№ 2-2237
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

12 вересня 2008 року.
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі :

головуючого-судді
Богдан С.І.

при секретарі                                                                                  Яценко
Н.М.

з участю адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2    розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про припинення права спільної сумісної власності на квартиру і визначення
часток кожного з співвласників в квартирі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_4 про
визнання частки у спільній сумісній власності.

В
позові посилається на те, що 13.08.1977 року він зареєстрував шлюб з
відповідачкою, який був зареєстрований Чернівецьким відділом РАЦС, актовий
запис № 1580.

В шлюбі з відповідачкою народилося двоє
дітей , донька ОСОБА_5, та донька ОСОБА_6, які на теперішній час є
повнолітніми.

Під
час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, ними за спільні кошти
було придбано квартиру АДРЕСА_1. На підставі рішення Чернівецького
міськвиконкому № 602/17 від 08.12.1998 року та свідоцтва про право власності на
квартиру виданого Чернівецьким міськвиконкомом від 02.08.1999 року власником
квартири є відповідачка ОСОБА_4.

Квартира складається з трьох житлових кімнат, загальна площа складає 64
кв.м., житлова площа  складає 37,9 кв.м.

Перший внесок за квартиру за їхні спільні кошти подружжя був зроблений в
період перебування їх обох в шлюбі 05.08.1982 року.

Квартира
була виплачена повністю в 1991 році, загальна сума за виплачену квартиру
складає 9868 крб. і це підтверджується довідкою ЖБК № 42 № 19 від 26.05.2008
року.

Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член ЖБК
стає її власником.

Таким чином, квартира, яка була набути ним та відповідачкою за їхні
спільні кошти подружжя відповідно до ст.. 60 СК України є їхньою спільною
сумісною власністю подружжя.

Рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці від 22.05.2008 року, його
шлюб з відповідачкою було розірвано.

У
зв'язку з необхідністю привести документи на квартиру в порядок, потрібно
визначити частки у праві спільної сумісної власності подружжя, тобто його і
відповідачки.

Відповідно до ст.. 70 СК України, ст.. 372 ЦК
України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо
інше не встановлено домовленістю або законом.

Тому
просив постановити рішення яким припинити право спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 і визнати, що частки кожного з співвласників - ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 є рівними, тобто по 1/2  частині.

В
судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі,
просив позов задовольнити .

Відповідачка в судовому засіданні позовних вимог не визнала, вважала їх
безпідставними, оскільки вона є власником квартири, квартира в ЖБК № 42 була
виплачена особисто нею, позивач ніякої участі в цьому не приймав, не працював і
доходів щоб виплатити квартиру не мав і їх не надавав. Не приймає участі
позивач в утриманні квартири і на теперішній час, вона за свій рахунок
проводить ремонт та сплачує комунальні послуги. Просила відмовити в позові.

Заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд
вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Як
вбачається з ксерокопії свідоцтва про укладення шлюбу,  13 серпня 1977 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали
між собою шлюб, який був зареєстрований Чернівецьким міськвідділом РАЦС і після
реєстрації шлюбу обом було присвоєно прізвище ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

З
довідки виданої Об”єднанням співвласників багатоповерхового будинку

„ Б.  Героїв
Сталінграду ” №  6 від 17.03.2008 року
про склад сім”ї вбачається, що вона видана ОСОБА_4, яка зареєстрована АДРЕСА_1
і окрім неї в квартирі зареєстровані ОСОБА_3 - чоловік, ОСОБА_5 - дочка,
ОСОБА_6- дочка.

Обидві сторонив ході судового засідання підтвердили те, що в 1982 році
вирішили придбати кооперативну квартиру.

З
довідки ОСББ  „ Б.Героїв Сталінграду ” №
19 від 26.05.2008 року виданої ОСОБА_3 вбачається, що він проживає і постійно
зареєстрований з 02.07.1984 року АДРЕСА_1, в квартирі окрім нього проживають та
зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, всі мешканці квартири є членами ЖБК №
42 ( ОСББ бульвар Героїв Сталінграду ) з дня заснування.

Власником квартири є ОСОБА_4, яка 05.08.1982 року зробила
перший внесок за квартиру в сумі 4150 крб. Повністю квартира виплачена в 1991
році, загальна сума за квартиру виплачена і складає 9868 крб.

З
копії виписки з рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 602/
17 від 08.12.1998 року вбачається, що виконком вирішив п. 1.88 визнати право
власності на виплачену кооперативну квартиру та видати свідоцтво про право
власності ОСОБА_4, члену ЖБК № 42, на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою
площею 37,9 м.кв., загальною площею 64,0 м.кв. вартістю 7895 крб. 06 коп. в
цінах 1991 року, виплачена повністю.

02.08.1999 року виконком Чернівецької
міської ради видав свідоцтво про право власності на квартиру, яким посвідчив,
що кв. АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_4 на праві власності.

Таким
чином судом встановлено, що сторони проживаючи в зареєстрованому шлюбі, за
спільні кошти придбали кооперативну квартиру і таким чином фактично стали
власниками квартири, однак свідоцтво про право власності було видано тільки на
ОСОБА_4.

Свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були допитані в судовому засіданні, які є дітьми сторін
підтвердили, що до 1991 року, тобто до того часу як вартість квартири була
повністю виплачена, батьки проживали разом, вели спільне господарство і на їх
думку батьки виплачували вартість квартири спільно.

Свідок
ОСОБА_7 показала, що вона є бухгалтером ОСББ „ Б. Героїв Сталінграду ”, також
була бухгалтером ЖБК № 42, вважає, що вартість квартири виплатили обидві
сторони, хоча квитанція про внесення грошей виписана тільки на ОСОБА_4., все це
пояснюється тим, що ОСОБА_4 була зареєстрована як особа, яка звернулася з
заявою про прийняття її в члени кооперативу.

З
представлених суду квитанцій про оплату комунальних платежів вбачається, що
оплата проводилася як ОСОБА_3 так і ОСОБА_4 і таким чином вони користувалися
квартирою як співвласники.

Те, що
вони приймали участь в придбанні квартири свідчать і виписки з їх трудових
книжок, з яких вбачається, що обоє працювали і отримували заробітну плату, а
також тим, що відповідачка займалася індивідуальною трудовою діяльністю, продавала
різноманітний крам, а з 1992 року стала суб'єктом підприємницької діяльності.

Таким
чином судом встановлено, що сторони проживаючи в зареєстрованому шлюбі придбали
за спільні кошти квартиру в житлово-будівельному кооперативі № 42 в м. Чернівці,
в 1991 році повністю викупили цю квартиру і свідоцтво про право власності на
квартиру було видано на ОСОБА_4.. З цих пір як ОСОБА_4 так і ОСОБА_3 стали
власниками квартири як подружжя і ця квартира є їх спільною сумісною власністю.

Згідно
ст.. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ).

Ст.. 70
СК України та ст.. 372 ЦК України передбачено, що частки в майні яке є спільною
сумісною власністю як чоловіка так і дружини є рівними, а тому слід визнати, що
частка кожної із сторін в квартирі є рівною, тобто належить кожній із сторін по
1/2  частині в квартирі і в цій частині
позов підлягає задоволенню.

Позивачем
також заявлено позовну вимогу про припинення права спільної сумісної власності
на спірну квартиру АДРЕСА_1. Однак суд вважає, що в цій частині позовних вимог
позивачу слід відмовити, оскільки фактично тільки ОСОБА_4 є власником квартири
згідно свідоцтва про право власності. Судом тільки встановлено, що під час
шлюбу сторони придбали майно у вигляді квартири, яке є спільною сумісною
власністю, однак свідоцтво про право власності на ОСОБА_4. не скасоване і
ніяким другим офіційним документом не встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є
співвласниками майна, яке є їх спільною сумісною власністю.

На
підставі викладеного та ст.ст. 370,372 ЦК України, керуючись ст.ст.
10,60,209,213,215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити частково .

Визначити,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як співвласникам належить по 1/2 частині в квартирі
АДРЕСА_1.

В частині
позовних вимог про припинення права спільної сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_3 відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне  оскарження або апеляційної
скарги.

Заява про
апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до апеляційного суду Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя
Богдан С.І.