Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 листопада 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Гуменюка В.І.,

суддів:

Балюка М.І.,     Барсукової
В.М.,

Косенка В.Й., Луспеника Д.Д.,

розглянувши
справу за позовом житлово-експлуатаційної контори № 3 м. Світловодська
Кіровоградської області та виконкому Світловодської міської ради до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим  приміщенням
та виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до виконавчого комітету
Світловодської  міської ради про  визнання
права на жиле приміщення,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2005 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що на балансі  ЖЕК № 3
знаходиться будинок № 57 по вул. Леніна у м. Світловодську, в якому наймачем
однієї кімнати комунальної  квартири
АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 У зв'язку з непроживанням ОСОБА_1 за характером роботи на
цій жилій площі, виконком Світловодської міської ради видав їй охоронне
свідоцтво (бронь) на зазначене жиле приміщення, строк дії якого закінчився у
1987 році. Оскільки ОСОБА_1 не повернулася до
заброньованого приміщення, просять визнати її такою, що втратила  право на
це  житло.

30 липня 1984 року
Світловодською  міською  радою
прийняте рішення № 273 про видачу ОСОБА_2 ордера на зазначену житлову
площу на час дії броні, де після
одержання ордера прописалися він, дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4, які
самостійного права користування цим житловим приміщенням не набули. Посилаючись
на те, що ОСОБА_1 втратила право користування жилим приміщенням відповідно до
вимог ст. 76 ЖК України, а родина Кукса не набули самостійного права на спірне
жиле приміщення та  відмовляються його
звільнити, просив виселити відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4  з квартири
відповідно до вимог  ст. 99 ЖК
України.

Ухвалою Світловодського
міськрайонного  суду від 3 жовтня
2006 року  в якості співвідповідача за
позовом про виселення залучена ОСОБА_5, яка вселилася до відповідачів.

У листопаді 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із  зустрічним позовом до ЖЕКу № 3 та
виконкому  Світловодської  міської ради, посилаючись на те, що вони
вселилися до  квартири на підставі
ордеру, що вони не відносяться до піднаймачів і тимчасових жильців, тому
просили суд визнати за ними право користування
квартирою.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 24 квітня 2007 року
позовні вимоги ЖЕК № 3 та виконкому
Світловодської міської ради задоволено частково.  ОСОБА_1 визнано такою, що втратила право на
проживання в спірній квартирі.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право на
користування кімнатою житловою площею 13,1 кв.м у квартирі АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 27 червня            2007 року рішення Світловодського
міськрайонного суду від 24 квітня 2007 року залишено без змін.

У касаційній скарзі житлово-експлуатаційної контори № 3 м. Світловодська
Кіровоградської області ставиться питання про скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про задоволення заявлених
ними позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог, у
зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального  права.

Касаційна  скарга  підлягає задоволенню з  таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог виконавчого комітету
Світловодської міської ради та житлово-експлуатаційної контори № 3 м.
Світловодська Кіровоградської області та задовольняючи зустрічні позовні
вимоги, суди виходили із того, що ОСОБА_6, ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 не відносяться до категорії
тимчасових  жильців, оскільки на законних
підставах, а саме на підставі ордера були вселені до спірного жилого
приміщення, тривалий час у ньому проживали, оплачували комунальні  послуги. Ордер хоча і виданий у порушення
житлового законодавства тим, що у ньому не зазначено, що він  видається на період броні, проте не визнаний
недійсним і така можливість втрачена.

Проте погодитися з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій
не  можна, оскільки  вони
зроблені  у порушення  норм
матеріального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 99 ЖК України піднаймачі і тимчасові жильці
самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від  тривалості
проживання.

Судами вірно встановлено, що 5 липня 1984 року виконавчим комітетом
Світловодської міської ради народних депутатів ОСОБА_1, як наймачу спірного
житлового приміщення, було видано охоронне свідоцтво (броня) на строк до
березня 1987 року на 1 кімнату площею 13,1 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 . З часу
закінчення броні  і до 5  серпня 2005 року заяви про продовження строку
дії броні та документи, передбачені п. 5 Правил бронювання жилих приміщень в
УРСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР від 9 вересня 1985 року №
342  від ОСОБА_1 не  надходили.

На період дії броні на підставі рішення Світловодської міської ради
народних депутатів № 273 від 30 липня 1984 року відповідачу ОСОБА_2 виданий
ордер на вселення у спірне житлове приміщення та на підставі цього ордеру
ОСОБА_2 та члени його сім'ї - дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4, вселилися та
прописалися у спірному приміщенні, як піднаймачі (а.с. 7-12).

ОСОБА_1 не повернулася у спірне жиле приміщення та на нього не претендує,
тому суди підставно визнали її такою, що втратила право на жиле  приміщення, та вона  на судові рішення скарг не подавала.

ОСОБА_2, якому видавався спірний ордер на час броні отримав інше  жиле приміщення та  вибув
із  спірного жилого приміщення.

У ньому залишилися проживати його дружина ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4 та у  період
спору  до них  вселилася
мати  ОСОБА_2 - ОСОБА_5

Визнаючи за ОСОБА_3 право на спірне жиле приміщення, суди помилково  виходили
із  положень ст.ст. 64, 65 ЖК
України, оскільки відносини, які регулюють ці норми права на них не
поширюються. ОСОБА_5 могла  тимчасово там
проживати лише на умовах, встановлених ст.ст. 92, 93, 94 ЖК України, чого не
було у цьому випадку, - не дозволяла площа, та без згоди наймодавця, що не
оспорюється і відповідачами. Тому висновки судів про набуття нею права  на жилу
площу суперечать  чинному  законодавству.

Крім того, як встановлено судами, договір найму з відповідачами ніколи
не  укладався та весь цей час ОСОБА_2
відмовлялося  в укладенні  цього договору, тому відповідачам було
відомо, що вони проживають на спірній жилій площі тимчасово.

Не було підстав і для задоволення
позову ОСОБА_3, оскільки  вона
як  і інші  мешканці
цієї спірної жилої площі відноситься до піднаймачів.

Оскільки судами до встановлених обставин помилково застосовані норми  матеріального права та не застосовані норми,
які слід було застосувати, колегія
суддів ухвалені рішення у частині відмови у задоволенні  позову
ЖЕК №3  та виконкому
Світловодської міської ради про виселення відповідачів та у  задоволенні
позову  ОСОБА_1  скасовує та
ухвалює нове рішення про відмову
у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання за нею права на спірну
жилу  площу та задовольняє позовні  вимоги
ЖЕК №3 та  виконкому  Світловодської  міської ради про виселення відповідачів.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу
житлово-експлуатаційної контори № 3 м. Світловодська Кіровоградської області
задовольнити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду від 24 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 27 червня 2007 року в частині відмови у задоволенні
заявлених ЖЕК № 3 та  виконкому
Світловодської міської ради позовних вимог про виселення відповідачів та у
частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних вимог ЖЕК № 3 та виконкому Світловодської
міської ради про виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та  виселити їх із кімнати  площею,
13, 1 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 без надання  іншого
жилого приміщення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення  оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                             В.І.
Гуменюк

Судді:                                                                        М.І.
Балюк

В.М.
Барсукова

В.Й.
Косенко

Д.Д. Луспеник