Справа № 2-488/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

Борщівський  районний суд      Тернопільської  області

14
листопада  2008 року

в складі
головуючого судді
Зушман Г.І.

при
секретарі
Окулянко У.

з участю представника
позивачки               ОСОБА_1

відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3

та адвоката
ОСОБА_4

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні в залі
суду  в
м.  Борщеві  справу
за  позовом    ОСОБА_5 до ОСОБА_2, який діє також в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні
жилим приміщенням, встановлення порядку користування жилим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5  звернулася до суду з позовом  до відповідача ОСОБА_2 про поділ
приватизованої квартири, розташованої АДРЕСА_1.

17
жовтня 2008 року представник позивачки ОСОБА_1, діючи в інтересах  позивачки на підставі довіреності, подала від
її імені  додаткову позовну заяву про
уточнення та розширення позовних вимог
до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні
жилим  приміщенням  та
встановлення порядку користування жилим приміщенням. Позивачка посилалася
на те, що вона і відповідч ОСОБА_2 є співвласниками ізольованої  квартири АДРЕСА_1. Просить встановити порядок
користування приміщеннями у квартирі, виділити їй у користування жилу кімнату
площею 11,9 кв.м та вбудовану шафу площею 0,80 кв.м., а відповідачу ОСОБА_2
жилу кімнату площею 17,8 кв.м з балконом, залишити у спільному користуванні
кухню площею 7,40 кв.м, коридор площею 8,70 кв.м, ванну площею 2,70 кв. м,
туалет площею 1,30 кв.м. Позивачка зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2
перебувала в зареєстрованому шлюбі, після розірвання якого в них склалися
неприязні відносини. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 без її згоди вселив у
квартиру свою другу дружину ОСОБА_3 та вказуючи, що остання створює їй, як
співвласнику квартири, перешкоди в її користуванні, просить виселити ОСОБА_3 із
спірної квартири.

В
судовому засіданні представник позивачки її уточнені  позовні вимоги, викладені в додатковій
позовній заяві,  підтримала і пояснила,
що позивачка є власницею 2/3 частин спірної квартири. В даний час вона
знаходиться за кордоном на заробітках. У квартирі проживає відповідач  із своєю другою дружиною, відповідачкою по
справі ОСОБА_3 та їхнім спільним з позивачкою неповнолітнім сином  ОСОБА_6. Відповідач без згоди на те позивачки
вселив у квартиру відповідачку ОСОБА_3,

зайняв усі житлові кімнати, позбавивши позивачку
можливості користуватися квартирою. Коли позивачка в цьому році приїжджала
додому, то змушена була проживати у своїх знайомих, так як позивач її вигнав з
квартири.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив, що позивачка в 2000 році
поїхала на заробітки за кордон і з того часу декілька разів приїжджала додому.
На його утриманні залишився їхній неповнолітній син ОСОБА_6. З 2004 року у
спірній квартирі  проживає  його друга дружина ОСОБА_3 , на що була усна
згода позивачки. У ОСОБА_3 склалися добрі відносини з його неповнолітнім сином
та з позивачкою. Коли приїжджала позивачка, то вона проживала в квартирі і їй
ніхто не чинив перешкод.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала і пояснила, що проживає у спірній
квартирі як член сім'ї, доглядає неповнолітнього сина відповідача ОСОБА_2, який
хворіє і потребує лікування. Коли навесні цього року позивачка приїхала, то
вони з відповідачем запропонували їй залишитися у квартирі проживати з сином
ОСОБА_6, а самі на той час хотіли покинути квартиру. Однак, ОСОБА_6 сказав, що
також піде з ними. Після цього позивачка погодилася на те, щоб вони усі
залишилися. Позивачка  деякий час
проживала разом з ними у квартирі, а потім поїхала за кордон. У них були
нормальні відносини, спорів не виникало.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив такі факти.

Позивачка ОСОБА_5 є власницею 2/3 частин
квартири АДРЕСА_1. 1/3 частина спірної квартири їй належить згідно  свідоцтва про право власності № 171  від 13.10.1993 року, виданого на
підставі  розпорядження Борщівської
міської ради про приватизацію квартири від 26 жовтня 1993 року та 1/3 частина
квартири - на підставі договору
дарування від 16 травня 2008 року, укладеного із  ОСОБА_7.

Відповідачу ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності  № 171 від
13.05.2008 року, виданого згідно
розпорядження Борщівської міської ради про приватизацію квартири від 26
жовтня 1993 року, належить 1/3 частина вказаної квартири.

Спірна квартира  складається з
двох кімнат: 11, 9 м та 17,8 м, приміщень загального користування : коридору,
кухні, туалету, ванної кімнати.

На момент вирішення спору в квартирі зареєстрована позивачка
ОСОБА_5,  зареєстровані та проживають
бувший чоловік позивачки - відповідач ОСОБА_2 та їхній неповнолітній син  ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.  Позивачка ОСОБА_5  в квартирі постійно не проживає, знаходиться
за кордоном.

У  спірній квартирі з 2004 року
також проживає   відповідачка ОСОБА_3, з
якою відповідач ОСОБА_2  з 15.06.05 р.
перебуває в зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про одруження НОМЕР_1).

Як пояснив відповідач ОСОБА_2, він із відповідачкою ОСОБА_3 користується
кімнатою площею 11,9 м, а в більшій кімнаті проживає його син ОСОБА_6

Між позивачкою і відповідачем ОСОБА_2 склалися неприязні відносини, що в
судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Позивачка та відповідач, як співвласники,  не домовилися між собою про порядок
користування спірною квартирою. Позивачка також не погоджується на проживання у
спірній квартирі відповідачки ОСОБА_3 і просить її виселити.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22
грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист
права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі
квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок користування приміщенням, якщо про це заявлено
позов.

Спірна квартира розташована на четвертому  поверсі багатоквартирного будинку.  Позивачка просить встановити порядок
користування  приміщеннями квартири.

З огляду на наведене, враховуючи взаємовідносини, які виникли між
сторонами,   позов у частині встановлення
порядку користування жилим приміщенням слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового
виробництва.

Відповідачка ОСОБА_3 являється членом сім'ї відповідача ОСОБА_2 , а
тому, виходячи з вищенаведеного, він правомірно вселив її у спірну
квартиру.

У
ОСОБА_3 склалися добрі відносини з неповнолітнім сином відповідача
ОСОБА_6, який хворіє, являється інвалідом з дитинства (посвідчення
НОМЕР_2).  Зазначене підтвердив у
судовому засіданні свідок ОСОБА_10, який проживає із сторонами в одному
під'їзді.

Позивачкою не надано  доказів на
підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у володінні,
користуванні чи розпорядженні спірною квартирою.

А тому суд
вважає, що в задоволенні вимог позивачкиОСОБА_5  про виселення ОСОБА_3 із спірної квартири слід
відмовити за безпідставністю.

На підставі  ст.ст. 3, 11, 13, 16, 356, 358, 391
ЦК України  та  керуючись ст.ст.10, 11, 57- 60, 88,  208, 209, 212-215, 218, 223  ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов   задовольнити
частково.

Встановити
між ОСОБА_5 та ОСОБА_2  наступний порядок
користування  квартирою АДРЕСА_1 :

-виділити в користування ОСОБА_5 жилу кімнату площею
11.90 кв.м та  вбудовану шафу площею 0.80
кв.м.;

-виділити в користування відповідачу ОСОБА_2 жилу кімнату
площею 17.80 кв.м з балконом;

-залишити у спільному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_2
кухню площею 7.40 кв.м, коридор площею 8.70 кв.м, ванну площею 2.70 кв.м,
туалет площею 1.30 кв.м.

В решті
позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 понесені нею  судові витрати на оплату судового збору та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в
сумі                16 грн. 00 коп.

Інші
судові витрати покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного
суду Тернопільської області. Апеляційна скарга на рішення подається протягом
двадцяти  днів після подання заяви про
апеляційне оскарження в такому ж порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у двадцятиденний строк після подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.
Уразі подання апеляційної скарги рішення суду , якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом. .

Головуючий: підпис

З
оригіналом згідно.

Суддя
Борщівського районного суду                                     Г.І.Зушман