Справа № 2 - 981/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

18 листопада 2008 року Роменський
міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді  В.О. Шульги, при секретарях І.Г. Твердохліб,
М.Ю. Устенко  розглянувши у відкритому  судовому засіданні в залі суду в м. Ромни
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення
коштів сплачених за придбання житла, відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1.
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4.  і просить: стягнути з відповідачів  солідарно
попередньо сплачені за житло гроші у розмірі 35300 грн.; стягнути з
відповідачів солідарно відшкодування заподіяної майнової шкоди  452,58 грн.; стягнути з відповідачів
солідарно у відшкодування заподіяної моральної шкоди 5000 грн.;  стягнути з відповідачів солідарно  судові витрати у  розмірі 1957,53 грн. з яких 1500 грн. витрат
на правову допомогу і 467,53 грн. витрат на оплату судового збору і
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В обґрунтування позову
вказує, що в грудні 2007 року  між нею та
відповідачами  було досягнуто
домовленості про купівлю-продаж двокімнатної квартири АДРЕСА_1, яка належить
відповідачам на праві  приватної спільної
часткової власності. Між позивачем та відповідачами були досягнуті істотні
умови щодо укладення в подальшому договору купівлі-продажу квартири. Відповідно
досягнутої угоди  відповідачі
зобов'язуються  в квітні 2008 року
укласти з позивачем договір купівлі-продажу квартири на суму 20000 доларів США
по офіційному курсу  НБУ 101 000 грн.,
а  позивач зобов'язується провести
попередню оплату  за квартиру, а саме в
грудні  2007 року в сумі  5000 грн. (1 тис. дол. США),  та в кінці січня - на початку лютого 2008
року в сумі 30300 грн. (6000 дол. США). А залишок коштів  в сумі
65650 грн. (130000 дол. США) сплатить
при укладенні договору купівлі - продажу.  Також за
умовами домовленості  позивач
зобов'язалася оплачувати послуги, необхідні для укладення договору купівлі-продажу  житла, що будуть надаватися  ДКП “Роменське МБТІ”, а з січня 2008 року
сплачувати комунальні послуги та  послуги
ВАТ “Укртелеком”. 19 грудня 2007 року діючи відповідно домовленості ОСОБА_1.
сплатила відповідачам  гроші в сумі 5000
грн., а 13 лютого 2008 року - 6000 дол. США що відповідає 30300 грн. Таким
чином позивач сплатила загальну суму в розмірі 35300 грн. В кінці лютого
відповідачі передали ОСОБА_1. оригінали документів на квартиру - технічний
паспорт, свідоцтво про право власності на житло, витяг з реєстру прав власності
та інш. В квітні 2008 року ОСОБА_1. прийшла до відповідачів і принесла залишок
коштів в сумі 13000 дол. США, але останні відмовилися продавати квартиру за
раніше обумовлену суму і згодилися продати за суму на 8000 дол. США більшу ніж
була попередня домовленість. Вона відмовилася
купувати квартиру і попросила повернути
сплачені кошти, але відповідачі повідомили, що грошей у них немає, так
як те що було вже потратили. Крім цього
ОСОБА_1., на виконання умов домовленості
було сплачено комунальних та інших платежів на загальну суму 452,58 грн.
Діями відповідачів ОСОБА_1. було завдано шкоди. Крім цього відповідачами їй
була завдана моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях внаслідок
усвідомлення факту порушення прав та законих інтересів відмовою відповідачів
укласти договір купівлі-продажу квартири, повернути  попередньо сплачені  гроші за квартиру та гроші  витрачені на оплату  комунальних послуг та послуг ДКП “Роменське
МБТІ”, в результаті чого вона позбавлена можливості  придбати інше житло, а також в зміні її
звичного ритму життя та необхідності значного часу та зусиль для відновлення
попереднього стану. Заподіяну шкоду оцінює в 5000 грн. Крім цього, за надання
юридичної допомоги вона сплатила 1500 грн.

В
судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила
їх задоволити. Суду пояснила,  що
домовленість про продаж квартири у неї була з усіма трьома відповідачами. Вони
домовилися про ціну квартири в розмірі 21 000 дол. США і строки внесення квартирної
плати. Ніяких письмових документів щодо укладання угоди вони не складали, так
як вони майже родичі. Вона знала, що квартира належить відповідачам кожному по
1/3 частини. Першу частину грошей в сумі 35300 вона сплатила ОСОБА_4., так як
він хотів отримати кошти за свою  частку
квартири зразу, а ОСОБА_2. та  ОСОБА_3.
проти цього не заперечували. Інші гроші вона повинна була заплатити ОСОБА_2. та
ОСОБА_3 пізніше, але коли вона принесла гроші, вони їй сказали, що за таку ціну
квартиру продавати не будуть і просять заплатити більше. Вона не погодилася і
запропонувала їм повернути сплачені нею кошти, на що отримала відмову. Крім
цього, вона проводила оплату за комунальні послуги і за довідки ДКП “Роменське
МБТІ” і сплатила 452,58 грн. Інших доказів того,  що вона оплачувала ці послуги і довідки, крім
самих документів у неї немає. Прізвище на вказаних документах стоїть їхнє, але
кошти платила вона. За яке гаряче водопостачання було сплачено 162,63 грн. вона
не знає, хоча платила ці гроші. Гаряча вода в квартиру не подається. Крім
цього, в той період коли вона вже внесла перший внесок, вона пустила жити в
квартиру ОСОБА_5., яка за проживання в квартирі платила  їй 400 грн. за місяць, а всього вона від
ОСОБА_5. отримала 800 грн. Вона  вважає,
що в даному випадку діяла правомірно і отриманий нею прибуток на її думку
належить їй, а відповідачі все рівно повинні оплатити її витрати на комунальні
платежі та довідки.  Моральна шкода
полягає в тому,  що вона тривалий час не
може отримати назад свої кошти.  Кошти їй
виплачувати повинні всі відповідачі в солідарному порядку, так як вони всі
разом домовлялися і з їх вини угода не відбулася.  За юридичну допомогу вона сплатила 1500 грн.,
чи багато це чи ні вона не знає. Їй сказали оплатити певну суму, вона оплатила,
а адвокат виконує свою роботу.

В
судовому засіданні представник позивача
заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити. Суду
пояснив,  що між сторонами було досягнуто
домовленості про укладення договору купівлі-продажу квартири. Позивач виконувала
взяті на себе обов'язки, своєчасно сплачувала кошти і в обумовлений строк
принесла недоплачені кошти.  Угода не
відбулася з вини відповідачів, дії відповідачів відносно продажу квартири були
спільними, вони разом домовлялися про укладення угоди, а тому відповідальність
за взятими зобов'язаннями вони повинні нести
в солідарному порядку і кошти повертати в солідарному порядку, а потім
уже між собою вирішувати хто кому і скільки винен. Якою нормою визначається солідарний
обов'язок  у тому випадку коли кожен
боржник наділений правом відносно частки, він не знає. Йому відомо,   що певні обставини доводяться певними
засобами доказування, але він вважає,  що
зібраних у справі доказів достатньо для вирішення спору. Кошти за комунальні
платежі вносила ОСОБА_1. і за довідки ДКП “Роменське МБТІ”  теж платила вона. Моральна шкода полягає в
стражданнях позивача пов'язаних з неповерненням відповідачами належних їй
коштів, у неможливості  в зв'язку з цим
придбати житло, переживаннях та інш. За надання юридичної допомоги  позивач сплатила 1500 грн., у вартість
входить  підготовка документів,
підготовка позовної заяви, представлення інтересів позивача в суді на всіх
стадіях.

В
судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2. та ОСОБА_3. відмовилися давати
пояснення і доручили дати пояснення по суті спору своєму представнику -
ОСОБА_6.

В
судовому засіданні представник відповідачів
ОСОБА_2. та ОСОБА_3 - ОСОБА_6. позов не визнав, просив відмовити в його
задоволенні.  Суду пояснив,  що його довірителі не заперечують проти
того,  що мали намір продати належну їм
квартиру, вони також не заперечують проти того,
що з цього приводу мали перемовини зі ОСОБА_1., але ціни на житло
виросли, тому ціна запропонована позивачем їх не влаштувала. Крім цього
ОСОБА_3. змінив свою думку і не бажає продавати житло, так як збирається в
ньому жити. Ніяких істотних умов щодо укладення договору купівлі-продажу між
його довірителями і ОСОБА_1. досягнуто не було. Це підтверджується тим,  що вони ніяких письмових угод не укладали,
розписок не писали, грошей не отримували. Угоди які позивач укладала з ОСОБА_4.
його довірителів не стосуються. Гроші отримував лише ОСОБА_4. Крім цього, він
звертає увагу,  що певні обставини
повинні бути доведені певними засобами доказування. Ні позивач ні його
представник не надали суду належних доказів того,  що у позивача з ОСОБА_2. та ОСОБА_3. була
якась конкретно-визначена угода щодо укладення в подальшому договору
купівлі-продажу квартири, на його думку такими доказами в даному випадку мають
бути будь-які письмово складені угоди, так як такі обставини показами свідків
доводитися не можуть. Крім цього, за кожним з відповідачів на праві
особистої  власності рахується  1/3 частина квартири АДРЕСА_1, тобто квартира
перебуває у їх власності на праві спільної часткової власності. Згідно вимог
чинного законодавства кожен співвласник будь якого майна може і повинен нести
відповідальність по зобов'язанням відносно даного майна лише в межах вартості
своєї частки, а тому вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів
коштів, які отримав ОСОБА_4. задоволені бути не можуть. В даному випадку, він
не уповноважений висловлювати свою думку відносно позову в цілому, але
вважає,  що вимоги позивача можуть бути
задоволені лише в частині стягнення коштів з відповідача ОСОБА_4. Що ж стосуються
матеріальних витрат позивача на оплату комунальних послуг та оформлення
документів, він вважає ці вимоги не доведеними і необґрунтованими, так як на
жодній квитанції  чи іншому платіжному
документі немає прізвища позивача. Також, позивач здаючи житло отримала більшу
суму коштів ніж та сума, яку вона вказує як таку що витратила на оплату
комунальних послуг, а тому в цій частині позовні вимоги взагалі не можуть бути
задоволені. Крім цього, так як ОСОБА_2. та ОСОБА_3.  вважають, що вимоги до них позивачем заявлені
безпідставно і задоволені бути не можуть, вони просять присудити з позивача на
користь відповідачів ОСОБА_2. та ОСОБА_3. по 1250 грн. витрат на правову
допомогу кожному. Ці кошти вони дійсно сплатили і вартість визначена виходячи з
обсягу робіт проведених для підготовки документів, підготовки заперечень,
представлення інтересів кожного позивача
окремо в суді на всіх стадіях процесу.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_4. позов не визнав. Суду пояснив,  що він дійсно отримував у позивача ОСОБА_1.
кошти в сумі 35300 грн., частину в доларах США, а частину гривнями. Про це він
підписав розписку. Кошти він отримав за свою частку квартири і сказав, що
документів оформляти не буде, хай цим займаються інші,  а він лише підпише документи. Вони всі разом
домовлялися про продаж квартири і його мати та брат не заперечували проти
продажу. Продавати домовлялися за 21 000 дол. США.  Він вважає,
що позов не підлягає задоволенню так як він і зараз згоден продати
квартиру, але якщо  мати і брат
заперечують проти цього, кошти повинні сплачувати саме вони, так як з їх вини
угода не відбулася. Він грошей повертати не буде так як їх у нього немає, він
усе потратив. На його думку моральна шкода позивачу завдана, але в якому
розмірі він не знає.

Допитана
в якості свідка ОСОБА_5. суду показала,
що вона деякий час знімала квартиру АДРЕСА_1. За квартиру вона платила
400 грн. в місяць. Гроші вона платила ОСОБА_1. Як і хто кому продавав дану
квартиру їй відомо лише зі слів.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_7. суду показав,
що його дочка ОСОБА_1. вирішила придбати квартиру. Вони з ОСОБА_2. та її
синами домовилися про продаж квартири. Дочка частину грошей заплатила, а коли
стали віддавати залишок, ОСОБА_2. відмовилася продавати квартиру. Першу частину
грошей вони платили ОСОБА_4. за його частку житла. Продавати квартиру збиралися
за 20000 дол. США.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_8. суду показав,
що його зять - ОСОБА_4. разом зі своїм братом та матір'ю вирішили
продавати квартиру, так як брати не могли вдвох вжитися в одній квартирі.
Знайшовся покупець, все було добре, ОСОБА_4. вже отримав кошти за свою частину
квартири, але тут ОСОБА_2. та ОСОБА_3. відмовилися продавати  квартиру. Про продаж квартири вони всі разом
домовлялися і ніхто не заперечував проти того, що ОСОБА_4. отримає гроші за
свою частку першим.   Продавати квартиру
збиралися за 20000 дол. США.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9.
суду показала,  що її зять - ОСОБА_4.
разом зі своїм братом та матір'ю вирішили продавати квартиру, так як брати не
могли вдвох вжитися в одній квартирі. Знайшовся покупець, вони всі разом
домовилися про продаж квартири,  ОСОБА_4.
вже отримав кошти за свою частину квартири, але тут ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
відмовилися продавати  квартиру.  Коли вони домовлялися про продаж
квартири,  ніхто не заперечував проти
того, що ОСОБА_4. отримає гроші за свою частку першим.   Продавати квартиру збиралися за 20000 дол.
США.

Судом
встановлено,  що власниками квартири
АДРЕСА_1 є  ОСОБА_2., ОСОБА_4.,
ОСОБА_3.,  і ідеальна частка власності
кожного співвласника становить 1/3.
Вказані обставини підтверджені технічним паспортом,  свідоцтвом про право власності на житло,  витягом з реєстру прав власності на нерухоме
майно і визнані сторонами.

Згідно довідки
ПП “Житло-сервіс” за адресою м. Ромни, вул. АДРЕСА_1 станом на 25.02.08
зареєстрованих осіб немає.

В розписці
складеній ОСОБА_1. вказано, що остання 19 грудня 2007 року дала задаток за
квартиру ОСОБА_4 розмірі 5 000 гривень. Решту в розмірі 6 000 доларів
зобов'язалась віддати в кінці лютого  або
на початку березня місяця. В зв'язку з цим договором  ОСОБА_4
згоден продати їй квартиру в квітні місяці за 20 000 доларів і не
змінить своєї думи і нікому не продасть.
На звороті розписки вказано,  що
13 лютого 2008 року  віддано 6 тисяч
доларів і мається напис,  що ОСОБА_4
получив шість тисяч доларів. Дані обставини підтверджені розпискою, визнані
позивачем і відповідачем ОСОБА_4. та не заперечені відповідачами ОСОБА_2. та
ОСОБА_3.

Згідно
квитанції б/н ОСОБА_2. сплатила  на
рахунок Роменського МБТІ за витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно
25,5 грн. Згідно квитанції № 671 від 29.01. 2008 року ОСОБА_2 сплатила 92,96
грн. Згідно квитанції № 10223 ОСОБА_2. сплатила 25.12.2007 року 40,0 грн. В
даних квитанціях прізвище платника
вказано ОСОБА_4 і ніяких даних про те, що по даним квитанціях кошти
вносила ОСОБА_1. немає.

З  квитанцій про оплату телефону, квартплати,
послуг  водопостачання і вивезення сміття
вбачається,  що  29 січня 2008 року сплачено 13,25 грн. за
тел. № 3-24-89, платником вказана ОСОБА_2.; 5 лютого 2008 року сплачено 175,63
грн. з яких 162,63 за гаряче водопостачання і 13 грн. за квартплату, платником
квартплати вказана ОСОБА_2.; 5 лютого 2008 року сплачено 30,94 грн. за вивіз
сміття і 74,3 грн. за водопостачання та водовідведення, платником у квитанціях
вказана  ОСОБА_2.  Ніяких даних про те, що по даним квитанціях
кошти вносила ОСОБА_1. немає.

В газеті
“Тандем” в колонці продаж надруковане оголошення: 2-к кв-ра по АДРЕСА_1 пов.
буд., з/п 42,6 кв.м. Т. НОМЕР_1, НОМЕР_2. Вказане підтверджується випусками
газети “Тандем” НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, повідомленням ПП фірма “Тандем” і
визнано сторонами.

З
повідомлення  КП “Роменське МРБТІ”
вбачається, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована по 1/3 частки за ОСОБА_2.,
ОСОБА_4., ОСОБА_3. на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом
приватизації ДП «Талан-побут» 28.11.2000 року. 25.12. 2007 року ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., ОСОБА_4. звернулися до Роменського МРБТІ з заявою про видачу витягу з
реєстру прав власності на нерухоме майно з метою відчуження даного нерухомого
майна. Згідно даних інвентарної справи по квитанціях № 10223 від 25.12.2007
року та № 671 від 29.01.2008 року були оплачені поточна інвентаризація, оцінка
квартири та формування витягу з Реєстру прав власності.

З заяви начальнику Роменського
МБТІ вбачається,  що  ОСОБА_2., ОСОБА_3. і ОСОБА_4. 25 грудня 2007
року просять надати їм інформацію з реєстру власності на нерухоме майно
АДРЕСА_1.

Згідно квитанції виданої 23 червня 2008 року
від ОСОБА_1. за надання правової допомоги отримано  1 500 гривень.

Згідно
квитанції № 64 виданої 14 липня 2007 року від ОСОБА_2. за надання правової
допомоги отримано 1250 гривень.

Згідно квитанції № 65 виданої 14 липня 2007
року від ОСОБА_3  за надання правової
допомоги отримано 1250 гривень.

Заслухавши пояснення сторін,
покази свідків, дослідивши докази зібрані у справі  суд дійшов висновку, що між сторонами
склалися спірні правовідносини щодо повернення сплачених коштів,  відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідно  ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Частиною 2 статті 22 ЦК України
визначено,  що збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку  зі знищенням
або  пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого  порушеного права (реальні збитки).

Відповідно
ч. 3 ст. 22 ЦК України  збитки
відшкодовуються у повному обсязі,  якщо
договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної  або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 23 ЦК України
визначено,  що  особа має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої порушенням її прав.

Відповідно п. 3) ч. 2 ст. 23 ЦК України  моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням
її майна.

Відповідно до вимог статті  1167
ЦК України, моральна шкода, завдана
фізичній  або  юридичній
особі  неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за  наявності  її
вини,  крім  випадків,
установлених частиною другою цієї статті.

Відповідно
абз. 2 ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких  за заявою хоча б однієї із сторін  має бути досягнуто згоди.

Згідно
ст. 657 ЦК України  договір
купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу,  житлового будинку (квартири) або іншого  нерухомого майна укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно
ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно
ст. 540 ЦК України  якщо у зобов'язанні
беруть участь  кілька  кредиторів
або кілька  боржників, кожний із
кредиторів має право  вимагати виконання,
а кожний  із боржників повинен виконати
обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами
цивільного законодавства.

Статтею
541 ЦК України передбачено,  що
солідарний обов'язок  або солідарна
вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі
неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно ст. 355 ЦК
України  майно,  що є у власності двох або більше осіб
(співвласників) належить їм на праві спільної власності  (спільне майно). Майно може належати особам
на праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності.

Частиною
1 статті 356 ЦК України визначено,  що
власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві
власності є спільною частковою власністю.

Відповідно
ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно  розпорядитися своєю часткою у праві  спільної часткової власності.

Згідно
ч. 1 ст. 366 ЦК України кредитор співвласника майна,  що є у спільній частковій власності, у разі
недостатності  у нього іншого майна, на
яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки  із спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї.

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно
ст. 60 ЦПК України  кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу  своїх вимог і заперечень , крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір.  Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач довів суду у встановленому законом
порядку  передачу коштів ОСОБА_4. в сумі
35300 грн. за його частку квартири,  в
той же час, суд вважає не доведеним наявність по даному зобов'язанню
солідарного обов'язку відповідачів, а
тому 35300 грн. коштів внесених ОСОБА_1. в рахунок оплати квартири
підлягають стягненню лише з відповідача
ОСОБА_4.  Такого висновку суд
дійшов виходячи з тих підстав,  що  об'єкт купівлі-продажу перебуває у спільній
частковій власності відповідачів і кожен з них наділений правом власності лише
відносно свої частки, а відповідно особа яка має право на частку не набуває
обов'язку щодо всього майна і відповідає по зобов'язанням лише у межах своєї
частки, а судом встановлено,  що
відповідачі ОСОБА_2. та ОСОБА_3. взагалі не отримували ніяких коштів за належні
їм частки, а відповідно ніяких зобов'язань перед ОСОБА_1. у них не виникло.
Стосовно посилань позивача на існування спільної домовленості сторін на
вчинення правочину, як на підставу виникнення солідарного зобов'язання,  суд не може вважати доведеним наявність  згоди сторін щодо всіх істотних умов
договору, так як сам позивач, відповідач ОСОБА_4. і свідки вказують різну
вартість квартири. Так позивач в позові вказує вартість квартири в 20000 дол.
США, а в своїх поясненнях суду вказує визначену вартість квартири у 21000 дол.
США.  ОСОБА_4. вказує вартість квартири в
21000 дол. США, хоча свідки позивача - ОСОБА_8. і ОСОБА_9., які є близькими
родичами відповідача ОСОБА_4. вказують вартість квартири в 20000 дол. США.

Стосовно
стягнення  витрат позивача на оформлення
документів в ДКП “Роменське МБТІ” та витрат на оплату комунальних платежів, суд
вважає,  що позивачем не доведено у
встановленому законом порядку тих обставин,
що саме нею поводилася оплата за комунальні послуги та вносилася плата в
ДКП “Роменське МБТІ”. Такого висновку суд дійшов виходячи з того, що в
квитанціях про сплату комунальних платежів та оплату послуг ДКП “Роменське
МБТІ” прізвище платника вказано - ОСОБА_2.
Крім цього позивач не довів суду тих обставин,  що кошти були нею внесені, якщо вважати цю
обставину доведеною,  зі згоди та відому
відповідачів, на виконання будь яких угод з відповідачами і того,  що оплачені позивачем довідки та інш. якимось
чином стосується угод з відповідачами. Крім цього суд враховує,  що позивач від користування квартирою, здаючи
її в найом,  отримала прибуток в сумі 800
грн., що перевищує розмір вказаних нею матеріальних витрат по оплаті
комунальних платежів та послуг ДКП “Роменське МБТІ”. А відповідно, позов в
частині стягнення заподіяної майнової шкоди задоволенню не підлягає.

Враховуючи всі обставини справи,
висновок суду про  стягнення заявленої
суми коштів внесених на придбання квартири з відповідача ОСОБА_4. суд вважає,
що  діями ОСОБА_4.  позивачу ОСОБА_1. завдана моральна шкода, так
як ОСОБА_4. не забезпечив виконання угоди купівлі продажу квартири і не
повернув позивачу отримані від неї кошти.
Беручи до уваги ступінь душевних страждань позивача, їх характер та
обсяг, обставини справи,  суд вважає, що
співрозмірною отриманій  моральній шкоді
є сума в розмірі 1000 грн., а розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн. позивачем
не доведений.

Відповідно ст.
88 ЦПК України, враховуючи висновок суду що спір виник з вини відповідача
ОСОБА_4.,  з нього, на користь позивача
підлягають стягненню  судові витрати в
фактично понесених і підтверджених розмірах. До такого висновку суд приходить
виходячи з тих обставин, що  позивач
сплатила витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 30 грн., судовий збір в розмірі 437,53 грн. Що стосується витрат на
правову допомогу, суд вважає,  що 1500
гривень витрат на правову допомогу
заявлених  позивачем до
стягнення,  є розумним розміром. При
цьому суд враховує ступінь складності справи, зміст позовної заяви, кількість
позовних вимог і їх обґрунтування, обсяг наданих доказів та участь представника
в попередньому судовому засіданні 15 липня 2008 року та в судовому розгляді
справи 16 вересня, 10 жовтня, 7 та 18 листопада
2008 року.

В той же час, відповідно ст. 88
ЦПК України, враховуючи висновок суду що спір виник з вини відповідача
ОСОБА_4., і стягнення суд  вважає
необхідним проводити з нього,  відповідачам
ОСОБА_2. та ОСОБА_3  підлягають
присудженню судові витрати в  розмірі
1000 грн. кожному. До такого висновку суд приходить виходячи з тих підстав, що
відповідачі ОСОБА_2.  і ОСОБА_3.  довели суду відсутність зобов'язань перед
позивачем та безпідставність позовних вимог заявлених до них, а тому на їх
користь зі ОСОБА_1. слід присудити по 1000 грн. витрат на правову допомогу, що
на думку суду є розумним розміром. При цьому суд враховує ступінь складності
справи, зміст викладених письмових заперечень, їх обґрунтування, обсяг наданих
доказів та участь представника в попередньому судовому засіданні 15 липня 2008
року та в судовому розгляді справи 16 вересня, 10 жовтня, 7 та 18
листопада  2008 року. Крім цього,
присуджуючи розмір судових витрат  суд
враховує якість роботи представника відповідачів ОСОБА_2. та ОСОБА_3, а також
ті обставини,  що представлення інтересів
двох відповідачів фактично відбувалося в одних і тих же засіданнях,
обґрунтування заперечень по кожному з відповідачів окремо не викладалося, суть
заперечень та їх правові підстави у обох відповідачів ідентичні,  що певною мірою зменшило обсяг наданої
правової допомоги, а відповідно і її вартість.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 540,
541, 1166, 1167 ЦК України,  ст. ст.  10, 11, 14, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215,
218, 292,  294,  296 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення коштів сплачених за
придбання житла, відшкодування матеріальної та моральної шкоди  задоволити частково.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 35300
гривень  сплачених за житло
коштів,  1000 грн. у відшкодування
моральної шкоди та 1957,53 грн. судових витрат.

В
іншій частині в задовленні позову відмовити.

Присудити зі ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2  судові витрати в сумі  1000 грн.

Присудити зі ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 судові витрати в сумі  1000 грн.

Зняти арешт з належних ОСОБА_2 та
ОСОБА_3   2/3 частини квартири
АДРЕСА_1,  накладений ухвалою суду від 3
липня 2008 року.

Після виконання даного рішення
суду, зняти арешт з належної ОСОБА_4
1/3 частини квартири АДРЕСА_1,
накладений ухвалою суду від 3 липня 2008 року.

Рішення
суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Роменський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом  20 днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя...                                                                                                                                                 підпис.

Копія
вірна:

СУДДЯ   РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО
СУДУ                                                                                   В.О.
ШУЛЬГА