Справа
№ 2-1971/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29
серпня   2008 року                                              Красноармійський
міськрайонний суд

Донецької
області

у
складі:          головуючого-судді    Заруцької Г.М.

при секретарі             Туник Т.В.

за участю: позивачки ОСОБА_1

адвоката    ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Красноармійську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ДП ВК “Краснолиманська” про відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка,
ОСОБА_1, звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області
з позовом про відшкодування моральної шкоди до ДП «ВК «Краснолиманська».

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивачка
вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходячись на своєму робочому місці, загинув
її чоловік - ОСОБА_3, що працював гірничомонтажником на державному підприємстві
«Вугільна компанія «Краснолиманська» (м. Родинське Красноармійського району
Донецької області), копія свідоцтва про смерть додається до позову.

Згідно висновку державної комісії з розслідування нещасного випадку на
виробництві, до загибелі, її чоловіка призвели незаконні та непрофесійні дії
вищестоящого керівництва дільниці МДО-1 та повна відсутність контролю з боку
вищого керівництва шахти за дотриманням правил
техніки безпеки (копія акту про нещасний випадок додається).

Дії осіб, винних у загибелі її чоловіка, заподіяли їй моральні страждання, викликані втратою близької людини,
почуттям самітності й несправедливості.

Крім того, за результатами засідання державної комісії з
розслідування нещасного випадку зі смертельним результатом, адміністрації ДІЇ
"Вугільна компанія "Краснолиманська" було запропоновано
працевлаштувати її, однак протягом тривалого часу ця
вимога не виконувалася, адміністрацією підприємства
створювалися всілякі перешкоди в працевлаштуванні. Коли ж вона після тривалих зусиль була прийнята на роботу,
адміністрація ДП "Вугільна компанія
"Краснолиманська" стала проявляти до неї неадекватне ставлення й
неприкриту нетерпимість, що заподіює їй додаткові моральні страждання.

До того ж, під час засідання комісії з розслідування нещасного випадку на адміністрацію ДП "Вугільна
компанія "Краснолиманська" було покладено обов'язок придбати і
установити на могилі її чоловіка пам'ятник (копія протоколу засідання додається).
Однак, оскільки представники ДП
"Вугільна компанія "Краснолиманська" відмовлялися виконувати
цей свій обов'язок, вона  встановила
пам'ятник самотужки, понісши витрати в
розмірі 2 990,00 грн. Дані витрати, всупереч рішенню держкомісії, їй не були добровільно відшкодовані відповідачем,
що змусило її звернутися з позовною
заявою до суду, і тільки після тривалого судового розгляду відповідач зглянувся до відшкодування
цих витрат. Таке зухвале та байдуже
ставлення осіб, винних у заподіянні смерті її чоловіку, до її душевних
страждань, багатократно їх підвищує та змушує вдаватися до додаткових
примусових методів відновлення хоч якоїсь справедливості шляхом подання цього
позову.

Моральний збиток, заподіяний їй, вона оцінює в 100 000,00 грн. (сто тисяч
гривень 00 копійок).

Відповідно до частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду, заподіну їхнім працівником під час виконання їм своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, відповідальність за шкоду, заподіяну
особами, винними у загибелі її чоловіка, повинне нести ДП "Вугільна
компанія "Краснолиманська".

Відповідно до частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода
полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів
її сім'ї чи близьких родичів.

Виходячи з наведеного  позивачка
просить стягнути з відповідача - Державного підприємства «Вугільна компанія
«Краснолиманська» на її користь у якості відшкодування моральної шкоди, завданої смертю її
чоловіка, 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок), а
також  покласти на відповідача  судові
витрати.

У
судовому засіданні позивачка свій  позов
підтримала і просить його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач
в судове засідання не з'явилася, судом вживалися заходи щодо його сповіщення
про час і місце судового засідання, що підтверджується  повідомленнями та квитанціями на а. с.
25,27,30.

Зі
згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши
позивачку, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивачки не обґрунтовані і не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходячись на своєму робочому місці,
загинув  чоловік позивачки - ОСОБА_3, що
працював гірничо монтажником на державному підприємстві «Вугільна компанія
«Краснолиманська», яке знаходиться в м. Родинське, Донецької області. Факт
смерті ОСОБА_3 підтверджується  свідоцтвом
о смерті на а.с. 5.

За
правилами статті 9 Закону України «Про охорону праці» відповідальність за
шкоду, заподіяну працівникові, перекладено з роботодавця на страховика.

Сама
позивачка у судовому засіданні підтвердила, що відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасливих випадків на виробництві і професійних
захворюваннях у м. Красноармійську
сплатило їй  допомогу, у зв'язку
зі смертю її чоловіка.

З акту
форми Н-1 вбачається, що  ОСОБА_3 був
застрахований і загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, який  стався
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-12).

Підприємство
не несе матеріальних витрат у разі нещасного випадку з працівником ні перед
ким, тому що ці відносини регулюються нормами
соціального забезпечення,
зокрема: главою 67 ЦК України: «Про страхування», «Про
загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного  випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Отже,
відповідач як роботодавець не несе відповідальності перед членами  сім'ї працівника за моральну шкоду з підстав,
передбачених главою 82 ЦК України.

За
таких обставин вважати обґрунтованими висновки щодо задоволення вимог по
відшкодуванню моральної шкоди немає підстав.

На
підставі викладеного та, керуючись ст. 9 Законом України “Про  охорону праці”, Главою 67 ЦК України, Законом
України «Про страхування», Законом України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності», ст.,ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226  ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

У
задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1
відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом
подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання такої
заяви.

Заочне
рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької
області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з
дня  отримання  його копії.

Суддя