Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа №22-11 2008р.            Головуючий, у першій інстанції
2, 5                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 року Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого - Кривохижі В.І.
суддів - Черниш
Т.В.,

Чорнобривець
О.С., при секретарі Харабарі О.В..,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною
скаргою Світловодської міської ради на рішення Світловодського міськрайонного
суду від 3 вересня 2007 року,

встановила:

4 червня
2007 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Світловодської міської ради про
визнання права власності на недобудований ним садовий будинок, розташований на
наданій йому рішенням Світловодської міської ради від 9 серпня 1972 року в
користування земельній ділянці площею 0,06
га на території добровільно-колективного товариства садоводів-аматорів
«Будівельник» в сел. Власівка
м. Світловодська.

В
обгрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що в даний час виникла
потреба в продажу цього будинку, однак СвІтловодське МБТІ відмовило в
реєстрації права власності, оскільки будівництво, розпочате в 1980 році, він
проводив без відповідного дозволу та проектно -кошторисної документації,
правовстановлюючі документи на будинок відсутні.

Рішенням
Світловодського міськрайонного суду від 3
вересня 2007 року
позов задоволено. Визнано за позивачем право власності на недобудований садовий
будинок, розташований на земельній ділянці №450-А в ДКТС «Будівельник» в с. Світловодську.

2

В
апеляційній скарзі, поданій Світловодською міською радою, ставиться питання про
скасування зазначеного рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та
процесуального права і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні
позову. Зазначено, зокрема, що суд помилково застосував ч.2 ст, 335 ЦК; не врахував, що
міська рада не є належним відповідачем, оскільки до її повноважень питання
визнання права власності на недобудоване нерухоме майно не відноситься.

В судове
засідання апеляційної інстанції представник відповідача, повідомлений належним
чином, не з»явився. Представник позивача, діючи в межах визначених довіреністю
повноважень, проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Перевіривши
законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в
межах, визначених ст. 303 ЦПК України, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи та докази, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню
з таких підстав.

Згідно з
ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно
до ч. 2 ст. 331 ЦК право власності
на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва
(створення майна).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги зводились до
визнання права власності на недобудований садовий будинок. Обґрунтовуючи позов,
ОСОБА_1 посилався на обставини, які свідчать про те, що будівництво зазначеного
об»єкту нерухомого

майна ним
проводилось самочинно.

ст. 376 ЦК
України передбачені особливості правового регулювання відносин, що склалися
внаслідок самочинного зведення житлових будинків, будівель, споруд, іншого
нерухомого майна, та, зокрема, умови, наявність яких може бути підставою
визнання за рішенням суду права власності на таке нерухоме майно за особою, яка
його здійснила.

Ухвалюючи
рішення, суд на порушення вимог ст. 214
ЦПК України не встановив характеру правовідносин, що виникли, не визначився
з правовою нормою, якими ці правовідносини врегульовані.

Задовольняючи
позов, суд, змінивши підстави позову, застосував ст. 335 ЦК, яка не
поширюється на спірні правовідносини, вийшов за межі

3

позовних вимог і
безпідставно, визнав спірне нерухоме майно безхазяйною річчю, помилково
пов»язуючи.з цим визнання права власності ОСОБА_1на будівлю.

Разом з тим,
залишились не встановленими всі фактичні обставину, якими обґрунтовувались
позовні вимоги і які мають значення для розгляду справи та вирішення спорупо
суті.

Згідно
ч.ч.3, 5 ст. 376 ЦК право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно визнається за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Як
вбачається з протоколу судових засідань та змісту рішення, зазначені питання не
були предметом дослідження. Зокрема, суд не перевірив доводи позивача щодо
незавершеності будівництва, не дав юридичної оцінки технічному паспорту,
виготовленому БІТ (а.с. 6-8), не встановив правовий режим земельної ділянки, на
якій побудований садовий будинок, не з»ясувавв, чи надавалась вона позивачеві в
користування та для якої цілі. За таких обставин суд не мав достатніх правових
підстав для задоволення позову, тому рішення не можна визнати законним і
обгрунтованим.

Крім
того, суд не залучив до участі у справі добровільно-колективне товариство
садоводів-аматорів «Будівельник», на території якого побудований спірний
садовий будинок. Згідно п. 1.1 Статуту ДКТСА це садове товариство здійснює свою
діяльність на земельній ділянці, що виділена у безстрокове користування для
організації колективного саду і городу рішенням Світловодської міської ради від
9 серпня 1972 року №297. Таке процесуальне порушення є безумовною підставою для
скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд.

При
новому розгляді справи суду необхідно усунути зазначені недоліки, встановити
характер правовідносин сторін, їхні права та обов»язки в цих правовідносинах,
уточнити предмет і підстави позову, з»ясувати фактичні обставини справи, наявність
передбачених законом підстав для визнання права власності на спірне нерухоме
майно та вирішити справу відповідно до норм чинного законодавства, зокрема, ст.
ст. 328, 331, 375, 376
ЦК, ст. ст. 35, 125 ЗК
України.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303,
307, п.4 ст. 311, ст. ст. 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

4

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Світловодської міської ради задовольнити

частково.

Рішення
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 3 вересня 2007 року скасувати, а
справу передати на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.