Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-282/08                                                      Головуючий
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 року                                                                                           м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:
Приймака В.М.

Суддів:                     Подліянової Г.С.

Мануйлова Ю.С.

При секретарі:
Батарейній О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Лкимівського районного суду Запорізької області «05» листопада 2007р.

по
справі за позовом ОСОБА_2 до Лкимівської селищної ради Запорізької області,
треті особи: Державна нотаріальна контора Якимівського району Запорізької
області, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання за спадкоємцем права власності на незареєстроване
нерухоме майно, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Лкимівської селищної ради
Запорізької області, треті особи: Державна нотаріальна контора Лкимівського
району Запорізької області, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2007 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до Лкимівської селищної ради Запорізької області,
треті особи: Державна нотаріальна контора Лкимівського району Запорізької
області, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання за спадкоємцем права власності на
незареєстроване нерухоме майно.

В позові
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її батько - ОСОБА_4.
Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з незареєстрованого за
спадкодавцем нерухомого майна, а саме житлового АДРЕСА_1. Право власності за
ОСОБА_4 на зазначене нерухоме майно визнане згідно рішення Лкимівської селищної
ради № б від 28 лютого 1972 року, але з невідомих причин право власності за
спадкодавцем на нерухоме майно зареєстровано не було. Оскільки вона є
спадкоємцем першого черги після померлого спадкодавця, у визначений законом
шестимісячний строк з дня смерті звернулася з відповідною заявою до
нотаріальної контори про прийняття спадщини, тобто таким чином

2

прийняла
спадщину. Але в зв'язку з тим, що право власності за спадкоємцем на майно
незареєстроване» вона немає можливості отримати в нотаріальній конторі
свідоцтво про право на спадщину.

В
зв'язку з зазначеним, позивач просила суд визнати за нею, як спадкоємницею
право власності на незареєстроване АДРЕСА_1, яке складається з житлового
будинку А-1 загальною площею 40,
2 кв.м., житловою площею 20,
3 кв.м., літньої кухні В-1 загальною площею 19, 2 кв.м., гараж Є-1 площею 51,
1 кв.м., сараю Ж-1 площею 12, 4 кв.м., підвалу Г, вбиральні Д, огорожі №1,
водогону №2. ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2, Якимівської
селищної ради Запорізької області, треті особи: Державна нотаріальна контора
Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права
власності.

В позові
зазначала, що вона з 1977
року проживала разом з ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу. За час сумісного проживання вони разом побудували літню кухню В-1
загальною площею 19, 2 кв.м.,
гараж Є-1 площею 51, 1 кв.м.,
сарай Ж-1 площею 12, 4 кв.м.,
підвал Г, вбиральню Д, огорожу №1,
водогін № 2, а також
добудували будинок, провели в ньому ремонт, зробили газове опалення, тобто
будинок з дня коли вона стала в ньому проживати, істотно збільшився у своїй
вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат. ОСОБА_4 з 1988 року хворів на
туберкульоз, з цих причин, внаслідок відсутності грошей, вони не зареєстрували
право власності на будинок в бюро технічної інвентаризації. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 помер.

У
зв'язку з викладеним просила суду відмовити в позові ОСОБА_2, визнати факт
проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_4 Визнати за нею
право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку А-1
загальною площею 40, 2 кв.м.,
житловою площею 20, 3 кв.м.,
літньої кухні В-1 загальною площею 19, 2 кв.м., гараж Є-1 площею 51, 1 кв.м.,
сараю Ж-1 площею 12, 4 кв.м., підвалу Г, вбиральні Д, огорожі №1, водогону №2.

Рішенням
Якимівського районного суду Запорізької області від «05» листопада 2007 року позовну
заяву ОСОБА_2 задоволено.

Визнано
за ОСОБА_2 право власності на незареєстроване АДРЕСА_1, яке складається з
житлового будинку А-1 загальною площею 40,
2 кв.м., житловою площею 20,
3 кв.м., літньої кухні В-1 загальною площею 19, 2 кв.м., гараж Є-1 площею 51,
1 кв.м., сараю Ж-1 площею 12, 4 кв.м., підвалу Г, вбиральні Д, огорожі №1,
водогону №2.

Позовну заяву
ОСОБА_1 задоволено
частково.

Визнано
факт проживання однією сім'єю без реєстрацію шлюбу з 1977 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 В
іншій частині позову відмовлено.

На
зазначене рішення суду ОСОБА_1
подано апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати, справу
направити на новий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно
зі ст.. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно
зі ст.. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як видно
з матеріалів справи 20 листопада
2006 року
помер батько позивачки ОСОБА_2- ОСОБА_4

3

Позивачка
у визначений законом 6-ти місячний термін з дня смерті ОСОБА_4 звернулася з
відповідною заявою до Якимівської нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Отже за
нормами ст.. 1261 ЦК України
позивачка ОСОБА_5 є спадкоємцем першої черги після померлого спадкодавця
ОСОБА_2

Із
досліджених в судовому засіданні доказів слідує, що спірне домоволодіння
належало померлому ОСОБА_4, однак у встановленому законом порядку воно за ним
не було зареєстровано.

Згідно
зі ст.. 328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право
власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність права власності не встановлена судом.

Зазначене
суд першої інстанції врахував, а тому законно визнав за позивачкою право
власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Сторони
в судовому засіданні не заперечували, що ОСОБА_1 з 1977 року по 20 листопада 2006 року проживала
разом з ОСОБА_4 в спірному будинку однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Таким
чином, суд прийшов до правильного висновку про визнання факта проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1977
року по 20 листопада
2006 року
ОСОБА_1 та
ОСОБА_4

Згідно
ч. 1 ст. 74 СК України якщо
жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності.

В судовому
засіданні встановлено, сторонами не заперечувалося, що спірний будинок був
збудований померлим ще до його проживання з ОСОБА_1 За час
проживання однією сім'єю, ними був побудований гараж, забетоноване подвір'я,
проводилися внутрішні ремонтні роботи будинку.

Відповідно
до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 24
червня 1983 року « Про практику
розгляду судами України справ про спадкування» п.4, 5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 4
жовтня 1991 року № 7 « Про практику
застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок», члени сім'ї власника жилого будинку, якщо вони
приймали участь лише у будівництві підсобних будівель( літньої кухні, сараю,
тощо) і підсобних приміщень, вправі вимагати не визнання права власності на
будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво, якщо допомогу забудовнику
вони надавали не безоплатно.

З відповідним
позовом ОСОБА_1 до суду
не зверталася.

Зазначене
суд врахував, а тому законно відмовив ОСОБА_1 в частині її
вимог про визнання за нею права власності на 12 частину будинку.

Згідно
до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не надано суду достатніх доказів, що
за період сумісного проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 істотно збільшилась
цінність житлового будинку, внаслідок трудових , грошових затрат їх обох, тому
твердження апелянта з цього приводу, не заслуговують на увагу.

Оскільки
позивачка просила визнати за нею право власності на будинок, як за
спадкоємницею першої черги за законом після смерті померлого, колегія вважає за
необхідне уточнити резолютивну частину рішення суду, зазначивши в резолютивній
частині про визнання за позивачкою право власності «в порядку
спадкування за законом»

Беручи
до уваги наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути
задоволена, а тому судове рішення залишає без змін.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

4

Рішення
Якимівського районного суду Запорізької області від «05» листопада 2007 року по цій
справі залишити без змін, зазначивши в резолютивній частині після слів ОСОБА_2-
« в порядку
спадкування за законом».

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох
місяців.