Справа № 2-326, 2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2008 року                             Ставищенський
районний суд Київської області в складі:

головуючої - суді:                                Марущак Н. М.,

при секретарі:                                       Данилюк Н. П.,

з участю позивачів:                              ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача Гостромогильської сільської ради:  Кашуба І. М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище
справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Гостромогильської сільської ради
Ставищенського району Київської області про визнання права на спадщину за
законом,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом
звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаючись на те, що відповідно до
погосподарських книг Гостромогильської сільської ради за 1986-1990 роки будинок
АДРЕСА_1 відносився до майна колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка
була останнім членом колгоспного двору.

На майно померлої відкрилася
спадщина  відповідно до статті 563
Цивільного Кодексу УРСР, згідно якої спадщина на майно колгоспного двору
відкривається лише після смерті останнього його члена.

Спадщину після смерті матері прийняли
вони (позивачі) - її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - спадкоємці за законом, які
відповідно до ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР спадщину прийняли фактично, оскільки на
протязі 6-ти місяців з дня смерті спадкодавиці вступили у володіння та
управління спадковим майном.

ОСОБА_3власності на вищевказаний
житловий. Це право увійшло до складу її спадщини. Вартість вищевказаного
житлового будинку становить відповідно до технічного паспорта дев'ятнадцять
тисяч триста вісім гривень. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування
вказаного житлового будинку не приватизована. Гостромогильська сільська рада
свідоцтва про право власності на ім'я померлої не видала, що позбавляє їх
можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній
нотаріальній конторі.

Позивачі просять визнати за ними право на спадщину за
законом після смерті матері на вказаний будинок.

В попередньому судовому засіданні позивачі позов підтримали та підтвердили
обставини, на які посилаються в позовній заяві.

Представник Гостромогильської сільської ради Кашуба І. М. в попередньому
судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що відповідно до
погосподарської книги Гостромогильської сільської ради за 1986-1990 роки житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до
майна колгоспного двору. ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була єдиним
його  членом. Спадщину після смерті
останньої прийняли її діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які фактично вступили в
управління та володіння спадковим майном.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, пояснення
та  усну заяву про визнання вказаного
позову представником відповідача - Госторомогильської сільської ради  Кашуби І. М., яка діє відповідно до
довіреності і має повноваження на вчинення такої дії, та перевіривши письмові
докази, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідно до погосподарської книги Госторомогильської сільської ради за
1986-1990 роки житловий будинок АДРЕСА_1
відносився до майна колгоспного двору, головою та єдиним членом якого була
ОСОБА_3, яка за життя набула право власності на вказаний будинок. Спадщину за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 прийняли позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відповідно до ст. ст. 524, 534, 548, 549 ч. 1 п. 1 ЦК УРСР (1963 р.) Рішення
виконкому Гостромогильської сільської ради про визнання права власності на  вказаний житловий будинок  не приймалося. Вартість зазначеного житлового
будинку відповідно до технічного паспорту складає 19308 гривень. Земельна ділянка,
на якій розташований вказаний житловий будинок, не приватизована.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.)  майно колгоспного двору належало його членам
на праві сумісної власності.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №
20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної
власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15
квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права
на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право
власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте, свідоцтво про право власності
Гостромогильською сільською радою на вищевказаний будинок на ім'я
померлої ОСОБА_3 не видавалось.

Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від
03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме
майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру
прав власності.

Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна, може пред'явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_3 (мати позивачів) набула право
власності на будинок АДРЕСА_1, як голова та єдиний член колгоспного
двору відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), а позивачі після смерті
останньої набули право на спадщину за законом на вказаний будинок і оскільки
представником відповідача - Гостромогильською
сільської ради позов визнається, то він підлягає задоволенню.

Оскільки Гостромогильська
сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий
будинок  і в попередньому судовому
засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на
них не може бути покладений обов'язок  по
відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123, 524, 534, 548, 549 ч. 1 п. 1 ЦК УРСР, ст. ст.
182, 392 Цивільного Кодексу України, ч. 5
статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень", п. 6.1. Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту
України № 7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 3 березня 2004 р. за N 283/8882, абзацу 4 п. 216 Інструкції “Про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України”, затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України  від 3 березня 2004 року
N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N
283/8882,  ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130,
174, 213-215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на
спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 на 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, вартістю 9654 гривні.

Визнати за ОСОБА_2 право на
спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1, вартістю 9654 гривні.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом
подачі  в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя