АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22-507                                                      Головуючий
2008 р.                                                                             Нестеренко
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня
2008 року                                                                                                м.  Запоріжжя

Колегія судців
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:    Боєвої В.В.

Суддів:                                   Полякова О.З.

Бабак A.M. При
секретарі:   Винник І.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на
ухвалу Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від ЗО листопада 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення грошової суми за договором завдатку,
моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

09.07.2007
року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошової
суми за договором завдатку,  моральної
шкоди.

23.11.2007 року
ОСОБА_2 була подана зава про забезпечення позову.

Ухвалою
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 30 листопада 2007 року вжито заходи по забезпеченню позову.

Накладено
арешт на частину жилого АДРЕСА_1,  яка
належить ОСОБА_1

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 30 листопада 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Не
погоджуючись з ухвалою судді ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,  в якій посилаючись на порушення судом норм
процесуального права,  просила ухвалу
судді скасувати та постановити нову ухвалу,
якою відмовити ОСОБА_2 в задоволені заяви про забезпечення позову.

Заслухавши
доповідача,  учасників процесу,  дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,  судова колегія
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
д п.2 ч.1  ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,  апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього питання,
якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм
процесуального права.

Згідно
рішенню Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 30.11.2007 року з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 стягнуто 2329 грн. 41 коп.

Цього ж
числа судом винесено ухвалу про забезпечення позову,  шляхом накладення арешту на частину жилого
АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1.

ч.3  ст. 151 ЦПК України передбачено , що
забезпечення позову допускається , якщо невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Доказів про це по
справі не має.

Крім
цього види забезпечення повз волу мають бути спів мірними із заявленими
позивачем вимогами.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що ухвала суду про накладення арешту на
частину будинку є необгрунтованою ,  тому
підлягає скасуванню,  а у задоволенні
заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись  ст.
ст. 307, 312, 317    ЦПК
України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 30 листопада 2007 року по цій справі - скасувати,  у задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення
позову - відмовити.

Ухвала  оскарженню не підлягає.