АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц- 177 2008
року          Головуючий у 1-й інстанції
44                                                                          Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008
року

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду

Кіровоградської
області в складі:

Головуючого : судді Кіселика С. А,

суддів : Франко В.А., Суржик М. М.

при секретарі
Ткач І.В.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за

апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного

суду
Кіровоградської області від 05
листопада 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

В
вересні 2007 року до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби у
Долинському районі (далі ДВС) про визнання права власності та виключення майна
з акту опису та арешту звернулась ОСОБА_1. Зазначила, що ДВС було складено акт
опису та арешту а/м ВАЗ 21093,
який було придбано відповідачем під час знаходження з нею в шлюбі. Тому
просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частини а/м та виключити його
з акту опису.

Рішенням
суду позов було задоволено частково, в частині позову стосовно виключення майна
із акту опису було відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні
рішення судом порушені норми матеріального права, висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи. Зокрема, зазначила, що судом не взято до уваги, що
1/2 частину а/м виділити неможливо, питання про можливість виділу а/м в натурі
ДВС не ставилось. Просила рішення суду скасувати, позов задовольнити повністю.

Заслухавши
доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія
суддів вважає, що судом 1-ої
інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановлено, що на
виконанні ДВС знаходиться виконавчий лист №
2-1404 про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 46331.29 грн. ,
виданий Долинським районним судом. За відсутності особистого майна відповідача
ДВС було накладено арешт на а/м, який знаходиться у спільній сумісній власності
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Позивачем не надано доказів того, що відповідач
має особисте майно, на яке може бути накладено арешт.

2

Колегія
суддів вважає, що, відмовляючи в позові про виключення майна з акту опису, суд
дійшов правильного висновку.

Так,
відповідно до роз'яснень, викладених в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27 серпня 1976 року (зі
змінами) Про судову практику про виключення майна з опису, в тих випадках,
коли предметом позову є частка в спільній сумісній власності на неподільну річ,
на яку звертається конфіскація або стягнення на користь організації, питання
про виключення цієї речі з опису (за відсутності іншого спільного майна)
вирішується відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України,
даних у п.7 постанови №
20 від22 грудня 1995 року Про
судову практику у справах за позовами про захист приватної власності, в якому,
зокрема, зазначено, що суд вирішує спори учасників спільної власності щодо
розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне
позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у
спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити в натурі чи спільно
користуватися ним. При цьому суд з. урахування конкретних обставин може
виключити річ з акта опису і стягнути з позивача в дохід держави чи на користь
організації грошову компенсацію за частку, що припадає боржнику, або залишити
річ в описові, зобов'язавши відповідну державну податкову організацію виплатити
позивачу відповідну частину її вартості.

Відповідно
до ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких
обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та
обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому
рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313,
314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення
Долинського районного суду від 05
листопада 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців до Верховного Суду України.