 показала,
що знає родину ОСОБА_1, як сусідка. Вона бачила, що відповідачка приходила до
ОСОБА_1 ще до весілля. Мати позивача турбувалася про невістку, купувала їй
одяг, оскільки остання була не із забезпеченої сім'ї. Вони дуже раділи
народженню онука, купували подарунки. В товаристві інших чоловіків відповідачку
не бачила. Розмови про сумніви в батьківстві чула вже пізніше від матері позивача,
але не уточнювала подробиць.

Свідок ОСОБА_4 показала, що позивач є її сином.
Відповідачка ще до весілля стала залишатися в них ночувати, їм це не
подобалося, але останню це не стримувало. Син їм повідомив, що хоче одружитися,
вони просили не поспішати, але він відповів, що на цьому наполягає ОСОБА_2. В
серпні 2005 року син повідомив, що відповідачка вагітна і буде весілля. Коли
разом з відповідачкою ходила до лікарні, дізналася, що вона живе статевим  життям з 15 років. Після народження дитини,
відповідачка стала поводитися агресивно. Зі слів сина їй відомо, що вона на
довгий час відлучалася з дому, гуляла з коляскою з іншим чоловіком. Одного
разу, вона застала відповідачку, яку була в нічній сорочці, а поряд з нею на
ліжку сидів інший чоловік. Після весілля, ОСОБА_6 передав їй фотографії, на
яких відповідачка була зображена напівоголеною і пояснив, що йому вони більше
не потрібні. Вона тоді про це сину не розповіла, тому як не хотіла
скандалу.

Свідок ОСОБА_6 не підтвердив доводів позивача про те, що
він мав близькі стосунки з його дружиною. Показав, що вони зі ОСОБА_2 навчалися
в школі в паралельних класах у 2000 - 2001 роках. В одній компанії зустрічалися
до 2003 року, але вона ніколи не була його дівчиною.

Натомість, як вбачається з висновків судової експертизи,
молекулярно-генетичним аналізом крові ОСОБА_1,ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено,
що в геномі дитини присутні аллелі, які не виявляються в геномі заявленого
батька, а саме 13 (локус  D8S1179),
11 (локус D19S253), 11 (локус D13S317), 15 (локус D3S1358). Таким чином, батьківство ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3
виключається.

При цьому, суд не може погодитися з доводами відповідачки
щодо неприйняття висновків експертизи, оскільки вона проведена спеціалістами
експертної установи з дотриманням встановленого процесуального порядку, які
мають спеціальні пізнання для вирішення поставленого питання та достатній стаж
практичної експертної роботи.

Згідно до ч. 5 ст. 60 та ст. 62 ЦПК України висновок
експертизи для суду не є обов'язковим, він оцінюється судом у сукупності з
іншими доказами, встановленими у справі. Ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили.

Проте це загальне правило не може стосуватися висновків
експертизи, яка виключає батьківство, оскільки ним спростовується факт
походження дитини від батька, тобто відсутня кровна спорідненість.

За таких обставин, навіть при наявності встановлення
спільного проживання сторін, ведення господарства, виховання та утримування
дитини, батьківство є неможливим.

Як встановлено ч.2 ст. 136 СК України, у разі відсутності
кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд
постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з
актового запису про її народження.

Таким чином, враховуючи, що за висновками судової експертизи
виключена кровна спорідненість між позивачем та ОСОБА_3, народженим
відповідачкою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ОСОБА_1 як батька підлягають
виключенню з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2
на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню і документально підтверджені
витрати по оплаті експертизи в сумі 2477 гривен.

На підставі ст. 136 Сімейного кодексу України, керуючись
ст. ст. 10, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про
народження дитини, задовольнити.

З актового запису про народження № 165, вчиненого 17
лютого 2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про народження
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, виключити відомості про батька - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за
проведення експертизи у сумі 2477 (дві тисячі чотириста сімдесят сім) гривен.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в
10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя ________________