УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
грудня 2008 року                                                                   м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого                        Меленко О.Є.

суддів                        Бойчука І.В., Шишка А.І.

з участю        секретаря                 Семків
З.В.

сторін:                       апелянта
ОСОБА_1, його представника -

ОСОБА_4,
відповідача ОСОБА_2.,

її представника
ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про втрату права на житло, зустрічним позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1, Бюро по приватизації державного
житлового фонду про визнання незаконним розпорядження та недійсним свідоцтва
про право власності на житло, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Коломийського міськрайонного суду від 08 вересня  2008 року, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1. оскаржує рішення Коломийського міськрайонного
суду від 08 вересня  2008 року, яким  йому відмовлено в позові  до ОСОБА_2., ОСОБА_3 про втрату права на
житло у квартирі АДРЕСА_1. Цим же судовим рішенням задоволено зустрічний позов
ОСОБА_2.- визнано незаконним розпорядження бюро по приватизації державного
житлового фонду № 12573 від  8 липня 2004
року та визнано недійсним свідоцтво  про
право власності на житло, видане 15 липня 2004 року ОСОБА_1 на квартиру
АДРЕСА_1

_____________________________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-1535/2008р.                                      Головуючий у 1 інстанції Обідняк В.Д.

Категорія   44                                                             Доповідач
Меленко О.Є.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1. зазначає, що
оскаржуване рішення суду є незаконним, оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи, а рішення постановлено з неправильним застосуванням норм
процесуального права. Так суд не взяв до уваги його пояснень та пояснень
свідків ОСОБА_6,  ОСОБА_7 про відсутність
відповідачів у спірній квартирі з 2003 року. Факт перебування відповідачів за
кордоном не є  підтвердженням поважності
їх не проживання у квартирі понад визначений законом строк. Непроживання
відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 стверджується також актом ЖЕД № 4 від 24.02.2004
року та довідкою цієї ж ЖЕД від 22.03.2004 року, іншими письмовими матеріалами
справи.

Судом взято до уваги
неправдиві показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 щодо взаємин сторін та
користування спірною квартирою.

Вважає також, що зустрічний позов до нього було заявлено
з порушенням вимог ст. 123 ЦПК України - ході судового розгляду, в той час як
такий позов міг бути заявлений до або під час попереднього судового засідання.
На думку апелянта, за таких обставин суд повинен був залишити зустрічний позов
без розгляду. Просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги та визнати такими, що втратили право на
житло у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2., ОСОБА_3 Зустрічний позов залишити без
розгляду

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1. та його представник
вимоги апеляційної скарги підтримали з мотивів, викладених у ній.

ОСОБА_2. та її представник вважають рішення суду законним
і обґрунтованим, просять апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, їхніх
представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що предметом спору стало право на житло у
квартирі АДРЕСА_1 та передача її у приватну (одноосібну) власність ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, на час виникнення  спору у 2004 році в квартирі були
зареєстровані та мали право на житло 3 особи - сторони по страві ОСОБА_1.,             ОСОБА_2. та неповнолітня на той
час ОСОБА_3, 1988 року народження.

Відповідно до вимог ст.71 ЖК України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення
протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з
поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Встановивши, що ОСОБА_2. була  відсутня за місцем проживання у зв”язку
з  тимчасовим виїздом за кордон ( на
заробітки), однак  при цьому приймала
участь в утриманні спірного житла, приїздила у відпустку, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1  в
цій  частині.

Що ж стосується неповнолітньої на той час ОСОБА_3, то
достовірно встановлено, що під-час навчання у загальноосвітній школі, та після
її закінчення, остання проживала у спірній квартирі  разом з бабусею та тіткою, які на час
відсутності ОСОБА_2. опікувалися нею.

Акт ЖЕД № 4 від 24.02.2004 року та довідка цієї ж ЖЕД від
22.03.2004 року, на які посилається ОСОБА_1. в обґрунтування своєї апеляційної
скарги, не  заслуговують на увагу,
оскільки зазначені документи складені вже після звернення до суду ОСОБА_1 з цим
позовом.

Об”єктивних доказів непроживання ( без поважних причин)
ОСОБА_2., ОСОБА_3, понад визначений законом строк, позивач не надав і суд у
зв”язку з цим обґрунтовано відмовив у задоволенні первинного позову.

Зважаючи на те, що при приватизації житла, а саме
квартири  АДРЕСА_1 ОСОБА_1. було порушено
права інших осіб, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції
про недійсність свідоцтва про право власності на житло, видане на ім”я ОСОБА_1
15 липня 2004 року.

Відповідно до
змісту ст.ст.10,11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах
змагальності сторін, у межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами та їх представниками.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої
інстанції були досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга
не містить посилання на нові докази і їх не надано суду апеляційної інстанції,
що давало б підставу для зміни чи скасування судового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах
доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні
обставини справи судом першої інстанції з”ясовано всебічно та повно, дано їм
вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального
та процесуального права

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 218, 307,
308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення
Коломийського міськрайонного суду від 08 вересня  2008 року в даній справі  залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена
протягом двох місяців з часу проголошення у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий
О.Є. Меленко

Судді:                                                                                                                      І.В.Бойчук

А.І. Шишко