Ц.справа №2-1160/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

13 .11.2008 року                                      м.Гола
Пристань

Голопристанський
районний суд

Херсонської області

у складі : головуючого судді

Сорочана Ю.О.,

при секретарі
Вершині Н.А., в

присутності
представника

позивача Веретеніній С.І.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Гола Пристань  справу за позовом Малокопанівської сільської
ради Голопристанського району Херсонської області до ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Малокопанівська
сільська рада Голопристанського району Херсонської області звернулася з позовом
до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, пов'язаної з оплатою незаконно
звільненому працівникові часу вимушеного прогулу.

В судовому засіданні представник позивача,
Веретеніна Світлана Іванівна підтримала позовні вимоги і пояснила, що
відповідач, займаючи у 2003 році посаду Малокопанівського сільського голови,
26.09.2003 року видав розпорядження за №82 про звільнення начальника пункту
охорони громадського порядку ОСОБА_2 з посади, відповідно до ст.43-1 КЗпП
України. Рішенням колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області від 14 квітня 2004 року, розпорядження сільського голови
про звільнення гр.ОСОБА_2 було визнано незаконним, останню поновлено на роботі
з одночасним стягненням на її користь 1134 грн. 12 коп. середнього заробітку за
час вимушеного прогулу. Відповідно до зазначеного рішення суду, ОСОБА_2 було
сплачено 1110 грн. 20 коп. Крім того, у зв'язку з проведенням вказаного
відшкодування, сільська рада перерахувала до Державних цільових фондів 636 грн.
46 коп. нарахувань на заробітну плату, податків і внесків із заробітної плати
та 51 грн. сплаченого державного мита. Сума нарахованої ОСОБА_2 заробітної
плати за червень 2004 року була також завищена на 140 грн. 82 коп., що
підтвердженого актом №10-17/13 від 19.05.2006 року, складеним
контрольно-ревізійним відділом в Голопристанському районі.  Посилаючись на вищевказаний акт ревізії,
представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Малокопанівської
сільської ради 1604 грн.74 коп. відшкодування шкоди, завданої в результаті
проведення відповідних виплат за рішенням суду незаконно звільненій гр.ОСОБА_2

Пояснюючи
причину пропуску однорічного строку
звернення до суду, представник позивача зазначила, що позивач помилково
вважав, що на справи цієї категорії поширюється загальний трьохрічний строк
позовної давності.

Відповідач
ОСОБА_1, позовні вимоги не визнав,
зазначивши, що позивачем пропущений строк позовної давності,
встановлений ч.3 ст.233 КЗпП України. Крім того, він не згоден з рішенням
апеляційного суду Херсонської області про поновлення ОСОБА_2 на роботі. Однак,
оскаржити його не мав можливості, так як на розгляд справи не запрошувався. З
посади сільського голови звільнився 18.11.2003 року, тому, до невірного
нарахування ОСОБА_2 заробітної плати по відомості за червень 2004 року не має
ніякого відношення.

Заслухавши
пояснення представника позивача та пояснення відповідача, проаналізувавши
матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови
в задоволенні позову за наступних підстав.

Згідно
п.7 ст.134 КЗпП України, службова особа, винна в незаконному звільнені або
переведені працівника на іншу роботу несе повну матеріальну відповідальність.

На підставі ч.3
ст.136 КЗпП України, покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або
уповноваженим ним органом позову до суду.

Відповідно до
ч.3 ст.233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним
органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди,
встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Згідно
з матеріалами цивільної справи, ОСОБА_2 була поновлена на роботі рішенням
апеляційного суду Херсонської області 14.04.2004 року. Оплата часу вимушеного
прогулу їй була здійснена 4.06.2004 року за видатковим ордером №65. Тоді-ж були
проведені нарахування на заробітну плату, податки і внески із заробітної плати
та 51 грн. сплаченого державного мита.

Таким чином, враховуючи, що позивачем, без
поважних причин пропущений строк звернення до суду, в задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити на підставі ч.4 ст.267 ЦК України.

Керуючись
ч.4 ст.267 ЦК України, п.7 ст.134, ч.3 ст.136, ч.3 ст.233 КЗпП України, ст.
ст.11, 60, 79, 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволені позову  Малокопанівської сільської ради
Голопристанського району Херсонської області до ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної шкоди, пов'язаної з оплатою незаконно звільненому працівникові
часу вимушеного прогулу - відмовити.

Стягнути з
Малокопанівської сільської ради Голопристанського району Херсонської
областісудовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят однієї) гривні.

Стягнути з  Малокопанівської сільської ради
Голопристанського району Херсонської областіна користь Територіального
управління державної судової адміністрації
України у Херсонській області збір на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі  30

( тридцять) грн.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через місцевий суд
протягом 1 місяця з дня проголошення. Заява про апеляційне оскарження рішення
суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на подачу  заяви про апеляційне оскарження у разі, якщо
така заява не подана.

Суддя :