Справа №22ц-6/08 Категорія 21
Головуючий в 1 -інстанції: Селезньова Т.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3
березня 2008 року                                                                  м.   Луганськ

Колегія  суддів
судової  Палати  з
цивільних Апеляційного суду Луганської області в складі:

справ

головуючого
судді Запорожця М. П.,

членів суду: Тріфанова О.М.   Гаврилюка В.К.,

при
секретарі  Божковій Н.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом

ОСОБА_1
до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.   Луганську про відшкодування шкоди,

за апеляційною
скаргою

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.   Луганську (далі - Фонд) на рішення
Артемівського районного суду м.
Луганська від 4 грудня 2006 року,

За участю
відповідача представника ОСОБА_2,

встановила:

Оскаржуваним
рішенням місцевого суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з Фонду
на її користь заборгованість по одноразовій страховій виплаті на сім'ю в
розмірі 59550 грн,  заборгованість з
разової страхової виплати на утримання в розмірі 11190 грн,  заборгованість із щомісячних страхових виплат
за період з квітня 2005 року по травень 2006 року в сумі 5887, 61 грн та

встановлено
з 1 червня 2006 року
розмір
щомісячної страхової виплати в розмірі 918 грн.

В
апеляційній скарзі Фонду ставиться питання про скасування рішення та ухвалення
нового-рішення - про відмову
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з мотивів неправильного застосування місцевим судом норм
матеріального права,  невідповідності
висновків суду обставинам справи.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1,  місцевий суд
виходив із того,  що Фонд нарахував їй як
члену сім'ї померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 від
профзахворювання ОСОБА_3  та особі,  що знаходилась на його утриманні,  безпідставно всупереч вимог чинного
законодавства страхові виплати з 01.06.2005
року,  а не з моменту його
смерті,  та без урахування розміру пенсії
за віком,  яку він отримував.

Однак із
таким висновком місцевого суду погодитись не можна.

Встановлено
та не оспорюється сторонами,  що чоловік
позивачки - ОСОБА_3  отримував щомісячні страхові суми в зв'язку
із профзахворюванням в розмірі 669, 61 грн,
а також пенсію за віком - 856, 57 грн. Позивачка ОСОБА_1 знаходилась на
утриманні чоловіка.

Чоловік
позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до довідки МСЕК від 01.0
6.2005 року смерть ОСОБА_3
наступила в результаті профзахворювання.

Згідно
пункту 9 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності»,  у разі смерті
потерпілого,  який одержував страхові
виплати і не працював,  розмір
відшкодування шкоди особам,  зазначеним у
статті 33 цього Закону,  визначається
виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії,  які одержував потерпілий на день його
смерті,  з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із статтею 2 9 цього Закону.

Як
визначено статтею 16 цього
Закону,  управління Фондом соціального
страхування від нещасних випадків здійснюється на паритетній основі
державою,  представниками застрахованих
осіб і роботодавців.

Безпосереднє управління Фондом                                                                    соціального

страхування
від нещасних випадків здійснюють його правління та виконавча дирекція.

Рішення
правління Фонду,  прийняте _ в межах його
компетенції,  є обов'язковим для виконання
всіма страхувальниками та застрахованими (стаття 17).

Порядком
призначення і здійснення страхових виплат

потерпілим  (членам
їх  сімей),   затвердженим
Постановою

Правління  Фонду
соціального  страхування  від
нещасних

випадків на
виробництві та професійних захворювань України

№7 від  31.01.2002  року  із  наступними
змінами  і

доповненнями,  встановлено,
що розмір відшкодування збитку членам сім'ї померлого визначається
виходячи із сум щомісячних страхових виплат і пенсій,  яку одержував потерпілий на день смерті
відповідно до статей 21,  28 вище приведеного Закону,  тобто із пенсій по інвалідності внаслідок
професійного захворювання.

Це ж
підтверджено листом Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про
нарахування страхових виплат утриманцям у разі смерті потерпілого,  який одержував страхові виплати і не
працював» №01-653 від 18.05.2004 року.

Порядком
призначення і здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх сімей),
затвердженим Постановою Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України №7 від 31.01.2002 року із наступними змінами і доповненнями,  встановлено,
що у разі смерті потерпілого право на одержання одноразової допомоги має
його сім'я та особи,  які перебували на
його утриманні,  а також дитина
померлого,  яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після його смерті.

Право на
отримання страхової виплати настає з дня смерті годувальника,  але не раніше дня виникнення права на
страхові виплати.

З
урахуванням наведених вимог чинного законодавства Фонд своєю постановою від 12.05.2006 року виплатив
позивачці одноразову допомогу в розмірі 40176,
60 грн із розрахунку 669,
61 х 12 х 5 та одноразову
допомогу на утриманця в сумі 8035,
32 грн із розрахунку 669,
61 х 12.

Крім
того Фондом виплачено позивачці як дружині померлого ОСОБА_3 ,  що знаходилась на його утриманні,  щомісячні страхові виплати в сумі 334, 81 грн із

розрахунку 669, 61 :
2 з 01.06.2005 року,  тобто з

моменту встановлення причинного зв'язку його смерті з

професійним захворюванням.

За   наведених . обставин
засновані   на  чинному -законодавстві підстави  для
іншого порядку  розрахунку
страхових виплат ОСОБА_1 відсутні.

Враховуючи,  що по справі не вимагається збирання чи
додаткова перевірка доказів,  обставини
справи встановлені повно та правильно,
однак допущено помилку при застосуванні матеріальних норм,  судова колегія Апеляційного суду Луганської
області вважає можливим постановити нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог,  не передаючи справу на
новий розгляд.

Керуючись
статтями 307,  309 ЦПК України,  колегія суддів судової Палати з цивільних
справ Апеляційного суду Луганської області,
-

вирішила:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального   страхування
від   нещасних   випадків
на виробництві  та  професійних
захворювань  України  в
м.  Луганську задовольнити.

Рішення
Артемівського районного суду м.  Луганська
від 4 грудня 2006 року скасувати.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення
апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.