Справа № 2-555/2008 р.
М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
13 серпня 2008 року   Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого-судді С.К.Медвецького
при секретарі А.А. Сегеді
за участю адвоката А.М.Човганюк
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Гайсині справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, НАСК “Оранта” про відшкодування майнової та моральної
складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у
обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд
вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.
Керуючись ст.10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Національної Акціонерної
ОСОБА_1 4 487,03 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 51 грн. сплаченого
державного мита, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи та 1000 грн. за надання правової допомоги.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, НАСК “Оранта” про відшкодування моральної шкоди відмовити через
безпідставність вимог.
Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя

Справа № 2-555/2008 р.

Р
І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

13 серпня 2008 року   Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді С.К.Медвецького

при секретарі А.А. Сегеді

за участю адвоката А.М.Човганюк

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Гайсині справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, НАСК “Оранта” про відшкодування майнової та моральної
шкоди, -

встановив:

У квітні 2008 року позивачка звернулася в суд з даним
позовом вказуючи, що  04.08.2007 року
близько 17 год. на вул. Б.Хмельницького в м. Гайсині ОСОБА_3керуючи автомобілем
„ВАЗ-21099”НОМЕР_1здійснив наїзд на ОСОБА_2, який рухався на велосипеді,
внаслідок чого їй завдана майнова шкода в сумі 1 315,53 грн. та моральна шкода
в сумі 7 000 грн.

Ухвалою суду від 24.04.2008 року до участі в справі в
якості відповідача залучено НАСК “Оранта”.

29.05.2008 року позивачка подала заяву про зміну позовних
вимог, в якій просила стягнути з НАСК “Оранта” на її користь 4 487,03 грн.
майнової шкоди та 2 500 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_3 - 4 500 грн. моральної
шкоди.

В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала,
пояснила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.08.2007
року її малолітній син отримав тілесні ушкодження. Вважала, що НАСК “Оранта”
повинна відшкодувати їй майнову та моральну шкоду, оскільки транспортний засіб,
що належить ОСОБА_3 застрахований у зазначеній страховій компанії, а відповідач
ОСОБА_3повинен відшкодувати їй моральну шкоду. При цьому зазначила, що майнова
шкода складається з витрат які вона понесла на лікування дитини.

Відповідач ОСОБА_3вимоги позову не визнав зовсім,
пояснив, що його вина у заподіянні тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_2
відсутня. У тому, що стався нещасний випадок, за якого ОСОБА_2 отримав тілесні
ушкодження, є вина батьків, які дозволили малолітній дитині віком 9 років
керувати велосипедом на проїжджій частині дороги без будь-якого нагляду. Не
заперечував того факту, що позивачка понесла витрати на лікування сина.

Представник НАСК “Оранта” вимоги позову не визнала, так
як відсутня вина страхувальника ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді
04.08.2007 року. Крім цього, зазначила, що позивачка своєчасно не звернулась із
заявою у страхову компанію з заявою про страховий випадок. Не заперечувала
того, що ОСОБА_3звернувся з заявою про страховий випадок. Також не заперечувала
того факту, що позивачка понесла витрати на лікування сина.

З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи та
матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

-2-

За змістом ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Встановлено, що 04.08.2007 року близько 17 год. на вул.
Б.Хмельницького в м. Гайсині сталася дорожньо-транспортна пригода, за якої
водій ОСОБА_3, керуючи власним автомобілем “ВАЗ-21099”НОМЕР_1допустив наїзд на
велосипедиста ОСОБА_2, який виїхав на проїжджу частину поперед руху автомобіля,
внаслідок чого малолітній ОСОБА_2 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження
у виді перелому нижньої третини лівої великогомілкової кістки без зміщення
уламків, рваних ран в ділянці лівої малогомілкової кістки. По факту
дорожньо-транспортної пригоди проводилась перевірка. Постановою Гайсинського РВ
УМВС України у Вінницькій області від 30.11.2007 року відмовлено в порушенні
кримінальної справи щодо ОСОБА_3 через відсутність в його діях складу злочину,
передбаченого ст.286 ч.1 КК України (матеріали про відмову в порушенні кримінальної
справи). В зв'язку з отриманими травмами ОСОБА_2 тривалий час перебував на
лікуванні та проходив курс санаторно-курортно лікування (а.с.4-5, 7-13,
31-33,68,71-74). Витрати на лікування ОСОБА_2 склали 4 487,03 грн. (а.с.17-30,
69-71). Те, що позивачка понесла витрати на лікування сина визнано
відповідачами і ними в судовому засіданні не оспорювалось.

Страховий поліс ВА/3098297 засвідчує, що страхувальник
ОСОБА_3і страховик НАСК “Оранта” уклали договір страхування цивільно-правової
відповідальності, строк дії якого з 10.07.2007 року по 09.07.2008 року;
страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров'ю становить 51 000 грн.
(а.с.42).

Згідно ч.1 ст.1166
ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст.1187
ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,
яка на праві власності володіє транспортним засобом, використання якого створює
підвищену небезпеку.

Статті 3, 6, 9, 22,
23 Закону України “Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів” визначають, що
обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових
інтересів страхувальників; страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна
шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за
участю забезпеченого (зазначений у договорі страхування) і внаслідок якої
настає цивільно-правова відповідальність застрахованої особи; обов'язковим
лімітом відповідальності страховика є страхова сума; при настанні страхового
випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує
у встановленому цим законом порядку шкоду, яка заподіяна життю, здоров'ю, майну
третьої особи; шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого.

Оскільки ОСОБА_3уклав з НАСК “Оранта”
договір страхування цивільно-правової відповідальності з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та захисту власних майнових інтересів, то з НАСК
“Оранта” необхідно стягнути на користь позивачки завдану їй шкоду, пов'язану з
лікуванням малолітнього сина в сумі 4 487,03 грн.

Посилання представника НАСК “Оранта” на
те, що позивачка не має право на відшкодування шкоди, оскільки своєчасно не
звернулася в страхову компанію з заявою про страховий випадок суд не може
прийняти до уваги, оскільки в ст.32 Закону України

“Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”
міститься вичерпний перелік підстав за яких страховиком шкода не
відшкодовується. Неподання заяви про страховий випадок не може бути підставою
для відмови у відшкодуванні шкоди. Крім цього, слід зазначити, що позивачка
усно повідомляла страхову компанію про страховий випадок, а також сам
страхувальник звертався із заявою про страховий випадок і про це було відомо
НАСК “Оранта”.

-3-

Що стосується
позовних вимог позивачки про відшкодування моральної шкоди з відповідачів, то
вони не підлягають задоволенню.

Як було встановлено в судовому засіданні
дорожньо-транспортна пригода сталася не з вини відповідача ОСОБА_3, який не мав
технічної можливості попередити наїзд на велосипедиста ОСОБА_2

За змістом ст.1167
ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи,
яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Разом з тим,
частина1,2 статті 1193 ЦК України передбачає, що шкода, завдана потерпілому
внаслідок його умислу, не відшкодовується; якщо груба необережність потерпілого
сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого
розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки груба
необережність потерпілого, а також неналежна увага батьків, які дозволили
малолітньому сину керувати велосипедом на проїжджій частині, сприяли настанню
шкоди, то вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, суд вважає
безпідставними.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що з
НАСК “Оранта” необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 51 грн. сплаченого
державного мита, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи та 1000 грн. за надання правової допомоги.

Керуючись ст.10, 11,
209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Національної Акціонерної
Страхової Компанії “Оранта”, 01032, м. Київ, вул. Жилянська,75 на користь
ОСОБА_1 4 487,03 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 51 грн. сплаченого
державного мита, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи та 1000 грн. за надання правової допомоги.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, НАСК “Оранта” про відшкодування моральної шкоди відмовити через
безпідставність вимог.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя-підпис.

Рішення законної сили не набуло.

Оригінал рішення знаходиться в
цивільній справі Гайсинського районного суду

№ 2-555/08 р.

Копія вірна.

В. о. голови
Гайсинського

районного суду
В.І.Кравець