Справа №2-554/2008 рік
РІШЕННЯ

іменем України

04 листопада 2008 року
Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:  головуючого - судді Гончарука О.Н.,

за участю секретаря -
Раковець Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському
цивільну справу за позовом дочірнього підприємства «Камінь-Каширська
автоколона» відкритого акціонерного товариства «АТП 10706» (далі ДП
«Камінь-Каширська автоколона ВАТ «АТП 10706») до ОСОБА_1  про відшкодування шкоди завданої при
виконанні трудових обов'язків

Особи, які брали участь у
справі:

позивач - ДП
«Камінь-Каширська автоколона ВАТ «АТП 10706» в особі його представника  Клімчука Володимира Івановича,

відповідач - ОСОБА_1, його
представник -ОСОБА_2,

установив :

У поданій до суду позовній
заяві позивач зазначає, що з 17 червня 2003 року до 14 вересня 2007 року відповідач
працював на посаді директора ДП «Камінь-Каширська автоколона» ВАТ «АТП 10706».

З 09 по 17 липня 2007 року
працівниками контрольно-ревізійного відділу в Камінь-Каширському районі було
проведено позапланову ревізію щодо своєчасності і повноти надходження та
оприбуткування коштів згаданим підприємством за надані послуги по перевезенню
пасажирів на замовлення.

Даною перевіркою було
виявлено не оприбуткування готівки в касі підприємства в сумі 6 896 грн., у
зв'язку з чим йому були нараховані штрафні санкції на суму 34 480 грн.

Дані порушення були допущені
з вини на той час директора ДП «Камінь-Каширська автоколона» ВАТ «АТП 10706»
ОСОБА_1., який згідно Статуту ніс персональну відповідальність за невиконання
або неналежне виконання своїх обов'язків, в тому числі і за заподіяння
матеріальної шкоди підприємству.

Відшкодувати заподіяну шкоду
відповідач відмовляється.

Зважаючи на зазначені
обставини, просить суд постановити рішення, котрим стягнути з ОСОБА_1 в користь
ДП «Камінь-Каширська автоколона» ВАТ «АТП 10706» завдану підприємству
матеріальну шкоду в розмірі 34 480 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в
позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги не
визнав та пояснив суду, що отримані і не оприбутковані зазначені в позовній
заяві кошти за надання послуг підприємством по перевезенню пасажирів витрачені
як на придбання запасних частин для транспортних засобів, якими перевозились
пасажири, так і для покриття недоотриманої планової виручки по наданню таких
послуг.

Вважає, що за таких обставин
підприємству матеріальної шкоди не завдано. Просить в задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідача
позовні вимоги також не визнав та пояснив суду, що вини відповідача у заподіянні
матеріальної шкоди на яку вказує позивач, немає, договір про повну матеріальну
відповідальність з ним не укладався, кримінальна справа щодо нього не
порушувалась.

За даних обставин він не може
нести  повну матеріальну відповідальність
за заподіяну підприємству матеріальну шкоду. Не передбачає такої
відповідальності директора і Статут ДП «Камінь-Каширська автоколона» ВАТ «АТП
10706».

Крім цього, позивачем
пропущено річний строк звернення до суду з даними позовними вимогами.

Просить в задоволенні позову
відмовити.

Позовні вимоги   підлягають до часткового задоволення.

Згідно витягів з наказів №8-к
від 17 червня 2003 року та №11-к від 14 вересня 2007 року (а.с.25, 26).,
ОСОБА_1 з 18 червня 2003 року по 14 вересня 2007 року працював директором ДП
«Камінь-Каширська автоколона ВАТ «АТП 10706».

Як вбачається з акту
позапланової ревізії щодо своєчасності і повноти надходження та оприбуткування
коштів за надані послуги по пасажирському перевезенню на замовлення в згаданому
підприємстві від 17 липня 2007 року, проведеної контрольно-ревізійним відділом
в Камінь-Каширському районі за період з 01 січня 2006 року по 31 травня 2007
рік (а.с.7-13), розрахунку штрафних санкцій, зробленого начальником цього
відділу (а.с.14), рішення про застосування штрафних санкцій Камінь-Каширської
міжрайонної ДПІ від 30 липня 2007 року (а.с.15), за не оприбуткування
зазначеної в акті ревізії готівки до ДП «Камінь-Каширська автоколона» ВАТ «АТП
10706» застосовано штрафні санкції в розмірі 34 480 грн.

На виконання рішення
Камінь-Каширської МДПІ позивачем, згідно доданих до справи платіжних доручень
(а.с.16-18), сплачено до державного бюджету Камінь-Каширського району в 2007
році, а саме: 30 та 31 серпня відповідно 7000 та 2000 грн., 13 вересня - 7000
грн., 16 жовтня - 7 000 грн., 19 листопада - 5 600 грн., 13 грудня - 6 200 грн.

Відповідно до ст.130 КЗпП
України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації, внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

Відповідач визнав суду, що
він як директор підприємства знав про не оприбуткування частини коштів
підлеглими йому працівниками, отриманих від перевезень пасажирів, однак як
посадова особа, на порушення п.п.4.3.4, 4.3.5., 4.3.6 Статуту ДП
«Камінь-Каширська автоколона" ВАТ «АТП 10706» (а.с.19-24), не вжив
відповідних заходів по їх оприбуткуванню.

Зважаючи на це, його
твердження про заподіяння підприємству матеріальної шкоди не з його вини,
безпідставні.

Беручи до уваги, що згідно
п.2 ст.133 КЗпП України, керівники підприємств несуть матеріальну
відповідальність за заподіяну шкоду з їх вини
у розмірі  не більше свого
середнього місячного заробітку, який у відповідача згідно поданої позивачем
довідки за два останні місяці, а саме липень-серпень 2007 року, що передували
місяцю його звільнення,  складає 821
грн.32 коп., суд стягує з нього в користь позивача на покриття заподіяної
матеріальної шкоди зазначену суму.

Випадків повної матеріальної
відповідальності, зазначених в ст.134 КЗпП України, іншими законодавчими актами,
судом не встановлено.

Безпідставними є і твердження
представника відповідача в тій частині, що позивачем пропущено, передбачений
ст.233 КЗпП України, річний строк звернення до суду в питанні стягнення
заподіяної матеріальної шкоди.

Платежі на сплату штрафних
санкцій в сумі 18 800 грн., які значно перевищують стягуваний судом розмір
заподіяної шкоди, позивачем перераховані 16 жовтня, 19 листопада та 13 грудня
2007 року.

Позовна заява до суду подана
14 жовтня 2008 року, тобто в межах річного строку.

Частково задовольняючи
позовні вимоги суд, на підставі ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача в
користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, витрати по
сплаті судового збору в розмірі 08 грн. 10 коп. (340.5 грн. сплаченого судового
збору х 2,38 процента задоволених позовних вимог х 100), та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 12 коп.
(30 грн. х 2.38 х100).

Як вбачається  з квитанції до прибуткового касового ордера
№17 від 28 жовтня 2008 року, відповідачем за надання юридичної допомоги, захист
інтересів в суді його представнику, адвокату ОСОБА_2. сплачено 5 000 грн.

Відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ,
і порядок їх компенсації за рахунок держави», компенсація витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та адміністративних справ не повинна перевищувати суму, що
обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

На даний час  розмір мінімальної заробітної плати складає
545 грн.

Виходячи з цього 40 % її  становить 218 грн.

Зважаючи на те, що робота
представника відповідача при розгляді
даної справи з врахуванням попереднього судового засідання складає шість
годин, граничний розмір компенсації витрат відповідачу, пов'язаних з участю на
його стороні його представника, адвоката ОСОБА_2., не може перевищувати 1 308
грн. (218х6).

Беручи до уваги зазначені
обставини, суд на підставі ст.88 ЦПК України,

пропорційно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено
стягує з ДП «Камінь-Каширська автоколона» ВАТ «АТП 10706» в користь ОСОБА_1 1
276 грн. 84 коп. (1 308 грн. х 97.62 % вимог, у задоволенні яких позивачу
відмовлено х 100%) витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60,
212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.130, 132, п.2 ст.133, п.4 ч.1 ст.232 КЗпП
України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1  в користь дочірнього підприємства
«Камінь-Каширська автоколона» відкритого акціонерного товариства «АТП 10706»
821 (вісімсот двадцять одну) гривню 32 копійки заподіяної матеріальної шкоди, 8
(вісім) гривень 10 копійок судового збору та 12 (дванадцять) копійок витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з дочірнього
підприємства «Камінь-Каширська автоколона» відкритого акціонерного товариства
«АТП 10706» в користь ОСОБА_1 1 276 (одну тисячу двісті сімдесят шість)  гривень 84 копійки витрат понесених ним за
надання правової допомоги адвокатом.

Рішення може бути оскаржено
до судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Волинської області
через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі заяв про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення  та наступної подачі апеляційних скарг
протягом двадцяти днів після подання заяв про апеляційне оскарження, або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий-підпис

Оригіналу відповідає

Суддя Камінь-Каширського

районного суду
О.Н.Гончарук