Справа № 2-О-224/2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2008 року

Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді -
Романенко В.В.,

при секретарі -
Валішевській В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені
особи: Перша Ялтинська державна нотаріальна контора, Ялтинська міська рада,
ОСОБА_2про встановлення факту прийняття спадщини,

встановив:

Заявник просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_3,
яка  померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Вимоги
мотивовані тим, ОСОБА_1. все життя проживав однією родиною з померлою та є
єдиним спадкоємцем ј будинку АДРЕСА_1, що належала померлій ОСОБА_3 . На момент
її смерті в 1997 році ОСОБА_1. не подавав заяви до нотаріальної контори через
те, що згідно діючого на той момент цивільного кодексу не входив до числа
спадкоємців за законом. Рішенням Ялтинського міського суду від 13 травня 2008
року було встановлено факт проживання заявника однією родиною з померлою
ОСОБА_3., відповідно він є спадкоємцем четвертої черги останньої. У вказаному
будинку АДРЕСА_1 , заявник проживає з дня народження й до теперішнього часу та
фактично прийняв спадщину. Проте його права на спадкове майно не закріплені
юридично. У зв'язку з цим, заявник змушений звертатися до суду з подібною
заявою.

Представник зацікавленої особи Першої Ялтинської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився, представив заяву, у якій просить
розглянути справу в його відсутність, рішення винести на розсуд суду.

Представник зацікавленої особи Ялтинської міської ради в судове засідання
не з'явився. Про день і час слухання справи повідомлений належним чином причин
своєї неявки не повідомив.

Зацікавлена особа - ОСОБА_2., у судовому засіданні не заперечував проти
задоволення заяви.

Дослідивши надані докази, вислухавши думку заявника, його представника,
зацікавленої особи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню,
оскільки вони відповідають закону та підтверджені відповідними доказами.

Згідно
зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 4-го листопада
1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен при
вирішенні питань щодо його цивільних прав та обов'язків має право на
справедливий та відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом , встановленим законом.

Названа
Конвенція є джерелом права в Україні , частиною національного законодавства.

Статтею
55 Конституції України зазначено, що права і свободи громадян захищаються судом.

Відповідно
до ст. 256 ч. 2 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку
можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено
іншого порядку їх встановлення.            Судом
встановлено, що ОСОБА_1. є власником 3/8 частки будинку АДРЕСА_1.
Співвласниками вказаного будинку є ОСОБА_2., якому належить ще 3/8 частки
будинку, та ОСОБА_3., яка була власницею ј частки даного житлового будинку
(а.с.6-7,9,18). ОСОБА_3. померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується  копією свідоцтва про смерть від 05 лютого
1997 року (а.с.11). ОСОБА_3. була дружиною ОСОБА_4, рідного дяді заявника (а.с.
12). На момент смерті ОСОБА_3. інших родичів окрім ОСОБА_1. в неї не було.
Спадщину, що відкрилась після її смерті, ніхто не прийняв, тому що родичів які
б мали право на спадщину за законом в ОСОБА_3. не було. Відповідно до діючого
на момент смерті ОСОБА_3. цивільного кодексу ОСОБА_1. не входив в коло осіб, що
мали право на спадщину за законом.

Згідно цивільного кодексу від 2004 року заявник отримав право на
спадкування за законом після смерті своєї тітки - ОСОБА_3. Відповідно до п. 5
Заключних та перехідних положень ЦК України правила
книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим
Кодексом.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням по
цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших
справ, в яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Стаття 1264 ЦК України каже, що особи, які проживають зі спадкодавцем
однією родиною не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, мають право на
спадкування в четверту чергу за законом. Рішенням Ялтинського міського суду від
13 травня 2008 року було визнано факт проживання ОСОБА_1. разом з ОСОБА_3 .
однією родиною до дня відкриття спадщини з 1960 року по 1997 рік.

В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На момент смерті ОСОБА_3 . та до сьогодні заявник - ОСОБА_1., проживає в
будинку АДРЕСА_1. Це було також встановлено рішенням суду від 13.05.2008 року.

На підставі наданих доказів, суд вважає, що представлених доказів, що були
перевірені та досліджені судом у повному обсязі, досить для встановлення
юридичного факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2народження, фактично прийняв
спадщину у вигляді ј частки будинку АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3 .

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 59, 60, 61,208, 212 - 215,
256, 259 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 -
задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, спадщини після
смерті ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1
у вигляді ј частки будинку АДРЕСА_1..

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти
днів апеляційної скарги.

Суддя                                                                                                            Романенко
В.В.