Справа   № 2 - 5072  2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 серпня 2008 року Білоцерківський міськрайонний суд
Київської області в складі:                         головуючого судді:
Таран Н.Г.

при секретарі судового засідання: Чайка О.П.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що
перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу
малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Відповідачка відмовляється
звертатись до РАЦС для розірвання шлюбу. На даний час сім'я розпалася, причиною
є те, що сімейне життя не склалося, мають різні характери та погляди на сімейне
життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідачка зловживає
спиртними напоями, не займається веденням домашнього господарства, по цій
причині виникали сварки та непорозуміння і це призвело до того, що припинили
сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що
примирення неможливо, так як втратив до відповідачки почуття та повагу і не
бажає надалі перебувати у шлюбі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач в судовому  засіданні
позов визнала, просила  шлюб розірвати,
про що подала суду письмову заяву.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому
засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК
України.

За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб  03.09.2004 року в відділі реєстрації актів
цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської
області. Від вказаного шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають.
Відповідачка відмовляється звертатись до РАЦС для розірвання шлюбу. На даний
час сім'я розпалася, причиною є те, що сімейне життя не склалося, сторони мають
різні характери та погляди на сімейне життя, втратили почуття любові та поваги
один до одного. Відповідачка зловживає спиртними напоями, не займається
веденням домашнього господарства, по цій причині виникали сварки та
непорозуміння і це призвело до того, що припинили сімейно-шлюбні стосунки та
ведення спільного господарства. Позивач вважає, що примирення неможливо, так як
втратив до відповідачки почуття та повагу і не бажає надалі перебувати у шлюбі.
Сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить  їх інтересам та інтересам дитини.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.

Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Суд вважає можливим стягнути з відповідача державне мито 8,50 грн. та 17
грн. на користь держави  при оформленні
розлучення в органах РАГС.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, СК України, ст.ст. 10,
11, 60, 61, 88, 130, 174, 209, 224, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 вересня 2004 року в відділі
реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції
Київської області,  актовий запис № 893 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито 8,50 грн. та 17 грн. на користь
держави  при оформленні розлучення в
органах РАЦС.

ОСОБА_1. від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня ухвалення рішення суду. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження, або без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів.

Суддя:                                                                     Н.Г.Таран