№22-ц -639808.
Головуючий 1 інстанції -
Категорія: стягнення завдатку,
матеріальної та моральної
Доповідач-Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2008 року судова колегія судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді:
Міненкової Н. О.

суддів:                            Гальянової І.Г.

Ларенка
В.І.

при секретарі:                Григоренко К.Ю.

розглянувши  у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в
особі свого представника ОСОБА_6  на
рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2008 року по
справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 , третя особа у справі: ОСОБА_5 про стягнення завдатку
,відшкодування матеріальної і моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні позивач звернувся у суд з  зазначеним позовом та з урахуванням його
уточнень і доповнень на підставі ст.ст. 571,1166,1167, 1212 ЦК України , просив
визнати договір, укладений 21 вересня 2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_2
-договором завдатку. Стягнути з відповідачів на його користь подвійну суму
завдатку у розмірі , еквівалентній 10 000 доларів США у сумі 50 500 грн.,
матеріальну шкоду у розмірі 80800 грн., моральну шкоду, розмір якої визначає у
30 000 грн., а також судові витрати у справі у сумі 1360 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
21.09.2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 відбулась домовленість про
придбання житлового будинку АДРЕСА_1 за суму, еквівалентну 160 000 грн., при
цьому відповідач стверджував, що вказаний будинок належить йому на праві
власності та він має намір його продати. У підтвердження їхньої домовленості ,
він передав відповідачеві завдаток у розмірі, еквівалентній 5000 доларів США,
що складає 25250 грн., про що відповідач видав йому розписку та відповідно до
якої він дозволив йому провадити будівельні роботи в будинку та на земельній
ділянці.

У зв”язку з цим, він побудував огорожу
із червоної цегли, встановив металеві автоматичні ворота, в будинку
-відеонагляд, встановив кондиціонери, зробив будівельні роботи у дворі.
Вартість зазначених робіт складає 80 800 грн., які відповідачі повинні йому
відшкодувати на підставі ст.1212, 1166 ЦК України.

На час отримання від нього завдатку,
відповідач ОСОБА_2 не був власником зазначеного будинку, а таким власником була
його дружина, відповідачка ОСОБА_4, яка у нотаріуса  не заперечувала укласти з ним договір
купівлі-продажу вказаного будинку. При укладенні договору купівлі-продажу також
з”ясувалось, що співвласником зазначеного домоволодіння є ОСОБА_5, якому на
праві власності належить17100 частин вказаного домоволодіння і який має
переважне  право на купівлю його частки.
Його відмови від переважного права купівлі частини домоволодіння не було, а
тому укласти договір купівлі продажу було неможливим.

Оскільки при укладанні договору
завдатку відповідач діяв за згодою дружини, а укладання договору
купівлі-продажу стало неможливим з вини відповідачів, то вони повинні повернути
зазначений завдаток та додатково сплатити йому суму у розмірі завдатку.

Крім того, відповідач підтвердив
вартість проведених ним робіт у сумі, еквівалентній 16 000 доларів США та не
заперечував повернути вказану суму, однак гроші не повертає.

Також вважає, що діями відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 які відмовившись від укладання з ним договору купівлі
-продажу зазначеного будинку в подальшому переоформили його на відповідачку
ОСОБА_3, йому спричинена моральна шкода (а.с.4-6, 68-71).

В судовому засіданні суду першої
інстанції позивач, в особі свого представника, підтримав вказані позовні вимоги
з зазначених підстав.

Відповідачі позовні вимоги позивача не
визнали, не заперечуючи факту отримання від ОСОБА_1 суми , еквівалентній 5000
доларів США в рахунок майбутнього оформлення договору купівлі-продажу вказаного
вище житлового будинку за суму, еквівалентну 160 000 доларів США, а також того
факту ,що вони дозволили йому користуватись будинком до оформлення договору
його купівлі-продажу та провадити ремонтні роботи, однак зазначили,  що ОСОБА_1 в кінці листопада 2007 року
відмовився від укладення попереднього договору купівлі-продажу будинку, став
вимагати зменшення суми його продажу до 130 000 доларів США, на що вони не
погодились, а на початку грудня 2007 року, від ОСОБА_5 їм стало відомо ,що
ОСОБА_1 з домоволодіння виїхав, залишивши ворота та будинок відчиненими. Ворота
були розукомплектовані з них було знято механізми управління  та замок ,
з території домоволодіння  пропало
не менш ніж двох тон металу у вигляді металоконструкцій , з будинку пропав
кондиціонер в комплекті.

Третя особа у справі, ОСОБА_5 в
судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив , що є співвласником
вказаного вище житлового будинку та від покупки його частки відмовився  давши
відповідачам згоду підтвердити це у нотаріуса, а також підтвердив той
факт, що позивач розпочав ремонтні роботи у будинку і на земельній ділянці,
зніс старий паркан, збудував новий.цегляний, поставив металеві ворота, завіз
щебень , пісок .

У вересні 2008 року відповідачі
звертались у суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, спричинених внаслідок зруйнування ним фундаменту будинку ,
між кімнатних  стін, дверей, знищенням
каміну та барної стойки (а.с.111-113).

Ухвалою Червонозаводського районного
суду м.Харкова від 09.09.2008 року, зустрічний позов було залишено без розгляду
з підстав , передбачених ч.1 ст. 123 ЦПК України ( а.с.117).

Рішенням Червоно заводського районного
суду м.Харкова від 07 жовтня 2008 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково. З ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на його користь
стягнуто 23347 грн.50 коп. та судові витрати в розмірі 273грн.47 коп. , а
всього 24 620 грн. 97 коп. У задоволенні інших вимог, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, в особі
свого представника ОСОБА_6,

просить скасувати вказане рішення
суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному
обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невідповідністю висновків суду обставинам справи та наданим доказам. порушенням
судом першої інстанції норм матеріального права, а саме вимог ст.ст. 627,628,
207, 208 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з”явились, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивача та стягуючи з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на його користь суму
авансу у розмірі 24 347 грн.50 коп. та відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог щодо визнання договору, укладеного 21 вересня 2007 року між ним
та відповідачем ОСОБА_2 , договором завдатку, а також в задоволенні його вимог
щодо стягнення з відповідачів подвійної суми завдатку, суд першої інстанції
виходив з того, що отримані відповідачем ОСОБА_2 від позивача 21 вересня 2007
року гроші, є авансом.

При цьому судом першої інстанції встановлено,
підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами,  що 83100 частини зазначеного вище житлового
будинку з надвірними спорудами до 28.11.2007 року належали відповідачці ОСОБА_4
на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2004 року, рішення
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.01.2007 року та ухвали
цього ж суду від 05.03.2007 року, а з 28.11.2007 року - належить відповідачці
ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 28.11.2007 року.

У
вересні 2007 року позивач та відповідач ОСОБА_2, який діяв зі згоди
своєї дружини, відповідачки ОСОБА_4 домовились про оформлення в майбутньому
договору купівлі -продажу вказаного житлового будинку та на підставі розписки
від 21.09.2007 року одержав від позивача завдаток у розмірі, еквівалентній 5000
доларам США  в рахунок майбутньої продажі
зазначеного будинку за суму еквівалентну 160 000 доларам США ( а.с.120).

Завдаток, відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК
України , є одним із видів   забезпечення
виконання зобов”язань.

Стаття 547 ЦК України встановлює, що
правочин щодо забезпечення виконання зобов”язань вчиняється у письмовій формі ,
а в разі недодержання такої форми, є нікчемним.

Крім того, як договір купівлі-продажу
житлового будинку, так і попередній договір у відповідності до вимог ст.657 ЦК
України, ч.1 ст. 635 ЦК України підлягає нотаріальному посвідченню, а згідно до
ч.3 ст. 209 ЦК України, нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті
лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим ст. 203
ЦК України.

Таким чином, виходячи зі змісту вказаних
вище норм матеріального права, письмова форма договору завдатку  та його нотаріальне посвідчення, є
обов”язковою , а тому здійснення правочину щодо завдатку не може доказуватись
розпискою його одержувача.

З огляду на  наведене,
висновок суду, що одержана відповідачем від позивача за розпискою від
21.09.2007 року  сума, еквівалентна 5000
доларів США є не договором завдатку, а відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України -
авансом , відповідає вимогам закону та наданим сторонами доказам.

Враховуючи  ж ту обставину, що відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_4визнали факт отримання від позивача зазначеної суми як подружжям та не
заперечують проти її повернення позивачеві у зв”язку з тим, що договір купівлі
- продажу вказаного вище житлового будинку між ними та ОСОБА_1 не
відбувся,  суд першої інстанції також
обґрунтовано стягнув з них 23347 грн.50 коп. авансу  по курсу долара  США , встановленого Національним банком
України   на   час
ухвалення  ним   рішення
у   справі     ( а.с.121-а).

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та позивачем не
спростовано, що він, як особа, яка сплатила аванс в рахунок майбутнього
договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого у м. Харкові по
АДРЕСА_1 і  отримавши дозвіл  відповідача ОСОБА_2, який не мав на це
повноважень , оскільки не був ні
власником земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок,  ні власником зазначеного будинку, розпочав
його переобладнання  на власний розсуд та
ризик.

Доказів, які б свідчили , що таке
переобладнання було визнано необхідністю
поліпшення житлових умов чи благоустрою житлового будинку , а також
доказів  того , що внаслідок
переобладнання збільшилась вартість житлового будинку, позивач суду не надав ,
як і не надав доказів , які б підтверджували ,що саме він ніс вказані ним
витрати на таке переобладнання.

Позивач також не надав суду доказів,
які б підтверджували факт спричинення йому відповідачами моральної (немайнової)
шкоди.

За таких обставин, суд обґрунтовано
відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідачів
матеріальної  та моральної( немайнової)
шкоди , а також обґрунтовано не взяв до уваги, як докази , надані ним товарні
чеки на придбання будівельних
матеріалів  (а.с.13-16), оскільки
вказані документи видані на ім ”я інших осіб,
або взагалі не містять прізвища їх
покупця, у зв”язку з чим не можуть підтверджувати той факт, що саме
позивач ніс витрати по їх придбанню.

Суд першої інстанції також обґрунтовано
не стягнув з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача вказану вище суму
авансу  солідарно з відповідачами ОСОБА_2
та ОСОБА_4, оскільки судом достовірно встановлено, що вона з позивачем ОСОБА_1
ні в яких правовідносинах не знаходилась, а тому і не повинна нести
відповідальність по поверненню отриманого її батьками авансу.

Оскільки рішення у справі ухвалено
судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального
права, а доводи, викладені позивачем, в особі свого представника, в апеляційній
скарзі, зазначених вище висновків не спростовують, то судова колегія вважає за
необхідне залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313,
315,  317, 319, 218 ЦПК України,  судова колегія ,-

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, в особі  його представника ОСОБА_6 , відхилити.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 07 жовтня 2008 року, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :