Справа
№2-885/08р.
ТАТАРБУНАРСЬКИЙ  РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 жовтня
2008 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого
- судді                      Сивоконь
Т.І.

при
секретарі
Коваленко І.М.

з участю
прокурора

адвоката(ів)                             ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Татарбунари справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального та морального збитку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення  матеріального та
морального збитку, посилаючись на те, що більше 20 років вона проживає в
будинку по АДРЕСА_1 на другому поверсі, а відповідач  по справі проживає поверхом вище в квартирі
за №13. 1 червня 2005 року ОСОБА_2, пішов на роботу і забув закрити кран в
своїй квартирі, в результаті чого вода проникла в квартиру позивачки.

Позивачка
звернулася із заявою до Татарбунарської міської ради про підтоплення її
квартири, в результаті розгляду заяви була направлена комісія, яка склала акт
обстеження, згідно якого комісія визначила пошкодження та запропонувала ремонт
квартири і електромережі провести за рахунок ОСОБА_2, який проживає поверхом
вище в кв. №13. Оскільки відповідач по справі не збирався робити ніякого
ремонту, позивачка вказує, що  провела його
за власні кошти на суму 818 грн. 25 листопада 2005 року відповідач по справі
знов затопив квартиру позивачки. Цього разу, ремонт в квартирі ОСОБА_1 також
проводила за власний рахунок на суму 347 грн. Всього позивачці було завдано
матеріальну шкоду на суму 1165 грн. Крім того, позивачка вказує, що діями
ОСОБА_2 їй було завдано моральну шкоду, оскільки було порушено її звичайний
устрій життя. В її будинку немає ні опалення, ні газу, а електрику було
зіпсовано, тому вона не мала змогу нагріти води, обігріти оселю, була
позбавлена нормального способу життя, душевного спокою. Тому вона вважає,
що  моральна шкода повинна бути стягнута
з ОСОБА_1 в сумі 1690 грн.

В судовому засіданні позивачка  підтримала
позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав та пояснив, що головна водостічна труба давно проржавіла, і
час від часу, вона в різних квартирах будинку по вул.Горького,8 протікала. Всі
жителі будинку були згодні на заміну цієї труби, одна лише позивачка не
погоджувалась. А відносно того випадку, на який вказує ОСОБА_1 в своєму позові,
він пояснив, що  на четвертому поверсі в
квартирі №15  проживали студентки, у них
вийшла з ладу  труба, і вода почала стікати
по головній водостічній трубі до нього, а від нього до позивачки. Ніякого крану
він не залишав відкритим, як вказує позивачка, тому його вини в підтоплені
квартири позивачки, немає.

Представник відповідача в судовому засіданні
підтримала його доводи.

Заслухавши пояснення та доводи сторін,
дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав
для задоволення позову.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона входила до
складу комісії, яка складала акт обстеження квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1 При обстеженні вони виявили сліди підтоплення, однак причину цього не
встановили, оскільки в квартирі поверхом вище вони не були. Крім того, за
заявами власників інших квартир цього ж будинку, вони також проводили
обстеження по факту підтоплення. Так, наприклад,  квартира за АДРЕСА_2, що знаходиться  поверхом нижче квартири позивачки та квартира
за № 13 в цьому ж будинку, також були підтоплені, по вказаним випадкам комісією
були складені акти.

Свідок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також підтвердили
пояснення відповідача. Громадянин ОСОБА_6, пояснив, що дійсно в його квартирі
за АДРЕСА_3 проживали студенти і був такий випадок, коли головна водостічна
труба стала протікати і вода  по трубі
потрапила на поверхи нижче.

Також в судовому засіданні доведено, що
головна водостічна труба в 2 -му під'їзді будинку по вул. Горького за № 8 в м.
Татарбунари  знаходиться в аварійному
стані і неодноразово в квартирах траплялись підтоплення, що підтвердили свідки:
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8. До того ж, вони неодноразово збирались
для вирішення питання про заміну цієї труби, однак ніяк не могли замінити її, оскільки
позивачка ОСОБА_1  відмовлялась від
заміни труби  в своїй квартирі, хоча
заміну треба було проводити від першого до останнього поверху.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода
завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

В судовому засіданні не знайшов свого
підтвердження факт підтоплення квартири позивачки саме відповідачем ОСОБА_2,
оскільки в показаннях свідків, на думку суду, відсутні підтвердження вини
відповідача.  Крім того, суд не може
погодитись з твердженнями позивачки  та
її посиланнями на акти обстеження квартири ОСОБА_1  комісією Татарбунарської міської ради  від 01.06.2005 року,25.11.2005 р. (а.с.25-26,
31), як на головний доказ вини відповідача, оскільки вказаний акт складений по
заяві позивачки (а.с.24,30), і підтверджує лише наявність шкоди, яка їй
спричинена. Те, що ця шкода спричинена саме діями відповідача, даним актом не
доведено, самого факту підтоплення відповідачем комісія не встановила на місці,
що також підтвердила  у судовому
засіданні свідок ОСОБА_4, яка на той час була головою вказаної комісії. Тобто
відсутній причинний зв'язок між протиправними
діями відповідача, та завданою позивачці шкодою.

Судом не може бути прийнята до уваги
висновок про вартість ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_1, згідно актів
обстеження комісією від 01.06.2005 року, 25.11.2005 р. (а.с.27), в якому
вказано вартість масляного фарбування
панелей, вікон, дверей, а також заміни лінолеуму, оскільки в зазначених
актах комісії міської Ради зовсім не ведеться мова про пошкодження вікон,
дверей та лінолеуму внаслідок підтоплення квартири ОСОБА_1 та не є
підтвердженням виконання саме таких робіт.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог. Тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не доведений
причинний зв'язок між протиправними діями відповідача, як вона вважає, та
завданою їй шкодою.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і моральна
шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не пов'язана з розміром
цього відшкодування.

В зв'язку з недоведеністю вини відповідача в
завданні матеріальної шкоди позивачки, суд вважає, що позовні вимоги в цій
частині не підлягають задоволенню і як наслідок цього в задоволенні позовних
вимог по відшкодуванню моральної шкоди також слід відмовити.

Керуючись ст.1166,1167,23 ЦК України, ст.ст.58-60, 213, 215 ЦПК
України,
суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріального та морального збитку - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський
районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                          Сивоконь