Справа №22Ц-3583/2008                                                                    Головуючий
у І інстанції Кравченко М.В.
Доповідач у 2 інстанції Яворський М.А.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 листопада 2008 року                                                                                                 м.
Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді :    Яворського
М.А.,

суддів
Ігнатченко Н.В., Олійника В.І.,

при секретарі
Приходько Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Обухівського районного суду
Київської області від 06 серпня 2008 року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_2до Трипільської сільської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визначення
додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2008 року позивач  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою
до відповідачів Трипільської сільської ради, ОСОБА_1 ОСОБА_3та просив
постановити рішення, яким визначити додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги позивач мотивував, тим.
щоІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина
на належне їй спадкове майно, що складається із домоволодіння в Трипілля
Обухівського району. 16 жовтня 1991 року спадкодавець ОСОБА_4 склала заповіт за
яким все своє майно заповіла йому. Після смерті ОСОБА_4 відповідачі по справі
ОСОБА_1та ОСОБА_3в 6-ти місячний строк звернулися до нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини після померлої матері. Він же за своїм станом
здоров'я в 6 ти місячний термін не зміг звернутися до нотаріальної контори про
прийняття спадщини і подав таку заяву тільки 17 лютого 2006 року тобто більше
чим через 1 рік. Вважав, що вказаний строк він пропустив з поважних причин та
просив  задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Обухівського районного суду від 06 серпня 2008
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенні. Визначено йому додатковий строк три
місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подачі заяви про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

В апеляційній
скарзі відповідачка ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм процесуального законодавства, не правильне застосування норм матеріального
права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апелянта, вважає, що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 Цивільного процесуального кодексу
України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не
поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав
застосуванню.

Судом першої інстанції встановлено,
що позивач по справі  ОСОБА_2, а також
відповідачі по справі ОСОБА_1та ОСОБА_3є дітьми
ОСОБА_4 та спадкоємця першої черги.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_4
16 жовтня 1991 року склала заповіт за яким все своє майно заповіла  позивачу по справі ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4 померла.

Відповідачі по справі ОСОБА_1та  ОСОБА_3у визначеному чинним законодавством
порядку та у строки передбачені ст. 1268,1270 ЦК України подали до нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини.

Позивач по справі вказану заяву
подав лише 17 лютого 2006 року з пропуском 6-ти місячного строку.

Вирішуючи вказаний спір та,
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на
подачу заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, суд першої
інстанції мотивував свої рішення тим, що позивач по справі як спадкоємець
першої черги та спадкоємець по заповіту пропустив строк передбачений ст. 1270
ЦК України  з поважних причин, а саме у
зв'язку з хворобою нижніх кінцівок, що перешкодило йому відвідувати нотаріальну
контору. Крім того суд в своєму рішенні зазначив проте, що позивач фактично
прийняв спадщину оскільки  постійно
проживає та зареєстрований в спадковому будинку.

Колегія суддів погодитися з даним
висновком суду не може та вважає його таким, що не відповідає встановленим
обставинам справи та нормам матеріального права.

Так відповідно до вимог ст. 1216,
1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1268 ч.1 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Як встановлено судом першої
інстанції позивач по справі ОСОБА_2, та відповідачі по справі ОСОБА_1та
ОСОБА_3є дітьми  ОСОБА_4 та спадкоємця
першої черги. Зазначений факт сторонами не оспорюється.

З наявних матеріалів справи доказів
вбачається, що відповідачі ОСОБА_1та ОСОБА_3у визначений ч.1  ст. 1270 ЦК України строк подали до
нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

Позивач по справі ОСОБА_2 хоч і
проживає в житловому будинку АДРЕСА_1. Однак заяву про прийняття спадщини подав
до нотаріальної контори з пропуском 6-ти місячного строку лише 17 лютого 2006
року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1272 ЦК
України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом мотивував пропуск строку
звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини поважними причинами, а
саме відсутністю паспорта та ідентифікаційного коду. В процесі розгляду справи
позивач змінював причини поважності пропуску строку посилаючись на тяжку
хворобу ніг та неможливості фізично відвідати нотаріально контору. Саме вказані
обставини судом першої інстанції визнано поважними причинами пропуску строку та
саме з цих підстав позивачу надано додатковий строк для подачі заяви до
нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 59 ч.2 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Позивач по справі, посилаючись на
неможливість подачі особисто, як то передбачено ч.2 ст. 1269 ЦК України  заяви
до нотаріуса обгрунтовував станом здоров'я.

Колегія суддів вважав, що позивач не
надав суду допустимих доказів  того що
позивач  перебував на час відкриття
спадщини  з 20 грудня 2004  року до 20 червня 2005 року  перебував в такому хворобливому стані, що не
мав можливості подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Наявна в
матеріалах справи довідка №11 від 22 липня 2008 року Трипільської медичною
амбулаторією не стосується вказаного періоду часу, а тому безпідставно
покладена судом в обґрунтування рішення суду.

Крім того помилковим є посилання
суду першої інстанції в рішенні на той факт, що позивач проживаючи в спадковому
будинку фактично прийняв спадщину, оскільки
відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець,
який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого
статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи та пояснень
свідків сторін встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 до смерті проживала не з
позивачем по справі, а з ОСОБА_3. тому саме на неї поширюється  ч.3 ст. 1270 ЦК України, однак вказаний
спадкоємець у визначений законодавством строк подала заяву про прийняття
спадщини, тому  позивач  по справі не є тією особою на яку
поширюється   ч.3 ст. 1270 ЦК України, і
тому він повинен був на загальних підставах у 6 - ти місячний термін звертатися
до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак вказаних дій не вчинив,
тому вважається таким, що не прийняв спадщини.

Колегія суддів  вважає, що позивач по справі звертаючись до
суду із вказаним позовом не надав суду достатніх та допустимих доказів.
Поважності пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, а тому не
довів факту пропуску строку подачі заяви
до нотаріальної контори з поважних причин, у зв'язку з чим підстав для
застосування вимог ст. 1272 ч.3 ЦК України колегія суддів не вбачає.

У зв'язку з тим, що рішення суду
першої інстанції постановлено на не повно встановлених обставинах справи  та не відповідає нормам матеріального права,
тому  колегія суддів приходить до
висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.  303, 309, 313, 314, 316, 317  ЦПК України, ст. 1268 ч.3, 1269 ч.1, 1270 ч.1
ЦК України,   колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити .

Рішення Обухівського районного суду Київської
області від 06 серпня 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2до
Трипільської сільської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку
для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Рішення колегії суддів набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Верховного суду
України протягом 2 місяців.

Головуючий :

Судді :