Справа № 2-478/2008р.
Р і ш е н н я

Іменем
України

12 вересня 2008 року

Чигиринський районний
суд Черкаської області

в
складі:

головуючої
- судді Ткаченко С.Є.

при секретарі -
Пахомовій Н.І.,

з участю адвокатів -
Худолія В.М., Семенова О.М.

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши  у відкритому
судовому засіданні в місті Чигирині
справу  за  позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення спадкоємця від спадкування за
законом  та визнання  права власності  на будинок

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до
суду з вказаним позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її рідний брат
ОСОБА_3.

Шлюб з дружиною був
розірваний, а відповідач, який є його сином, зовсім не спілкувався з батьком.

Брат мав невиліковну
хворобу, потребував сторонньої допомоги та догляду за ним, у зв»язку з чим вона
надавала необхідну допомогу  та доглядала
за братом.

Для здійснення цього
догляду вона змушена була забрати брата і поселити за місцем свого проживання,
де також проживала і їх мати ОСОБА_4, яка, будучи престарілою та хворою, теж
потребувала її допомоги та догляду, який вона здійснювала.

Після смерті брата,
якого вона поховала без участі в цьому відповідача і, який навіть не був
присутнім на його похороні, вона продовжувала проживати з матір»ю та надавати
їй допомогу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_4 померла.

Після її смерті
залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами за
адресою: АДРЕСА_1, грошові
вклади, земельний та майновий пай.

Будинок належав матері
на підставі свідоцтва про право власності від 14.05.1991 року. В даному будинку
вона продовжує проживати по цей час.

Заповіту мати не
залишила, але, будучи дочкою померлої, тобто спадкоємцем першої черги, вона
прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до державної
нотаріальної контори за місцем її відкриття.

На даний час вона
виявила бажання оформити належну їй спадщину, але дізналась, що відповідач
також претендує на цю спадщину відповідно до ст.1266 ЦК України і подав заяву
про прийняття спадщини після смерті бабусі в шестимісячний строк.

Однак
вона вважає, що він повинен бути усунутий від права на спадкування після смерті
бабусі ОСОБА_4, яка померла у віці 79 років і, будучи жінкою похилого віку,
страждала на ряд хвороб.

Її безпорадний стан вимагав
допомоги, яку надавала тільки вона.

Відповідач же ухилявся
від надання будь-якої допомоги своїй бабусі, хоча мав таку можливість.

Він проживає в тому ж
селі, в якому жила і бабуся, працює та має свою сім»ю.

А тому вона
просить усунути відповідача від права на
спадкування та визнати за нею право власності на домоволодіння, що
належало її померлій матері.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пояснивши суду, що у
зв»язку з хворобою матері та необхідності догляду за нею вона змушена була
переїхати проживати до неї.

Незважаючи
на скрутне матеріальне становище, так як працював лише чоловік, а вона змушена
була залишити роботу, щоб доглядати матір, вона намагалася забезпечити матері
особливе харчування.

Відповідач же працював, мав можливість допомогти
бабусі, але навіть не цікавився станом її здоров»я.

А тому вона
просить усунути його від спадкування та визнати за нею  право власності на домоволодіння, що
залишилось після смерті матері.

Відповідач
позов не визнав, пояснивши суду, що, коли він прийшов до батька, який
знаходився в бабусі, то родичі сказали, щоб він більше не приходив туди, що він
і зробив.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що позивачка
переїхала проживати до матері 10 років тому.

Після смерті сина мати зовсім занедужала.

Під час приступів мати позивачки не могла
сама пересуватися, задихалася і потребувала догляду та сторонньої допомоги, їй
постійно робили уколи.

Відповідач же, проживаючи в тому ж селі, до
бабусі не навідувався.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що позивачка
доглядала і брата, і матір.

У зв»язку з хворобою матері, яка  не в змозі була себе обходити, позивачка
возила її по лікарнях.

Вона їй допомагала, як могла, але відповідача
там ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що позивачка
здійснювала догляд за братом і за матір»ю, стан здоров»я якої після смерті
брата дуже погіршився.

У неї були часті серцеві напади, в результаті
чого вона задихалася і потребувала сторонньої допомоги.

Позивачка доглядала матір сама, а
відповідача, який працював і міг допомагати бабусі, вона там не бачила.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що відповідач з
батьком не спілкувався і не ходив до нього.

Він часто лікувався в Києві, не працював.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що в 1997 році
вони, йдучи з відповідачем по хліб, зайшли до його бабусі, але їх вигнала якась
жінка.

Вислухавши
сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Як
встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 мала на праві власності жилий будинок з надвірними спорудами
за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на жилий
будинок від 14.05.1998 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року власниця будинку померла і після її
смерті відкрилась спадщина на вище вказане домоволодіння.

Спадкоємицею першої черги майна померлої за
законом є позивачка, як її дочка, що підтверджується свідоцтвом про народження
останньої НОМЕР_1, відповідно до ст.1261 ЦК України та відповідач як внук в
порядку спадкування за правом представлення, згідно ч.1 ст.1266 ЦК України,
оскільки його батько, а син померлої, на час відкриття даної спадщини помер, що
вбачається з свідоцтва про його смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 року НОМЕР_2.

Як вбачається з листа №302/2-02 від
25.06.2008 року Чигиринської державної нотаріальної контори, заяву про
прийняття вище вказаної спадщини подали позивачка та відповідач.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4
за життя хворіла, що підтверджується відповідними довідками, виданими
Чигиринською ЦРЛ та Рацівською дільничною лікарнею, а також даними її медичної
картки.

Крім
того в довідці від 07.03.2008 року, виданій Чигиринською ЦРЛ, зазначено, що
вона знаходилась в тяжкому стані та потребувала постійного нагляду, який
здійснювала дочка ОСОБА_1

Також з довідок №394 та №1837, виданих
Рацівською сільською радою, слідує, що саме позивачка з 1996 року доглядала
свою матір ОСОБА_4, яка потребувала постійного нагляду у зв»язку з тяжкою
хворобою та похоронила її.

Даний факт знайшов своє підтвердження в
судовому засіданні під час дачі показів позивачкою та свідками, при цьому
останні пояснили суду, що відповідач, який, до речі, не заперечував цього, до
своєї бабусі ОСОБА_4 жодного разу не навідувався і будь-якої допомоги не
надавав.

Покази відповідача в частині того, що йому
заборонено було родичами, яких він не зміг назвати суду, приходити до батька та
бабусі, заперечуються показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Суд критично відноситься до показів свідків
ОСОБА_8, якій відомо про те, що начебто відповідача виганяли з будинку бабусі
останнього, зі слів його матері, та ОСОБА_9, який пам»ятаючи, що в той день
більше 10 років тому, він з відповідачем ходив по хліб, не пам»ятає, хто ж саме
вигнав відповідача від бабусі ОСОБА_4

Також судом
встановлено з показів відповідача, що останній навчався в Лубенському лісному
технікумі на заочній формі навчання і мав можливість працювати, проживав в тому
ж селі, що і бабуся ОСОБА_4 і не міг не знати про її стан здоров»я.

Посилання
відповідача та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на те, що він не міг надавати допомогу
бабусі, так як хворів і не працював, є безпідставними, поскільки це не завадило
відповідачу на протязі грудня 2002 року-січня 2003 року вчинити чотири
корисливі злочини, що вбачається з вироку Чигиринського районного суду від
22.01.2004 року.

Виходячи з
цього, він мав можливість надавати їй допомогу, але ухилявся від цього.

А
відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання
допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у
безпорадному стані.

Крім того в
постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування» /п.6/ зазначено, що правило частини п»ятої
статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих,
які відповідно до СК не були зобов»язані утримувати спадкодавця.

І там же
вказано, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком,
тяжкою хворобою, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Таким
чином, судом встановлено, що мати позивачки ОСОБА_4, маючи похилий вік - 79 років та тяжку хворобу, перебувала в
безпорадному стані не могла самостійно обходити себе і потребувала стороннього
догляду та піклування, яке їй надавала лише позивачка, а відповідач свідомо
ухилявся від цього.

А тому, враховуючи, що позивачка у
встановлений законом строк звернулася за захистом своїх прав до суду,
дізнавшись лише в цьому році про наявність заяви відповідача про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4, та оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд
вважає, що є достатньо підстав для усунення відповідача від спадкування після
смерті бабусі ОСОБА_4 та можливим визнати за позивачкою право власності на
домоволодіння, належне померлій матері, в порядку спадкування за законом.

На
підставі викладеного і, керуючись  ч.5
ст.1224, ст.1261, ч.1 ст.1270 ЦК України,
постанови Пленуму Верховного суду України №7
від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України,
суд

В
И Р І Ш И В :

Позов задовільнити.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
жилий будинок з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1, що належав померлій  ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча