Справа
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

03 березня   2008року                             Ніжинський
міськрайонний суд

Чернігівської
області

В
складі:  головуючої судді Хандоги В.М.

при  секретарі Яловському О.В.

за участю сторін

Розглянувши у відкритому   судовому засіданні в залі суду м. Ніжина
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,

в с т а
н о в и в :

сторони
перебували в шлюбі з листопада 1992 р. по травень 2007 року. Під час шлюбу  ними було придбане спільне майно. Позивачка
бажає поділити:   автомобіль Форд Сієра,
державний знак НОМЕР_1,   який зареєстрований
за відповідачем 09.01.2007р.; недобудований будинок з гаражем поАДРЕСА_1 в м.
Ніжині, на будівництво якого відповідачу був наданий дозвіл,  а також будівельні матеріали: дошку не
обрізну з сосни товщиною  30,0мм та
40,0мм в кількості 6 куб. м ;  брус
сосновий товщиною  190,0мм  в кількості 8,3 куб.м; 120 шт. азбестолиста
8-ми хвильового в кількості  120 шт. .
Вона вважає, що має право на &frac12; частину зазначеного майна і  за уточненими в суді 03 березня   позовними вимогами  просить стягнути з відповідача на її
користь  грошову компенсацію в розмірі
7272 грн., що становить &frac12; частину вартості автомобіля, 4928
грн. вартості  будівельних
матеріалів   та 13832 грн. від  вартості будівельних матеріалів, які були
використані при будівництві
недобудованого будинку з гаражем. Крім того позивачка просить  стягнути з відповідача понесені нею судові
витрати в розмірі 1872 грн.

Позивачка
пояснила суду, що під час шлюбу вони з відповідачем придбали будинок в м.
Ніжині, по АДРЕСА_2, але вирішили побудувати новий і тому 06 червня 2006 року
продали його за 95812 гривень. За виручені кошти відповідач  у жовтні 2006 року  придбав старий будинок поАДРЕСА_1, з метою
будівництва замість нього нового і оформив його придбання договором дарування
на своє ім”я, а тому вона не може доказати, що він є їх спільною власністю і не
включає його до поділу..

За їх
спільні кошти, виручені із проданого будинку, вони з другого півріччя 2006 року
стали купувати будівельні матеріали - цеглу, пісок, цемент, піноблоки   для використання їх в будівництві нового
будинку з гаражем. Із придбаних матеріалів був побудований цоколь, фундамент та
зроблені стіни будинку та гаража. Загальна вартість  матеріалів витрачених на це будівництво
становить 27664 грн.21 коп.

В лютому
2007 року відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який був
розірваний рішенням суду 10 травня2007р.. З цих причин будівництво було
зупинено, а  виконані роботи склали  в будинку 32%, а по гаражу 40%.

Крім
матеріалів, які пішли на будівництво
було придбано за спільні кошти
соснова дошка 40 та 30 мм в кількості 6 куб. м та брус сосновий в
кількості 8,3 куб. м, а також 120 листів шиферу. На момент підготовки
документів до суду зазначені  матеріали
знаходилися  на місці будівництва і були
оглянуті та оцінені експертом на загальну суму 9858 грн., але відповідач  влітку 2007 року, після подачі позову до
суду  продав зазначений будівельний
матеріал.

За   кошти, виручені із продажі будинку вони
також в кінці 2006 року  купили
автомобіль Форд Сієра ІНФОРМАЦІЯ_1 року випуску, який 09.01.2007 року був
зареєстрований за відповідачем, але відповідач
продав і автомобіль, який оцінений експертизою по його залишковій  ринковій вартості  в 14544 гривні.

Позивачка
вважає, що їх долі в зазначеному майні є рівними, а тому просить стягнути з
відповідача на її користь половину вартості всього майна, що складає 26032 грн.
Свої вимоги про отримання грошової компенсації вона мотивує тим, що автомобіль
та частину майна відповідач продав, а недобудований будинок розділити неможливо
із-за його незавершеного будівництва .

Відповідач  з позовними вимогами згоден частково,
погоджуючись компенсувати відповідачці тільки половину вартості автомобіля,
який він продав за 5 тисяч гривень, а також згоден сплатити їй грошову
компенсацію половини вартості затрат на будівництво цоколя та фундаменту в
будинку та гаражі.  Сума компенсації, яку
згоден відшкодувати  складає  9170 грн. 35 коп.

Таку  свою позицію він пояснює тим, що автомобіль
був несправним і він його продав за 5тисяч гривень, пиломатеріал та шифер він
продав тому, що вважав ці матеріали своєю особистою власністю оскільки
придбав  за власні кошти, після  припинення фактично сімейні відношення з
позивачкою в грудні 2006 року.

Відповідач
також стверджує, що він за власні кошти в січні 2007 року, після фактичного
припинення сімейних відношень з позивачкою, придбав піноблоки, які використав
для будівництва  стін в будинку та гаражі
і тому  не вважає його спільним майном,
яке підлягає  поділу.

Відповідач
не оспорює факт продажу в червні 2006 року спільного будинку за 95тисяч
гривень, але  стверджує, що  потратили із них тільки спільно кошти  на придбання автомобіля та придбання
будівельної цегли та бетону для будівництва
цоколя та фундаменту. Решту коштів розділили порівну між собою. Куди
витратила свою частину коштів позивачка йому невідомо, але він вкладав свої
кошти в придбання  будівельних матеріалів
в грудні-січні 2007 року та  в
будівництво.

Суд,
вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4.,  ОСОБА_5, ОСОБА_6.,
ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність
задоволення вимог позивачки повністю за таких підстав.

Суд
вважає, що все майно, яке зазначає
позивачка в позовній заяві є спільною сумісною  власністю
сторін по справі, бувшого подружжя, а тому їх частки мають бути визнані
рівними відповідно зі ст. 70 Сімейного
Кодексу України.

Визнаючи
рівність часток на спірне майно суд виходить з того, що  сторони перед його придбанням продали  в червні 2006 року свій  спільний будинок по АДРЕСА_2 за 95812 грн. і
тому мали кошти на придбання  автомобіля
та будівельних матеріалів. Суд не приймає, як доказ пояснення відповідача про
те, що виручені кошти від продажу будинку вони добровільно поділили порівну між
собою оскільки позивачка заперечує це, а доказів, достовірно підтверджуючих
добровільний поділ суми коштів
відповідач  суду не надав. Також
не надав відповідач і доказів про те, що він в грудні 2006року - січні 2007
року купував  будівельні матеріали , а
саме піноблоки, шифер, пиломатеріал за власні кошти. При цьому суд бере до
уваги, що шлюб між сторонами в цей час ще не був розірваний, а вартість
придбаного майна не перевершує виручену суму від  продажу будинку. Крім цього надані
відповідачем товарні чеки на придбання шиферу та піноблоків /а.с 121/ не
підтверджують, що саме він їх оплачував оскільки в них немає прізвища покупця,
а свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 стверджують, що піноблоки завозилися  на будівельну ділянку в серпні 2006 року.

Вартість
майна, яке бажає розділити позивачка
підтверджується  висновками
експертиз - будівельно-технічної / а.с. 73-79 та 139-141/, автотоварознавчої
/а.с 80-82/, а також експертним висновком /а.с.14/.

Відповідач
не погоджується тільки з оцінкою автомобіля, стверджуючи, що він був в
несправному стані і тому його вартість склала тільки 5 тисяч гривень, за яку
він і продав його. Суд не погоджується з запереченнями  відповідача, оскільки  автомобіль не був наданий експерту для огляду
і проданий  в час знаходження спору в
суді про який відповідач достовірно знав оскільки оспорював  заборону на відчудження автомобіля /а.с.32/
Його дії суд розцінює, як бажання уникнути поділу автомобіля в натурі у
уникнути огляду автомобіля експертом. Тому суд
вважає необхідним взяти до розділу вартість автомобіля в сумі 14544
грн., по його середньоринковій вартості з врахуванням року випуску, про що
зазначив в своєму висновку експерт..

Щодо  способу поділу майна, то відповідно зі ст. 71
Сімейного Кодексу України воно може бути поділено як в натурі так і  з присудженням одному із подружжя грошової
компенсації. Присудження грошової компенсації допускається лише за згодою, а
саме цього і вимагає позивачка.

Суд
вважає, що вимоги законні оскільки автомобіль пиломатеріал та шифер відповідач
продав і це майно не можливо поділити в натурі. Суд також виходячи із ч.3
ст.331 ЦК України вважає не можливим
поділити в натурі і  недобудований
будинок оскільки в недобудованому будинку
можливо визнавати тільки сторони власниками будівельних матеріалів.

Щодо
відшкодування судових витрат, пов”язаних з оплатою судового збору, витрат на
інформаційне забезпечення розгляду справи, адвоката та експертизи, то згідно зі
ст. 88 ЦПК України такі витрати підлягають відшкодуванню в разі задоволення
вимог.  Вимоги позивачки повністю суд
задовольняє. Понесені нею витрати підтверджені квитанціями.

Керуючись
ст.88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 331 ЦК України, 57,69,70, 71 Сімейного
Кодексу  України, суд

в и р і
ш и в :

Визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2право власності в рівних долях  на спільне майно подружжя  загальною вартістю   52064 грн 21 коп.,  яке складається:

із
автомобіля ФОРД-Сієра, вартістю 14544 гр., зареєстрованого у Ніжинському МРЕВ
за ОСОБА_2, державний номер
НОМЕР_1;.  будівельних матеріалів -
6 куб. м дошки не обрізної з сосни товщиною 30мм та 40мм вартістю 2850 грн.,
8,3 куб.м  бруса соснового  товщиною 190 мм вартістю 3768 грн., 120шт
азбестолиста восьми хвильового вартістю 3240 грн. та недобудованого будинку з
гаражем, вартістю 27664грн.21 коп, розташованого в м. Ніжині, поАДРЕСА_1,
дозвіл на будівницво якого видане
ОСОБА_2

Зазначене
майно виділити в натурі  ОСОБА_2, стягнувши
з нього на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію &frac12; частини його вартості, що становить  26032грн.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат  260 грн. сплаченого судового збору, 30
грн  витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, 1000 грн. витрат за надання послуг адвокатом та
582 грн. витрат за експертизу, а  всього у відшкодування витрат 1870 грн.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга
подані після  закінчення строків,
залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка  її подала, не знайде підстав для поновлення
строку, про що постановляється ухвала

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку  подання заяви про апеляційне
оскарження якщо її не було подано Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, рішення суду набирає
законної сили після  закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. .

.

Суддя                              підпис
В.М. Хандога