№2- 864/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 жовтня 2008     року   Печерський
районний суд м. Києва в складі :

головуючого   -
судді Кафідової О.В.,

при
секретарі  -                    Нечаєвій Ю.Ю., Глібко Н.В.,

з
участю адвоката -              ОСОБА_1.,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні в м.Києві
цивільну справу за позовом  ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-ті
особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федорішин
Олег Петрович , ОСОБА_6про визнання
договору дарування недійсним та визнання права власності на частину
квартири   та за зустрічним позовом
ОСОБА_4до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, 3-ті особи: Приватний
нотаріус  Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_13 Відкрите акціонерне товариство „Універсал банк”
про визнання  договорів дарування та
купівлі продажу квартири недійсними ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася з позовом до суду до зазначених
відповідачів та  просила
постановити рішення , яким  визнати
договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 18 лютого 2002 року, зареєстрований в
реєстрі за № 1379 недійсним з моменту його вчинення; визнати за нею право
власності на Ѕ частину квартири за АДРЕСА_1, посилаючись на те, що 18 лютого
2002 року без  її на то згоди її чоловік,
відповідач по справі ОСОБА_9., подарував належну їм на праві спільної сумісної
власності квартиру АДРЕСА_1  другому
відповідачу ОСОБА_4.,  а тому вважає, що
оскільки договір дарування квартири, яка була спільною сумісною власністю
подружжя було укладено без її письмової згоди, то є всі підстави  для визнання такого договору недійсним.

Відповідач
ОСОБА_4. в судовому засіданні звернувся до суду із зустрічної позовною заявою,
в якій просив визнати договір дарування квартири за АДРЕСА_2від 31.05.1996 року
недійсним повністю, посилаючись на те, що в 2008 році, коли виник спір про
користування квартирою йому стало відомо, що його дружина, відповідачка за
зустрічним позовом ОСОБА_5., 31.05.1996 року без його згоди подарувала належну
їм на праві спільної сумісної власності квартируАДРЕСА_2 ОСОБА_3. та ОСОБА_2.,
таким чином важає, що оскільки зазначений договір було укладено без його
письмової згоди, то це є підставою для визнання його недійсним.

В
судовому  засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_10. підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити,
посилаючись на  обставин, викладені в
позові. При цьому  , зустрічний позов
не  визнали ,  посилаючись на  те , що всій
родині  ОСОБА_2 було відомо про
укладання  між  рідними
братом і сестрою договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, оскільки
всі  угоди  обговорювались на  сімейних нарадах в присутності всіх  членів
родин ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Відповідач
ОСОБА_3. в судовому позов визнав та просив його задовольнити посилаючись на те,
що  на прохання свого  батька він
надав генеральну довіреність на розпорядження  квартирою АДРЕСА_1  ОСОБА_6., який був другом чоловіка його
сестри ОСОБА_4., але позивачку про надання довіреності не повідомив. При
зверненні останнього до Державного архіву м. Києва з проханням щодо видачи
дублікату договору купівлі-проажу квартири, йому було повідомлено, що  зазначена квартира неалежить іншій особі,
тобто вона була подарована ОСОБА_4. від його імені ОСОБА_6., оскільки він
не  мав
наміру дарувати квартиру  чоловіку
своєї сестри , згоди його дружини не
було вважає , що позов підлягає
задоовленню .При цьому відповідач
ОСОБА_3. зустрічний позов не
визнав ,  посилаючись на  те , що всій
родині  ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було
відомо про укладання  між ним та   його рідною
сестрою договору купівлі-продажу квартириАДРЕСА_2, оскільки всі  угоди
обговорювались на  сімейних
нарадах в присутності всіх  членів  родин дітей
та батьків .

Відповідач
ОСОБА_4. , представник відповідача ОСОБА_5. - ОСОБА_11. в судовому засіданні
позовні вимоги  за основним позовом не
визнали та ОСОБА_4. звернувся до суду із зустрічної позовною заявою, в якій
просив визнати договір дарування квартири за АДРЕСА_2від 31.05.1996 року недійсним
повністю, посилаючись на те, що в 2008 році, коли виник спір про користування
квартирою йому стало відомо, що його дружина, відповідачка за зустрічним
позовом ОСОБА_5., 31.05.1996 року без його згоди подарувала належну їм на праві
спільної сумісної власності квартируАДРЕСА_2 ОСОБА_3. та ОСОБА_2., таким чином
важає, що оскільки зазначений договір було укладено без його письмової згоди,
то це є підставою для визнання його недійсним.

Крім того,
28.05.2008 року відповідач ОСОБА_4. звернувся до суду із уточненням позовних
вимог, в яких  просив додатково визнати
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2від 22.04.2008 року недійсним,
посилаючись на те, що відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_2. та ОСОБА_3. в
момент здаходження справи в суді здійснили відчудження спірного майна, а саме
квартири АДРЕСА_2громадянці ОСОБА_8. та ОСОБА_7.

Третя особа за
основним позовом приватний нотаріус
Київського міського нотаріального округу Федоришин О.П. в судове
засідання жодного разу не з”явився, але в своїй заяві, направлену на адресу
суду, позовну заяву ОСОБА_2. підтримав та просив розглянути справу без
його  участі.

Третя особа за
основним позовом ОСОБА_6. в судові засідання не з”явився, будучи належним чином
повідомленний про день, час та місце слухання справи, що підтверджується
судовими повістками та повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач за
уточненою зустрічною позовною заявою ОСОБА_8. та її адвокат ОСОБА_1. в судовому
засіданні не визнали зустрічну та уточнену позовну заяву, просили суд відмовити
в їх задоволенні, посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_8. разом зі своїм
чоловіком  ОСОБА_7. вважають себе
добросовісними покупцями спірної квартири, оскільки про знаходження даної
квартири в спорі дізналася лише 03.07.2008 року, коли отримала судову повістку.

Відповідач за
уточненої зустрічною позовною заявою ОСОБА_7. жодного разу в судові засідання
не з”явився, будучи належним чином повідомленний про день, час та місце
слухання справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Представник
третьої особи за уточненою зустрічною позовною заявою ВАТ”Універсал банк” в
судовому засіданні не визнав зустрічну та уточнену позовну заяву, просив суд
відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що їм не було відомо, що
квартира знаходиться  спорі, а позовні
вимоги вважає надуманими. Крім того, звернув увагу на те, що позивачами
пропущено строк позовної давності звернення до суду із позовом .

Суд визнав
можливим розглянути справу у відсутність приватного нотаріуса  Київського міського нотаріального округу
Федоришина О.П., ОСОБА_6. та ОСОБА_7.

Суд ,
вислухав пояснення сторін, представників сторін, допитавши свідків ,  дослідивши
матеріали  справи , приходить
до  наступного висновку.

Відповідно
до ст.55 Конституції України право громадян на судовий захист у цивільному
судочинстві реалізується у відповідності з нормами ЦПК України.

Відповідно
до  ст.4 ЦПК України усяка заінтересована
особа  може звернутися до суду за
захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу в
порядку, встановленому законом.

В  судовому
засіданні  встановлено, що  27 липня 1995 року відповідачем ОСОБА_3. була
придбана квартираАДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від
27.07.1995 року, продавцем квартири була ОСОБА_12.  рідна
сестра  його матері  .

05.02.2002
року відповідач ОСОБА_3. надав доручення на ім”я ОСОБА_6., яким уповноважив
останнього користуватися і розпоряджатися ( продавати, подарувати, здати в
оренду тощо) належною йому квартирою АДРЕСА_1

18.02.2002
року ОСОБА_3. в особі ОСОБА_6. подарував ОСОБА_4. (яка є його рідною сестрою)
квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування  квартири, який посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним О.П.

31.05.1996
року відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_5. подарувала ОСОБА_3., який є її
братом, квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується договором дарування квартири від
31.05.1996 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_13., відносно якого Наказом Головного управління
юстиції у м. Києві від 21.07.2007 року № 168/02 анульовано реєстраційне
посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності, що підтверджується
відповіддю на запит суду Головного управління юстиції у м. Києві від 12.05.2008
року вих. № 4042 (а.с. 114).

В судовому
засіданні встанволено , що спірні договори дарування  були укладені в письмовій формі ,  посвідчені
нотаріально, зареєстровані в устанволеному  законом порядку , однак  при їх підписанні не  було отримано нотаріусами письмової  згоди іншого подружжя .

17.03.2008
року відповідач за основним позовом ОСОБА_4. подав в судовому засіданні
зустрічну позовну заяву, яка  була направлена
сторонам по справі та отримана позивачкою за основним позовом ОСОБА_2. та
відповідачем ОСОБА_3. 21.03.2008 року, а 22.04.2008 року, тобто на момент
знаходження справи в суді, предметом спору якої була квартира АДРЕСА_2, останні
продали зазначену квартиру ОСОБА_7. та ОСОБА_8., що підтверджується Договором
купівлі-продажу квартири від 22.04.2008 року.

В цей же дунь
, 20.03.2008 року між ВАТ „Універсал Банк” та ОСОБА_8., ОСОБА_7. був укладений
Договір іпотеки нерухомого майна - квартири, предметом  якого є нерухоме майно, а саме квартира
АДРЕСА_2,  що є забезпеченням виконання
зобов”язань боржника в повному обсязі за Кредитним договором.

Як вбачається
з показів свідка ОСОБА_14., який є батьком
сторін   по справі , ОСОБА_3. та
ОСОБА_5., вказані спірні договори були
заключені за взаємним волевиявленням їх подружжя , які
обговорювалися  на „сімейних нарадах”, на
яких були присутні  всі члени родини ,
спірні договори укладались саме виходячи з добрих родинних відносин між
сторонами  на час укладання.

Крім того ,
зазначені свідчення і не  спростовувались
в судовому засіданні   самими
сторонами  ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
письмовими заявами  відповідача ОСОБА_3.

Таким чином ,
судом встанволено , що всі сторони достовірно знали  про оспорювані договори в час  їх укладання , подружжя  ОСОБА_2. та ОСОБА_3., ОСОБА_5. та ОСОБА_4.
разом з батьками ОСОБА_14. та ОСОБА_15. , всі обставини їх укладання  вся родина
погоджувала і схвалювала .

Згідно ст. 256
ЦК України визначена  позовна  давність , а саме  строк , у межах якого особа  може
звернутись до суду за  захистом
свого цивільного права або інтересу .

Ст. 257 ЦК
України визначена  загальна позовна  давність
тривалістю у 3 роки , при цьому ст. 261 цього кодексу передбачено , що
перебіг строку  позовної давності  починається з того дня , коли особа дізналась
або могла дізнатись про порушення  свого
права або про особу , яка його порущила .

Судом
встановлено , що   позивач ОСОБА_2.  знала
про договір дарування квартири АДРЕСА_1 її чоловіком ОСОБА_3. в час його
укладання  18.02.2002  року , при цьому  позовну заяву про визнання недійсним цього
договору  подала  до суду
тільки  30.01.2008  року ,через
6 років .

Позивач  за зустрічним позовом  ОСОБА_4.
знав  про договір дарування  своєю дружиною ОСОБА_5. брату ОСОБА_3.  квартири
АДРЕСА_2 на час укладання 31.05.1996
році, зустрічну  позовну  заяву
подав до суду 16.03.2008  року ,
через 12 років ,  після  отримання
основного позову .

Судом
встановлено , що обидва  позови ,
основний і зустрічний  , подані  до суду
з пропуском загального строку
позовної давності .

Відповідно до
ст.267 ЦК України позовна давність застосовується  судом лише за
заявою сторони в спорі , зробленою до винесення  судом рішення. Сплив позовної давності  , про застосування  якої
заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові .

Від
сторін  по справі , їх представників  до суду
надійшли заяви   про сплив строку
позовної давності  за  обома позовами  і у суду відсутні  підстави для відмови їх прийняття .

На
підставі  викладеного,  суд
приходить до висновку , що
позовні  вимоги ОСОБА_2. та
ОСОБА_4. за договорами дарування від 30.05.1996 року та від 18.02.2002 року
-  задоволенню не  підлягають за
сплином строку позовної давності
.

На підставі
вищенаведено , не  підлягають
позовні  вимоги за зустрічним позовом про
визнання недійсним договору купівлі продажу
від 22.04.2008 року  квартири   АДРЕСА_2, за яким зазначена квартира під
час  спору в суді була  продана
ОСОБА_7. та ОСОБА_8., оскільки покупці ОСОБА_7. та ОСОБА_8. є
добросовісними покупцями цієї квартири .

На підставі
вищевикладеного,  керуючись ст. ст. 256,
257, 261 , 267   ЦК України,   ст. ст. 10,
60, 131,    174 , 195 , 208, 209,
212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву ОСОБА_2до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-ті особи Приватний нотаріус Київського міського
нотаріального округу Федорішин Олег Петрович , ОСОБА_6про визнання  недійсним договору дарування від
18.02.2002  року   квартири АДРЕСА_1 та визнання права
власності на Ѕ частину квартири   -
залишити без  задоволення  .

Зустрічну позовну заяву  ОСОБА_4до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, 3-ті особи: Приватний
нотаріус  Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_13 Відкрите акціонерне товариство „Універсал банк”
про визнання  недійсними договорів
дарування  від 31.05.1996 року та купівлі
продажу від 22.04.2008 року  квартири
АДРЕСА_2- залишити без  задоволення .

Скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва  від 30.05.2008  року
про забезпечення  позову
шляхом  накладання арешту  на квартиру
АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_8. та ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного  суду  м. Києва
через Печерський  районний   суд м. Києва .

Заяву про  апеляційне  оскарження рішення  суду
може  бути подано  протягом 10
днів  з  дня
проголошення  рішення  .

Апеляційна  скарга  на
рішення  суду  подається
протягом  20 днів після  подання заяви про апеляційне оскарження .

СУДДЯ: