Справа №2-1380
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ                     УКРАЇНИ

18 вересня 2008 р.

Орджонікідзевський
районній суд м. Харкова у складі :

Головуючого
судді Саркісян О.А.,

При секретарі
-  Зоріній Н.В..,

З участю
адвоката- ОСОБА_1.,

З участю  представника позивачів,  відповідачки,

Розглянувши у
відкритому   судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4, третя особа - Харківська міська рада про
визнання права власності на самовільно збудоване нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі
звернулися з позовом до відповідачки, в якому просять визнати за ними право
власності на літню кухню літ.Б-1, розташовану по АДРЕСА_1, посилаючись на те,
що  відповідачка в 1997 році добровільно
передала їм в безоплатне безстрокове володіння цю літню кухню, в якій вони
мешкають з 1978 року. В січні 1998 року літня кухня була зруйнована та знищена
і вони за власний рахунок збудували нову будівлю на місці зруйнованої, а тому є
власниками  цієї новоствореної будівлі.

В
подальшому  представник позивачів від їх
імені уточнив, що нову літню кухню на місці зруйнованої позивачі побудували в
січні 2004 року і її можливо використовувати під жилий будинок і доповнив
позовні вимоги вимогою про визнання за позивачами права власності на жилий
будинок, розташований на території домовладіння АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_2. підтримав позовні вимоги і просив визнати за ним та
позивачкою ОСОБА_3. право власності на літню кухню, а представник позивачів
просив визнати за ними право власності на жилий будинок.

Позивачка
ОСОБА_3. в судове засідання не з”явилася, повідомлялася належним чином,
своєчасно, про причини неявки до суду не повідомила. Суд вважає можливим
розглянути справу у її відсутність, з участю її представника.

Таким чином,
позивачами заявлено дві  взаємовиключающі
позовні вимоги, ні від однієї з якої ніхто з позивачів не відмовився, а тому
вони і розглядаються судом.

Відповідачка  проти позову заперечувала, посилаючись на те,
що вона ніколи не давала згоди на те, щоб позивачі володіли будь-яким майном в
належному їй домовладінні, будувалися на виділеній  їй земельній ділянці. Більш того, вона
наполягала на тому, щоб позивачі виселилися з належного їй домовладіння, але
вони не хотіли робити це добровільно, у зв”язку з чим вона звернулася до суду з
позовом про їх виселення. Але щоб затягти розгляд її позовної заяви, ОСОБА_2.
та ОСОБА_3. звернулися з даним позовом до суду, розгляд якого всіляко ними
затягувався. Крім того, стверджує, що ніякої нової будівлі позивачами на місці
літньої кухні не будувалося, вона ніколи не була зруйнована, а на протязі
проживання вони робили поточний ремонт цієї літньої кухні. Взагалі це
приміщення  знаходиться в непридатному
для нормального проживання стані.

Представник
відповідачки проти позову заперечувала з тих же підстав.

Третя особа в
судове засідання не з”явилася, повідомлялася належним чином та своєчасно, про
причини неявки до суду не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у
відсутності третьої особи, оскільки це не порушить нічиї права та охоронювані
законом інтереси.

Суд, вислухавши
сторони, представників сторін, заслухавши пояснення свідків  ОСОБА_5. та ОСОБА_6., перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що всі
заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно зі
ст..376 ЦК України особа наділена правом зводити будівлі та споруди не лише на
тій земельній ділянці, яка належить їй на праві власності чи користування, а й
на чужій земельній ділянці, але з дозволу власника /землекористувача/ такої
земельної ділянки.

Відповідачці
ОСОБА_4. на праві власності в порядку спадкування за заповітом належить  жилий будинок з надвірними будівлями,
розташованому на земельній ділянці розміром 600 кв.м. за адресою АДРЕСА_1
,  який складається, в тому числі, із
літньої кухні літ “Б”.

Позивачі та їх
представник не надали доказів тому, що відповідачка надавала їм згоду на
здійснення самоочинного будівництва на земельній ділянці, користувачем якої
вона являється. Навпаки, встановлено, що між сторонами неприязні
взаємовідносини з приводу того, що ОСОБА_4. заперечує проти проживання в
належному їй домовладінні  подружжя
ОСОБА_2 , у зв”язку з чим на розгляді в суді знаходиться її позов про
виселення, призупинений до розгляду даної справи.

Позивачі та їх
представник не надали доказів тому, що належна ОСОБА_4. літня кухня  літ.”Б” була повністю зруйнована та вони на
її місці збудували нову будівлю, будь-то
літня кухня  чи жилий будинок.

Позивач
ОСОБА_2., свідки з боку позивачів пояснили судові, що  літня кухня, в якій проживають подружжя
ОСОБА_2 не була зруйнована і на її місці не будувалася нова споруда, але вони
робили поточний ремонт, а написані ними заяви на а.с.50-51 не відповідають
дійсності.

Така  нова споруда, як літня кухня під літ Б-1
взагалі не відображена в техпаспорті даного домовладіння.

У порядку ст..88
ЦПК України, оскільки суд відмовляє в позові позивачам, то з них на користь
відповідачки в дольовому відношенні стягуються понесені нею витрати на
здійснення юридичної допомоги в сумі 1500 грн./а.с.105/, тобто по 750 грн. з
кожного.

Керуючисьст.ст.10,11,88,209,212,214,215,218 ЦПК України, ст..331,376 ЦК
України, суд -

В И Р І
Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2та
ОСОБА_3про визнання за ними права власності на літню кухню літБ-1, розташовану
в АДРЕСА_1 та про визнання права власності на житловий будинок на території
домовладіння по АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3на користь ОСОБА_4 понесені нею витрати на оплату правової
допомоги в розмірі 1500 грн, тобто по 750 /сімсот п'ятдесят / грн. з кожного.

Рішення може
бути оскаржене   в апеляційному порядку
через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний срок
з моменту проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги.

Суддя: