Справа 2-739-1/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
жовтня 2008 року Печерський районний суд м. Києва у складі

Головуючого
судді Вовк С.В.

при
секретарі Горовій Н.Г.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
тертя особа ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив
стягнути з ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди у розмірі 7070, 00 грн. та суму
моральної шкоди в розмірі 5000, 00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно розписки від 14.06.2008
ОСОБА_2 зобов'язався повернути йому грошову суму в розмірі 1400 долларів США,
що становить 7070, 00 грн., до 14.06.2006, проте до цього часу не виконав свого
зобов'язання. На неодноразові звернення ОСОБА_1 з проханням повернути суму
боргу відповідач не реагував. Тому позивач, посилаючись на ст. ст. 1046, 1049,
1050 ЦК України, просив суд задовольнити позов.

В подальшому ОСОБА_1 уточнив та доповнив свої вимоги вказавши, що
відповідач, який користувався його автомобілем
марки ВМW 316, повернув авто із несправним двигуном. В усуненні
несправностей відповідач не брав ні матеріальної участі ні фізичної, тому
позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_2 відшкодувати завдану шкоду у розмірі
7187, 00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000, 00 грн.

Під час судового засідання позивач та його представник позов підтримали з
посиланням на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про доповнення та
уточнення позовних вимог.

Відповідач заперечував проти задоволення заявлених вимог. Свою позицію
обґрунтував тим, що розпискою від 14.06.2008 підтверджено зобов'язання
повернути кошти не за договором позики, а відстрочення оплати за користування
автомобілем, отриманим в оренду від позивача. Тому задовольнити позов із
підстав, на які посилається ОСОБА_1, неможливо. Також відповідач повідомив суд
про те, що ним було надано частину грошових коштів, витрачених на ремонт
двигуна автомобіля. Посилаючись на викладене ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні
позову ОСОБА_1

Суд, вислухавши думку позивача, його представника, а також відповідача,
вивчивши і оголосивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність
відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб
і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач та його представник як на одну із підстав
задоволення позову посилалися на положення Цивільного кодексу України, які
регулюють зобовязання за договором позики. Під час розгляду справи судом
встановлено та підтверджено сторонами, що між позивачем та відповідачем мали
місце правовідносини щодо визначення часу проведення оплати за оренду автомобіля,
а не повернення позики. Тому вказану підставу для задоволення позову суд не
бере до уваги при вирішенні даного спору.

Судом встановлено, що на підставі довіреності, виданої
ОСОБА_3 22.07.2005, ОСОБА_1 належить право керувати та розпоряджатися автомобілем
марки ВМW 316 1990 року випуску, кузов НОМЕР_1, державний
номерний знак НОМЕР_2, зареєстрований в МРЕВ в м. Калуш 12.12.2001.

ОСОБА_1 в свою чергу на підставі тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_3
надав право керувати вказаним автомобілем ОСОБА_2

Під час експлуатації  ОСОБА_2
автомобіля ВМW 316 сталася поломка двигуна вказаного транспортного засобу.

Встановлені судом факти визнаються сторонами та підтверджуються копіями
відповідних документів, що містяться в матеріалах справи.

Оскільки поломка автомобіля відбулася під час користування ним ОСОБА_2,
позивач просить відшкодувати йому шкоду, завдану несправністю двигуна.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожен має право на звернення до суду
за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Положення наведеної статті вказує на те, що шкода
відшкодовується лише тій особі, майну якої завдано шкоди.

При розгляді даної справи суд встановив, що право
власності на автомобіль ВМW 316 належить
ОСОБА_3, ОСОБА_1 належить лише право керування та розпорядження вказаним
автомобілем.

Оскільки ОСОБА_1 не є власником автомобіля ВМW 316, то він не наділений законом правом вимагати відшкодування шкоди на
свою користь, завданої поломкою зазначеного автомобіля.

За
таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги щодо матеріальної
відшкодування шкоди.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі

неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини.

Оскільки судом не встановлено, що  діями
ОСОБА_2 завдано шкоду ОСОБА_1, то суд відмовляє і в задоволенні вимоги щодо
стягнення моральної шкоди теж.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 3,
10, 11, 60, 77, 79, 88, п. 1, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, тертя особа ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено на підставі ст. 294 ЦПК України до апеляційного
суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Поданої протягом десяти днів після
проголошення рішення, або без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо апеляційна скарга подається в строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя