Справа №2-2357/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

17 липня 2008 року Дрогобицький міськрайонний  суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді         Хомика А.П.

при секретарі  -                  Кіндратишин Л.Р.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стебницької міської ради про
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно по спадкуванню
за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно по спадкуванню за законом,
посилаючись на те, що рішенням виконкому Стебницької селищної Ради депутатів
трудящих від 18.04.1966 року за №48 її чоловікові - ОСОБА_2 - була відведена
земельна ділянка під будівництво жилого будинку по АДРЕСА_1, про що він з
селищною Радою уклав договір на безстрокове користування земельною ділянкою від
27.06.1966 року, посвідчений 2-ю Дрогобицькою нотконторою, р.№ 879.

Технічним бюро при головному архітекторі м. Дрогобича був виготовлений, а
пізніше погоджений з усіма відповідними службами, проект одноквартирного
одноповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1. Розпочате, згідно затвердженого
проекту, в 1966 році будівництво, було завершене в 1972 році. З цього часу їхня
сім'я в складі 4-х осіб була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_1.

З часом, виникла необхідність в покращенні житлових умов, в зв'язку з чим в
будинку, позначеному на плані земельної ділянки літ. "А-1", було
змінено внутрішню планіровку, а розмір сіней (літ. “а”) збільшено з (3.40
х1,65) м. до (6.14 х 1,79) м. Така перепланіровка в будинку була проведена без
дозволу відповідних органів. На даний час будинок складається з підвалу, сіней,
3-х житлових кімнат, кухні, та кладової. Загальна площа будинку становить 104,8
кв.м. До будинковолодіння належить літня кухня (літ. “Б”), з тамбуром  (літ. “б”), яка була побудована без належно
затвердженого проекту, що вважається самочинним будівництвом.

Її чоловік, ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, однак за життя не оформив
належним чином право власності на самовільно побудоване нерухоме майно, а
відтак і в ДДК МБТІ та ЕО будинок не зареєстрований. Після його смерті вона, як
дружина, залишилась і надалі проживати в спірному будинку, фактично вступила в
управління спадковим майном, користується ним та утримую в належному стані,
однак не має офіційно зареєстрованого права власності на це майно.

Так як при самочинному будівництві права інших осіб порушено не було,
останнє відбувалось без порушення будівельних норм і правил на земельній
ділянці, що знаходиться в її постійному користуванні та перебуває поза зоною
гірничого відводу та зоною впливу від гірничих робіт СДГХП “Полімінерал”, і є
таким, що не суперечить суспільним інтересам, вона фактично прийняла спадщину
після смерті свого чоловіка, а тому просить суд постановити рішення, яким
визнати за нею право власності на житловий будинок (літ. "А-1") із
сінами (літ. “а”) та літню кухню (літ. "Б") з тамбуром (літ. “б”), що
розташовані в АДРЕСА_1 по спадкуванню за законом після смерті чоловіка -
ОСОБА_2, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, нічого суттєвого
не доповнила, просить позов задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_3 позовні вимоги визнав та пояснив суду, що
при обстеженні самовільно збудованого позивачкою нерухомого майна ними було
встановлено, що при такому будівництві не витримано нормативних розривів між
будівлями на території свого будинковолодіння, але не порушено будівельних норм
по відношенню до сусідів. Крім цього, таке будівництво здійснено на земельній
ділянці, яка знаходиться поза межами гірничого відводу, про що складено
відповідний висновок. Не заперечив проти задоволення позову.

Наслідки визнання позову представнику відповідача роз'яснені.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове
рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що позивачкою та
її чоловіком - ОСОБА_2 на відведеній земельній ділянці по АДРЕСА_1 було
збудовано житловий будинок літ. "А-1", в якому в подальшому було
змінено внутрішню планіровку, а розмір сіней (літ. “а”) збільшено з (3.40 х1,65)
м. до (6.14 х 1,79) м. Загальна площа будинку становить 104,8 кв.м. До
будинковолодіння також належить літня кухня (літ. “Б”), з тамбуром  (літ. “б”), яка була побудована без належно
затвердженого проекту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, при житті не набувши права власності на
самовільно побудоване нерухоме майно.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво, не набуває права власності на
нього. Однак, у відповідності до п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

З архітектурно-планувальної пропозиції, виготовленої КП
"Планарх", вбачається, що будинковолодіння АДРЕСА_1 розташоване в
існуючому кварталі індивідуальної житлової забудови м. Стебника. Згідно
карти-схеми, наданої Стебницьким ДГХП "Полімінерал", дана земельна
ділянка знаходиться поза межами гірничого відводу Стебницького державного
гірничо-хімічного підприємства "Полімінерал". В частині пожежних
вимог самовільне будівництво погоджено з Головним державним інспектором з
пожежного нагляду м. Дрогобича та Дрогобицького р-ну.

Оскільки спадкоємець - позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем
на час відкриття спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з
тим, якщо протягом встановлено законом строку спадкоємець не заявила про
відмову від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина,
незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що за позивачкою слід
визнати право власності на спірне самочинно збудоване нерухоме майно,
враховуючи той факт, що самовільне будівництво здійснено без порушення
будівельних норм і правил на земельній ділянці, відведеній для обслуговування
житлового будинку та яка знаходиться поза межами гірничого відводу та поза
зоною впливу від гірничих робіт Стебницького ДГХП "Полімінерал", що
не порушує права інших осіб та не суперечить вимогам генерального плану міста.
При таких обставинах підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом
не встановлено, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.
376, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно збудоване нерухоме майно -
житловий будинок (літ. "А-1") із сінами (літ. "а") та літню
кухню (літ. "Б") з тамбуром (літ. "б"), що розташовані в
АДРЕСА_1 по спадкуванню за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2, яка сталася
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя