Справа № 22ц-2001/2008
Головуючий у першій інстанції
Доповідач - Коренькова З.Д.
У Х В А Л А

іменем
України

12 грудня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого:

Коренькової З.Д.

суддів:

Шевченко В.М.,

Бобрової І.О.

при секретарі:

Марченко О.О.

з
участю: представників: позивача ОСОБА_1., відповідачів Гуц М.В., Ковтун О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Бобровицького районного суду від 28 серпня 2008 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби у Бобровицькому
районі, Державної акціонерної компанії „Національна мережа аукціонних центрів”,
Вороньківського сільського споживчого товариства про визнання частково
недійсним акта про прилюдні торги та визнання права власності на об'єкт
незавершеного будівництва будівлі магазину, -

в с т а н о в и в:

28 серпня 2008 року суд ухвалив
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнив частково, визнав акт від
15.11.2005 року про проведені прилюдні торги в частині проданого майна будівлі
магазину „Продукти”, „Хліб” частково недійсним, в частині позову про визнання
за позивачем права власності на цю будівлю відмовлено. Суд виходив з того, що
відповідачами при підготовці до проведення торгів були порушені Тимчасове
положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна та Інструкція про проведення виконавчих дій, що стало
підставою для визнання частково недійсним акту про проведення прилюдних торгів.
Відмовив суд в позові про визнання права власності на тих підставах, що
позивача не можна визнати добросовісним набувачем, що підтвердилось доказами,
що містяться в матеріалах справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог
про визнання за ним права власності на об'єкт незавершеного будівництва будівлі
магазину  і ухвалити в цій частині нове
рішення про  задоволення його вимог,
обгрунтовуючи свої доводи тим, що набуття майна з прилюдних торгів передбачено
Законом України „Про виконавче провадження”. Відомостей про визнання цих
прилюдних торгів недійсними матеріали справи не містять. Отже, виходячи із п.2
ст.328 ЦК України він набув право власності правомірно.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без зміни, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в січні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Вороньківського сільського споживчого товариства, Філії
„Чернігівський аукціонний центр” про визнання договору купівлі - продажу
нежитлового приміщення магазину дійсним, визнання права власності на це майно,
обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.11.2005 року Філія „Чернігівський
аукціонний центр” ДАК „Національна мережа аукціонних центрів” проводила
прилюдні торги нерухомого майна: нежитлового приміщення магазину № 36
„Продукти”,  „Хліб”, яке знаходиться за
адресою с. Вороньки, вул. Шевченка, 95 в Бобровицькому районі. Дане приміщення
належало Воронівському сільському споживчому товариству. Підставою для
проведення торгів був акт опису та арешту майна від 17.03.2005 р., складений
відділом ДВС на виконання виконавчого провадження про стягнення боргу з
товариства. 15.11.2005 року позивач придбав це нежитлове приміщення за 7500
грн., але зареєструвати за собою право власності в БТІ не зміг, оскільки
дізнався, що товариство в той час коли воно володіло цим майном, належним чином
не оформило право власності та не зареєструвало його в БТІ. Також, позивач
послався на те, що він є добросовісним набувачем, придбав цей магазин на
законних підставах. Тобто, угода купівлі - продажу відбулась, оскільки сторони
домовились про всі істотні умови договору, хоча одна сторона ухилилась від його
нотаріального посвідчення. Отже, просив на підставі ч.2 ст.220 ЦК України
визнати такий договір дійсним та визнати за собою право власності на це майно.

В процесі розгляду справи, ОСОБА_2
уточнив позовні вимоги і просив суд замінити неналежних відповідачів -
Вороньківське споживче товариство та філію „Чернігівський аукціонний центр” на
належних відповідачів - Державну акціонерну компанію „Національна мережа
аукціонних центрів” та Державну виконавчу службу у Бобровицькому районі,
визнати частково недійсним акт від 15.11.2005 року про проведення прилюдних
торгів в частині зазначеного проданого майна - будівлі магазину „Продукти”,
„Хліб”, визнати за собою право власності на нього.

Ухвалою Бобровицького районного суду
від 19.05.2006 року цивільна справа була передана для розгляду Носівському
районному суду.

Носівським районним судом 11.12.2006
року було постановлено рішення, яким позов ОСОБА_2був задоволений частково, а
саме визнаний частково недійсним акт від 15.11.2005 року про проведення
прилюдних торгів в частині проданого нежитлового приміщення.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 13.03.2007 року рішення Носівського районного суду
було скасовано в частині відмови у задоволенні позову про визнання права
власності та визнано за позивачем право власності на спірну нежитлову будівлю.

Ухвалою Верховного Суду України від
27.02.2008 року рішення Носівського районного суду 11.12.2006 року та рішення
апеляційного суду Чернігівської області від 13.03.2007 року були скасовані, а
справа повернута до Бобровицького районного суду за підсудністю для нового
розгляду.

За результатами нового розгляду
Бобровицький районний суд 28 серпня 2008 року ухвалив рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_2задовольнив частково, визнав акт від 15.11.2005 року про
проведені прилюдні торги в частині проданого майна будівлі магазину „Продукти”,
„Хліб” частково недійсним, в частині позову про визнання за позивачем права
власності на об'єкт незавершеного будівництва
будівлі магазину відмовлено.

Відповідно до правил ч.1 ст.303 ЦПК
України апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з апеляційної скарги
апелянт просить скасувати рішення суду лише в частині відмови йому у
задоволенні позовних вимог про визнання права власності на об'єкт незавершеного
будівництва  будівлі магазину. Рішення
суду в іншій частині не оскаржується.

Відповідно до акту від 15 листопада 2005 року
відбулись прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме
будівля магазину  „Продукти”, „Хліб”
розташовані в с. Вороньки, вул. Шевченка, 95 Бобровицького району, що належали
Вороньківському сільському споживчому товариству. Переможцем прилюдних торгів
став позивач. Відповідно до ст..66 Закону України „Про виконавче провадження”
даний акт є підставою для видачі свідоцтва про право власності. Проте судом
встановлено, що на час продажу зазначеного майна на торгах  воно не було прийнято в експлуатацію і
Воронківське сільське споживче товариство не мало на нього документів, що
підтверджували б його право власності. Після проведення торгів  актом від 22 листопада 2005 року ( т.1
а.с.109)   приміщення магазину , як
будівництво минулих років було прийнято в експлуатацію. 21 грудня 2005 року
було прийнято рішення № 59 виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради
про оформлення права власності на нежитлову будівлю магазину, з  послідуючою видачею свідоцтва про право
власності за Вороньківським сільським споживчим товариством ( т.1 а.с.114-
117), в подальшому за протестом прокурора Бобровицького району рішення про
затвердження акту обстеження приміщення магазину та про оформлення права
власності рішенням Вороньківської сільради від 04 липня 2006 року  були визнані нечинними ( т.1 а.с.129). Також
судом встановлено, що прилюдні торги нерухомого майна були проведені без
наявності правовстановлюючих документів на це майно і саме ця обставина
перешкоджає позивачу зареєструвати за собою право власності на придбану ним
нежитлову будівлю.

Крім того судом встановлено, що позивач
не є добросовісним набувачем майна, оскільки торги у відповідності з чинним
законодавством не проводилися. Технічний паспорт на спірну будівлю виготовлений
на кошти позивача ( т.1 а.с.298) задовго до проведення  прилюдних торгів. Торги проведені  за ціною, яка є значно заниженою, що
підтверджується висновком №7657 судової будівельно-технічної експертизи (т.2
а.с.87-93). Позивач був єдиною особою, який приймав участь у торгах, а другий
учасник торгів ОСОБА_3. участі у торгах не приймала, заяву не підписувала.
Відповідно до особи, яка була призначена ліцитатором при реалізації
арештованого майна та яка скоїла злочин, передбачений ст.. 367 ч.1 КК
України  був застосований Закон України
„Про амністію”. Саме на це звертав увагу Верховний Суд України в ухвалі від 27
лютого 2008 року, якою були скасовані попередні судові рішення по справі.
Апеляційний суд вважає,  що відсутні
передбачені діючим законодавством підстави для визнання за позивачем права
власності на об'єкт незавершеного будівництва спірної будівлі.

Виходячи з викладеного суд приходить до
висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307,
308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бобровицького районного суду
від  28 серпня 2008 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді