Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м   У к р а ї н и

27
серпня 2008 року  Самарський
районний  суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої судді
Петешенковій М.Ю.

при секретарі
Бєловій Є.С.

розглянувши у відкритому
судовому  засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Восьмої
Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання права власності у
порядку спадкування за законом, суд -

ВСТАНОВИВ:

15
лютого 2008 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулася
ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, за участю третьої особи Восьмої
Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання права власності у
порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вона проживає в квартирі
АДРЕСА_1. Станом на 1995 рік у вищезазначеній квартирі були зареєстровані її
мати ОСОБА_3 та її рідний брат                    ОСОБА_2, згодом вони
приватизували квартиру та отримали свідоцтво про право власності на житло, де
зазначено, що квартира належить їм на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3 Після її смерті вона звернулася до нотаріальної контори для
оформлення спадщини, але їй було відмовлено, оскільки частка померлої не була
виділена із спільного сумісного майна.

Вона зазначає, що спадщину після
смерті померлої матері фактично прийняла, оскільки постійно проживала разом з
ОСОБА_3 по день її смерті.

Позивач
просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 1/2
частину квартирі АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та
просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав
та пояснив, що ніяких заперечень проти позову він не має та не заперечує проти
його задоволення в повному обсяізі.

Представник третьої особи Восьмої
дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах
справи містяться пояснення третьої особи щодо погодження із вимогами позивача
та з проханням розглядати справу без їхнього
представника (а.с. 31).

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає,  що позовні вимоги підлягають задоволенню із
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2.
Власники квартири набули право власності на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 14 лютого 1995 року (а.с. 5)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що свідчить копія
свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого Самарським відділом реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції
Дніпропетровської області
від ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №
971 (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_3, позивачка звернулася до Восьмої
дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину,  але постановою
нотаріуса їй було відмовлено через те, що на день смерті ОСОБА_3 її частина у
спільній власності не була визначена, згідно постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 22 листопада 2007 року (а.с. 8).

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Згідно
ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

У
відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Згідно
з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач
ОСОБА_1 на час смерті матері фактично вступила в управління (володіння)
спадковим майном, фактично мешкаючи у квартирі АДРЕСА_1, а тому спадщину
прийняла, у розумінні ст. 1268 ЦК України.

Відповідач
ОСОБА_2  на час смерті матері фактично не
вступив в управління або володіння спадковою квартирою, в установлений законом
строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, а
тому спадщину не прийняв.

У
відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.

Аналізуючи
факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі
змістом приведених норм, суд вважає, що позовна вимога про визнання за
позивачем права власності на спадкове майно також підлягає задоволенню,
оскільки позивач прийняла це майно після смерті матері та є спадкоємцем першої
черги.

В силу
ч. 2 ст. 372 ЦК України вважається, що у разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, або законом.

З
матеріалів справи вбачається, що в даному випадку між співвласниками ніяких
договорів чи судових рішень про розподіл спільної сумісної власності не існує,
тому частки слід вважати рівними.

Таким
чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1217,1261,1268,1270 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 3-10,11,18,57 - 60,169,209,213 - 215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право
власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/2 часину квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду
може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий суддя:
М.Ю. Петешенкова