№ 2-1366/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11
серпня 2008 року                                                                                             м.Тячів

Тячівський районний
суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Бобрушко В.І. при
секретарі Гайдукова Н.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Тячів цивільну справу за позовом ВАТ «Українська страхова компанія
«Дженералі гарант» в особі Закарпатської філії ВАТ «Українська страхова
компанія «Дженералі гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування у регресному порядку
заподіяної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ВАТ
«Українська страхова компанія «Дженералі гарант» в особі Закарпатської філії
ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» звернулося в суд з
позовною заявою до ОСОБА_1. про відшкодування у регресному порядку заподіяної
шкоди.

В своєму
позові позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на
користь Закарпатської філії ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі
гарант» 3140,10 грн., та 51,00 грн. сплаченого
державного мита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Свої
вимоги мотивує тим, що за полісом добровільного страхування транспортного
засобу №19-3300878 від 12.12.2005 року ВАТ «УСК «Гарант-Авто в особі
Закарпатської обласної дирекції страхування, правонаступником якого є ВАТ «УСК
«Дженералі гарант» в особі Закарпатської філії, застрахувало належний ОСОБА_2
транспортний засіб «ЗАЗ-110207, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

19
вересня 2006 року в смт. Буштино, Тячівського району відповідач, перебуваючи в
стані алкогольного сп»яніння, сів за кермо вказаного застрахованого
транспортного засобу без дозволу його власника і не впоравшись з керуванням,
здійснив наїзд на паркан будинку, пошкодивши цей транспортний засіб. Зазначене
стверджується постановою слідчого органу Тячівського РВ УМВС в Закарпатській
області від 30.10.2006 року.

ОСОБА_2
звернувся до вищевказаної страхової компанії з заявою про виплату страхового
відшкодування за пошкодження внаслідок цієї пригоди застрахованого
транспортного засобу, що відповідно до умов Страхового полісу є страховим
випадком.

24
жовтня 2006 року страхова компанія, виходячи з акту судової автотоварознавчої
експертизи за №305/10 від 03.10.2006 року про вартість заподіяного пошкодженням
застрахованого транспортного засобу матеріального збитку та враховуючи умови
страхування (франшизу), визначила розмір страхового відшкодування та склала
страховий акт за №46155.

На
підставі вищезазначених документів страхова компанія платіжним порученням від
15 березня 2007 року за №330 сплатила на користь ОСОБА_2. страхове
відшкодування в розмірі 3140,10 грн.

Регресну вимогу представника
позивача від 03.01.2008 року за №05 про виплату у добровільному порядку
вказаної суми ОСОБА_1 залишив без задоволення. .

Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу
України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

За ст.
1191 Цивільного кодексу України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу)
до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

У відповідності до ст. 993 ЦК
України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних
витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала
страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Представник
позивача Гончаров В.В. в судове засідання не з'явився однак надіслав до суду
заяву, в якій просить суд їх справу за позовом ВАТ «УСК «Дженералі гарант» до
ОСОБА_1 про відшкодування у регресному порядку заподіяної шкоди розглядати в їх
відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, просить позовну заяву
задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи
був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст.ст. 169 ЦПК України
розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних міркувань.

В судовому
засіданні встановлено, що згідно полісу добровільного страхування транспортного
засобу №19-3300878 від 12.12.2005 року /а.с. 8/, автомобіль марки «ЗАЗ-110207,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, був застрахований ВАТ «УСК «Гарант-Авто в
особі Закарпатської обласної дирекції страхування, правонаступником якого зараз
є ВАТ «УСК «Дженералі гарант» в особі Закарпатської філії.

19
вересня 2006 року в смт. Буштино, Тячівського району відповідач ОСОБА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, сів за кермо вказаного
застрахованого транспортного засобу без дозволу його власника і не впоравшись з
керуванням, здійснив наїзд на паркан будинку, пошкодивши цей транспортний
засіб. Зазначене стверджується постановою слідчого органу Тячівського РВ УМВС в
Закарпатській області від 30.10.2006 року

Внаслідок
вищесказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахований автомобіль марки
«ЗАЗ-110207, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2,
отримав механічні пошкодження, що відповідно до умов договору страхування
транспортного засобу є страховим випадком.

На підставі
Страхового акту на перерахування коштів для сплати страхового відшкодування №
46155 від 24.10.2006 року /а.с. 25/ позивач платіжним дорученням № 330 від
15.03.07 р. /а.с. 26/ сплатив на користь власника транспортного засобу ОСОБА_2.
страхове відшкодування в розмірі 3140,10 грн.

З вимог ч. 1 ст.
1166 ЦК України випливає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною
1 статті 1191 ЦК України передбачено, - особа, яка відшкодувала шкоду,
заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності
до вимог ст. 993 ЦК України, - до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Приймаючи до
уваги наведе, суд вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ВАТ «Українська
страхова компанія «Дженералі гарант» в особі Закарпатської філії 3140,10 грн.
страхового відшкодування в порядку регресу, та 51,00 грн. сплаченого державного
мита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст.
4, 10, 61, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 993, 1166, 1191 ЦК України, ст. 27
Закону України "Про страхування",
суд, -

Р
І  Ш  И  В:

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Закарпатської філії ВАТ «Українська страхова компанія
«Дженералі гарант» 3140  (три тисячі сто
сорок гривень) 10 копійок у регресному порядку заподіяної шкоди,   51 гривень сплаченого судового збору та 30
гривень сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
розгляду.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський
районний суд шляхом подання заяви про його апеляційне оскарження протягом 10
днів, з наступним поданням апеляційної скарги протягом 20 днів.

Г о л о
в у ю ч и й:
В.І. Бобрушко