АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 лютого 2008 р.                                                                                                       м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
судді Бабія А. П.

суддів Станкевича В. А.,  Ступакова О. А.

при секретарі
Трачовій О. Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4, ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
треті особи - Прилиманська
сільська рада Овідіопольського району Одеської області,  орган опіки та піклування Овідіопольської
районної державної адміністрації,  про
вселення та усунення перешкод в користуванні житлом,  за апеляційною скаргою ОСОБА_7,  представника ОСОБА_1,  на рішення Овідіопольського районного суду
Одеської області   від 21. 12. 2007 року,

встановила:

12. 07. 2007: р.ОСОБА_8
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5
, ОСОБА_6 ,  третіх осіб
Придиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області,  органу опіки та піклування Овідіопольської
районної державної адміністрації про вселення та усунення перешкод в
користуванні житлом,  оскільки рішенням
виконавчого комітету Прилиманської сільської ради № 227 від 31. 10. 2003 р. йому на сім'ю
були надані кімнати №№
7,  11 в гуртожитку
Прилиманської сільської ради по АДРЕСА_1.

Рішенням
Овідіопольського районного суду Одеської області від 21. 12. 2007 р. в задоволенні
позовуОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_7 ,  представник
ОСОБА_1,  просить рішення суду скасувати
та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції,  оскільки судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального права. Зокрема,  головуюча не оголосила рішення в судовому
засіданні і повідомила сторонам про результати розгляду справи,  покликавши їх до нарадчої кімнати,  а відповідачем надано копію ордера на
проживання від 10. 12.
1993 p.,  що є фальшивим доказом тому,  що відповідачка втратила право на житло після
звільнення з роботи у 2000
р.

В
судовому засіданні ОСОБА_7 ,  представник
ОСОБА_1,  і ОСОБА_1 підтримали доводи
апеляційної скарги за винятком того,  що
вказали,  що не заперечують,  що рішення суду оголошено в судовому
засіданні,  оскільки ОСОБА_9,
представник Прилиманської сільської ради Овідіопольського
району Одеської області,  підтвердила,  що

Головуючий
у першій інстанції Комлєва О. С                                   Справа № 22ц-1137/08

Доповідач
Бабій А. П.                                                                          Категорія
ЦП: 36

2

рішення
суду першої інстанції було оголошено в судовому засіданні і в зв'язку з
тим,  що ОСОБА_1 не було при цьому,  то суддею було повідомлено йому в її
присутності про результати розгляду справи.

ОСОБА_9,
представник Прилиманської сільської ради Овідіопольського
району Одеської області в судовому засіданні,
залишила розгляд справи на розсуд суду,
пояснила,  що рішення суду першої
інстанції було оголошено в судовому засіданні і в зв'язку з тим,  що ОСОБА_1 не було при цьому,  то суддею було повідомлено йому в її
присутності про результати розгляду справи.

Розглянувши
доводи скарги і перевіривши матеріали справи,
в т. ч.журнал судового засідання,
на який не принесено зауважень,
судова колегія вважає,  що
апеляційна скарга ОСОБА_7 ,  представника
ОСОБА_1,  не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Позивач
свої вимоги обґрунтовує вимогами
ст.  55 Конституції
України і  ст.  3 ЦПК України,  за якими кожна особа має право в
порядку,  встановленому цим
Кодексом,  звернутися до суду за захистом
своїх порушених,  невизнаних або
оспорюваних прав,  свобод чи інтересів.

Судом
встановлено,  що рішенням виконавчого
комітету Прилиманської сільської ради №
227 від 31. 10. 2003 р. з
видачею ордераОСОБА_1 на сім'ю було надано кімнати №№ 7,
11 в гуртожитку належному Прилиманській сільській раді по
АДРЕСА_1,  а відповідачі,  як вказано в довідках Прилиманського
сільського голови,  займають вказані кімнати
на підставі відповідного ордера від 10. 12.
1993 р. Сторони по справі не заперечували,
що відповідачі займають спірні приміщення,  які не є вільними,  правовстановлюючі документи сторін на спірні
приміщення ніким не оспорені,  питання
про виселення відповідачів з цих приміщень судом не розглядалося по суті,  що підтверджується матеріалами справи,  в зв'язку з чим відповідно до положень глави 4 „Користування
гуртожитками" ЖК України на час розгляду справи у суду не було підстав для
задоволення позову ОСОБА_1

Виходячи
із викладених обставин,  апеляційний суд
вважає,  що судом першої інстанції
обгрунтовано відмовлено в задоволенні позову про вселення позивача з сім'єю у
вказані приміщення та усунення перешкод з боку відповідачів в користуванні
житлом.  При цьому апеляційний суд
приймає до уваги,  що зацікавлені особи
вправі звернутися до суду з відповідним позовом щодо правовстановлюючих
документів на спірні приміщення або виселення відповідачів за наявності
підстав.

Тому
судова колегія приходить до висновку,  що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи,  порушень норм матеріального та процесуального
права не допустив,  а наведені в
апеляційній скарзі доводи висновки суду не спростовують,  в зв'язку з чим рішення суду підлягає
залишенню без змін.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч. 1 п. 1, 308, 313-315,  317,
319 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_7,  представника
ОСОБА_1,  відхилити,  а рішення Овідіопольського районного суду
Одеської області   від 21. 12. 2007 р. залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо у Верховний Суд України
протягом двох місяців з дня набрання ухвалою суду законної сили.