У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 грудня 2008 року                                                                               м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого          Григор'євої Л.І.,

суддів:                      Барсукової В.М., Данчука В.Г.,

Косенка В.Й., Луспеника Д.Д., -

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом комунального
підприємства “Донецькоблводоканал” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за водовідведення та водопостачання за касаційною скаргою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Донецької області від 26 березня
2008 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2007 року КП
“Донецькоблводоканал”, в особі Торецького районного виробничого управління
водопровідно-каналізаційного господарства, звернулося в суд з позовом про
стягнення з відповідачів 2582,94 грн. заборгованості за надання послуг з
водопостачання та водовідведення.

Справа розглядалася неодноразово.
Останнім рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 13 грудня
2007 року солідарно з відповідачів на користь Торецького РВУВКГ стягнуто
1605,29 грн. та розподілено судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 26 березня 2008 року рішення суду першої інстанції
змінено та стягнуто солідарно з відповідачів на користь комунального
підприємства “Компанія “Донбасу” 1570,61 грн., в іншій частині рішення залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та
ОСОБА_1. просять рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права, і ухвалити нове рішення про
відмову в позові.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК
України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом
норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з того, що КП “Донецькоблводоканал”
реорганізовано шляхом приєднання до комунального підприємства “Компанія “Вода
Донбасу”, тому заборгованість за водопостачання та водовідведення в межах
трьохрічного строку позовної давності з відповідачів належить стягнути саме на
користь цієї юридичної особи.

Проте повністю погодитись з таким
висновком апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим і згідно з положеннями ст.
29, 30 ЦПК України має бути ухвалене щодо сторони у справі, якою може бути,
зокрема, юридична особа.

У відповідності до ст. 80 ЦК
України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у
встановленому законом порядку.

Апеляційним судом установлено, що
районний суд ухвалив рішення на користь Торецького РВУВКГ, яке не є юридичною
особою і пред'явило позов від імені та за дорученням КП “Донецькоблводоканал”,
тобто позивачем є саме це підприємство.

Також судом установлено, що
рішенням Донецької обласної ради від 14 вересня 2007 року № 5/11-322 (а.с.210)
припинено діяльність КП “Донецькоблводоканал” шляхом приєднання до КП “Компанія
“Вода Донбасу”, що відповідає положенням ст. 104 ЦК України.

Згідно довідки Головного управління
статистики у Донецькій області КП “Донецькоблводоканал” з 16 січня 2008 року
вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.
213).

У зв'язку з наведеним, відповідно
до положень ч. 2 ст. 104 ЦК України КП “Донецькводоканал” є юридичною особою,
що припинилася.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції ухвалив рішення, як зазначено у вступній його частині, щодо юридичної
особи, яка на час ухвалення рішення припинилася, а правонаступника (КП
“Компанія “Вода Донбасу”) до участі у справі в установленому законом порядку
(ст. 37, п. 2 ч. 1 ст. 201 ЦПК України) не залучив та ухвалив рішення,
стягнувши заборгованість з відповідачів на користь юридичної особи, яка
залучена до участі у справі в установленому порядку не була.

Оскільки юридична особа є такою, що
припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її
припинення, а зазначене відбулося після ухвалення рішення судом першої
інстанції та подання апеляційної скарги, то вчинити процесуальні дії щодо
заміни сторони в процесі належало саме суду апеляційної інстанції.

За таких обставин рішення
апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості і зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування
з передачею справи на новий розгляд суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 26 березня 2008 року скасувати, а справу передати на новий розгляд
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                          Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                      В.М.
Барсукова

В.Г.
Данчук

В.Й.
Косенко

Д.Д.
Луспеник