Справа
№ 4-с-9/ 2008
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20
жовтня 2008 року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський
районний суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді - Проскурні С.М.,

при секретарі - Мойсеєнко М.В.,

за
участю представника заявника ЗАТ КБ „ПриватБанк” - Полевік І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Красногвардійське цивільну справу за скаргою закритого
акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк” до відділу державної
виконавчої служби Красногвардійського районного управління юстиції          АР Крим про визнання неправомірними
дій щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Закрите
акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк” (далі - ЗАТ          КБ „ПриватБанк”) звернулось до суду
із скаргою до відділу державної виконавчої служби Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим про визнання неправомірними дій щодо винесення
постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Скарга
мотивована тим, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої
служби Красногвардійського районного управління юстиції від 11.09.2008
відмовлено в прийнятті до провадження судового наказу, який було видано
10.07.2008 Красногвардійським районним судом АР Крим про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором та у відкритті виконавчого провадження з
посиланням на п.7 ч.1 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження”,
оскільки у виконавчому документі зазначені два різних рахунки та дві суми
боргу, а в заяві відсутня сума заборгованості.

В
судовому засіданні представник заявника Полевік І.М., яка представляла інтереси
ЗАТ КБ „ПриватБанк” на підставі виданої їй довіреності, підтримала доводи
скарги.             Відповідно
до пояснень представника заявника, державний виконавець на підставі п.7 ч.1
ст.26 Закону України „Про виконавче провадження” має право відмовити у
відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших обставин, передбачених
законом, які виключають здійснення виконавчого провадження. В зазначеному
Законі відсутні жодні вимоги до форми заяви про відкриття виконавчого
провадження, у тому числі і вимога вказувати у заяві суму заборгованості, яка
остаточно визначена у виконавчому документі, який повинен виконувати державний
виконавець. Виконавчий документ відповідає вимогам ст.19 Закону України „Про
виконавче провадження”, який не містить обмежень щодо того, скільки сум
заборгованості та скільки розрахункових рахунків повинен містити виконавчий
документ.  Представник заявника вважала,
що зазначені у постанові державного виконавця обставини не є такими, що
виключать здійснення виконавчого провадження. Просила скаргу задовольнити у
повному обсязі.

В
судове засідання державний виконавець відділу державної виконавчої служби
Красногвардійського районного управління юстиції  АР Крим, якого належним чином було повідомлено
про місце, дату та час судового засідання, не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено, заперечень
щодо поданої скарги не надано.

Вислухавши
пояснення представника заявника,
дослідивши письмові докази, суд вважає скаргу обґрунтованою, такою, що
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до положень ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом
встановлено, що 10 липня 2008 року Красногвардійським районним судом АР
Крим  було видано судовий наказ 2-Н-146
про стягнення на користь ЗАТ КБ „ПриватБанк” з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором у розмірі
1523,24 грн. та судових витрат у розмірі 40,50 грн. (25,50 грн. держмита
та 15 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи). У виконавчому
документі зазначені розрахункові рахунки для перерахування стягнутих сум.

Вказаний
судовий наказ було пред'явлено до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України
„Про виконавче провадження”.

Постановою
державного виконавця  відділу державної
виконавчої служби Красногвардійського районного управління юстиції  від 11.09.2008 в прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження було відмовлено на
підставі п.7 ч.1 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження”          від 21.04.99 № 606-XIV з наступними змінами і доповненнями (далі Закон України
№ 606-XIV), оскільки у виконавчому документі
зазначені два різних розрахункових рахунки та дві суми боргу, а в заяві
відсутня сума заборгованості.

Відповідно
до ст.24 ч.1 Закону України № 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ
відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений
до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання
рішення.

Статтею
26 Закону України № 606-XIV
передбачені випадки, коли державний виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження, зокрема, наявності інших обставин, передбачених
законом, які виключають здійснення виконавчого провадження (п.7 ч.1).

Посилання
державного виконавця в постанові від 11.09.2008р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження на наявність у виконавчому документі двох різних
розрахункових рахунків та сум боргу, як на підставу для відмови у відкритті
виконавчого провадження, не може бути визнано обґрунтованим, оскільки не є
обставиною, передбаченою законом, яка виключає здійснення виконавчого провадження.

Також
є безпідставним і посилання державного виконавця на необхідність вказівки у
заяві про відкриття виконавчого провадження суми заборгованості, відсутність
якої виключає здійснення виконавчого провадження, оскільки це не передбачено
законодавством про виконавче провадження.

Оцінивши
в сукупності надані докази, суд вважає дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Красногвардійського районного управління юстиції
щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від
11.09.2008 неправомірними, доводи скарги обґрунтованими.

Керуючись
статтями 24, 26 Закону України “Про виконавче провадження”, статтями 383-388
ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу
закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк” задовольнити.

Визнати
дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби
Красногвардійського районного управління юстиції  АР Крим Єршової Ю.О.  щодо винесення постанови від 11.09.2008 р.
про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа - судового наказу
2-Н-146 від 10.07.2008 р., виданого Красногвардійським районним судом АР Крим,
та у відкритті виконавчого провадження за зазначеним виконавчим документом -
неправомірними.

Визнати
постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби
Красногвардійського районного управління юстиції  АР Крим від 11.09.2008 р. про відмову в
прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання судового наказу 2-Н-146 від 10.07.2008 р.
неправомірною.

Зобов'язати
державного виконавця  відділу державної
виконавчої служби Красногвардійського районного управління юстиції АР Крим
Єршову Ю.О.  прийняти до провадження
виконавчий документ та відкрити виконавче провадження з примусового виконання
судового наказу 2-Н-146 від 10.07.2008 р., який видано Красногвардійським
районним судом АР Крим  про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ „ПриватБанк” заборгованості за кредитним договором у
розмірі 1523,24 грн. та судових витрат у розмірі 40,50 грн.

Стягнути
з відділу державної виконавчої служби Красногвардійського районного управління
юстиції  АР Крим на користь закритого
акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк” понесені витрати по
сплаті судового збору у розмірі 03,40 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 07,50 грн.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк, з дня
проголошення ухвали, заяви про апеляційне оскарження, і поданням після цього
протягом 10 днів апеляційної скарги, або в порядку  ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя