Апеляційний суд Кіровоградської області
-----------------------------------------------------------------------------------------------
Справа № 22-2124
/2008р.                       Головуючий
у першій інстанції Партоліна І.П
Доповідач  Черниш Т.В.
12 листопада 2008 року  Колегія суддів судової палати в цивільних
справах  апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:
головуючого  Кривохижі В.І.,
суддів    Черниш Т.В.,
при секретарі    Салабай М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді  цивільну справу за  апеляційною скаргою ТОВ «Агрофірма «Кочубій»
на рішення Новоархангельського районного суду від 4 вересня 2008 року,
в с т а н о в и л а :
В листопаді 2007 року  ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма «Кочубій», за участю третіх осіб - Новоархангельської районної
державної адміністрації, Кальниболотської сільської ради   про розірвання договорів оренди, стягнення
заборгованості по орендній платі.
Позовні вимоги мотивували тим, що в грудні
2005 року під психологічним тиском ТОВ «Агрофірма «Кочубій» вимушено
уклали  договори оренди належних їм на
підставі відповідних державних актів земельних ділянок, які в натурі  не виділялись, про їх місцезнаходження вони
не знали, що позбавляло можливість контролювати належне їх використання
відповідачем. Останнім були фіктивно складені акти  прийому-передачі земельних ділянок та
визначення їх меж в натурі. Крім того, ТОВ «Агрофірма «Кочубій» як орендар не
виконує передбачених договором умов, зокрема, в частині виплати орендної плати,
за оренду землі в 2006 та 2007 році розрахувався частково. Посилаючись на такі
обставини, просили  розірвати договори
оренди, визнати незаконними акти про передачу та прийняття земельних ділянок і
про визначення меж цих ділянок в натурі; стягнути з відповідача заборгованість
по орендній платі на користь ОСОБА_1. в сумі
3228грн.36коп., ОСОБА_2- 3172 грн.38 коп., ОСОБА_3-1586 грн.12 коп., а
також судові витрати.
В ході розгляду справи представник позивачів, діючи за відповідними
довіреностями, зменшив  розмір стягнень
заборгованості по орендній платі на користь ОСОБА_1. до 241 грн.73 коп.,
ОСОБА_2 -до 193грн.59 коп., ОСОБА_3 - до
Новоархангельський районний суд
рішенням від 4 вересня 2008 року  позов
задовольнив частково: постановив розірвати договори оренди земельних ділянок,
укладені між кожним з позивачів та ТОВ «Агрофірма «Кочубій»; стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1.  51
грн.34 коп., на користь ОСОБА_2 3 грн.20 коп., на користь ОСОБА_3 1 грн. 54 коп.
заборгованості по орендній платі за 2006 та 2007рік, а також кожному з
позивачів судові витрати в сумі по 581 грн. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ  «Агрофірма
«Кочубій» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в
частині  розірвання договорів оренди
земельних ділянок та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні цих
позовних вимог і відповідний  розподіл
судових витрат. Зазначено, зокрема, що висновок суду про наявність підстав для
розірвання договорів оренди не відповідає обставинам справи, нормам
матеріального права та доказам.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача повністю
підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивачів  ці доводи заперечував.

Перевіривши за матеріалами справи законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, заслухавши пояснення
представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, щоОСОБА_13 грудня, а
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 14 грудня 2005 року уклали з ТОВ «Агрофірма «Кочубій»
договори оренди землі, за якими передали останньому в оплатне користування
строком на 10 років належні їм на підставі державних актів земельні ділянки
розміром відповідно 9,02 га, 10,16га, 5,08 га, розташовані на території
Кальниболотської сільської ради.
Договорами визначений розмір орендної плати ( 1,5 відсотків від нормативної
грошової оцінки кожної земельної ділянки), порядок її обчислення та строки
виплати орендарем - до 31 грудня звітного року (пп.9-14 договорів).

Ухвалюючи про часткове задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції  виходив з того, що
відповідач  не виконав умов договорів
оренди: не повністю розрахувався з орендодавцями-позивачами за користування
земельними ділянками в 2006, 2007 роках; на порушення п.12 договорів не
оформляв акти про  передачу продукції та
надання послуг в рахунок орендної плати, що призвело до необізнаності позивачів
щодо розміру орендної плати, вартості
отриманого зерна. Виходячи з умов договору, нормативної грошової оцінки
земельних ділянок та наданих відповідачем документів, суд визначив розмір
недоплаченої орендної плати і ухвалив про
стягнення боргу кожному з позивачів. В цій частині рішення  не оскаржується.

Проте висновок суду про наявність підстав для розірвання договорів оренди
позбавлений достатнього правового та фактичного обґрунтування, не повною мірою
узгоджується з нормами чинного земельного та цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»  на вимогу однієї із сторін  договір оренди може бути  достроково розірваний за рішенням суду,
зокрема, в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24, 25
Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта
оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України, іншими
законами України. Стаття 141 Земельного кодексу України визначає систематичну
несплату орендної плати  як одну з
підстав припинення права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або Законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди
друга сторона значною мірою позбавляється того, на що    вона розраховувала при укладенні договору.

Між тим, встановлена судом відсутність актів про передачу сільгосппродукції
в рахунок орендної плати та визначені
ним до стягнення  суми
недоплаченої кожному з позивачів орендної плати за 2006, 2007 роки в незначних
розмірах не можна визнати суттєвим порушенням
договору орендарем, ухиленням його від оплати за користування земельними
ділянками. Інші доводи, на які позивачі посилались як на підставу своїх вимог,
теж не є достатніми для висновку про наявність правових підстав для припинення
оскаржуваних договорів шляхом їх розірвання. За таких обставин рішення суду в
цій частині не можна визнати законним і обґрунтованим, згідно ст. 309 ЦПК
України  воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог
за їх безпідставністю.

В решті рішення суду першої
інстанції у встановленому ЦПК порядку не оскаржувалось, передбачених ст.ст.
309, 311 ЦПК України підстав для скасування чи зміни не має.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає необхідним відповідно до ч. 5
ст. 88 ЦПК змінити розподіл судових витрат, пов'язаних з оплатою правової
допомоги, зменшивши їх розмір з 500 до 100 грн. на користь кожного з позивачів,
а рішення в частині  присудження з
відповідача судового збору та витрат на інформаційне забезпечення розгляду
справи  залишити без змін.

Керуючись  ч. 2 ст. 651 ЦК України,
ст.ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 303, 307, 309, 313,
314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В  И
Р  І  Ш
И  Л  А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Кочубій» задовольнити частково.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 4
вересня 2008 року в частині розірвання договорів оренди  земельних ділянок скасувати.

ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3відмовити в задоволенні позову про розірвання
укладених з ТОВ «Агрофірма «Кочубій»  3 і
14 грудня 2005року  договорів оренди
земельних ділянок.

Стягнути з  ТОВ «Агрофірма «Кочубій»
на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3по 100 грн. витрат на правову допомогу.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуючий

Судді