Справа №2-3116/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2008 року Дрогобицький міськрайонний  суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді         Хомика А.П.

при секретарі  -                  Антоненко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Довжанської гірської сільської ради про визнання
права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права
власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 07 травня 1977 року він
уклав шлюб із ОСОБА_2 і переїхав проживати до останньої в належний їй будинок
АДРЕСА_1. 15 червня 1978 року він прописався в цей будинок і з того часу
проживає в ньому. ІНФОРМАЦІЯ_1 року його дружина померла. Він залишився
проживати зі своєю дочкою ОСОБА_3 та онуками, вступив в фактичне володіння усім
спадковим майном.

В кінці 1980 років згідно урядових рішень планувалось утворення Стрийського
водосховища, в зв'язку з чим їхнє село затоплятись, а люди відселялись в
примусовому порядку. Згодом, в зв'язку з розвалом СРСР, питання створення
Стрийського водосховища відпало, мешканці с. Довге продовжували проживати в
своїх будинках.

Згідно інвентаризаційної справи, виготовленої Дрогобицьким МБТІ та ЕО,
господарство АДРЕСА_1 складається з однокімнатного житлового будинку (літ.
"А-1") площею 47,2 кв.м., літньої кухні-сараю (літ. "Б"),
сараю (літ. "В"), вбиральні (літ. "Г"), огорожі (літ.
"1"). Дійсна вартість вказаного майна становить 27249 гривень. Однак
згідно довідки №976 від 24.07.2008 року Дрогобицького МБТІ та ЕО будинок
АДРЕСА_1, в якому він прописаний і проживає 30 років з господарськими будівлями
по АДРЕСА_1 не зареєстрований.

Такі обставини обмежують його права, як власника, а тому просить суд
постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спірне нерухоме
майно.

Позивач в судовому засіданні підтримав та уточнив позовні вимоги і
доповнив, що з часу його проживання у спірному будинку вони з дружиною зробили
у будинку капітальний ремонт і, по суті, збудували нову оселю. За користування
земельною ділянкою, на якій збудована будівля, він сплачує всі необхідні та
обов'язкові податки. Самочинно реконструйований будинок та збудовані господарські
споруди вчинено без порушення будівельних норм і правил на відведеній земельній
ділянці. Заперечень щодо самочинного будівництва ні від сусідів, ні від
сільської ради йому не поступало. Просить позов задоволити.

Представник відповідача - Станович О.С. позовні вимоги визнав та не
заперечив проти задоволення позову, оскільки наявні матеріали справи вказують
на підставність позовних вимог. Пояснив суду, що з часу вселення позивача у
вказаний будинок ним, без відповідних документів, було проведено повністю його
реконструкцію, збудовано господарські будівлі, постійно сплачувався земельний
податок, а тому згідно погосподарських книг Довжанської гірської сільської ради
він рахуються власником прилеглої земельної ділянки та збудованих на ній
будівель.

Наслідки визнання позову представнику відповідача роз'яснені.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове
рішення про задоволення позову.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво, не набуває права власності на
нього. Та у відповідності до п. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 рахується
землекористувачем земельної ділянки АДРЕСА_1 з 1978 року і разом з сім'єю
проживає в будинку, який розміщено на вказаній ділянці (довідки №139 від
13.03.2008 року, №540 від 22.08.2008 року, видані Довжанською Гірською
сільською радою). Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, позивачем,
без відповідного дозволу, зроблено реконструкцію вказаного будинку.

Враховуючи наведене, той факт, що самочинна реконструкція спірного будинку
та будівництво господарських споруд позивачем здійснені на відведеній земельній
ділянці, без порушення будівельних норм і правил, таке будівництво не
суперечить суспільним інтересам і не порушує прав інших осіб, а тому суд
приходить до переконання, що визнання позову відповідачем не суперечить закону,
не порушує нічиї права, свободи та інтереси. При таких обставинах підстав для
неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, а тому позов
підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.
376 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно:
однокімнатний житловий будинок (літ. "А-1") площею 47,2 кв.м., літню
кухню-сарай (літ. "Б"), сарай (літ. "В"), вбиральню (літ.
"Г"), огорожу (літ. "1"), які розміщені АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя