Справа № 2-2939/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

12 листопада 2008 року                                            м.
Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді     Деркача О.Г.,

секретаря               Пучиної
А.Ф.

з участю представника позивача    Пилипенко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Чернігові цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства
„Банк „Фінанси та Кредит” в особі Чернігівської обласної дирекції філії
„Центральне регіональне управління” відкритого акціонерного товариства „Банк
”Фінанси та Кредит” до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення
заборгованості за кредитним договором -

В С Т А Н О В И В :

10.09.2008 року ВАТ
„Банк „Фінанси та Кредит” в особі Чернігівської обласної дирекції філії
„Центральне РУ” ВАТ „Банк ”Фінанси та Кредит” звернулись до суду з позовом до
ОСОБА_1 про дострокове розірвання кредитного договору № 22-05/07-ШД-ШД від
15.01.2007 року та стягнення заборгованості за
кредитним договором в сумі 16592 гривні 65 копійок. Мотивуючи свої
вимоги тим, що 15.01.2007 року між ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит” та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір № 22-05/07-ШД-ШД, згідно якого позичальнику в
тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та
платності банк повинен надати кредитні ресурси в сумі 10000,00 гривень, із
сплатою 0,0001% річних, із строком повернення до 14.01.2010 року. Банк виконав
свої зобов”язання за вищевказаним договором. В порушення п. 3.3. та п. 4.7.
кредитного договору позичальник систематично порушував графік повернення
кредитних ресурсів, несвоєчасно сплачував нараховані відсотки за користування кредитом,
чим не виконав свої зобов”язання за вищевказаним кредитним договором.
Відповідно до п. 6.1. кредитного договору за прострочення повернення кредитних
ресурсів або сплати відсотків, позичальник повинен сплатити банку пеню із
розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не
звільняє позичальника від зобов”язання сплати процентів за весь час фактичного
користування кредитними ресурсами. Згідно п. 3.5. кредитного договору банк має
право зупинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику в продовжені
строку дії кредитного договору, а також
вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих
процентів по них, неустойки відповідно до умов кредитного договору у випадках
коли позичальник не своєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування
грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом таабо процентами і
комісійною винагородою, відповідно до умов договору. Станом на 01.09.2008 року
за позичальником існує заборгованість по отриманому кредиту, несплаченій
щомісячній комісії та пені складає: 16592 гривні 65 копійок з них:
заборгованість по кредиту - 7122,00 грн., заборгованість по комісії - 1750,00
грн., заборгованість по пені - 7720,65 грн. 19.06.2008 року позичальнику
особисто була вручена претензія на суму 14073,56 грн., з проханням погасити
заборгованість. Але позичальник ніяким чином на претензію не відреагував.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав
та пояснив, що на даний час борг за договором не сплачений. Просив достроково розірвати кредитний договір № 22-05/07-ШД-ШД від
15.01.2007 року, стягнути з відповідача на їх користь 16592,65 грн. та судові
витрати в сумі 195 гривень 93 копійки.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду даної справи повідомлений у встановленому законом
порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. У відповідності до ст. 169 ч.4 ЦПК
України суд визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за
наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін та на підставі ст. 224 ЦПК України, зі згоди
позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.

Вислухавши представника
позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а
отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань.
Проте ОСОБА_1 уклавши кредитний договір з ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит” №
22-05/07-ШД-ШД від 15.01.2007 року та отримавши кредит у розмірі 10000,00
гривень зі сплатою 0,0001% річних, із строком повернення до 14.01.2010 року
(а.с.5-6), зобов'язання згідно даного договору не виконує, станом на 01.09.2008
року існує заборгованість по отриманому кредиту, несплаченій щомісячній комісії
та пені: заборгованість по кредиту - 7122,00 грн., заборгованість по комісії -
1750,00 грн., заборгованість по пені - 7720,65 грн. (а.с.12).

Суд дійшов висновку, що оскільки Морозова Н.О. порушила зобов'язання щодо
повернення кредитних коштів, то на підставі ст.ст. 526, 536, 611, 1054 ЦК
України позовні вимоги слід задовольнити в повному обсягу, кредитний договір
розірвати, а заборгованість стягнути з відповідача.

Позивачем понесені і документально підтверджені
судові витрати: 165,93 грн. судового збору та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які згідно ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 536,
549, 552, 612, 624, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України -

В И Р І Ш И В :

Позов
відкритого акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит” - задовольнити.

Розірвати кредитний договір № 22-05/07-ШД-ШД від 15.01.2007 року укладений між відкритим акціонерним товариством „Банк „Фінанси та
Кредит” та Морозовою Наталією Олександрівною.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь відкритого
акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит” заборгованість за кредитним
договором в розмірі 16592 гривні 65 копійок та судові витрати в сумі 195
гривень 93 копійки, а всього 16788 (шістнадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім)
гривень 58 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може
бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Чернігівської області через
Новозаводський районний суд м. Чернігова, заяву про апеляційне оскарження може
бути подано протягом десяти днів з дня проголошення заочного рішення,
апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
Новозаводського

районного суду
м. Чернігова                              О.Г.Деркач