Апеляційний суд Запорізької
Справа №22-4531/08
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Гончар О.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2008 року                                                               м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді      Краснокутської
О.М.

суддів                         Гончара
О.С., Сапун О.А.

при секретарі              Петровій
О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Оріхівському районі Запорізької області
на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2008
року в справі за позовом Державної податкової інспекції у Оріхівському районі
Запорізької області (надалі ДПІ) доОСОБА_1 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2007 року ДПІ звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_1про стягнення 1309,5 грн., які складають вартість втраченого
конфіскованого майна, переданого позивачем відповідачеві на відповідальне
зберігання.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області
від 28 серпня 2008 року в задоволені позову відмовлено повністю.

З рішенням суду ДПІ не згодна, тому звернулася з
апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення
скасувати, ухваливши нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307, ст.308 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишити рішення без
змін, якщо суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що ухвалою Оріхівського районного суду
Запорізької області від 07.04.2006 року задоволено заяву ДПІ про передачу їй
для подальшої реалізації 2438 кг. конфіскованого 16.03.2005 року у відповідача
металобрухту.

23.06.2006 року актом №14 опису, оцінки та передачі на
реалізацію майна, що перейшло у власність держави комісією у складі
представника державної податкової служби України, Приватного підприємства “Нові
технології” та безпосередньо ОСОБА_1(?!!) зазначений металобрухт оцінений в
1828,5 грн. (а.с. 5)

23.06.2006 року актом №14 опису і попередньої оцінки
майна з ознаками безхазяйного комісією у складі представника ДПІ, Державної
виконавчої служби та безпосередньо ОСОБА_1(?!!) передано зазначений металобрухт
на відповідальне зберігання ОСОБА_1 (а.с. 4)

При цьому в обох актах ОСОБА_1 зазначений, як представник
організації, що прийняла майно на зберігання та здійснює його зберігання.
Адресою зберігання зазначена адреса колишнього місця проживання ОСОБА_1

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку обліку, зберігання,
оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і
розпорядження ним, затвердженого Постановою КМУ №1340 від 25.09.1998 року відповідальність за зберігання конфіскованого на підставі рішення суду майна до передачі
його для подальшого розпорядження покладається на органи
(організації), що здійснили вилучення або зберігають його; таке майно
зберігається органами (організаціями) у власних (орендованих) спеціально
обладнаних приміщеннях (на майданчиках) або передається ними для
зберігання іншим організаціям за договорами; на підставі акта
опису, оцінки та передачі майна воно реалізується через торгівельні
підприємства, аукціони, біржі, з якими укладені відповідні угоди.

Проте, ОСОБА_1 не є органом чи організацією, що здійснили
вилучення або зберігають конфісковане в нього ж майно, тому відповідальності
згідно до зазначеного нормативно-правового акту нести він не може. На
відповідача дія зазначеного нормативного акту не поширюється. З цих причин
судова колегія не приймає до уваги вищезазначені акти №№14 від 23.06.2003 року,
згідно яких, на переконання позивача, ОСОБА_1 несе відповідальність за
зберігання конфіскованого у нього майна.

Конфісковане в ОСОБА_1майно не повинно було зберігатись
за місцем його проживання, оскільки воно в нього вилучено; ухвалою Оріхівського
районного суду Запорізької області від 07.04.2006 року передано на користь ДПІ
для подальшої реалізації; 23.06.2003 року передано на реалізацію ПП “Нові
технології” і тому повинно було зберігатись в спеціально обладнаних приміщеннях
(на майданчиках) або повинно було бути переданим для зберігання іншим
організаціям за договорами.

Таким чином, оскільки сторони не перебували між собою в
договірних відносинах, щодо зберігання металобрухту, законом не передбачений
обов'язок ОСОБА_1зберігати конфісковане і вилучене у нього майно, судова
колегія приходить до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано та
законно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Такими чином, судова колегія приходить до переконання, що
доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, висновків суду не спростовують.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм
матеріального права, а відтоді по справі відсутні підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у
Оріхівському районі Запорізької області відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області
від 28 серпня 2008 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців.

Головуючий суддя

суддя

суддя

Краснокутська О.М.

Сапун О.А.

Гончар О.С.