РІШЕННЯ
Справа 2-107/08р.

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 квітня    2008р.

Летичівський районний суд

Хмельницької області

у складі головуючої судді             Курнос С.О.

при секретарі                                  Іськовій Т.Л.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Летичів справу за  позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Летичівська швейна
фабрика» про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника
та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що
працювала у відповідача з 02.07.2007р. інженером технологом та швеєю і за
наказом 5-к від 17.01.08р. була звільнена з роботи. Посилаючись на те, що з нею
не проведено розрахунок,  вона просить
стягнути на її користь 916грн.- суму невиплаченої заробітної плати та 3000грн.-
у відшкодування моральної шкоди, яка виразилася у приниженні гідності та не
можливості реалізувати свої права.

В судовому засіданні вона вимоги збільшила,
просить стягнути 5000грн.- у відшкодування моральної шкод, 1950грн.-суму
вихідної допомоги, 916грн. -невиплачену заробітну плату.

Представники відповідача вимоги визнали
частково: в сумі невиплаченої заробітної плати - 723грн.10коп..

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що вимоги слід задоволити частково.

Відповідно до ст.116 КЗпП виплата всіх
сум, що належать працівникові, проводиться в день його звільнення, або не
пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Позивачка
визнала, що сума заробітної плати перед звільненням складає 723грн.10коп..

Відповідно до
ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум в день звільнення, підприємство повинно
виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

В судовому засіданні позивачка визнала, що
погодилася на проведення з нею розрахунку не в день звільнення, а в день
виплати заробітної плати.

Отже, підстав для стягнення на її користь
середнього заробітку по день фактичного розрахунку, немає.

Відповідно до ст.237-1КЗпП відшкодуваня
моральної шкоди провадиться у разі, якщо порушення законних прав працівника
призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих з'язків і вимагають
від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Отже,
суд вважає, що, з врахуванням втрати нормальних життєвих зв'язків і
наявність додаткових зусиль для організаціїї свого життя, моральна шкода
позивачки підлягає задоволенню в сумі 300грн..

Аналізуючи встановлені в судовому
засіданні обставини справи, доказа, їх юридичну оцінку, суд приходить до
висновку, що вимоги, як доведені частково, підлягають задоволенню:
723грн.10коп.- сума зарплати належна при звільненні, 300грн.- сума моральної
шкоди. В решті вимог відмовити за недоведенністю.

На підставі
наведеного, ст.116, 117, 237-1 КЗпП, керуючись ст.232, 233 КЗпП, ст.  10, 11, 60,
61, 212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково. Стягнути з ЗАТ
«Летичівська швейна фабрика» на користь ОСОБА_1 723грн.10коп. - суму належну до
виплати при звільненні, 300грн.- у відшкодування моральної шкоди. В решті вимог
відмовити за їх недоведенності.

Стягнути з ЗАТ «Летичівська швейна фабрика»
до місцевого бюджету на р/р 995
51грн.- державного мита і 30грн.- за ІТЗ по розгляду справи.

На рішення
може бути подана апеляція протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляція може
бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя
Летичівського

Районного суду
С.О.Курнос