Справа №2-1095-1/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ             УКРАЇНИ

31 жовтня 2008 року Печерський районний суд м. Києва в
складі головуючого судді Кузьменко В.В. при секретарі Шалапута В.П. розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Конфедерації
Праці України та ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної політики України,
Міністерства внутрішніх справ України за участю третьої особи першого
заступника Міністра праці та соціальної політики України  Гнибіденко І.Ф. про захист честі, гідності,
ділової репутації та відшкодування моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі в засідання не з'явилися. Просять слухати
справу  у їх відсутність, згідно позову
мотивують наступним.

05.07.2003 року їм стало відомо, Міністерство праці в
своєму листі № 03-3/3074-015-8 від 30.05.2003 року направленому на адресу
Міжнародного Бюро Труда (Женева) розповсюдило недостовірну та неправдиву
інформацію по відношенню до позивачів. Поширена інформація побудована в стилі,
що порочить честь і діяльність позивачів. Ця інформація полягає в наступних
абзацах названого листа.

„ в г. Харькове, на площади Конституции, 1, Дворец Труда,
2 подьезд, в комнатах № 23-21, 23-22, 23-23 с 1 1994 года в соответствии с
договором аренды размещался профсоюз предпринимателей, председателем которого
является ОСОБА_1» В той час як
очолювана ОСОБА_1 просоюзна організація не займала ці кімнати.

«Дворец
Труда, со времени его основания, находился в ведомстве Обьединения профсоюзов
Харьковской области ( далее ОПХО) ,,» В той час як це історично не вірна інформація.

„Такие организации как: «Конфедерация труда Украины»,
«Облсовпроф-2002 года», «Союз предпринимателей Украины», «Харьковский горсовет
КПУ», военно-спортивное общество «Сокол», «Правда против силы», Харьковский
территориальный Совет Всеукраинского независимого профсоюза» были учреждены при
участии гражданина ОСОБА_1» В  той час як ОСОБА_1 не приймав участь у
заснуванні названих організацій.

«Дзержинский
городской суд г. Харькова 19.09.2001 года рассмотрел на открытом судебном
заседании иск «ХОМФПИ» к ОСОБА_1 ( дело № 2-8261) о принудительном выселении
Конфедерации труда Украины из занимаемых помещений». В той час як в Харкові не має суду з такою назвою і
Конфедерація праці не запрошувалась та не приймала участь у таких засіданнях.

«Согласно
решения, суда ответчик добровольно освободил комнаты № 23-22,23-23.» Але Конфедерація праці ніколи не звільняла названі
приміщення.

«Во
время принудительного выселения 28.10.2002 года государственному исполнителю
ОСОБА_1 предъявил документы о том, что он является председателем общественной
организации «Конфедерация труда» и на комнату № 23-21 у него имеетсядоговоро с
объединением профсоюзов Харьковской области..» В той час як ОСОБА_1 ніколи не
був головою Конфедерації і не надавав виконавцю таких документів, а
Конфелдерація не укладала названого договору.

Вищевикладене на думку позивачів порушує норми чинного
законодавства, порочить їх честь, гідність і ділову репутацію та спричиняє їм
моральну шкоду. А тому просять визнати інформацію неправдивою, такою що не
відповідає дійсності, захистити їх честь, гідність, ділову репутацію та
зобов'язати її спростувати. Та вказують про необхідність відшкодування їм за
рахунок відповідачів моральної шкоди, не вказуючи на її розмір.

Представники відповідачів позов не визнали, просять в
ньому відмовити. При цьому представник Міністерства праці вказує на те, що в
своєму листі вони вказали на наведені спірні обставини. Але робили цитування з
листа МВС на ім'я третьої особи по справи - першого заступника міністра. А тому
на думку представника міністерство не несе відповідальності за викладене.

Представник МВС надав письмові пояснення, згідно яких
міністерство дійсно надсилало листа другому відповідачу з вказівкою на спірні
обставини. Але другий відповідач не дослівно відтворив зміст листа МВС. Так, в
листі на ім'я заступника було вказано, що „ ...головою представився ОСОБА_1”, а
не вказувалось що він є головою. Не надавалась інформація про примусове
виселення Конфедерації праці і таке інше. Звертає увагу суду на те, що цитовані
позивачами висловлювання не порушують їх прав та не зачіпають честь і гідність.
Вказує на те, що позивачі просять відшкодувати моральну шкода та не вказують її
розмір.

Третя особа на момент розгляду справи звільнена з
вказаної посади. Не працює в міністерстві і судом з урахуванням думки
представників позивачів прийнято рішення про слухання справи у її відсутність.

Дослідивши письмові докази та заслухавши пояснення
представників сторін, суд вважає що позов не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Встановлено, що Міністерство праці та соціальної політики
України  на  адресу Міжнародного Бюро Труда (Женева)
надіслало листа № 03-3/3074-015-8 від 30.05.2003. Де було викладено інформацію,
що позивачі вважають недостовірною та неправдивою  і є на їх, позивачів, думку підставою для
захисту честі, гідності, ділової репутації та є підставою для відшкодування їм
за рахунок відповідачів моральної шкоди.
Ця інформація на думку позивачів полягає в наступних абзацах.

„ в г. Харькове, на площади Конституции, 1, Дворец Труда,
2 подьезд, в комнатах № 23-21, 23-22, 23-23 с 1 1994 года в соответствии с
договором аренды размещался профсоюз предпринимателей, председателем которого
является ОСОБА_1». А позивачі вказують, що очолювана ОСОБА_1 просоюзна організація не займала
ці кімнати.

«Дворец
Труда, со времени его основания, находился в ведомстве Обьединения профсоюзов
Харьковской области ( далее ОПХО) ,,»
Але позивачі вказують на невідповідність викладеного історичним фактам.

„Такие организации как: «Конфедерация труда Украины»,
«Облсовпроф-2002 года», «Союз предпринимателей Украины», «Харьковский горсовет
КПУ», военно-спортивное общество «Сокол», «Правда против силы», Харьковский
территориальный Совет Всеукраинского независимого профсоюза» были учреждены при
участии гражданина ОСОБА_1» А згідно
позову, ОСОБА_1 не приймав участь у заснуванні названих організацій.

«Дзержинский
городской суд г. Харькова 19.09.2001 года рассмотрел на открытом судебном
заседании иск «ХОМФПИ» к ОСОБА_1 ( дело № 2-8261) о принудительном выселении
Конфедерации труда Украины из занимаемых помещений». Позивачі вказують на
відсутність в м. Харкові такого суду і на те, що Конфедерація праці не запрошувалась та не приймала участь у
таких засіданнях.

«Согласно
решения, суда ответчик добровольно освободил комнаты № 23-22,23-23.»  Позивачі вказують на те, що Конфедерація праці ніколи не звільняла названі
приміщення.

«Во
время принудительного выселения 28.10.2002 года государственному исполнителю
ОСОБА_1 предъявил документы о том, что он является председателем общественной
организации «Конфедерация труда» и на комнату № 23-21 у него имеетсядоговоро с
объединением профсоюзов Харьковской области..» Позивачі вказують на
невідповідність викладеного фактам.

Викладене
на думку позивачів порушує їх права, так як вказують на позивачів як на
порушників закону.

Але
суд не може погодитись з тим, що має місце порушення прав позивачів та є
потреба в їх захисті. Позивачі вважають, що викладене зачіпає їх честь і
гідність. Але судом не встановлено, в чому сааме є названі порушення. Невірне
викладаная історичних фактів, назваи суду, посилання на участь в судових
засіданнях,  вказівка на заснування чи не
прийняття участі в заснуванні підприємств, зайняття певної посади особою чи
перебування організації в певних приміщеннях не є повідомленням про порушення
позивачами діючого законодавства. Не вказує на обставини, що стосуються честі і
гідності сторін. А відтак відсутні підстави вважати про допущені відповідачами
порушення прав позивачів і відсутні підстави для їх захисту.

Позивачі
в засідання не зявилися незважаючи на визнання їх явки обовязковою та
відповідний виклик, письмово повідомивши суд про неявку та підтримання вимог. В
той час як сааме на сторонни, в данному випадку на позивачів, покладається
обовязок по доведнню тих обставин на які вони посилаються. Суд не може доводити
вимоги сторони самостійно, що було б порушенням принципів цивільного процессу -
змагальності, рівності та диспозитивності. А викладеного впозові недостатньо
для встановлення вказаних позивачами порушень.

Так
як відсутні підстави вважати про порушення прав позивачів, то відсутні підстави
і для стягнення моральної шкоди. При цьому суд враховує, що позивачі взагалі не
вказали на її розмір. Обмежившись тільки посиланням на її існування.

Вищевикладене
у сукупності є підставою для відмови в позові в повному обсязі. Сторона будучи
належними чином повідомлена про розгляд справи, направила заяву про слухання
справи у її відсутність. Переклавши таким чином обовязок по доведенню своєї
позиції на суд. Судом не встановлено порушень прав позивачів діями
відповідачів.

Керуючись
наведеним та ст. ст. 9, 46 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 10, 27, 31,
208, 215 ЦПК України , -

ВИРІШИВ:

В позові
Конфедерації Праці України та ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства внутрішніх справ України за участю третьої особи
першого заступника Міністра праці та соціальної політики України  Гнибіденко І.Ф. про захист честі, гідності,
ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити в  повному обсязі.

З повним текстом
рішення сторони можуть ознайомитись починаючи з 05.11.2008 року.

Рішення може бути
оскаржене до судової палати в цивільних справах апелляційного суду м. Києва  через Печерський районний  суд.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення можу бути подано протягом 10 днів з моменту
проголошення рішення, апеляцію може бути подано протягом 20 днів з моменту
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: