І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
10 липня    2008 року                                                                                  м.Ужгород.
Судова колегія судової
палати у  цивільних справах Апеляційного
суду Закарпатської області   в складі:
головуючого :  Власова С.О.,
суддів
: Кеміня М.П.,  Куштана Б.П.,
секретарі : Медяник Л.В.,
розглянувши у  відкритому
судовому  засіданні  справу
за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1-ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду
від 2 квітня  2008 року по справі за
позовом ОСОБА_3 доОСОБА_1про розірвання договору, -
2008 року  ОСОБА_3 звернувся  до суду
з позовом доОСОБА_1про
розірвання  договору дарування.
Свої вимоги мотивував тим, що 30.09.2004 р. між ним та ОСОБА_1 було укладено
договір дарування, відповідно до якого він подарував, а ОСОБА_1прийняла в
дар  належну йому земельну ділянку площею
1.183 га, на якій розміщена недобудована будівля  бази відпочинку готовністю 60 %, що  розташовані за адресою АДРЕСА_1
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа № 22-963/08                                                                                                                                 Номер
рядка статистичного звіту: 21
Головуючий у першій інстанції: Заборовський В.С.
Доповідач: Власов С.О.
Пунктом 8 вказаного договору  ОСОБА_1 зобов'язана  завершити будівництво бази відпочинку і
ввести її в експлуатацію.
Дане зобов'язання  є вкрай важливим для нього, адже на
момент  дарування між ними  було досягнуто домовленості про спільне
ведення підприємницької діяльності щодо згаданого об'єкту  та поділ прибутків, які  могли
б бути, в тій пропорції, що була на момент договору дарування, тобто
йому 60 %, а ОСОБА_1, яка є його сестрою-40 %.
Сам договір  дарування було укладено  саме як гарантія виконання його зобов'язань
перед  ОСОБА_1, так як вона боялася  вкладати свої гроші та добудувати базу
відпочинку, якщо право власності на об'єкт буде залишатися за ним.
В судовому процесі за
позовом його дружини ОСОБА_4 до нього та ОСОБА_1  про визнання договору дарування  недійсним, справа № 2-2424/07, вказані
обставини  були підтверджені самою
ОСОБА_1 та рядом свідків. Саме під час
розгляду справи восени 2007 року йому стало відомо, що ОСОБА_1
відмовляється від  домовленостей і не
добудувала та не ввела  в експлуатацію
вищезгаданий об'єкт.
Посилаючись на вказані
обставини ОСОБА_3  просив задовольнити
Рішенням Мукачівського
міськрайонного суду  2 квітня 2008
року  позов  ОСОБА_3 задоволено. Розірвано  договір
дарування  земельної ділянки
площею 1.183 га та розміщеної на ній незавершеної будівництвом споруди бази
відпочинку /60% готовності /,
розташованих за адресою:  с.
Карпати, Мукачівського району Закарпатської області, укладений 30.09.2004 р.
між ОСОБА_3  /даруватель/  з однієї сторони, та ОСОБА_1 /обдарована/ з
іншої  сторони.

В апеляційній
скарзі  представник ОСОБА_1 -
ОСОБА_2просить рішення міськрайонного
суду  скасувати  і ухвалити нове рішення про відмову в позові
ОСОБА_3 у зв'язку  з порушенням судом
норм матеріального та процесуального права. Апелянт також  зазначає, що
суд не врахував, що обдарована
ОСОБА_1 здійснила значні капіталовкладення у вказане майно та довершила
будівництво бази відпочинку до 100 відсоткової готовності, тобто вона виконала
пункт 8 договору дарування.

Відповідачка ОСОБА_1 та
її представники  ОСОБА_2та ОСОБА_5  в судове засідання не з'явилися, про час  і місце розгляду справи вони належним чином
повідомлялись /а.с. 56, 57, 60, 63, 64, 66, 67, 68/, що не перешкоджає суду
апеляційної інстанції  згідно  ч.2 ст. 305 ЦПК України   розглянути справу в їх відсутності.

Позивач ОСОБА_3 та його
представник  ОСОБА_6  апеляційну скаргу представника відповідачки
ОСОБА_1-ОСОБА_2 не визнали, просили її відхилити, а рішення суду залишити без
змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Судова колегія  заслухавши доповідь судді, пояснення сторін,
що з'явилися, перевіривши матеріали цивільної справи і обговоривши  підстави апеляційної скарги вважає за
необхідне її відхилити,  а рішення
міськрайонного суду залишити без змін  з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну  скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване  правильне  по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до  вимог ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може
бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у
разі  істотного порушення другою стороною
та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним  є таке порушення  стороною договору, коли внаслідок завданої
цим шкоди  друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Матеріалами справи  стверджено, що  між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1  було укладено
договір дарування, відповідно до якого
ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар належнуОСОБА_3 земельну
ділянку площею 1.183 га. на якій розміщена недобудована  будівля
бази відпочинку готовність 60 %, що розташовані за адресою с. Карпати,
вул. без назви, № 42 Мукачівського району. Обдарована ОСОБА_1 зобов'язувалась
перед ОСОБА_3  завершити   будівництво бази відпочинку і ввести її в
експлуатацію.

Дана обставина
стверджується  нотаріально посвідченим
договором дарування /а.с.5/.

Колегія суддів погоджується  з висновком суду першої інстанції  про те, що внаслідок істотного порушення
ОСОБА_1 умов договору дарування від 30.09.2004 р.- невиконання  нею пункту
8  договору, тобто  не завершення будівництва бази  відпочинку
та не введення її в експлуатацію на час пред'явлення позову,
позбавилиОСОБА_3 того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме,
отримувати 60 % доходу від  експлуатації
бази відпочинку.

Доводи представника
ОСОБА_1 -ОСОБА_2,  на які він  посилається
апеляційній скарзі,  що обдарована
ОСОБА_1 на виконання договору здійснила значні капіталовкладення у вказане
майно та довершила будівництво бази відпочинку до 100 відсоткової
готовності,  колегія  суддів оцінює критично  і  до
уваги не бере, оскільки такі  не підтверджені  жодними доказами.

З огляду на наведене
колегія суддів  погоджується з доводами
позивача та  з висновком суду першої
інстанції про те, що  договір дарування
було укладено саме як гарантія виконання ОСОБА_3 зобов'язань перед ОСОБА_1, яка
погодилась добудувати базу відпочинку за свої кошти лише за умови переходу
об'єкту у її власність, однак вона своїх зобов'язань не виконала.

Колегія суддів також
погоджується з  висновком  суду першої інстанції про те, що  строк позовної давності звернення ОСОБА_3 до
суду за захистом порушеного права  не
пропущено, оскільки він дізнався  про не
завершення   будівництва об'єкту та не
введення його в експлуатацію ОСОБА_1  під
час розгляду справи у суді у   вересні
2007 року.

Не можуть бути  взятими до уваги і посилання представника
ОСОБА_1 на те, що завершенню
будівництва  об'єкту та здачі його
в експлуатацію  перешкоджали ухвали суду
про накладення  на нього арешту в
забезпечення позову, оскільки арешт  на
земельну ділянку площею 1.183 га та розміщену на ній незавершеної будівництвом
бази відпочинку було накладено ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 04
вересня 2007 року, тобто після спливу трьох років після договору дарування
згаданих об'єктів від 30.09.2004 р.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими  не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування  судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.304,
п.1  ст. 307,  308,313, п.1 ст.314,315,317,319  ЦПК України,

судова колегія судової палати,

У Х
В А  Л И Л А :

Апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1- ОСОБА_2  - відхилити.

Рішення Мукачівського  міськрайонного  суду
від  2 квітня    2008 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути  оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців  з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :