Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р
А Ї Н И

Справа № 2 - 722/2008р.

29 жовтня 2008 року                     Кременецький районний суд
Тернопільської області  у складі:

головуючого судді Зембри Є.Й.

при секретарі Логвинюк Т.С.

за
участю адвокатів ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременці справу за позовом
ОСОБА_1, інтереси якої представляє по дорученню ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4, інтереси якої по дорученню
представляє ОСОБА_3, де третьою особою, яка не заявляє самостійних позовних
вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів виступає приватний нотаріус
Кременецького районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору
дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, де третьою особою, яка не заявляє
самостійних позовних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів виступає
приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання договору дарування недійсним.

В судовому засіданні
позивачка позов підтримала та пояснила, що
вона - ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, тяжко хвора людина, юридично не
обізнана, неписьменна. 10 липня 2001 року чоловік її племінниці ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 привезли її в м.Кременець спочатку до нотаріуса чоловіка, який
відмовився вчиняти нотаріальну дію, а потім до іншого нотаріуса -ОСОБА_5, де
вона підписала договір, не розуміючи який. Підписуючи даний документ, позивачка
мала намір укласти договір пожиттєвого утримання, тому що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
обіцяли доглядати її до смерті. І лише у 2007 році вона дізналася, що уклала
договір дарування, згідно якого подарувала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належні їй 5/6
частин будинку, що розташований в АДРЕСА_1, однак даний договір вчинений
внаслідок обману зі сторони відповідачів, які перед укладенням договору
зобов'язувалися надавати їй догляд, утримання до самої смерті і вона була
переконана в тому, що вчиняє договір пожиттєвого утримання Вона вказала, що
спочатку відповідачі дійсно надавали допомогу позивачці, але вже протягом двох
- трьох років не навідуються до неї.

Позивачка також пояснила, що при
підписанні документа в нотаріуса вона не знала, що саме підписує, ні
відповідачі, які були при цьому присутні, ні нотаріус не пояснювали їй, що таке
подарок і ні про що не питали. Вона також вказала, що один раз розписувалася в
нотаріуса, але так як вона не вміє писати, читати та є неписьменною, нотаріус
показала як написати своє прізвище, водила при цьому її рукою. Крім того,
ОСОБА_3 обманом взяв у неї паспорт і приписав її по місцю свого проживання для
того, щоб користуватися належними їй як репресованій, пільгами, а вона при
цьому залишилася жити в будинку, який подарувала до сьогоднішнього дня, змушена
сплачувати за комунальні послуги повну вартість.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив, що ініціатором укладення договору дарування
будинковолодіння була ОСОБА_1 Під час укладення договору нотаріус його
зачитувала, а ОСОБА_1 говорила, що згідна на дарування і сама підписала
договір. А три місяці тому почали виникати сварки, тому він перестав приходити
до позивачки, а до того часу надавав їй необхідну допомогу. Позивачка раніше
два роки жила в нього як член сім'ї і в ОСОБА_4 жила по 2-3 місяці. Він сказав,
що дійсно зареєстрував її  по місцю свого
проживання - хай живе, але її пільгами не користується.

Він також пояснив, що позивачка
раніше вже два рази писала заповіти на інших людей, але вони її не доглядали і
не допомагали, тому вона їх скасувала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
позовних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус
Кременецького районного нотаріального округу ОСОБА_5 в судовому засіданні позов
не визнала та пояснила, що при укладенні договору дарування будинку вона
повинна цікавитися де житиме особа, про що вона і запитала ОСОБА_1, а та
відповіла, що їй  належить ще одна
частина будинку і там вона житиме, це і було видно із документів. Вона також
пояснила, що при підписані перестарілими людьми документів вона перевіряє чи
можуть вони підписуватися чи потрібні свідки, а договір зачитується від початку
до кінця і після цього потрібно розписатися три рази - 2 рази в договорі та
один раз в журналі нотаріальних дій.

Свідок ОСОБА_8 в судовому
засіданні  пояснила, що працює соціальним
працівником та закріплена за позивачкою ОСОБА_1, якій постійно надає допомогу
міська рада, оскільки вона часто хворіє, їй не хватає грошей, однак вона не
користується належними їй як репресованій пільгами, оскільки ОСОБА_3
зареєстрував її по місцю свого проживання і сам користується даними пільгами,
що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою ВАТ «Тернопільгаз»
від 10.10.2008 року. Вона також пояснила, що позивачка розповідала їй про
обставини укладення  договору в
нотаріуса, як при підписані нею документа її рукою водили. Відповідача ОСОБА_3
вона у ОСОБА_1 бачила два рази, ніякої допомоги він їй не надає, хоч обіцяв
доглядати до самої смерті. Позивачка не письменна, тому вона як соціальний працівник
при потребі розписувалася за позивачку та читала їй листи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9
- сусідка позивачки, пояснила, що ОСОБА_3 в неї не бачила, він до неї не
приходить і не навідує її, а також не надає будь - якої допомоги. Свідок
поснила, що знає зі слів позивачки про те, що ОСОБА_3 користується її пільгами,
що обіцяв доглядати її до смерті, однак обіцянки не виконує. Вона також
пояснила, що допомагає позивачці по господарству та приносить їжу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи встановив наступні фактичні обставини та відповідні
їм правовідносини.

З паспорту громадянина України
вбачається, що ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Згідно довідки Кременецького
територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів, малозабезпечених
та одиноких непрацездатних громадян, ОСОБА_1 знаходиться на обліку і
обслуговується працівниками Центру з 10.01.1993 року.

Згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом 01.10.1999 року, спадкоємцем на 2/3 з 1/2 частки майна
ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в склад якого входить житловий будинок,
що знаходиться в АДРЕСА_1 є дружина ОСОБА_1. На 1/3 спадкового майна свідоцтво
про право на спадщину за заповітом ще не видано.

Згідно свідоцтва про право
власності від 01.10.1999 року, ОСОБА_1, яка є дружиною ОСОБА_10, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, належить 1/2 частка в спільному сумісному майні подружжя, в
яке зокрема входить житловий будинок що знаходиться в АДРЕСА_1.

Згідно реєстраційного напису на
документі про право особистої власності від 22.11.1999 року, 2/3 частини з 1/2
частини будинковолодіння АДРЕСА_1 була зареєстрована за ОСОБА_1.

Згідно реєстраційного напису на
документі про право особистої власності від 22.11.1999 року, 1/2 частина
будинковолодіння АДРЕСА_1 була зареєстрована за ОСОБА_1.

Як вбачається з довідки -
характеристики Кременецького РБТІ, на момент укладення позивачкою ОСОБА_1
договору від 10.07.2001 року їй належала на праві власності - 1/2 частина
житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право
власності в спільному майні подружжя та 2/3 частини з 1/2 частини даного
житлового будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що в
сумі становить 5/6 частин спірного житлового будинку. Право власності в Кременецькому
РБТІ на 1/3 частину з 1/2  частини, що
становить 1/6 частину житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 - не
зареєстровано.

Згідно договору дарування
посвідченого 10.07.2001 року приватним нотаріусом Кременецького районного
нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 5/6 частин
жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.

В даному договорі невірно зазначена
адреса дарувателя - позивачки ОСОБА_1, а саме: вказано, що вона проживає в
АДРЕСА_2, що створює хибне враження про те, що позивачка після укдадення даного
договору забезпечена житлом, однак як вбачається з довідки Почаївської міської
ради № 623 від 22.10.2008 року АДРЕСА_2 була перейменована на АДРЕСА_1 згідно
рішення сесії Почаївської міської ради від 07.08.1992 року, а відповідно до
паспорта ОСОБА_1 та наявних у справі копій будинкових книг - ОСОБА_1 в АДРЕСА_2
ніколи зареєстроване не була і житла не мала.

Згідно довідки № 540 від
31.07.2008 року, житловий будинок АДРЕСА_1 Кременецького району належить на
праві власності: 1/6 частина - ОСОБА_10, згідно договору купівлі - продажу
посвідченого Почаївською селищною радою від 12.12.1980 року  № 157, 5/6 частин - ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
згідно договору дарування, який оспорюється, посвідченого приватним нотаріусом
Кременецького районного нотаріального округу 10.07.2001 року № 2348.
Інвентаризаційна вартість будинковолодіння станом на 30.07.2008 року становить
20 114 гривень.

Достовірність показів позивачки та свідків в
частині використання ОСОБА_3 пільг ОСОБА_1 як репресованої, щодо газового
опалення власного будинку, стверджується довідкою Кременецького управління з
експлуатації газового господарства ВАТ «Тернопільгаз» № 120 від 10жовтня 2008
року, ОСОБА_3, який проживає за адресою АДРЕСА_3 надана пільга - дитина війни.
Громадянці ОСОБА_1, яка включена в дану довідку як член сім'ї, надана пільга
реабілітованого.

Згідно акту обстеження умов
проживання жительки АДРЕСА_1 ОСОБА_1 від 08 вересня 2008 року, за  ОСОБА_1, як одинокою перестарілою ведеться
догляд працівниками соціальної служби, щоденну допомогу їй надають сусіди. Зі
слів ОСОБА_1 ОСОБА_3 допомоги їй не надає, не провідує ні в лікувальному
закладі, ні тоді як вона знаходиться дома.

Відповідно до статті 229 ЦК
України, якщо особа, яка вчинила право чин, помилялася щодо обставин, які мають
істотне значення, такий право чин може бути визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін.

Пленум Верховного Суду
України у п.11 постанови від 28 квітня 1978 року № 3 «Про судову практику в
справах про визнання угод недійсними» роз'яснив, що під помилкою слід розуміти
таке неправильне сприйняття стороною суб'экта,
предмета чи інших ыстотних умов угоди, що вплинуло на її волевиявлення, при
відсутності якого за обставинами справи можна вважати, що угода не була б
укладена.

В
судовому засіданні встановлено, що укладаючи договір позивачка, яка є особою
перестарілого віку - ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, одинокою, неписьменною, мала
на меті отримувати від відповідачів відповідну допомогу та догляд за життя,
однак такої допомоги вона не отримувала, а в 2007 році їй стало відомо про те,
що вона подарувала відповідачам будинок, а останні обов'язків перед нею
немають. Саме на умовах довічного утримання позивачка ОСОБА_1 укладала договір,
а відображення її волевиявлення у форму договору дарування свідчить про
невідповідність внутрішньої її волі і зовнішнього прояву, як сформоване під
впливом помилки.

Позивачка
ОСОБА_1, укладаючи договір не розуміла правову природу даного договору та його
відмінностей від інших правочинів про відчуження майна і уклала договір
дарування, який не відповідав її дійсному волевиявленню та бажанню, оскільки
вона мала на меті укласти договір довічного утримання.

Крім
того, в судовому засіданні встановлено, що позивачка раніше двічі складала
заповіти на інших людей і скасовувала їх, тому що вони її не доглядали та
ненадавали допомоги. На думку суду, це свідчить про те, що позивачка як
одинока, престаріла особа лише прагнула знайти людину, яка б доглядала її до смерті,
що в даному випадку її волевиявлення було спрямоване на укладення договору
довічного утримання, а не договору дарування, внаслідок якого вона позбавлена
права власності на житло.

Тому,
на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що позов підлягає
до задоволення, оскільки договір дарування будинку був укладений під впливом
помилки, так як позивачка фактично мала намір укласти договір довічного
утримання, вважаючи, що відповідачі у зв'язку з цим зобов'язуються надавати їй
допомогу та догляд, проте вже протягом двох - трьох років вони до неї не
навідуються та жодної допомоги не надають, а та допомога, яка надавалася
відповідачами раніше була не значною і як пояснював ОСОБА_3 полягала в тому, що
він давав їй вугілля, яке як встановлено в судовому засіданні, позивачка
перевозила самостійно на санках, або просила неповнолітніх дітей допомогти їй
це зробити, тому за таких обставин вище вказаний договір дарування слід визнати
недійсним.

Керуючись статтями 15, 16, 216,
229, 230 ЦК України, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір дарування
5/6 частин будинку, що знаходиться АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом
Кременецького районного нотаріального округу ОСОБА_5 10 липня 2001 року, який
зареєстрований за реєстром № 2348 та повернути сторони по даному правочину в
попереднє положення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі: державне мито в сумі 167
гривень 62 копійки та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 гривень, а також за надану правову допомогу в розмірі 2150
гривень.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через
Кременецький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: