РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 грудня 2008 року  судова колегія судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді
-Міненкової Н.О.

- суддів:                -Ларенка В.І.

-
Гальянової І.Г.,

при секретарі:                         -
Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу
Закритого акціонерного товариства «Акцент-Банк», в особі Харківської
регіональної дирекції А-Банка, на рішення Дзержинського районного суду м.
Харкова від 15 жовтня 2008 року     по
цивільній справі за позовом  ОСОБА_1до
Закритого акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення не виплаченої
заробітної плати, середнього заробітку за період затримки розрахунку при
звільненні ,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2008 року ОСОБА_1.   звернулась у суд з позовом до відповідача
про стягнення  недовиплаченої заробітної
плати за період з 01.04.2008 р по 30.04.2008 р. в сумі 275 грн. 03 коп.; за
період з 01.05.2008 р. по 21.05.2008 р.
в сумі 701 грн. 61 коп.; за період затримки розрахунку з 22.05.2008 р.
по 18.06.2008 р. у сумі  1460 грн. та
моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що з 28.03.2008 року вона була прийнята на роботу на посаді
касира-операціоніста Харківської регіональної дирекції закритого акціонерного
товариства «Акцент-Банк» з встановленою заробітної платою 1 533 грн. у місяць.

За період з першого по 30 квітня 2008
року вона отримала заробітну плату  у
сумі 1 257 грн. 97 коп., вважає, що їй недоплачено 275 грн. 03 коп.

За період з 1 травня по день
звільнення - 23 травня 2008 року  вона
отримала 174 грн.39 коп., вважає, що їй недоплачено 701 грн. 61 коп.

Трудову книжку вона отримала
18.06.2008 року.

З дня звільнення ( 21.05.2008 р. )
по день отримання трудової книжки ( 20 робочих днів ) середній заробіток її
складає 1 460 грн., а тому просить стягнути з відповідача і цю суму.

Оскільки вона вимушена була  без роботи, не маючи трудової книжки, не
отримала своєчасно заробітну плату, просила також стягнути моральну шкоду у
сумі 2 000 грн.

Представник відповідача позов не
визнав, просив відмовити в позові ОСОБА_1., посилаючись на те, що позивачка
була прийнята на роботу з посадовим окладом 1 533 грн. 64 коп. Заробітна плата
їй нарахована та виплачена відповідно до відпрацьованого робочого часу з
утриманням з заробітної плати відповідно та в рамках до діючого законодавства,
а саме:

за
квітень 2008 р. позивач отримав заробітну плату за повний робочий
місяць(21 день) одну тисячу п'ятсот тридцять три гривні 64 коп. При остаточному
розрахунку з позивачем з нарахованої суми утримано на обов'язкове державне
пенсійне страхування 2,0% від сукупного оподаткованого доходу, 0,5% на
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від
суми оплати праці, 1% на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
суми оплати праці, 15%  згідно ст.ст.
2,3,7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р.
Сума виплачена на рахунок позивача з урахуванням вище вказаного складатиме 1
257 грн. 97 коп. Таку суму і було виплачено позивачу;

у травні 2008 року позивачка на
роботу не заявлялась, про що було складено відповідні акти про відсутність на
робочому місці. 09.05.2008 року позивачка була попереджена що за відсутність на
роботі вона буде звільнена за прогул, в той самий день позивачка написала заяву
про звільнення за власним бажанням. 23 травня позивачка звільнена з роботи за
власним бажанням;

у травні 2008 року позивачу
нарахована грошова компенсація за всі не використані нею дні щорічної відпустки
у розмірі 211 грн. 52 коп.. При остаточному розрахунку з позивачем з
нарахованої суми утримано на обов'язкове державне пенсійне страхування 2,0%,
0,5% на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття, о,5% на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та 15%
згідно до Закону України від 22.05.2003 року. Сума виплачена на рахунок
позивача з урахуванням утриманого складатиме 174 грн. 39 коп.. Таку суму і було
виплачено позивачу.

Відповідач відмовилась в отриманні
трудової  книжки, посилаючись на те, що
не згодна  з виплаченими сумами при
розрахунку, про що робітниками банку був складений акт.

Рішенням  Дзержинського районного суду м.
Харкова від 15 жовтня 2008 року позов ОСОБА_1. задоволений частково: стягнуто з
Харківської регіональної дирекції закритого акціонерного товариства
«Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1. недовиплачену заробітну плату  за період з 01.04.2008 р. по 30.04.2008 р.
275 грн. 03 коп. та за період з 01.05.2008 р. по 21.05.2008 р. в сумі 701 грн.
61 коп. а також середній заробіток за період затримки розрахунку з 22.05.2008
р. по 18.06.2008 р. в сумі 464 грн. та моральної шкоди в сумі 700 грн. В
задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

В апеляційний скарзі  представник відповідача просить рішення суду
скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції матеріального і
процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1. у повному обсязі. Наводить ті ж доводи, що і в судовому
засіданні суду першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явились     у судове засідання, дослідивши матеріали
цивільної справи, перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає  частковому задоволенню,
а рішення суду зміні, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1. про стягнення з відповідача
недовиплачену заробітну плату за період з 01.04.2008 року по 30.04.2008
року у сумі 275 грн. 03 коп. ,  -
районний суд виходив із того, що ОСОБА_1.
недовиплачена така сума.

Однак  з
висновками суду першої інстанції в
цій частині погодитись не можна, оскільки вони суперечать матеріалам
справи та вимогам закону.

Так, з матеріалів справи вбачається,
що позивачка була прийнята на роботу до Харківської регіональної дирекції ЗАО
А-Банку на посада касира -операціоніста з окладом 1 533 грн., про що сама позивачка
не заперечує.

За
квітень 2008 року позивачка отримала заробітну плату за повний робочий
місяць (21 день) одну тисячу п'ятсот тридцять три гривні 64 коп. При
остаточному розрахунку з позивачем з нарахованої суми утримано на обов'язкове
державне пенсійне страхування 2,0% від сукупного оподаткованого доходу, 0,5% на
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від
суми оплати праці, 1% на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
суми оплати праці, 15%  згідно ст.ст.
2,3,7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р.
Сума виплачена на рахунок позивача з урахуванням вище вказаного складатиме 1
257 грн. 97 коп. Таку суму і було виплачено позивачу.

Тобто, заробітна плата їй нарахована
та виплачена за квітень відповідно до відпрацьованого робочого часу з
утриманням з заробітної плати відповідно та в рамках до діючого законодавства.

Однак суд першої інстанції помилково
вважав, що позивачці не довиплачена заробітна плата у сумі 275 грн. 03 коп., та
стягнув цю суму на її користь.

А тому судова колегія вважає
необхідним скасувати рішення суду в цій частині та прийняти нове рішення і
відмовити в цієї частині в позові ОСОБА_1.

Що ж стосується рішення суду в
частині стягнення 701 грн. 61 коп. не довиплаченої заробітної плати за період з
1 травня по 21 травня 2008 року, стягнення 464 грн. середнього заробітку за
період затримки розрахунку з 22 травня по 18 червня 2008 року та моральної шкоди
в сумі 700 грн., то судова колегія вважає таке рішення законним та
обґрунтованим.

Судом встановлено, що позивачка
працювала з 1 травня по 21 травня 2008 року, однак заробітна плата не
виплачена.

Доводи представника відповідача стосовно
того, що ОСОБА_1. була відсутня на робочому місці у травні 2008 року, тому
заробітна плата їй не сплачувалась, є безпідставними, доказів про відсутність
позивачці на роботі не було надано ні суду першої ні апеляційній інстанції.

Надані відповідачем акти про
відсутність позивачці на роботі не можуть бути підставою вважати, що позивачка
була відсутня на роботі, тому що акти були підписані  не в той день коли складені, складені
зацікавленими особами (директором та керівниками позивачці ), крім того вони
суперечать один одному. Так в акті від 23 травня на а.с. 26 вказано про те, що
позивачка була відсутня на роботі по 23 травня, тоді як з акту також від 23
травня (а.с. 27) вбачається, що позивачка 23 травня відмовилася в отриманні
трудової книжки. Тобто вказані акти  є
необ'єктивними.

По поводу відсутності на
роботі  позивачці не  пропонувалося
надати письмові пояснення.

Крім того, як вбачається з запису
у трудової книжки позивачці (а.с.28), позивачка була звільнена з роботи за
власним бажанням з 23 травня на підставі наказу від 30 травня. Таким чином,
ніяк не могла адміністрація підприємства видати позивачці  трудову книжку 23 травня.

Відповідачем не надано суду ні
заяви позивачці про звільнення, ні доказів про ознайомлення позивачці з наказом
про звільнення, ні доказів тому що позивачка була відсутня на роботі з 1 травня
по 21 травня.

Всім цім обставинам суд надав
належну оцінку та прийняв правильне рішення про стягнення заробітної плати за
травень 2008 року.

Приймаючи до уваги, що позивачка
отримала трудову книжку 18 червня, то суд правомірно стягнув на її користь
середній заробіток за затримку розрахунку, а також стягнув правомірно моральну
шкоду.

У зв'язку з вищевикладеним, судова
колегія вважає, що рішення суду в цієї частині
постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній
скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції в цій частині рішення, та
їм дана належна оцінка. Висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,   п.3 ч.1
ст.307, п. 1 ч.1 ст. 309, 313,316 ,317, 319
ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

апеляційну
скаргу  Закритого акціонерного
товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.

Змінити рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня
2008 року, скасувавши його в частині стягнення з Закритого акціонерного
товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 275 грн. 03 коп. - недовиплачену
заробітну плату  за період з 01.04.2008
року по 30.04.2008 року, та  відмовити в
позові в цій частині.

В інший частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає  законної сили
з моменту його проголошення, але може бути оскаржено
у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: