Справа № 50 - КС / 2008 року
інстанції - Бобуйок А.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008
року      м. Харків

Колегія
суддів апеляційного суду Харківської області з касаційного роз­гляду цивільних
справ у складі:

головуючого-судді:    -           Бородіна
M.M.,

суддів:  -           Малійської
С.М.,

·
Табачної Н.Г.,

·
Овсяннікової А.І.,

·
Солодкова А.А.,

розглянувши
у судовому засіданні справу за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
ухвалу апеляційно­го суду Одеської області від 16 січня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 у квітні 2005 року звернулись у суд з по­зовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про відшкоду­вання шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

На
обґрунтування своїх вимог позивачі вказали, що 7 червня 2003 року приблизно о
15 год. 15 хв.
ОСОБА_1, керуючи
технічно справним автомо­білем «Фольксваген
- Т-4» державний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі Вигода - Граданиці,
що розташована на території Біляївського району Одеської області. На правому
узбіччі вказаної автодороги
на 52 км + 300 м він вимушено зупинився. На правому передньому сидінні в
автомобілі знаходилась його мати - ОСОБА_2 По вказаній автодорозі у цей час
рухався автомобіль «ВАЗ -2121» державний номер НОМЕР_2, що належав ОСОБА_5, під
керу­ванням водія ОСОБА_4
та у присутності пасажира ОСОБА_3, яка мала доручення на право керування
вказаним автомобілем. Водій ОСОБА_4,
не справившись з керуванням автомобіля, виїхав на ліве узбіччя і скоїв
наїзд на стоячий автомобіль ОСОБА_1

У
результаті скоєння ОСОБА_4
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 були заподіяні середньої тяжкості
тілесні ушкодження, автомобіль ОСОБА_1 отримав значні механічні ушкодження.

Згідно
постанови Біляївського районного суду Одеської області від 3 ли­пня 2003 року
водій ОСОБА_4 визнаний
винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди і притягнутий до
адміністративної відповідальності.

У подальшому
позивачі доповнювали свої вимоги та просили стягнути з відповідача ОСОБА_3: на
користь ОСОБА_1 - в порядку
відшко­дування матеріальної шкоди 22 331 грн. 37 коп., моральної - 7 000 грн.;
на ко­ристь ОСОБА_2 - в порядку відшкодування матеріальної шкоди - 1 832 грн.,
моральної - 10 000 грн.

Рішенням
Біляївського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2005 року позовні
вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволені частково: з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
стягнуто 13 998 грн. 83 коп., на користь ОСОБА_2 - 2 899 грн. 20 коп.; зі
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто 9 332 грн. 54 коп., на користь ОСОБА_2 - 1
932 грн. 80 коп. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 - відмовлено.

Ухвалами
апеляційного суду Одеської області від 9 грудня 2005 року апе­ляційні скарги
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишені без руху до 26 грудня 2005 року у зв'язку з їх
невідповідністю вимогам ЦПК України.

Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 16 січня 2006 року апе­ляційна скарга
ОСОБА_1 визнана неподаною.

У
касаційних скаргах ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просять ухвалу апе­ляційного суду Одеської
області від 16 січня 2006 року скасувати і передати питання на розгляд суду
апеляційної інстанції, посилаючись на порушення су­дом норм процесуального
права.

Судова
колегія, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи,
вважає касаційній скарги обґрунтованими та такими, що під­лягають частковому
задоволенню.

Відповідно
до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, суд касаційної інстанції, роз­глянувши
касаційну скаргу на ухвалу суду, скасовує ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений
для його вирішення.

Як
свідчать матеріали справи, 9 грудня 2005 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на
рішення Біляївського районного суду Одеської області від 31 жо­втня 2005 року
була залишена апеляційним судом без руху до 26 грудня 2005 року (а. с. 122).
Суд апеляційної інстанції виходив із того, що подана ОСОБА_1 апеляційна скарга
не відповідає вимогам п.3 ч.3 ст. 295 ЦПК Украї­ни, а саме: у скарзі не була
вказана позивач - ОСОБА_2 Також ОСОБА_1 не надав копії апеляційної скарги -
відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 16 січня 2006 року апе­ляційна скарга
ОСОБА_1 була визнана неподаною у зв'язку з тим, що ним у наданий строк не були
усунені недоліки, вказані в ухвалі суду від 9 грудня 2005 року (а. с. 126).

Однак, з
таким висновком апеляційного суду погодитись не можна, вихо­дячи з наступного.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 10 лис­топада 2005 року
звернулись у суд із заявами про апеляційне оскарження рі­шення суду першої
інстанції, а 21 листопада 2005 року - з апеляційними скар­гами (а. с. 112-116,
131 - 143). Дійсно, подані ОСОБА_1 і ОСОБА_2 апеляційні скарги не відповідали
вимогам п.3 ч.3 та ч. 7 ст. 295 ЦПК України.

Проте, з
доданих до касаційної скарги документів вбачається, що 19 гру­дня 2005 року,
тобто за 7 днів до закінчення встановленого судом строку для усунення
недоліків, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відправили на адресу апе­ляційного суду апеляційні
скарги з внесеними виправленнями щодо кількості позивачів та копій апеляційної
скарги - відповідно до ухвал апеляційного суду від 9 грудня 2005 року (а. с.
144-149, 150-154, 160). На а. с. 160 міститься копія повідомлення про вручення
рекомендованого поштового відправлення, з якого вбачається, що апеляційні
скарги були отримані апеляційним судом Одеської області 22 грудня 2005 року.

Таким
чином, підстав для постанови апеляційним судом Одеської області 16 січня 2006
року ухвали про визнання апеляційної скарги ОСОБА_1 не-поданою та її повернення
- не було.

Враховуючи,
що апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення суду пер­шої інстанції ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 9 грудня 2005 року також була залишена
без руху до 26 грудня 2005 року, вказані в ухвалі су­ду недоліки були нею
усунені у наданий строк, та те, що ухвали суду апеляцій­ної інстанції про
вирішення питання щодо її прийняття до розгляду - матеріали справи не містять,
судова колегія вважає, що апеляційному суду також потріб­но вирішити питання
про прийняття її скарги до розгляду.

Судова
колегія, керуючись ст. 332, 333, 335, 336.п.2 ч. 1 ст. 342, 349 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 16 січня 2006 року - ска­сувати.

Передати
вирішення питання про прийняття апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Біляївського ра­йонного суду Одеської області від 31 жовтня 2005 року - на
новий розгляд до апеляційного суду Одеської області.

Ухвала
оскарженню не підлягає.