Справа №2-653/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

04
вересня 2008 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої    - судді Омелюх В.М.,

при секретарі - Рейді Н.Г.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на
утримання спільної з відповідачем неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, посилаючись на те, що знаходиться з ним у зареєстрованому
шлюбі з 23 грудня 1995 року, але на даний час однією сім'єю не проживають. Син
проживає з нею та знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач в
добровільному порядку не допомагає матеріально утримувати дитину. Середньомісячна
заробітна плата відповідача є незначною і складає близько 1000 гривень, тому
вона просить стягнути з нього аліменти в примусовому порядку у розмірі Ѕ
частини від його заробітку на утримання дитини, оскільки така сума аліментів
щомісячно буде достатньою для забезпечення фізичного
та духовного розвитку сина, якому потрібні нормальні харчування, одяг, книжки,
іграшки та інші речі, а відповідач зобовязаний та має можливість її надавати.

У судовому
засіданні позивачка позов про стягнення аліментів на утримання дитини
підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання спільного
сина в примусовому порядку у розмірі Ѕ частини від усіх видів його заробітку, оскільки їй самій важко утримувати дитину, так як це тягне
значні матеріальні витрати в сумі близько 1500 гривень щомісячно, а відповідач
після припинення сімейно-шлюбних відносин хоч і допомагає матеріально
утримувати спільну дитину, але допомогу надає фактично незначну в розмірі 200
гривень щомісячно. Він також частково компенсував витрати на лікування та
відпочинок дитини в літній період року, але в іншій частині матеріального
забезпечення неповнолітній син  повністю
знаходиться на її утриманні.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього
аліментів на утримання спільної дитини, але був не згоден з розміром аліментів,
вважаючи, що з нього мають стягуватись аліменти на утримання сина у розмірі ј
частини від його прибутків для забезпечення його нормальної життєдіяльності,
оскільки його матеріальне забезпечення становить не більше, ніж 700 гривень
щомісячно, пояснивши, що по мірі можливості буде допомагати позивачці в
утримані сина ще й у добровільному порядку, а до звернення позивачки з позовом
до суду щомісячно надавав їй матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі
200 гривень щомісячно та частково компенсував їй витрати на його лікування та
літній відпочинок. Інших утриманців не має, але в даний час змушений
матеріально допомогати своєму братові, який є інвалідом за станом здоров'я.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами письмові докази по
справі в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов про
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного: згідно ст. 180-183 СК України батьки
зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідач є батьком неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), який народився у позивачки в період шлюбу з
відповідачем, що був зареєстрований 23 грудня 1995 року згідно актового запису
№227 по відділу РАГС Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської
області (а.с.3), та який згідно довідки Солонянської селищної ради проживає
разом з позивачкою (а.с.5) та знаходиться на її утриманні. Сторони однією
сім'єю не проживають та не ведуть спільне господарство, оскільки з січня 2006
року припинили сімейно-шлюбні відносини. Відповідач в даний час в добровільному
порядку матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці надає в розмірі 200
гривень щомісячно та частково приймав участь у витратах на лікування та літній
відпочинок сина, що свідчить про те, що його участь в  матерільному утриманні дитини є незначною,
оскільки є меншою, ніж встановлений ст.182 Сімейного кодексу України
мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини щомісячно, а відповідач
з урахуванням його прибутків може надавати таке утримання в більшому розмірі, в
зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку
від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки
права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до
ст.182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який
працює і отримує прибутки у вигляді заробітної плати, середньомісячний розмір
якої згідно довідки про прибутки складає 1587 гривень щомісячно, відсутність
інших утриманців, стану здоров'я, віку та потреб дитини, можливість утримувати
дитину працездатною позивачкою, яка в даний час працює без відповідного
оформлення трудових відносин, та вважає необхідним стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини
від усіх його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття,
оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, відмовивши
в задоволенні іншої частини позову. Будь-яких інших доказів в підтвердження
передбачених ст.182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження
матеріального стану та стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно
відповідача, а також розміру витрат позивачки на утримання дитини суду не
надано.

Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір та витрати по
оплаті витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, оскільки
позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
180-182, 184 Сімейного Кодексу України ст.ст. 10, 11, 57, 60, 130,
209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2, 1972 року народження,
уродженця смт. Солоне Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 13
частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 серпня 2008 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині
стягнення аліментів у розмірі місячного
платежу, відмовивши в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51
(п'ятдесят одну) гривню судового збору та 30 (тридцять) гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного
суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання  протягом десяти днів з дня  його проголошення заяви про апеляційне
оскарження та протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження поданням апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження протягом строку, встановленого для подачі заяви про
апеляційне оскарження.

Головуюча
суддя:            підпис