Справа №
22 - 114 / 2008                                  Рішення постановлено під головуванням
Категорія 5                                                                        судді Люлько В.В.
Доповідач: Оніщук В.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01 лютого 2008 року                                                             місто Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого:  Оніщука В.В.

суддів:            Чорного В.І., Глебова І.К.,

при секретарі: Новотарській В.І.,

за участю ОСОБА_1, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.08.2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8 про поділ майна
та будинковолодіння і зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна,

встановила:

У вересні 2005 року ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися
до суду із вказаним позовом, у якому
посилаються на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в червні 2004 року і у
зв'язку з чим виникла необхідність у розподілі
майна, яке було придбане в період шлюбу і до того ж більша частина зазначеного майна вже забрана ОСОБА_1, а
тому просили визнати за ними
право власності та виділити їм в натурі будинковолодіння, яке розташоване по
АДРЕСА_1 та частину майна згідно акту опису, а іншу частину майна виділити ОСОБА_1.

В січні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним
позовом до ОСОБА_3 про поділ
майна, у якому вказує, що в період шлюбу ним з відповідачем було придбано майно, яке необхідно розділити, оскільки шлюб між
ними розірвано і тому просив виділити йому та ОСОБА_3 по 12 частині будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями, а також поділити інше майно
згідно заявлених ним вимог.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області
від 31.08.2007 року частково
задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна і будинковолодіння та зустрічний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ майна.

2

Визнано за ОСОБА_1 право власності та передано йому в
натурі майно згідно наведеного переліку.

Визнано за ОСОБА_3 право власності та передано їй в
натурі будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 та інше майно згідно акту опису.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1860 грн.

Справу в частині позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про
поділ майна та будинковолодіння провадженням закрито у зв'язку з відмовою
позивачів від позову.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та направити справу на
новий судовий розгляд.

При цьому вказується, що суд прийняв рішення з порушенням
вимог процесуального та
матеріального права і не з'ясував всіх обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи.

В своїх запереченнях на скаргу ОСОБА_3 її доводи не
визнала, вказавши на безпідставність
скарги та законність і обґрунтованість рішення суду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що районним судом
фактично розгляд справи було проведено
23.05.2007 року з видаленням суду до нарадчої кімнати, про що свідчить журнал судового засідання, однак в подальшому справа
призначалась до розгляду ще 29.05.2007 року, 25.06.2007
року та 30.07.2007 року, що підтверджується наявними у справі протоколами судових засідань (а.с.176-178), але у
справі відсутні відомості щодо виходу суду
з нарадчої кімнати і рішення по справі було постановлено лише 31.08.2007 року,
при цьому фіксування судового засідання взагалі не проводилось, тобто має місце
порушення вимог СТ..СТ.195,218 ЦПК України.

Крім того, у колегії суддів викликає сумнів щодо
перебування головуючого по справі у
нарадчій кімнаті в період з 23.05.2007 року по 31.08.2007 року і відповідно має
місце порушення вимог ст.. 196 ЦПК України.

Також, з матеріалів справи видно, що про судові засідання
25.06.2007 року, 30.07.2007 року
та 31.08.2007 року відповідач-позивач ОСОБА_1 та його представник не були повідомлені належним чином і відповідно з
порушенням порядку вручення судових повісток.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинне
бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

В той же час, суд першої інстанції, приймаючи рішення,
яким було частково задоволено
позови та виділено у власність ОСОБА_3 житловий будинок, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя, не з'ясував всіх обставин справи, а саме
щодо наявності у ОСОБА_1 іншого житла та
згоди останнього на отримання компенсації за його частку у даному будинку і чим відповідно було
порушено вимоги ст..71
Сімейного Кодексу України.

Таким чином, судова колегія вважає, що справа була
розглянута з порушенням норм процесуального та матеріального права, які є
безумовною підставою для скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311,313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

3

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області
від 31.08.2007 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до Верховного Суду України.