CСправа  № 2-478/2008 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2008р.
Новоселицкий районний суд Чернівецької області

в складі
головуючого судді Вівчар Г.А.

при секретарі
Щербань В.П.

представника
позивача ОСОБА_3.

адвоката ОСОБА_4

відповідача
ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_5

представника
третьої особи Тока В.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Новоселиця

справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог с/рада с.
Маршенці, Новоселицького району, Новоселицький районний відділ земельних
ресурсів,

-     про визнання
права приватної власності на земельну ділянку,

-     про припинення право приватної власності на
земельну ділянку, суд,

встановив:

Враховуючи складність мотивувальній частині рішення суд
відповідно до ст..209 ЦПК України, вважає можливим проголосити вступну та
резолютивну частину рішення.

Сторони можуть ознайомитись з повним рішенням суду після
26.04.2008 року.

На підставі наведеного та керуючись ст..10,58,59,60,61,
88,208-218,222 ЦПК України, ст.. 186,377,381 ЦК України, ст.121 ЗК України,
суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати не дійсним державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку розміром 0.1119 га землі розташованій в АДРЕСА_1,
виданий 14.03.2005 року ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну
ділянку розміром 0.1119 га землі розташованій в АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 1821 грн. 75 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицкий районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя:

Справа
№ 2-478/2008 рік.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2008р.
Новоселицкий районний суд Чернівецької області

в складі
головуючого судді Вівчар Г.А.

при секретарі
Щербань В.П.

представника
позивача ОСОБА_3.

адвоката ОСОБА_4

відповідача
ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_5

представника
третьої особи Тока В.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Новоселиця

справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог с/рада с.
Маршенці, Новоселицького району, Новоселицький районний відділ земельних
ресурсів,

-     про визнання
права приватної власності на земельну ділянку,

-     про припинення право приватної власності на
земельну ділянку, суд,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому вказує, що
30.08.2005 року на підставі договору купівлі - продажу вона купила у
відповідача житловий будинок розташований вАДРЕСА_1. Разом з будинком вважає,
що придбала і земельну ділянку розміром 0.11 га землі на якій розташоване дане господарство.
Земельна ділянка належала відповідачу на праві приватної власності, згідно із
державним актом про право власності на землю виданий на підставі рішення с/ради
с. Маршенци, Новоселицького району за №3 від 01.12.2004 року.

Договір купівлі продажу був нотаріально посвідчений у
приватного нотаріуса в м. Новоселиця 30.08.2005 року за №1034.

Позивач вважає, що відповідно до ст.377 ЦК України до неї
перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий
будинок. У зв'язку з чим вона запропонувала відповідачу в нотаріальному порядку
оформити передачу їй земельної ділянки, однак він відмовляється.

Просить суд визнати не дійсним державний акт на право
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку розміром 0.1119 га землі розташовану в
АДРЕСА_1, визнати за неї право власності на дану земельну ділянку яка перейшла
внаслідок договору купівлі продажу житлового будинку 30.08.2005 року, та
стягнути понесені неню судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов
підтримала і пояснила, що вона знайшла для позивача даний житловий будинок і
особисто домовлялась з ним про продаж житлового будинку, втому числі земельної
ділянки по АДРЕСА_1. До оформлення договору, відповідач пояснив, що крім 0.1119
га землі біля будинку має ще 0.20 га землі за межами села які теж продає разом
з будинком, за що отримав фактично 45000 Евро. Вважає, що з переходом права
власності на будинок перейшло і право власності на земельну ділянку яка
належала відповідачу.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що дійсно він
отримав від позивача 45000 Евро, але дана сума лише за житловий будинок і за
земельну ділянку яка необхідна для його обслуговування, тобто один метр по його
периметру. Він з позивачем не домовлявся
про продаж земельної ділянки в цілому яка розташована поАДРЕСА_1, тем
більше за земельну ділянку яка розташована за межами села розміром в 0.20 га
землі.

Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи, відділу земельних ресурсів,
суду пояснив, що він вважає, що при переході права власності на житловий
будинок перейшло і право власності на земельну ділянку яка необхідна для його
обслуговуванням, тобто 0.1119 га землі.

Представник третьої особи с/ради с. Маршенци.
Новоселицького району, суду пояснив, що відповідачу відповідно до рішення
с/ради було передану у приватну власність 0.1119 га землі для обслуговування
житлового будинку і 0.20 землі для ведення особистого підсобного господарства.
Першочергово йому було надано для будівництва 0.8 га землі, але при передачі у
приватну власність земельної ділянки при більш точному вимірюванні розмірів
встановлено в користуванні у відповідача 0.1119 га землі, що і було передано у
безоплатну власність. При продажі житлового будинку до позивача перейшло і
право власності на земельну ділянку розміром 0.1119 га землі.

Матеріалами справу установлено, що 30.08.2005 року на
підставі договору купівлі - продажу зареєстрованого в реєстрі за №1034 ОСОБА_2
продав а ОСОБА_1. купила житловий будинок розташований вАДРЕСА_1. Тобто,
договором не встановлено розмір земельної ділянки якій переходить до покупця
житлового будинку.

З технічної документації на житловий будинок поАДРЕСА_1,
вбачається що відповідачу під час праці у колгоспі у 1976 році було надано для
будівництва житлового будинку 0.8 га землі. Відповідач походження ще 0.3119 га
землі в його користуванні встановлених на час отримання у власність не зміг
пояснити.

Як вбачається з довідки с/ради с. Маршенци від 04.11.2004
року за №733, та листа голови с/ради від 10.10.2007 року, ОСОБА_2. надані для
будівництва і обслуговування житлового будинку 0.1119 га землі, 0.20 га землі
для ведення особистого підсобного господарства, рішенням с/ради №3 від
01.12.2004 року.

Відповідно до державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку НОМЕР_1 виданий 14.03.2005 року, рішенням с/ради
с. Маршенци, Новоселицького району від 01.12.2004 року передано у приватну
власність земельна ділянка розміром у 0.1119 га землі з цільовою призначенням
для індивідуального жилого будівництва, що відповідає вимогам встановлених
ст.121 ЗК України, норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у
приватну власність, п. „г”, для будівництва і обслуговування жилого будинку
господарських споруд ( присадибна ділянка) у селах - не більше 0.25 га землі.

Абз.2 ч.1ст.377 ЦК України, встановлено, що  якщо договором про відчуження житлового
будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до
набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на ту частину земельної
ділянки яка є необхідною для їх обслуговування.

Як вбачається з п.1 абз. 2 договору купівлі продажу від
31.08.2005 року між сторонами предметом договору є житловий будинок з
надвірними спорудами розташований на території сільської місцевості, с.
Маршенці, Новоселицького району, а саме житловий будинок літер А, сараї літер
Б, гараж літер В, вбиральні літер Г, колодязь, огорожа, тому суд вважає, що
предметом договору купівлі продажу відповідно до ст.381 ЦК України була садиба.

Згідно із ст.381 ЦК України, садибою є земельна ділянка
разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими
будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

У разі відчуження житлового будинку вважається, що
відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає, що виходячи з змісту ст.186 ЦК України, при
укладанні договору купівлі продажу житлового будинку 30.08.2005 року головна
річ є житловий будинок то при передачі у приватну власність відповідачу
житлового будинку, якій є головною річчю переходить і земельна ділянка розміром
0.1119 га землі, яка передана відповідачу для обслуговування житлового будинку,
тобто головної речі і пов'язана з нею спільними призначенням, є її приналежністю.

Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Суд оцінюючи у
сукупності викладені докази дійшов висновку, що 01.12.2004 року рішенням с/ради
передано відповідачу відповідно до п. „г” ст.121 ЗК України у безоплатну
приватну власність для обслуговування житлового будинку розташованого
поАДРЕСА_1,  0.1119 га землі, які
перейшли у власність позивача відповідно до
ст. 186,377,381 ЦК України при оформленні договору купівлі продажу
30.08.2005 року.

Таким чином суд вважає можливим:

-     визнати не дійсним державний акт на право
приватної власності на земельну ділянку розміром 0.1119 га землі розташованій в
АДРЕСА_1 виданий 14.03.2005 року ОСОБА_2.

-     визнати за ОСОБА_1. право приватної
власності на земельну ділянку розміром 0.1119 га землі розташований вАДРЕСА_1.

Згідно із ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Як вбачається з квитанцій на а.с.1,2, позивачем сплачено
державне мито у розмірі 241 грн.75 коп., та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду судової справи у сумі 30 грн., та витягу з журналу
реєстрації угод адвоката ОСОБА_4  від
30.10.2007 року за укладеною угодою з позивачем сплачено 550 грн.  при складанні позовної заяви і 1000 грн. для
ведення справи у судді, що в загальній сумі складає 1821 грн.75 коп..

Таким чином суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1. судові витрати в розмірі 1821 грн. 75 коп..

На підставі наведеного та керуючись ст..10,58,59,60,61,
88,208-218,222 ЦПК України, ст.. 186,377,381 ЦК України, ст.121 ЗК України,
суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати не дійсним державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку розміром 0.1119 га землі розташованій в АДРЕСА_1
виданий 14.03.2005 року ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну
ділянку розміром 0.1119 га землі розташованій в АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 1821 грн. 75 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицкий районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя: