Справа № 22-ц-960/2008                     Головуючий в суді першої інстанції:
Категорія - 45                                       Суддя-доповідач: Дубровна В.В.
У Х В А Л А

і м е н
е м   У к р а ї н и

10
вересня 2008 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого  - Рибалки В.Г.,

суддів              - Дубровної В.В., Криворотенка
В.І.,

з участю
секретаря судового засідання  - Кияненко
Н.М.,

в
присутності осіб, які приймають участь в справі - представників ОСОБА_1-
ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача- Закритого акціонерного товариства
«Науково-виробниче підприємство «Райз-Агро» ТОСОБА_4

розглянула
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Сумського районного суду Сумської області від 26 червня 2008 року

у справі за позовом ОСОБА_1
до Закритого акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство
«Райз-Агро» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сумського
районного суду Сумської області від 26 червня 2008 року позов ОСОБА_1. задоволено частково.

Зобов'язано ЗАТ "Науково - виробниче
підприємство "Райз-Агро" в особі Підліснівської філії ЗАТ "Науково
- виробниче підприємство "Райз-Агро" повернутиОСОБА_1 земельну
ділянку сіножаті площею 0,3250 га (кадастровий номер :04:00:063),
розташовану на території Терешківської сільської ради Сумського району Сумської
області.

У
задоволенні інших вимог  відмовлено за їх
безпідставністю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на неповноту з'ясування обставин, що
мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду
в частині відмови у передачі йому незібраного врожаю без відшкодування витрат,
понесених відповідачем за час незаконного використання ділянки сіножаті площею
0,3250 га (кадастровий номер :04:00:063),  розташованої на території Терешківської
сільської ради Сумського району Сумської області, постановивши нове рішення,
яким зобов'язати відповідача передати ОСОБА_1незібраний врожай без
відшкодування понесених витрат з вищевказаної земельної ділянки.

Зазначає, що місцевий суд не врахував вимоги
ст.ст.212 ЗК України, у відповідності до яких самовільно зайняті земельні
ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім
незібраного врожаю без відшкодування витрат, понесених за час незаконного
користуванням ними. Поняття «самовільного зайняття земельних ділянок» визначено
у ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною
земель», воно повністю співпадає зі встановленими судом обставинами щодо
самовільного зайняття земельної ділянки, однак, не застосувавши вищевикладені
норми закону, місцевий суд дійшов помилкового висновку щодо відсутності ознак
фактичного використання ненаданої відповідачу спірної землі без відповідних
документів про це і невмотивовано відмовив у передачі незібраного врожаю без
відшкодування витрат, проведених під час цього користування землею.

Апелянтом
не оскаржується судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог
про зобов'язання ЗАТ НВП «Райз-агро» в особі Підліснівської філії повернути
йому  земельну ділянку ріллі площею
3,9578 га з передачею незібраного врожаю з цієї земельної ділянки.

В
судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянт уточнив свої вимоги,
просить стягнути 1685 грн.67 коп. вартості уже
зібраного на сьогодні врожаю з земельної ділянки розміром 0,3250 га.

Заслухавши  суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть
участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга  підлягає відхиленню, а
рішення суду- залишенню без змін.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач
є власником земельної ділянки площею 4,28 га, розташованої на території
Терешківської сільської ради Сумського району Сумської області. Згідно з
договором оренди землі від 01 грудня 2005 року позивач передав в оренду
приватному підприємству агрофірма «Весна» земельну ділянку ріллі площею 3,9578
га терміном на п'ять років. На земельну ділянку
сіножаті (кормових угідь) площею 0,325 га договір оренди не укладався ні з ПП „Весна", ні з НВП
„Райз-Агро".

17 січня
2007 року в Єдиному державному реєстрі зареєстровано винесення рішення
засновників приватного підприємства агрофірма «Весна» щодо припинення юридичної
особи, а 22 листопада 2007 року проведена державна реєстрація припинення цієї
юридичної особи.

Внаслідок ліквідації ПП агрофірма «Весна» шляхом
приєднання до ЗАТ НВП «Райз-Агро», останнє стало
правонаступником ліквідованого підприємства.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог про  передачу
незібраного врожаю із земельної ділянки сіножаті площею 0,3250 га, місцевий суд
виходив  того, що між сторонами не
укладався договір оренди спірної земельної ділянки площею 0,3250 га й відповідач
користувався цією ділянкою без достатніх правових підстав, але  вважати земельну ділянку самовільно зайнятою
не можна, оскільки,  всі земельні
ділянки, в тому числі й землі сіножатей, використовувались як єдиний земельний
масив попередником - ПП «Весна» й були передані
відповідачеві як правонаступнику
також  єдиним  масивом. Як вбачається з матеріалів справи,
реально виділені землі сіножатей були лише в грудні 2007 року, відповідно до
акту про погодження / встановлення/ меж земельних ділянок.

Попередження ,
які направлялись в липні-вересні 2007 року
позивачем на адресу відповідачів про не проведення ніяких
сільськогосподарських робіт під урожай 2008 року на його землі після збирання
врожаю стосувались земельної ділянки, яка знаходилась  в оренді відповідно до договору оренди.  А спірна земельна ділянка, як уже
зазначалось, не була об'єктом договору оренди.

Відповідно
до ст. 212 ЗК України та роз'яснень, які містяться в п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року,  самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню їх власникам або землекористувачам з передачею останнім
незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Відповідно
до  ст.1 Закону України «Про державний
контроль за використанням та охороною земель», самовільним зайняттям земельної
ділянки є будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої
їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення
її меж в натурі / на місцевості/.

З огляду
на викладені правові норм та враховуючи обставини справи, колегія суддів дійшла
висновку про те, що дії відповідача не можна розцінювати як самовільне заняття
земельної ділянки.

Рішення суду є законним і обгрунтованим, воно
відповідає вимогам  матеріального  і процесуального права, не спростовується
доводами апеляційної скарги.

Відповідно
до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,якщо  визнає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.1 та 315 ЦПК
України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  відхилити, а рішення Сумського районного суду
Сумської області від 26 червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двох
місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України.

Головуючий
:підпис

Судді:
підписи