Справа №22 -2125/08                                                                               Головуючий
у 1 інстанції: Партоліна І.П.
Категорія   44                                                                             Доповідач:   Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада  2008 року              Колегія суддів судової
палати
в цивільних справах

апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої:       Кривохижі В.І.

Суддів:      Голованя А.М.

Черниш Т.В.

при
секретарі      Салабай М.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за  апеляційною скаргою ТОВ «Агрофірма «Кочубій»
на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області  від 4 вересня 2008 року, -

ВСТАНОВИЛА :

У  листопаді 2007
року  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулись з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Кочубій», за участю третіх осіб - Новоархангельської районної державної
адміністрації, Кальниболотської сільської ради
про розірвання договорів оренди, стягнення заборгованості по орендній
платі.

Зазначали, що в грудні
2005 року під психологічним тиском ТОВ «Агрофірма «Кочубій» вимушено
уклали  договори оренди належних їм на
підставі відповідних державних актів земельних ділянок, які в натурі  не виділялись, про їх місцезнаходження вони
не знали, що позбавляло можливість контролювати належне їх використання
відповідачем. Останнім були фіктивно складені акти  прийому-передачі земельних ділянок та
визначення їх меж в натурі. Крім того, ТОВ «Агрофірма «Кочубій», як орендар, не виконує передбачених договором умов, зокрема, в частині виплати
орендної плати, за оренду землі в 2006 та 2007 році розрахувався частково.
Посилаючись на такі обставини, просили
розірвати договори оренди, визнати незаконними акти про передачу та
прийняття земельних ділянок і про визначення меж цих ділянок в натурі; стягнути
з відповідача заборгованість по орендній платі на користь ОСОБА_1 в сумі
1585,38 грн., ОСОБА_2. - 1587,98 грн, ОСОБА_3. - 1585,88 грн. та судові
витрати, зменшивши розмір стягнень в судовому засіданні  відповідно до 336,70,  339,40 грн., 336,89  грн.

Рішенням Новоархангельського районного
суду від 4 вересня 2008 року позов задоволено
частково. Розірвано договори оренди земельних ділянок, укладені між
кожним з позивачів та ТОВ «Агрофірма «Кочубій»; стягнуто з відповідача
заборгованість з орендної плати за 2006, 2007 роки, судові витрати  на користь
ОСОБА_1  -  581,92 грн.,
ОСОБА_2. - 584,14 грн., ОСОБА_3. - 582,34 грн. У  задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач  ставить
питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині  розірвання договорів оренди земельних ділянок
та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог і
відповідний  розподіл судових витрат.
Зазначає, зокрема, що висновок суду про наявність підстав для розірвання
договорів оренди не відповідає обставинам справи, нормам матеріального права та
доказам.

Заслухавши доповідача,
представника відповідача, ОСОБА_2.,
перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21 грудня 2005 року уклала
з ТОВ «Агрофірма «Кочубій» договір оренди землі, за яким передала  останньому в оплатне користування строком на
3  роки
належну їй  на підставі державного
акту земельну ділянку розміром 4,42 га. ОСОБА_216 грудня 2005 року уклав з ТОВ
«Агрофірма «Кочубій» договір оренди землі, за яким передав   останньому в оплатне користування строком на
3  роки
належну йому  на підставі
державного акту земельну ділянку розміром 4,48 га.  ОСОБА_3 28 листопада  2005 року уклала з ТОВ «Агрофірма «Кочубій»
договір оренди землі, за яким передала
останньому в оплатне користування строком на 10 років  належну їй
на підставі державного акту земельну ділянку розміром 5,08 га.

Частково задовольняючи позовні  вимоги , суд першої інстанції  виходив з того, що відповідач  не виконав умов договорів оренди: не повністю
розрахувався з орендодавцями-позивачами за користування земельними ділянками в
2006, 2007 роках; на порушення п.12 договорів не оформляв акти про  передачу продукції та надання послуг в
рахунок орендної плати, що призвело до необізнаності позивачів щодо розміру
орендної плати, вартості   отриманого
зерна. Виходячи з умов договору, нормативної грошової оцінки земельних ділянок
та наданих відповідачем документів, суд визначив розмір недоплаченої орендної
плати і  стягнув  борг
кожному з позивачів. В цій частині рішення  не оскаржується.

Проте висновок суду про наявність підстав для розірвання
договорів оренди позбавлений достатнього правового та фактичного обґрунтування,
не повною мірою узгоджується з нормами чинного земельного та цивільного
законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»  на вимогу однієї із сторін  договір оренди може бути  достроково розірваний за рішенням суду,
зокрема, в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24, 25
Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта
оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України, іншими
законами України. Стаття 141 Земельного кодексу України визначає систематичну
несплату орендної плати  як одну з
підстав припинення права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або Законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди
друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Проте, встановлена судом відсутність актів про передачу сільгосппродукції в
рахунок орендної плати та визначені  ним
до стягнення  суми недоплаченої кожному з
позивачів орендної плати за 2006, 2007 роки в незначних розмірах не можна
визнати суттєвим порушенням  договору
орендарем, ухиленням його від оплати за користування земельними ділянками. Інші
доводи, на які позивачі посилались як на підставу своїх вимог, теж не є
достатніми для висновку про наявність правових підстав для припинення
оскаржуваних договорів шляхом їх розірвання. За таких обставин рішення суду в
цій частині не можна визнати законним і обґрунтованим, згідно ст. 309 ЦПК
України  воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог
за їх безпідставністю.

В решті рішення суду першої
інстанції у встановленому ЦПК порядку не оскаржувалось, передбачених ст.ст.
309, 311 ЦПК України підстав для скасування чи зміни немає.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає необхідним відповідно до ч. 5
ст. 88 ЦПК змінити розподіл судових витрат, пов'язаних з оплатою правової
допомоги, зменшивши їх розмір з 500 до 100 грн. на користь кожного з позивачів,
а рішення в частині  присудження з
відповідача судового збору та витрат на інформаційне забезпечення розгляду
справи  залишити без змін.

Керуючись  ч. 2 ст. 651 ЦК України,
ст.ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 303, 307, 309, 313,
314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу  задовольнити
частково.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 4
вересня 2008 року в частині розірвання договорів оренди  земельних ділянок скасувати.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у задоволенні позову про розірвання укладених з
ТОВ «Агрофірма «Кочубій»  28 листопада,
16 і 21 грудня 2005  договорів оренди
земельних ділянок відмовити.

Стягнути з  ТОВ «Агрофірма «Кочубій»
на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 100 грн. витрат на правову допомогу.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуюча:

Судді: