Справа № 2-503/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 вересня 2008 р.
Токмацький районний суд Запорізької області

в складі:

судді
Апанаскович Н.М.

при секретарі:                    Костенко В.А.

розглянув в
попередньому  судовому засіданні в
м. Токмак  цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення  додаткового строку
достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка.  звернулася з
позовом  про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В
обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 01.11.2004 р. померла її мати
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, яке видане
Токмацьким міськвідділом РАЦС Запорізької області від 02.11.2004 р.

Після
її смерті відкрилася спадщина на грошові вклади в Державному Ощадному банку
України, про які їй нічого не було відомо, бо ощадні книжки матері знаходилися
у відповідачки, яка не довела до відома позивачки про їх наявність.

Про
наявність спадкового майна позивачці стало
відомо з повідомлення нотаріуса Токмацької державної нотаріальної
контори про можливість отримання спадщини після смерті матері ОСОБА_3.

Позивачка проживає в іншому місті, але
весь час спількувалася з матір'ю, допомагала їй у веденні господарства,
здійснювала догляд за нею, незважаючи на свій вік. Раз у два тижні приїздила до
матері, забирала білизну для прання, здійснювала прибирання, обробляла город,
готувала їжу, була на похоронах матері, знала що за життя матері  остання мала ощадкнижку, але  перераховувала не неї не значні кошти,
вважала що  матиїх за життя використала.

Відповідачка ж займалася сплатою
комунальних платежів, у неї були всі документи, тому так сталося, що позивачка
не мала доступу ні до ощадних книжок, ні до інших документів, вона цілком
довіряла своїй сестрі.

ОСОБА_3 зробила розпорядження на випадок
своєї смерті, залишивши заповіт на ім'я відповідачки ОСОБА_2 в Ощадбанку.
Неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова
(вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка) відповідно до ст.1241 Цивільного кодексу України.

Позивачка народилася 26.07.1938 р., на
момент смерті матері їй виповнилося 66 років, тобто за віком вона є
непрацездатною.

Спадкоємцями за
законом є сторони, інших спадкоємців не має, тому за законом позивачка мала б
право на Ѕ частину спадщини, а половина від неї, тобто обов'язкова частка,
становить ј частину.

Позивачка з
заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не
зверталася у встановлений законом шестимісячний строк, а коли звернулася, то в
видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено  у зв”язку з тим, що вона пропустила  шестимісячний строк звернення з  заявою про
прийняття спадщини. Та роз”яснено що вона може  поновити своє право на прийняття спадщини в
судовому порядку.

В зв”язку з цим позивачка  звернулася в суд з позовною заявою про
визначення додаткового  строку для
подання до Токмацької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини
за законом після смерті її матері ОСОБА_3,
яка померла 01.11.2004р., у зв'язку з пропуском строку  прийняття спадщини з поважної причини.

Позивачка позов підтримала
повністю, суду пояснила, що після смерті матері
пропустила шестимісячний строк на звернення до нотаріальної контори  через свою юридичну необізнаність.  Крім того вона не знала що у матері є грошові
вклади в Державному Ощадному банку України, про які її сестра не повідомила.
Знала що у матері  була ощадна книжка, на
яку вона відкладала незначні кошти, думала що мати за життя ці кошти витратила.
Про наявність грошових вкладів вона дізналася лише з повідомлення нотаріуса та
звернулася до Токмацької  державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини за законом після смерті матері.  В цьому їй було відмовлено  у зв”язку з тим, що вона пропустила  шестимісячний строк звернення з  заявою про
прийняття спадщини.

В зв”язку з цим вона змушена
звернутися в суд з проханням встановити додатковий  строк для подання до Токмацької  державної нотаріальної контори заяви про  прийняття спадщини за законом після смерті її
матері, яка померла 01.11.2004р., у зв'язку з пропуском строку для прийняття
спадщини з поважної причини. Просить визнати причину пропуску строку поважною
та позов задовольнити.

Представник позивачки позов підтримав
повністю та просив визнати причину пропуску строку поважною та позов
задовольнити.

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала та просила в
задоволені позову відмовити, суду пояснила , що після смерті матері  01.11.2004 року відкрилася спадщина на
грошові вклади в Державному Ощадному банку України про які її сестра
знала,  так як ще за життя матері
допомагала отримати матері  по 48 грн. по
всім книжкам. Але так як на той час
виплати по ощадкнижкам не проводилися, то  сестра і не оформила спадщину. Хоча за життя
матері  сестра неодноразово питала у
матері на кого вона зробила заповіт і знала, що заповіт зроблено на позивачку.
Сестра жила в іншому місті, приїздила до матері один раз на рік, а після виходу
на пенсію стала приїздити один раз у 2-3 місяці. Вся робота  в домі матері виконувалася позивачкою та
членами її сім”ї, тому мама і розпорядилася своїм майном на свій розсуд за
життя подарувала її свій будинок, а на ощадні книжки зробила заповіт. Про
смерть матері відповідачка знала, так як була на похоронах. В цей період вона
жила в м.Запоріжжя і мала змогу подати заяву до нотаріальної контори про
прийняття спадщини, але цього не зробила. Поважних причин для поновлення
строку  для подання заяви про прийняття
спадщини не має. Сестра має вищу освіту і була обізнана про існування  ощадкнижок і строку прийняття спадщини.

Представник відповідачки позов не
визнала та просила в задоволені позову відмовити., так як  поважних причин для поновлення строку  для подання заяви про прийняття спадщини не
має. Про наявність вкладів позивачка знала, на час смерті матері проживала в м.
Запоріжжя, вона не хворіла, не була за межами країни і мала змогу подати заяву
про прийняття спадщини.

Судом до справи в якості третьої особи
було помилково залучено онуку померлої, яка, як встановлено в судовому
засіданні, стороною по справі не являється, так як її інтереси при розгляді
даної справи  не зачіпаються.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, їх представників, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13  підстав поважності    причини пропуску строку для подачі заяви
про прийняття спадщини не знаходить, а позовні вимоги вважає такими, що не
підлягають задоволенню.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01.11.2004 р.
померла  мати  сторін - ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, яке видане Токмацьким міськвідділом РАЦС
Запорізької області від 02.11.2004 р.

Після її смерті відкрилася спадщина
на грошові вклади в Державному Ощадному банку України, на які померла ще за
свого життя  склала заповіти на  відповідачку, що підтверджується довідкою ВАТ
“Ощадбанк” від 11 березня 2008року. Після смерті матері відповідачка у
встановлений 6-ти місячний строк звернулася з заявою в Токмацьку державну
нотаріальну контору, що підтверджується ксерокопією її заяви від 23 березня
2005року. В якій повідомила що крім неї є ще спадкоємці  її сестра - відповідачка по справі та онука
померлої. Про відкриття спадщини 25.02.2008 року повідомила позивачку.

Допитана в в судовому засіданні в
якості свідка, державний нотаріус Зиріна Є.О. пояснила, що про відкриття
спадщини була повідомлена позивачка 25.02.08р. Так як вона є непрацездатною на
день смерті її матері, і як непрацездатна має право на загальнообов”язкову
частку. Онука померлої права на спадщину не має, тому що вона є працездатною, а
на спадщину померлою складено заповіт. Якби заповіту не було, то і вона б мала
право на спадщину. А тому інтереси  онуки
померлої по справі не порушуються і стороною в справі вона не являється. Так як
позивачка пропустила строк на прийняття спадщини, то нотаріусом 04.03.2008року
було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13
підтвердили, сестри доглядали матір до смерті та що позивачка знала про смерть
матері, бо  була на її похоронах, яким
чином ділилася спадщина їм не відомо.

Згідно ст.1271 ЦК України -
спадкоємець  який пропустив строк подачі
заяви може поновити своє право на прийняття
спадщини в судовому порядку. Поважність причини вирішує суд.

Неповнолітні,
повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки,
яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом обов'язкова частка)
відповідно до ст.1241 Цивільного кодексу України.

Позивачка
народилася 26.07.1938 р. на момент смерті матері їй виповнилося 66 років, тобто
за віком вона є непрацездатною.

Спадкоємцями за законом є сторони, інших
спадкоємців не має, тому за законом позивачка мала б право на Ѕ частину
спадщини, а половина від неї, тобто обов'язкова частка, становить ј частину.

Відповідно до вимог ст.1269 ч.1,2 ЦК
України - спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної
контори  заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець  протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК
України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Ч.3
ст.1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця який пропустив строк
для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому  додатковий строк, достатній для подання ним
заяви  про прийняття спадщини.

Аналізуючи зібрані по справі
докази,  суд поважності причини
пропуску строку для подачі заяви позивачкою не вбачає. Як встановлено в
судовому засіданні про наявність вкладів позивачка знала, на час смерті матері
проживала в м. Запоріжжі, вона не хворіла, не була за межами країни і мала
змогу подати заяву про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 212 - 215  ЦПК
України, ст. 1269, 1269, 1272 ч.2 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України №4 від 24.06.1983 р. зі змінами від 25.12.1992 р. та 25.05.1998 р.
“Про практику розгляду судами України справ про спадкування”, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення  додаткового строку достатнього для подання
заяви про прийняття спадщини   -  відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення вступає в законну силу з
15.09.2008 року.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно

Суддя Токмацького

районного суду:
Н.М.Апанаскович

коп.виг.Дудка С.В.