Справа № 2 - 4796   2008 року
З А О Ч Н Е   Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
Головуючого судді - Бондаренко О.В.,
При секретарі судового засідання - Слюсаренко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 4
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи:
Білоцерківське МБТІ, Приватний нотаріус Римаренко Юрій Валерійович, про
визнання договору купівлі - продажу частково недійсним, суд -
звернулась до суду з даним позовом обгрунтовуючи його тим, що їй на підставі
свідоцтва про право власності від 25.09.1998 року належить квартира АДРЕСА_1,
яка була приватизована на підставі виписки з протоколу засідання првління КСП
«Мрія» згідно розпорядження органу приватизації від 18.08.1998 року та акту
комісії по приватизації від 18.08.1998 року, яким їй надано у власність житлову
кімнату  - 18,7 кв.м., коридор - 5,12
кв.м., коридор - 2,52 кв.м.,кухню - 6,9 кв.м, веренду  - 6,80 кв.м. та господарські споруди - гараж
«Д». Квартира № 2 вказаного будинку на час приватизації належала ОСОБА_4, який
в 2003 році продав її ОСОБА_3, відповідно до витягу з реєстру про право
власності від 27.10.2003 року в якому зазначено господарські споруди,які
відносяться до даної квартири, а саме: літня кухня, сарай, вбиральня, погріб.
03.12.2005 року ОСОБА_3 уклала до договір купівлі -  продажу квартири з ОСОБА_2, на підставі
предоставленого витягу з реєстру від 29.11.2005 року в якому  було зазначено господарські споруди, що
відносяться до квартири АДРЕСА_2, а саме: літня кухня, сарай, вбиральня, погріб
і гараж. На підставі того, що в реєстр від 29.11.2005 року було помилково
внесено належний  позивачці  гараж , ОСОБА_3  з порушенням законодавства уклала договір
купівлі - продажу квартири приєднавши дану господарську споруду до квартири №
2. Тому позивач просить в судовому порядку визнати частково недійсним договір
купівлі  - продажу квартири з відповідними
господарськими спорудами за реєстром № 6440 від 03.12.2005 року в частині
відчуження гаражу «Д»ОСОБА_2, зобов'язати Білоцерківське МБТІ внести зміни до
техного паспорту квартири АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_2 та стягнути з
Білоцерківського МБТІ судові виптрати по справі в сумі 165 грн.
В суді  позивач уточнила позовні вимоги і просила
визнати частково недійсним договір купівлі
- продажу квартири з відповідними господарськими спорудами за реєстром №
6440 від 03.12.2005 року в частині відчуження гаражу «Д», щоб Білоцерківське
МБТІ мало змогу внести зміни до технічної документації квартири АДРЕСА_2 та
стягнути судові витрати по справі з відповідачів.
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,
про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив, надав до суду заперечення на позов, в яких позов не
визнав, пояснюючи тим, що він являється добросовісним набувачем квартири
АДРЕСА_2, договір був укладений на підставі витягу з реєстру Білоцерківського
МБТІ, просив відмовити в задоволенні позову.
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась,
про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, причини
неявки суду не повідомила.
ст.224-226 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд даної
справи.
Білоцерківського МБТІ в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що позивачка
зверталась до МБТІ з проханням внести зміни до технічної документації, до бюро
викликався відповідач ОСОБА_2, але він не з'явився і внести зміни вони не мають
можливості, при видачі витягу з реєстру було помилково внесено до АДРЕСА_2
гараж «Д», який належить позивачці.
приватний нотаріус Римаренко Ю.В. в судовому засіданні позов визнав, пояснив,
що договір купівлі  - продажу квартири з
відповідними господарськими спорудами за реєстром № 6440 від 03.12.2005 року
був посвідчений відповідно до витягу з реєстру від 29.11.2005 року за серії СВУ
№859164, продавець і покупець були особисто присутні, питань при укладенні
договору не виникало.
Суд, заслухавши пояснення позивача, третіх
осіб, свідків ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи прийшов дло
висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.
ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодерження в момент вчинення
правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою ст. 203 цього Кодексу.
ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Судом
встановлено, що будинок АДРЕСА_1 складається з двох квартир, які  приватизовані на підставі виписки з протоколу
засідання правління КСП «Мрія» згідно розпорядження органу приватизації від
18.08.1998 року та акту комісії по приватизації від 18.08.1998 року
громадянами  ОСОБА_4 та  ОСОБА_1, ОСОБА_4 належала квартира №2 з
господарськими спорудами: хлів з навісом та частина погріба., а ОСОБА_1
належить квартира № 1 з господарськими спорудами: гараж та частина  погріба, в 2003 році  ОСОБА_4 продав  ОСОБА_3 квартиру № 2 з відповідними
господарськими спорудами,  відповідно до
витягу з реєстру про право власності від 27.10.2003 року в якому зазначено
господарські споруди,які відносяться до даної квартири, а саме: літня кухня,
сарай, вбиральня, погріб. Дані обставини підтвержуються матеріалами справи,
показами позивача, представника МБТІ та
ОСОБА_3 продала вказану квартиру ОСОБА_2 Однак з договору купівлі - продажу
03.12.2005 року вбачається ОСОБА_2 набув права власності на квартиру АДРЕСА_2 з
господарськими спорудами: літня кухня, сарай, вбиральня, погріб і гараж «Д».
Таким чином встановлено, що 03.12.2005 року ОСОБА_3 здійснила відчуження, а
ОСОБА_2 набув права власності на гараж, який до укладення договору належав не
продавцю - ОСОБА_3, а позивачці ОСОБА_1, що підтвержується показами
представника МБТІ, свідків та матеріалами справи.
Отже, суд
прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_3 не мала прав на відчуження гаража.
відчуження гаража суперечить вимогам ст.317, 321 ЦК України, відповідно до яких
«власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм
майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні», а тому є недійсною в
силу ст. ст. 215, 203. ЦК України.
Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 28.04.1978 року « Про
судову практику в справах про визнання угод недійсними» угода може бути визнана
недійсною лише з підстав і з наслідками, передбачених законом., суд повинен
встановити наявність обставин, з якими пов'язує визнання угоди недійсною і настанням певних
висновку про необхідність визнання угоди частково недійсною в частині продажу
гаража і вирішуючи питання про наслідки визнання такої угоди недійсною суд
Позивачка  ОСОБА_1 протягом усього часу користується
гаражем, відповідач ОСОБА_2притензій не заявляв, що дає підстави суду вважати,
що спірний гараж по суті не був предметом угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, не
підлягав оцінці сторонами при її укладанні. Докази, які спростовують дані
висновки суду відповідачами не надано, в судове засідання вони не з'явились.
Тому ,суд вважає
можливим визнати частково недійсним договір купівлі  - продажу квартири від 03.12.2005 року за №
6440  в частині відчуження гаражу «Д».
ст.ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтвержені судові витрати.
Тому, суд вважає
можливим, стягнути з відповідачів судові витрати на користь позивача в сумі 307
грн. 10 коп. (правова допомога адвоката - 150 грн., сплачене позивачем державне
мито - 8 грн. 50 коп., за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи
- 7 грн. 50 коп., за інформування учасників процесу про розгляд справи - 93
грн., витрати пов'язані з переїздом сторони по справі -  48 грн. 10 коп.).
ст.ст. 203, 215,317, 321 ЦК України,  ст.ст.10,60,81, 86,88,212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -
недійсним договір купівлі  - продажу
квартири  АДРЕСА_2 від 03.12.2005 року
зареєстрованого за  № 6440  в частині відчуження гаражу «Д».
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 153 грн. 55 коп.
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 153 грн. 55 коп.
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський
міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня ухвалення рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів.

Суддя:                                                                                  О.В.Бондаренко