Копія / Справа № 2-628/ 2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А
Ї Н И

“19” листопада 2008р.           Ярмолинецький районний суд Хмельницької
області у складі :

головуючого - судді
Місінкевича А.Л.

при секретарі Цмикайло Т.В.,

за участю сторін та їх представників

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду смт. Ярмолинці справу за позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнааняя недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом
та визнання права власності на Ѕ спадкового майна, третя особа ОСОБА_3

В С Т А Н О
В И В :

В
Ярмолинецький районний суд Хмельницької області із заявою звернулась ОСОБА_1,
яка вказала, що вона та її брат ОСОБА_4 є спадкоємцями після смерті їх матері
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина на
спадкове майно: будинковолодіння в АДРЕСА_1. Пізніше їй стало відомо, що при
житі матері, остання склала заповіт на неї із братом. Після смерті матері вона
вступила у фактичне володіння і управління спадковим майном, спадщину вона не
оформляла. Її брат - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і лише після його смерті вона
взнала, що брат оформив всю спадщину на себе і про це нічого їй не повідомив,
хоча вона піднімала питання перед братом про спадкування після смерті матері.
Вона як спадкоємець за заповітом і за законом після смерті своєї матері має
право на успадкування, але зробити цього належним чином не може, оскільки при
написанні заповіту матір'ю та видачі свідоцтва про її народження ім'я по матері
записано як ОСОБА_6 замість ОСОБА_5, одночасно спадщину після смерті брата
прийняла його дружина ОСОБА_2, яка успадкувала все майно. Тому з метою захисту
своїх прав позивачка звернулась в суд і просить визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом від 3 липня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за  № 1732 та видане на ім'я ОСОБА_4 державним
нотаріусом Ярмолинецької районної державної контори в частині права власності
ОСОБА_4. на Ѕ домоволодіння по АДРЕСА_1. В ході судового розгляду позивачка
уточнила позовні вимоги та просила суд також визнати факт прийняття нею
спадщини після смерті її матері ОСОБА_5, встановити факт родинних відносин між
нею та її покійною матір'ю, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину
за законом від 3 липня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за  № 1732 та видане на ім'я ОСОБА_4 державним
нотаріусом Ярмолинецької районної державної контори в частині на Ѕ права на
земельну частку (пай), що посвідчений сертифікатом серія ХМ № 0240354 та на Ѕ
права на земельну частку (пай), що посвідчений сертифікатом серія ХМ № 0240355 і
визнати за нею право власності на Ѕ домоволодіння по АДРЕСА_1, на Ѕ права на
земельну частку (пай), що посвідчений сертифікатом серія ХМ № 0240354 та на Ѕ
права на земельну частку (пай), що посвідчений сертифікатом серія ХМ № 0240355.

В
судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, а на їй обґрунтування
представила докази та свідків. Суду повідомила, що останні роки мати проживала
із братом, вона і брат доглядали за її будинком та городом в селі. Коли померла
мати, вони її поховали і почались користуватись майном, що залишилось після її
смерті. Вона мала вільний доступ до будинку матері, оскільки в неї був ключ від
будинку, вона разом із своєю дочкою побілила хату та помастили грубку. На весні
вона разом із братом поділили город навпіл та почали його обробляти. В будинок
покійної матері вона приїжджала разом із своїми дітьми, які на літо там
проживали. Оформити спадщину вона належним чином не могла, оскільки всі
документи та документи на будинок були у покійного брата, а він на її звернення
щодо оформлення спадщини казав, щоб вона почекала оскільки в них є час. Давала
брату кошти на будинок. Коли брат помер то вона дізналась від його дружини, що
брат прийняв спадщину і все оформив на себе, тому вона з метою захистити свої
права звернулась в суд. При житті мати склала заповіт, але про його існування
вона взнала лише після смерті брата, коли почала збирати документи. Одночасно,
після смерті матері залишилась ще одна сестра - ОСОБА_3, яка теж не
успадкувала, їй також нічого не було відомо, що брат успадкував все сам.

Відповідачка
в судове засіданні не з'являлась, її інтереси представляв представник, який
суду повідомив, що заявлений позов не визнають з декількох обставин. По-перше,
відповідачка пропустила встановлений законом ермін позовної давності для звернення
в суд, по-друге вона не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний
термін, оскільки спадщину прийняв покійний чоловік відповідачки, що виразилось
в оформлені всіх документів на себе стосовно володіння будинком та землею і
користувача газовими послугами та облаштуванні будинку і господарства після
смерті матері. На обґрунтованість своїх доводів представив докази.

Третя
особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3., яка була
допитана як свідок, суду повідомила, що вона після смерті їх матері спадщину не
приймала і на сьогодні на спадщину не претендує. Ховали матір брат та сестра.
Раніше стосунки мін сторонами були нормальні, але коли помер її брат то
приїхала відповідачка і повідомила, що брат оформив всю спадщину на себе і вона
має намір продати хату та спитала, як вони будуть ділити хату. Також суду
повідомила, що ОСОБА_1 є їй рідною сестрою та донькою покійної ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та сестрою покійного ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допитана
свідок ОСОБА_7 повідомила, що вона жила в спірному будинку літом 2003 року
разом із донькою позивачки, доглядали за городом, позивачка разом із донькою
білили будинок. Свідок ОСОБА_8. підтвердив, що допомагав брату позивачки
доставати труби для облаштування хати та господарства і його дружина -
позивачка є донькою покійної ОСОБА_5.

Допитана
в якості свідка державний нотаріус Ярмолинецької державної нотаріальної контори
ОСОБА_9. повідомила, що вона видала свідоцтво про право на спадщину за законом
після смерті ОСОБА_5 на її сина ОСОБА_4, видати свідоцтво про право на спадщину
за заповітом на підставі представленого їй заповіту складеного покійною
ОСОБА_5. вона не змогла, оскільки даний заповіт складено не правильно. Чи
зверталась позивачка до неї з метою прийняття спадщини після встановленого
законом шестимісячного строку вона не пам'ятає.

Суд
заслухавши сторін, їх представників, третю особу, допитавши свідків, дослідивши
представлені суду докази та матеріали справа вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до свідоцтва про народження, яке видано 14 серпня 1951 року на ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_3  де батьками вказано
ОСОБА_10 та ОСОБА_6. Свідоцтвом  про
укладення шлюбу стверджується факт одруження позивачки із ОСОБА_11. та отримання
після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_1. Згідно представленої довідки  Ярмолинецького відділу РАЦС районного
управління юстиції від 20.08.2008 року стверджується, що батьками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 і який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва про смерть від
20 серпня 2008 року, були ОСОБА_10 та ОСОБА_5. Згідно довідки від 23.09.2008
року за № 581 виконавчого комітету Антоновецької сільської ради вказано, що
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 являється однією і тієї ж особою
, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Інша довідка виконкому від 23.09.2008 року за № 582
стверджує, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 це одна і таж сама
особа. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_8. підтвердили факт перебування позивачки, як
доньки в родинних відносинах із покійною ОСОБА_5 і як сестра з покійним
ОСОБА_4. Одночасно представник відповідача не заперечував даний факт в судовому
засіданні. Таким чином в судовому засіданні із достовірністю встановлено, що
ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так,
відповідно до свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хмельницькому померла
ОСОБА_5. Отже, спадщина відкрилась в ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до вимог ст. 529
ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями першої черги в рівних долях є діти
померлого, т.т. позивачка і її покійний брат ОСОБА_4. Одночасно ст. 549 даного
кодексу встановлено дії, які свідчать про прийняття спадщини: якщо спадкоємець
фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до
нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Допитана свідок ОСОБА_7 вказала, що позивачка користувалась будинком і вона із
її дочкою проживала там, покійний брат позивачки з цього приводу не
заперечував. Сама позивачка показала, що після смерті матері вона разом із
братом почала користуватись майном, мала вільний доступ до будинку матері,
оскільки в неї був ключ від будинку, разом із своєю дочкою побілила хату та
помастили грубку. На весні разом із братом поділили город навпіл та почали його
обробляти. Представником відповідача дані обставини не були спростовані.
Правомочність володіння  передбачає
можливість мати майно у своєму віданні, у сфері фактичного господарського
впливу. Дії позивачки після смерті матері свідчать, що вона володіла майном та
користувалась ним, що також говорить про вступ в управління або володіння
спадщиною. За таких обставин суд вважає, що позивачка вчинила дії по прийняттю
спадщини відповідно до вимог ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року.

Згідно
спадкової справи № 317-03, заведеної 03.07.2003 року після смерті ОСОБА_5 із
заявою від 3 липня 2003 року про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_4, який
згідно свідоцтва про народження виданого від 25.03.1947 року є сином покійної.
В заяві він вказав, що інших спадкоємців не має. У даній спадковій справі
покійним ОСОБА_4. представлена довідка від 01.07.2003 року видана виконавчим
комітетом Антоновецької сільської ради Ярмолинецького району про те, що
ОСОБА_4. з ІНФОРМАЦІЯ_1 по даний час користується майном будинковолодіння
АДРЕСА_1. Після смерті матері - ОСОБА_5, він садить город, зберігає городину,
ремонтує і утримує (городину) будинок та господарські споруди, сплачує
комунальні платежі. Державним нотаріусом Ярмолинецької державної нотаріальної
контори 3 липня 2003 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом
після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і яку успадкував ОСОБА_4.

Згідно
свідоцтва спадкове майно складається:

-      з права на земельну частку (пай) посвідченого
сертифікатом, яка перебуває у колективній власності колективного
сільськогосподарського підприємства «Україна», села Антонівці Ярмолинецького
району, розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі на місцевості, що належить померлій ОСОБА_5. на підставі
сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0240354, виданого
Ярмолинецькою районною державною адміністрацією
13.02.1997 року на підставі рішення № 351-р від 03.02.1997 року та
зареєстрованого 21.02.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай) за № 311;

-      домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 та
складається із цегляного житлового будинку, розмір житлової площі 33,6 кв.м.,
цегляного сараю з літньою кухнею, двох цегляних сараїв, дерев'яного сараю,
цегляного підвалу та дерев'яної огорожі;

-      з права на земельну частку (пай) посвідченого
сертифікатом, яке перебуває у колективній власності колективного
сільськогосподарського підприємства «Україна», села Антонівнгці Ярмолинецького
району, розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі на місцевості, що належить померлій ОСОБА_5. на підставі
сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0240355, виданого
Ярмолинецькою районною державною адміністрацією
08.11.2000 року на підставі свідоцтвам про право на спадщину за законом

Представником
відповідача представлені докази, що покійний брат позивачки і одночасно чоловік
відповідачки прийняв спадщину шляхом укладення договору про надання послуг з
газопостачання від 04.08.2003 року, договором про виконання проектних,
вишукувальних робіт від 6 серпня 2003 року, наявністю розрахункової книжки
абонента по газопостачанню із квитанціями.
Дані документи свідчить про те, що ОСОБА_4 після отримання свідоцтва про
спадщину за законом почав оформляти на себе усі необхідні документи і
сплачувати платежі. Крім того суд звертає увагу, що ОСОБА_4. при звернені до
нотаріальної контори і подані заяви про прийняття спадщини 3 липня 2003 року
вказує, що інших спадкоємців не існує, подані ним довідки із виконкому селищної
ради про прийняття спадщини датовані до 3 липня 2003 року та свідоцтво про
прийняття спадщини видано також 3 липням 2003 року без перевірки наявності
інших спадкоємців за законом та наявності заповіт, в якому вказано двох
спадкоємців.

Суд
доводи представника відповідача, що позивачка пропустила встановлений законом
строк позовної давності не приймає до уваги, оскільки позивачка вказала, що їй
стало відомо про прийняття покійним братом спадщини лиши після його смерті, і
тоді вона почала збирати документи на спадщину та з метою свого захисту. Суд
приймає, її пояснення, оскільки дії позивачки по поданню позовної заяви з
вимогами спадкування за заповітом, а пізніше і уточнення позовних вимог
підтверджується представленими позивачкою документами. Так, позивачкою представлено
дублікат заповіту ОСОБА_5 від 11 жовтня 2000 року, який посвідчений секретарем
виконкому Антоновецької сілької ради 18 серпня 2008 року про підтвердження
показів позивачки.

Відповідно
Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову
практику у справах про спадкування» п. 2 встановлено, що справи про спадкування
розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається
до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть
вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших
спадкоємців і спору між ними. На сьогодні між сторонами існує спір і суд вважає
вірним, що позивачка при поданні позову і за наявністю спору  між сторонами просить встановити факти, що
мають юридичне значення, як то прийняття спадщини і перебування у родинних
відносинах. В ході судового розгляду судом встановлено, що позивачка прийняла
спадщину, перебуває в родинних відносинах із спадкодавцем - ОСОБА_5 і є
спадкоємцем за законом. Позивачка в силу вимог ст. 529, 549 ЦК України в
редакції 1963 року  має право на
спадщину, в рівних долях, яка відкрилась після смерті  ОСОБА_5., а видане свідоцтво про право на
спадщину за законом від 3 липня 2003 року, яке зареєстровано в реєстрі за №
1732 на ім'я ОСОБА_4 державним нотаріусом Ярмолинецької районної державної
контори на спадкове майно має бути визнано частково недійсним в розмірі Ѕ
спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_5, оскільки судом
встановлено, що позивачка прийняла спадщину у встановлений термін. Крім того
вимоги позивачки про визнання права власності на Ѕ спадкового майна не
суперечать закону, оскільки інші спадкоємці (ОСОБА_3) після смерті ОСОБА_5.
спадщину не приймали і сьогодні на неї не претендують. Суд вирішуючи позов
виходить із змісту позовних вимог, і вважає, що задоволенню підлягають саме
заявлені позивачкою позовні вимоги в частині визнання права на Ѕ стосовно права
на земельну частку пай, оскільки дані вимоги заявлені позивачкою і вони
складають об'єкт спадщини.

Керуючись ст., ст., 212-
215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом від 3 липня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі
за № 1732 та видане на ім'я ОСОБА_4 державним нотаріусом Ярмолинецької районної
державної контори в частині права власності ОСОБА_4. на Ѕ домоволодіння із
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 Хмельницької області, на Ѕ права на земельну
частку (пай), колективного пайового господарства «Україна» розміром 2,29 в
умовно кадастрових гектарах, що посвідчено сертифікатом серія ХМ № 0240354
виданого 13 лютого 1997 року та на Ѕ права на земельну частку (пай),
колективного пайового господарства «Україна» розміром 2,29 в умовно кадастрових
гектарах, що посвідчено сертифікатом серія ХМ № 0240355 виданого 13 лютого 1997
року.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності насадкове майно, а саме на Ѕ домоволодіння із
надвірними будівлями по АДРЕСА_1, на Ѕ права на земельну частку (пай)
колективного пайового господарства «Україна» розміром 2,29 в умовно кадастрових
гектарах, що посвідчено сертифікатом серія ХМ № 0240354 виданого 13 лютого 1997
року та на Ѕ права на земельну частку (пай) колективного пайового господарства
«Україна» розміром 2,29 в умовно кадастрових гектарах, що посвідчено
сертифікатом серія ХМ № 0240355 виданого 13 лютого 1997 року.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення  та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Хмельницької
області.

Головуючий
підпис

Копія  вірно:

Суддя  Ярмолинецького  райсуду
Місінкевич А.Л.