Справа № 22ц-283/2008 р                                      Головуючий по
26                                                            Кащук A.M.
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

іменем України

6 лютого
2008 року                        Колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                                     Іваненка
В.Д.

суддів                                                 Качана
О.В., Захарової А.Ф.

при
секретарі                                    Шанауріній
І.О.

з участю
адвоката                             ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_1, що діють в інтересах позивачки ОСОБА_3 на рішення Звенигородського
районного суду Черкаської області від 29 листопада 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права спадкування за законом,

встановила:

ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення від права спадкування за
законом та на підставу своїх вимог посилається на те, що її батько ОСОБА_5
тяжко хворів з 2002 року, був у безпорадному стані і оскільки вона проживає за
кордоном, то була змушена наймати сторонніх людей по догляду за батьком, в той
час, як відповідачка, яка являлася йому онукою, проживала з ним в одному місті
і ухилялась від надання йому допомоги, але після його смерті подала заяву на
прийняття спадщини. Просила суд усунути відповідачку ОСОБА_4 від права на
спадкування за законом, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_5, в
зв'язку з її ухиленням від надання спадкодавцеві допомоги.

Рішенням
Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.11.2007 року в
задоволенні позову відмовлено. Мотивами відмови в рішенні вказано відсутність у
відповідачки можливості надавати допомогу померлому ОСОБА_5 по причині тяжкого
матеріального стану. Також судом встановлено, що необхідну ОСОБА_5 допомогу
надавала його дочка ОСОБА_3,
позивачка по справі. По причині відмови в позові з позивачки стягнуто на
користь відповідачки ОСОБА_4 витрати по наданню правової допомоги в сумі 1000
грн.

Не
погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2, ОСОБА_1, що діють від імені ОСОБА_3,
подали апеляційну скаргу, в якій просять його скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позов ОСОБА_3, мотивуючи тим, що судом першої інстанції
неправильно застосовані норми матеріального права, а також в зв'язку з тим, що
висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши
учасників процесу, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, колегія
вважає, що скарга підлягає відхиленню.

Судом
першої інстанції встановлено: відповідачка ОСОБА_4 за правом представлення
подала заяву про отримання спадщини після смерті свого діда ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1. Перед смертю дід знаходився в безпорадному стані і необхідна йому
допомога надавалася за рахунок дочки, позивачки по справі ОСОБА_3 Відповідачка
ОСОБА_4 за наявності дочки померлого, яка надавала допомогу спадкодавцю, не
зобов'язана утримувати діда.

У
засіданні колегії представник ОСОБА_3 повністю підтримав апеляційну скаргу.

ОСОБА_4
та її представник просять скаргу відхилити, вважають, що суд прийняв законне та
обґрунтоване рішення.

Колегією
встановлено: висновки суду про надання померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 необхідної
допомоги в повному об'ємі його дочкою ОСОБА_3 до дня його
смерті обгрунтовані матеріалами справи і сторонами не оскаржуються. За таких
обставин онука померлого, відповідачка по справі, не несе обов'язків по
утриманню діда і не може бути усунута від спадщини по вказаним у позову
мотивам.

Рішення
суду винесено на підставі норм матеріального права та у відповідності з
вимогами процесуального закону, підстав для його зміни колегія не вбачає.

Керуючись ст.
305, 314 ЦПК України, колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_1, що діють в інтересах позивачки ОСОБА_3 на рішення
Звенигородського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права спадкування за
законом - відхилити.

Ухвала
та рішення суду набувають чинності з моменту проголошення ухвали та можуть бути
оскаржені до Верховного Суду України в касаційному порядку на протязі двох
місяців з дня проголошення ухвали.