Справа №2-416/2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

01.02.2008 року        Комунарський
районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого-судді    Батрак І.В.

при секретарі                         Садовської Я.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернувся з
позовом до ОСОБА_2. про стягнення аліментів в якому зазначив, що з
відповідачкою по справі він знаходився у шлюбі з 1990 року. Рішенням Комунарського
районного суду міста Запоріжжя шлюб розірвано та 26.09.2000 року видано
свідоцтво про розірвання шлюбу. Відділом РАЦС Комунарської районної
адміністрації Запорізької міської ради зроблено актовий запис НОМЕР_1.

Від шлюбу
сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, яка
після розірвання шлюбу постійно мешкає з позивачем. Відповідачка матеріальної
допомоги на утримання доньки не надає.

Позивач працює
вахтовим методом у Росії та має заробітну плату у розмірі 1500 гривен, та
повністю забезпечує доньку одягом, харчуванням. За особисті кошти сплачує її
навчання на підготовчих курсах до інституту, наймає репетиторів. Забезпечує
інші її потреби і тому позивачу необхідна матеріальна допомога.

У ОСОБА_2. інших аліментних забов'язань немає.

У судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_4. підтримала позовні вимоги у повному
обсязі та суду пояснила, що заявлена позивачем ОСОБА_1. розмір аліментів 400
гривен обґрунтований та підлягає задоволенню. Шлюб між сторонами розірваний у 2000
році, до 2005 року неповнолітня донька проживала разом з матір'ю, позивач
матеріально допомагав на утримання дочки. З 2005 року донька ОСОБА_3проживає
разом з позивачем, так як дитина стала погано вчитися, та навчальний заклад де
вчилася дочка збирав документи на позбавлення відповідачки батьківських прав.
Так позивач забезпечує неповнолітню доньку ОСОБА_3., 1991 року
народження, одягом, продуктами харчування, сплатив кошти за підготовчі курси та
заняття з репетитором у розмірі 600 гривень. Об'єм потреб дитини великий,
дитина живе та потребує постійної матеріальної допомоги. Так позивач надає
дитині кошти на проїзд, на поповнення рахунку мобільного телефону, на лікування
коли дитина хворіє, сплачує за дитину комунальні послуги на інше. Посилання
відповідачки що вона надавала допомогу доньці так як могла безпідставні, так як
уся матеріальна допомога з боку відповідачці почалася після звернення позивача
до суду з позовом про стягнення аліментів. Та квитанції надані відповідачкою
про придбання ювелірних прикрас, комп'ютеру, сумки, ліків, це все сплачено
після звернення ОСОБА_1. до суду з позовом, та це не є предметами першої
необхідності. Крім цього, комп'ютер, який купила відповідачка знаходиться вдома
у відповідачки, дитина не проживає у матері та взагалі не зареєстрована за її
адресою, і не зрозуміло кому відповідачка придбала комп'ютер.

Також відповідно
до інформації директору Запорізького технічного ліцею відомо, що ОСОБА_2. мати
учениці ліцею неповнолітньої ОСОБА_3, жодного разу не відвідувала навчальний
заклад і не виявляла турботи з приводу навчання відвідування ліцею донькою,
адміністрація має згоду спілкуватися тільки з батьком та бабусею учениці.
Успіхами дитини з жовтня 2006 року інтересується батько, бабця та дід.

2

Також
відповідачка на диспансерному обліку не перебуває, відношення з дитиною
поновлені та налагоджені в зв'язку з пред'явленням позову до суду. Посилання
ОСОБА_2. що вона скоро буде жити з дитиною та донька цього сама бажає теж
безпідставні так як до цього часу вона так і не проживає і не зареєстрована за
місцем проживання матері.

Відповідачка
ОСОБА_2., представник відповідача ОСОБА_5. з позовом не згодні повністю та суду
пояснили, що 26.09.2000 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний.
Після розірвання шлюбу і до 17.11.2005 року дочка повністю знаходилася на
утриманні матері - відповідачки по справі. Про місцезнаходження ОСОБА_1.
відомості відсутні у цей період. Відомо було що позивач проживає на території
Росії. З 17.11.2005 року донька ОСОБА_3перебувала на забезпеченні та вихованні
бабці та діда, так як відповідачка працювала та не мала можливості здійснювати
догляд та слідкувати за успішністю дочки у школі, та гне могла відвідувати
шкільний заклад. Так один тиждень відповідачка працювала, один тиждень
відпочивала. Була домовленість з бабусею та дідусем, що дочка буде з ними
проживати. За період перебування доньки на вихованні бабусі та діда
відповідачка постійно забезпечувала дитину одягом, книгами та іншими потребами
з урахуванням розвитку її здібностей. З 30.07.2007 року відповідачка не працює,
тимчасово непрацездатна, є інвалідом З групи, прибутків не отримує. Також
відповідачка забезпечує дочку одягом, книгами, сплачує витрати по медичному
обстеженню та лікуванню. З березня 2007 року відповідачка бачить доньку кожен
день, вона після занять заходить до неї додому, вона її годує та отримує від
неї догляд. Відповідачка надавала матеріальну допомогу доньки скільки могла.
Вважає позовні вимоги ОСОБА_1. про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі
безпідставними та просить відмовити в їх задоволенні.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4.,
відповідача ОСОБА_2., представника відповідача ОСОБА_5., свідків ОСОБА_6.,
ОСОБА_7., суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до
ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до п.
2 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

Відповідно до
ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд
за заявою позивача може визнати розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як встановлено у
судовому засіданні шлюб між позивачем ОСОБА_1. та відповідачем ОСОБА_2.
розірвано 26.09.2000 року, про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу.
Відділом РАЦС Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради
зроблено актовий запис НОМЕР_1.

Від шлюбу
сторони мають неповнолітню донькуОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, яка
після розірвання шлюбу з 2005 року постійно мешкає з позивачем. Відповідачка
матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Позивач повністю
забезпечує доньку одягом, харчуванням., сплачує кошти за її навчання на
підготовчих курсах до інституту, наймає репетиторів, сплачує витрати по
лікуванню дитини, її оздоровленню в літній період, сплачує комунальні платежі
за дитину, забезпечує інші потреби та інше.

У ОСОБА_2. інших аліментних забов'язань немає.

З 2005 року
донька ОСОБА_3проживає разом з батьком позивачем по справі, так як дитина стала
погано вчитися, пропускати уроки в школі, навчальний заклад де вчилася дочка
навіть збирав документи на позбавлення відповідачки батьківських прав. Позивач
ОСОБА_1., бабуся та дід почали займатися вихованням дитини та 9 клас дитина
закінчувала у Росії де на той час працював батько та донька ОСОБА_3мала добрі
оцінки успішності. Відповідачка ОСОБА_2. мати учениці ліцею неповнолітньої
ОСОБА_3., жодного разу   не   відвідувала
навчальний   заклад   і   не
виявляла  турботи
з   приводу   навчання

3

відвідування ліцею донькою, адміністрація має згоду
спілкуватися тільки з батьком та '
бабусею учениці. Успіхами дитини інтересується батько, бабця та дід.

Так свідки
ОСОБА_6., ОСОБА_7., суду пояснили, що після розірвання шлюбу онука проживала з
невісткою, але їх син ОСОБА_1. надавав кошти по 100 гривень щомісячно на
утримання онуки. З 2005 року онука ОСОБА_3проживає у них вдома. Так як онука
погано вчилася, син ОСОБА_1. забрав її у Росію та вона там почала добре
вчитися, відвідувала музичну школу, і у 2006 році вона з батьком повернулася у
Запоріжжя. Син повністю забезпечує онуку, купляє її одяг, надає кошти на
харчування, сплату комунальних послуг, так як онука зареєстрована за їх
адресою, сплачує витрати по навчанню онуки на підготовчих курсах, зайняття з
репетитором, кошти на проїзд, на поповнення рахунку мобільного телефону.
Відповідачка ніколи не давала грошей дитині. їм відомо, що онука заходить до
матері, та на вихідні дні також залишається у матері, але це все почалося коли
син подав заяву до суду про стягнення аліментів.

З урахуванням
досліджених судом доказів наданих відповідачкою ОСОБА_2. суд вважає, що
матеріальна допомога надана відповідачем ОСОБА_2. здійснювалася лише після
подачі в суд позовної заяви ОСОБА_1. про стягнення аліментів, інших доказів
надання матеріальної допомоги відповідачкою суду не надано. Квитанції надані
відповідачкою про придбання ювелірних прикрас, комп'ютеру, сумки, ліків, в
якості матеріальної допомоги неповнолітніх доньці не є предметами першої
необхідності. Крім того комп'ютер, придбаний відповідачем, знаходиться у неї
вдома, дитина не проживає у матері та взагалі не зареєстрована за її адресою.
Ствердження відповідача що в скорому майбутньому вона буде проживати з донькою,
за її адресою та буде її повністю утримувати , це лише її наміри. Однак
враховуючи що відповідачка ОСОБА_2. з 30.07.2007 року та до цього часу
непрацездатна в зв'язку з хворобою, суд вважає позовні вимоги про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню частково у розмірі 150
гривень.

Керуючись ст.ст.
10, 60, 131, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 184 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця міста Запоріжжя, не працюючої,
проживаючої за адресою АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, щомісячно у розмірі
150 гривен, починаючі з 21.11.2007 року до досягнення дочкою повноліття.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь держави держмито у розмірі 51 грн., а також судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 07 грн. 50 коп.

Згідно ч. 1 п. 1
ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному
виконанню.

Рішення може
бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів після отримання ним копії рішення.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський
районний суд міста Запоріжжя шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.