Справа № 22ц-207 2008 р.                                                                  Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 5                                                                                         Охріменко Н.І.
апеляційній інстанції Магда Л.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 січня 2008 р. колегія судців
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого                   Магди Л.Ф.

суддів                             Демченка В.А. Скіця М.І.

при секретарі        Пономаренко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської
області від 17 жовтня 2007 р. по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія" про витребування майнових паїв
з чужого незаконного володіння, вивчивши матеріали справи,-

встановила:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 15 серпня 2007 р. звернулися до суду з позовом до
Сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю "Надія" про витребування майнових паїв з чужого незаконного
володіння.

В позовній заяві вказували, що рішенням Чорнобаївського районного суду від 17
липня 2003 р. було зобов'язано Приватне сільськогосподарське підприємство «Правда» та Спілку співвласників
майнових паїв колишніх членів Колективного
сільськогосподарського підприємства «Правда» видати їм майнові паї на загальну
суму 11734 грн. відповідно до структури пайового фонду.

Однак після ухвалення цього рішення суду голова Спілки співвласників майна Соколан В.І. передала по акту СТОВ «Надія» в оренду
майнові паї, які залишилися після передачі частини майнових паїв в
користування новоствореному підприємству
«Мрія», тобто передала в оренду відповідачу і їх

2

майнові паї, про що позивачам стало відомо з довідки
арбітражного керуючого ліквідатора ПСП «Правда» від 31 липня 2007 р.

За відсутності
відомостей про перебування їх майнових паїв в користуванні відповідача, ухвалою
Чорнобаївського районного суду від 22 серпня 2005 р. було змінено спосіб
виконання рішення суду від 17 липня 2003 р. шляхом стягнення з ПСП «Правда» на
користь позивачів їх майнових паїв у грошовому виразі. Однак вказане підприємство
банкрут, ні майна ні коштів в нього немає, отже стягнення з нього вартості їх
паїв неможливе.

ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 вважали, що СТОВ «Надія» незаконно, без правових підстав користується
їх майновими паями, що перешкоджає виконанню рішення суду та порушує їх права.

Посилаючись на
вказані обставини, позивачі просили суд витребувати їх майнові паї, вартістю
11734 грн., з незаконного володіння СТОВ «Надія», зобов'язавши відповідача
видати їм майнові паї і стягнути з відповідача на їх користь судові витрати по справі.
Просили також відкликати виконавчий лист про стягнення їх майнових паїв з ПСП
«Правда».

Заперечуючи
проти позову, представник СТОВ «Надія» посилався на те, що майнові паї ОСОБА_1
і ОСОБА_2 в оренду товариства не передавались, тому їх вимоги до товариства
безпідставні. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі пропустили строки
позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні їх вимог.

Рішенням
Чорнобаївського районного суду від 17 жовтня 2007 р. в задоволенні
вимог позивачів відмовлено.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування
рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, зокрема відносно строків
позовної давності, неповне дослідження доказів у справі, невірну оцінку наявних
у справі доказів, а саме: посилання суду на
рішення Чорнобаївського районного суду від 17 липня 2003 p., тоді як підстави для заявленого позову виникли в
листопаді 2003 p.,
а про їх наявність позивачам стало відомо лише 31 липня 2007 р.

Заслухавши
суддю-доповідача, представника СТОВ «Надія», який заперечував проти доводів
апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

3

Ухвалене у справі рішення суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України про законність і обґрунтованість судового
рішення.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 р. «Про судове рішення» з послідуючими змінами і
доповненнями рішення є законним тоді, коли суд, виконавши
всі вимоги цивільного процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню
до даних правовідносин, а при їх відсутності
- на підставі закону, що регулює подібні відносини,
або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Однак ухвалене у справі рішення таким вимогам не відповідає.

Так, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2, суд виходив з того, що рішенням Чорнобаївського районного
суду від 17 липня 2003 р. в задоволенні вимог позивачів до СТОВ «Надія», СТОВ
«Мрія» про витребування їх майнових паїв було
відмовлено і що згідно з вимогами п. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені
ці обставини.

Проте такий висновок суду не відповідає наявним у справі доказам. Так, з матеріалів справи, зокрема з самої позовної заяви та
інших доказів, вбачається, що обставини, на які посилаються
позивачі, як на підставу своїх вимог, виникли в листопаді 2003 р. і не могли бути досліджені під час розгляду справи, по
якій ухвалено рішення 17 липня 2003 р.

Суд відмовив позивачам в задоволенні їх позову як по суті вимог, як безпідставних, так і в зв'язку з пропуском строків
позовної давності, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 267 ЦК
України, якою встановлено, що сплив строку позовної давності є самостійною
підставою для відмови в позові.

Вважаючи строк позовної давності пропущеним, суд виходив з того, що про передачу майнових паїв колишніх членів КСП «Правда» в
оренду СТОВ «Надія» 15 листопада 2003 р.
позивачам було відомо ще в 2003 p., однак в матеріалах справи відсутні будь-які
докази з цього приводу.

Суд розглянув справу з участю представника СТОВ «Надія» Гаращенко В.М., не
перевіривши його повноваження на участь у розгляді справи, в матеріалах справи відсутня належно оформлена
довіреність на його ім'я.

4

Вирішуючи спір сторін про витребування майнових паїв, суд не притягнув до
участі у справі Спілку співвласників майнових паїв колишніх членів КСП «Правда», незважаючи на те, що майнові паї позивачів в
натурі не виділені і рішенням Чорнобаївського районного
суду від 17 липня 2003 р. на цю спілку було покладено
зобов'язання про виділення позивачам їх паїв.

Не залучення до участі у справі Спілки співвласників майнових паїв потягло за собою неповноту дослідження доказів у справі,
зокрема судом не було з'ясовано і не витребувано доказів
про те на якій підставі Голова спілки співвласників
Соколан В.І. передала майнові паї колишніх членів КСП «Правда» в оренду СТОВ
«Надія» згідно з актом від 15 листопада 2003 p., ким і коли вона була уповноважена на вчинення таких дій, чи залишилося у
спілки інше майно, не передане в оренду, на що
посилається директор СТОВ «Надія» в довідці від 17 серпня 2005 р. (а. с 65), чи можливе виділення частини
такого майна позивачам.

Відповідно до
вимог ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд , якщо суд вирішив
питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

А тому керуючись ст. ст. 307,311,314,315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити, рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 жовтня
2007 р. скасувати, справу скерувати на новий судовий розгляд в той же суд в
іншому складі суду.

Ухвала судової палати набирає чинності одразу після проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців з моменту її проголошення.