Справа № 22-654/08
інстанції: Мусієнко Н.М.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2008
року  М.Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:   Приймака В.М. суддів:        Мануйлова
Ю.С. Подліянової Г.С. при секретарі:
Батарейній О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського
районного суду М.Запоріжжя від 27 січня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1
до відкритого акціонерного товариства "Автотранс-Хортиця", про
відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства
"Автотранс-Хортиця" (далі- ВАТ "Автотранс-Хортиця", про
відшкодування матеріальної шкоди. На обгрунтування позовних вимог послався на
те, що є власником автомобіля ВАЗ 2109 держномер НОМЕР_1. 7 травня 2004 року,
на вул.  Звенигородській у м. Запоріжжі з
вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем ГАЗ 3221 держномер НОМЕР_2, що належить
ВАТ"Автотранс-Хортиця", сталася дорожньо-транспортна пригода
внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху. Внаслідок  зіткнення автомобілів його автомобіль отримав
технічні пошкодження. Згідно з актом № 239/05 від 19 травня 2004 p.,
складеного Запорізьким представництвом ІВЦ СЕУ, йому завдано матеріальні збитки
у сумі 8 031 грн. 74 коп.

Пославшись на
вказані обставини, просить стягнути з ВАТ "Автотранс-Хортиця"
матеріальну шкоду, завдану її працівником при виконанні своїх трудових
обов'язків, розмір якої з урахуванням офіційного індексу інфляції складає 8 373
грн. 35 коп. Крім того, ним понесені витрати з надання юридичних послуг його
представником у розмірі 1 500 грн., а також витрати зі сплати держмита у сумі
51 грн. та 100 грн. витрат за проведення експертизи, які він також просить
стягнути з відповідача.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2006 року позовні вимоги
задоволені частково.

Стягнуто з
ВАР"Автотранс-Хортиця" на користь ОСОБА_1 4 015 грн.50 коп.
матеріальних збитків, 100 грн. витрат за проведення експертизи, 51 грн.
держмита, а всього 4 166 грн. 50 коп.

В решті позову
відмовлено.

ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне встановлення обставин, що
мають значення для справи внаслідок неправильного вивчення і оцінки наданих
суду доказів, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити
позов у повному обсязі.

Заслухавши в
засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь
у справі, дослідивши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п.5 ч.1
ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний суд
може постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення суду першої
інстанції і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відповідності
до ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду буде встановлено неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою
підставою для скасування рішення.

У відповідності
до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню, якщо суд
вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

У
відповідності до ч.1 ст.1172 ЦК
України юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником, під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

У відповідності
до ч.5 ст. 1187 ЦК України
особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає
за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу потерпілого.

З матеріалів
справи вбачається, і це підтверджено судом, безпосереднім винуватцем вказаної ДТП є ОСОБА_2, який
знаходився з ВАТ "Автотранс-Хортиця" у трудових відносинах.

Згідно зі ст.35
ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету
спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до
ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або
обов'язки щодо однієї із сторін.

Треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, можуть бути залучені до
участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у
справі, або з ініціативи суду.

Треті особи, які
не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов'язки, встановлені
статтею 27 цього Кодексу.

Всупереч вимогам
ст.35 ЦПК України, суд не вирішив питання про притягнення ОСОБА_2 до участі у
справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,
ухвалу про залучення його до участі в справі, як третю особу, не постановляв,
копію позовної заяви йому не надсилав.

З рішення суду
вбачається, що матеріальні збитки у розмірі 4 015 грн.50 коп. на користь
ОСОБА_1 стягнуто з ВАТ"Автотранс-Хортиця", як з організації, з якою
водій ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах, а ДТП відбулося у робочий час, тобто шкоду він заподіяв під час
виконання трудових обов'язків. Про те, що ОСОБА_2 повинен бути притягнутий до
участі у справі як третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет
спору, вказує і ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, зазначивши його серед осіб, які
беруть участь у справі з зазначенням його місця проживання.

Згідно
зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою,
має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі, виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом при
розгляді справи не враховано, що прийняте рішення може істотно вплинути на
права та обов'язки ОСОБА_2, оскільки стягнувши на користь позивача спричинену
матеріальну шкоду з ВАТ'Автотранс-Хортиця", і встановивши винність ОСОБА_2
у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, суд, не притягнув останнього до участі
у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача,
який відповідає перед ВАТ'Автотранс-Хортиця" у порядку регресу, чим
вирішив питання про права і обов'язки ОСОБА_2

Враховуючи
викладене, колегія суду приходить до висновку, що рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.
307, 311, 314 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Ленінського районного суду
М.Запоріжжя від 27 січня 2006 року у цій справі скасувати і справу направити на
новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, проте, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подачі скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.