Справа
№ 2-1431
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
жовтня 2008 року                                                           смт.
Станиця Луганська

Станично-Луганський
районний суд Луганської області в складі:

Головуючого-судді                           Соболєва Є.О.

при секретарі                                    Сухаревській
Н.О.

представника
третьої особи            Філіппової  Г.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду смт. Станиця Луганська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод в здійсненні права користування
та розпорядження житловим будинком, визнання втратившим право користування
житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

08.09.2008 року
позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2.,
посилаючись на наступні обставини.

Позивачка є
власницею житлового будинку, розташованого за АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом, реєстровий номер 3314 від 01.10.1992 року,
посвідченого державним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної
контори Луганської області Точаненко Т.Н.

Позивачка з
відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі та за її згодою відповідач був
зареєстрований у її житловому будинку за вказаною вище адресою. 20.07.2006 року
вона з відповідачем шлюб розірвала.

На цей час у
житловому будинку зареєстровані: позивачка та її неповнолітній син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, відповідач ОСОБА_2., фактично у житловому будинку
проживають позивачка з сином, відповідач не мешкає з 2006 року, так як вибув на
друге постійне місце проживання.

Наявність
реєстрації відповідача в помешканні позивачки перешкоджає їй у здійсненні прав
на власний розсуд користуватися та розпоряджатися власним майном.

Оскільки
відповідач добровільно зніматись з реєстраційного обліку не бажає, позивачка
вимушена була звернутися з цим позовом до суду, в якому просила усунути
перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження житловим
будинком, розташованого за АДРЕСА_1, визнавши відповідача втратившим право
користування зазначеним житловим будинком.

В
судовому засіданні позивачка підтримала свій позов в повному обсязі, просила
його задовольнити, відповідач позов визнав.

Третя особа
СГІРФЛ Станично-Луганського РВУМВСУ суду пояснила, що згідно ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування на вільний вибір місця проживання в Україні»
вони зобов'язані зняти з реєстрації особу, яка в судовому порядку  буде визнана такою, що втратила право на
проживання за місцем реєстрації.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, який
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 2 ст. 48 Закону України « Про власність» та ст. 391 Цивільного кодексу
України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним
права користування та розпорядження своїм майном.

Ст. 167
Житлового кодексу України передбачає загальні правила втрати права користування
житловим приміщенням.

Згідно
п. 14 Постанови КМУ № 35 від 16.01.2003 року № «Про затвердження тимчасового
порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання» та ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування на вільний вибір місця проживання в Україні» визначені
підстави зняття з реєстрації місця проживання, де вказано, що у випадку відмови
особи від зняття з реєстрації та в інших випадках, зняття її може провадитися
на підставі рішення суду про визнання особи позбавленим права користування
приміщенням.

З
свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.10.1992 року видно, що
позивачка є власницею житлового будинку, розташованого за АДРЕСА_1, про що
також свідчить технічний паспорт на житловий будинок, де власницею вказана
позивачка.

З даних
про реєстрацію відповідача, що містяться у домової книжці свідчить, що
відповідач зареєстрований у житловому будинку, розташованому за вище вказаною
адресою з 05 жовтня 1998 року.

З
свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.07.2006 року видно, що позивачка
розірвала шлюб з відповідачем.

Із акту
обстеження побутових умов депутата Станично-Луганської селищної Ради свідчить,
що у житловому будинку, розташованому за АДРЕСА_1 зареєстрований  відповідач ОСОБА_2., який з травня 2006 року
за вказаною адресою не мешкає.

Таким
чином, враховуючи, що відповідач позов визнав і не оспорював факт вибуття з
травня 2006 року для проживання в інше місце проживання, суд вважає позов
доведеним, який слід задовольнити.

На підставі ч. 2
ст. 48 Закону України « Про власність», ст. 391 ЦПК України, ст. 167 ЖК
України, п. 14 Постанови КМУ № 35 « Про затвердження тимчасового порядку
реєстрації фізичних осіб за місцем проживання», ст. 7 Закону України « Про
свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.
ст. 209, 212-215, 217 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити.

Усунути
перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження житловим
будинком, який належить їй на праві власності, розташованого за АДРЕСА_1,
визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним житловим
приміщенням.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області протягом 20-ти днів
з дня подачі заяви про апеляційне оскарження рішення, яка може бути подана до
Станично-Луганського районного суду протягом 10-ти днів з дня його
проголошення.

Головуючий: