Справа № 22ц-153-2008р.                                          Головуючий по 1
про поділ                                                     Маринчук
майна подружжя                                         Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14"
лютого 2008 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого               Храпко В.Д.

суддів                          Бурлаки В.О., Карпенко
О.В.

при
секретарі              Петренко С.П.

з участю
адвокатів     ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 листопада
2007р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, -

встановила:

ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
посилаючись на те, що з 26.09.1987р. перебував з відповідачкою у
зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20.03.2007р. в судовому порядку. За
час подружнього життя ними було нажите майно на половину якого він претендує.

Вказував,
що відповідачка здійснює підприємницьку діяльність, пов'язану з виготовленням
та торгівлею виробами з дорогоцінних металів і каміння, а також утримує магазин
господарських товарів.

Зазначає,
що на час вирішення спору у розпорядженні відповідачки перебувають вироби із
золота і дорогоцінного каміння на загальну суму 120875 грн. за адресою АДРЕСА_1
та у приміщенні АДРЕСА_2 на загальну суму 187934 грн. 53 коп., а у приміщенні
АДРЕСА_3 знаходяться господарські товари на загальну суму 23297 грн.20 коп.
Всього ж відповідачка володіє майном, яке є їхньою спільною власністю на суму
332106 грн. 73 коп.

Частка, на яку
він претендує, становить 166053 грн. 36 коп.

Просив
суд залишити у власності відповідачки вироби із золота та дорогоцінного
каміння, що знаходяться у приміщенні по АДРЕСА_1 на загальну суму 120875 грн.
та половину господарських товарів, що знаходяться у приміщенні АДРЕСА_3, що
складає 11648 грн. 60 коп., а всього на суму 132523 грн. 60 коп.

У його
власності просив залишити вироби із золота та дорогоцінного каміння, що
знаходяться у приміщенні АДРЕСА_2 на загальну суму 187934 грн. 53 коп. та
половину господарських товарів, що знаходяться у приміщенні АДРЕСА_3, що
складає 11648 грн. 60 коп., а всього на суму 199583 грн. 13 коп. та стягнути з
нього на користь відповідачки 33529 грн. 76 коп., що перевищує суму його
частки.

Судові
витрати просив покласти на відповідачку.

Рішенням
Уманського міськрайонного суду від 12.11.2007р. позов задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
150000 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 1500 грн.

Не
погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та
процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши
доповідача, сторони, адвоката ОСОБА_1, вивчивши та обговоривши матеріали справи
в межах заявлених позовних вимог та вимог апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість судового рішення судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення скасуванню з
направленням справи на новий розгляд зі слідуючих підстав.

Згідно
ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Як
вбачається з матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з
26.09.1987р. по 20.03.2007р., розірваного в судовому порядку. Фактично не
проживають з листопада 2005р.

По
показах позивача за час спільного проживання з ОСОБА_2 ними нажито майна на
загальну суму 332106 грн. 73 коп., яке знаходиться у вигляді виробів із золота
та дорогоцінного каміння у нежитловому приміщенні по АДРЕСА_1, нежитловому
приміщенні АДРЕСА_2 та господарських товарів у нежитловому приміщенні АДРЕСА_3,
яке позивач просив поділити порівну.

Проте в
справі відсутні докази, які б свідчили коли і де придбавалось спірне майно, на
яких умовах, що не дає можливості зробити правильний висновок.

В позовних
вимогах ОСОБА_3 просив
поділити майно в натурі і в процесі розгляду справи не змінював їх, за винятком
погодження на зменшення частки з урахуванням находження малолітніх дітей на
утриманні ОСОБА_2

Однако, суд вийшов за межі
позовних вимог і стягнув компенсацію, до того розглянув не всі вимоги, тим
самим порушивши вимоги ст.311 ЦПК України.

А тому
рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При
новому розгляді суду слід усунути вказаний недолік, а також вияснити по
можливості коли, ким і за які кошти отримувались золоті вироби та господарські
товари для реалізації в магазинах ОСОБА_2 як під час спільного проживання
сторін, так і за час з листопада 2005р. по день розірвання шлюбу.

Який
щорічний прибуток мала ОСОБА_2 від реалізації матеріальних цінностей.

Витребувати
відповідні документи про народження дітей і з ким вони проживають.

Вияснити
інші суттєві обставини в процесі розгляду справи і винести законне і
обґрунтоване рішення.

Керуючись
ст.ст. 307, 311, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задоволити частково. Рішення
Уманського  міськрайонного  суду
від   12.11.2007р.  скасувати
і  справу направити на новий
розгляд у той же суд в іншому складі.

Ухвала
набирає чинності з дня проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку
до Верховного Суду України на протязі 2-х місяців.