Справа № 2-343/2006р.; 2-19/2007 р.;
2-1830/ 2007 р.;2-27/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

24
жовтня 2008 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області, в
складі: судді - Хіневич В.І.,при секретарі -
Бучинській І.М., розглянувши у відкритому судовому  засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за
позовом фізичної особи  - ОСОБА_1 до
фізичної особи- ОСОБА_2, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про
визнання недійсним  договору
купівлі-продажу від 01 серпня 2002 року недійсним, визнання права власності,
стягнення матеріальної, моральної шкоди, та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2
до ОСОБА_1, держави в особі Верховної Ради України, підприємства "Експрес
"Професіонал", Кременчуцької об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання договору купівлі-продажу від 06 вересня 2002 року та
свідоцтва про право на спадщину за законом недійсними, визнання  за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2005 року до суду з позовом звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в
якому просили визнати недійсним договір купівлі-продажу від 01.08.2002 року
житлового будинку з господарчими будівлями АДРЕСА_1, який укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_2, визнати за ОСОБА_3 право власності на це домоволодіння, поклавши на
нього обов'язок внести на розрахунковий рахунок ОДПІ вартість 2/5 домоволодіння
в розмірі 4059,20 грн., зобов'язати
Кременчуцьке МБТІ зареєструвати за ним житловий будинок. 12.01.2006 року
доповнили свої позовні вимоги, де просили задовольнити раніше поданий позов, а
також додатково стягнути на їх користь 3322 грн. матеріальної шкоди, 5
відсотків від задоволеного позову за надання юридичної допомоги. 23.10.2006
року позивачка ОСОБА_1 подала до суд доповнення, в якому просила задовольнити
поданий раніше позов, а також стягнути на її користь з відповідачки 10000
гривень моральної шкоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що до укладення договору
купівлі-продажу житлового будинку від 01.08.2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
ОСОБА_3. придбав 3/5 житлового будинку на аукціоні у держави, що
підтверджується протоколом № 10 від 10 липня 2002 року, і лише в зв'язку з
хворобою не вспів його оформити в Кременчуцькому МБТІ.

22 серпня 2005 року ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву, за якою просила
визнати недійсним свідоцтво про право спадщини за законом, видане Першою
державною нотаріальною конторою 30 жовтня 2001 року та договір купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1 між підприємством "Експрес-професіонал" та ОСОБА_3
від 6 вересня 2002 року.  05.02.2008 року
доповнила свої позовні вимоги та прохала задовольнити поданий раніше позов та
визнати за нею право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 загальною площею 146,5
м.кв.

В позові зазначила, що станом на 06.09.2002 року підприємство
"Експрес-професіонал" не мало право продавати будинок, так як він вже
належав їй на праві власності і був зареєстрований за нею в Кременчуцькому
МБТІ. Для укладення договору в порушення вимог щодо нотаріального посвідчення
договорів не було надано дійсної довідки БТІ, а тому нотаріус порушив вимоги
законодавства щодо посвідчення цього договору. Свідоцтво про право власності
слід визнати недійсним, так як воно має безліч описок та дописок, які не
застережені наприкінці тексту свідоцтва, а тому свідоцтво несе в собі подвійну
інформацію, що не припустимо. Просила визнати за нею право власті на
домоволодіння, так як це домоволодіння є новозбудованим будинком на місці
старого, повністю розібраного будинку, до того ж вона є власником земельної
ділянки. на який побудований новий будинок.

Позовні вимоги ОСОБА_3. та ОСОБА_1 не визнала, вказувала, що купила будинок
у ОСОБА_4. Договір був посвідчений нотаріально, повноваження сторін договору та
належність будинку ОСОБА_4 нотаріусом була перевірена.

В судовому засіданні  позивачка
ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала і пояснила суду, що договір
купівлі-продажу від 1 серпня 2002 року про продаж будинку АДРЕСА_1 є недійсним,
так як продавець будинку ОСОБА_4 була визнана власником будинку на підставі
рішення суду, яке після його продажу ОСОБА_2 було відмінено. За цих обставини,
ОСОБА_4 не була власницею всього домоволодіння та не мала права на його
відчуження. Враховуючи те, що ОСОБА_3. належало право власності на 3/5
домоволодіння, то він має право ставити питання про визнання за ним права
власності на все домоволодіння з покладанням на нього обов'язку сплатити за 2/5
частини будинку, тобто 4059 грн. 20 коп., вважає, що підстав для визнання
недійсними договору купівлі-продажу від 06.09.2002 року спірного будинку, а
також свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 жовтня 2001 року не
має.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав. Пояснив
суду, що ОСОБА_2 придбала будинок у ОСОБА_4. у встановленому законодавством
порядку. Документи та право ОСОБА_4. на продаж будинку були перевірені
нотаріусом під час нотаріального посвідчення договору. Вона сплатила продавцю
повну вартість будинку. В подальшому старий будинок в зв'язку з незадовільним
станом було повністю розібрано та на земельній ділянці з улаштуванням нового
фундаменту та з нових матеріалів було побудовано новий будинок, що
підтверджується Кременчуцьким МБТІ та позивачкою по справі не заперечується.
Вказував, що ніхто не має права позбавити ОСОБА_2 права власності на
новозбудований будинок. Наполягав на тому, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем
будинку. Прохав визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом
від 30 жовтня 2001 року та договір купівлі-продажу 3/5 спірного будинку, так як
при їх складанні були порушені вимоги законодавства. Зустрічний позов просив
задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради
прохають ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовити та задовольнити позов ОСОБА_2,
так як на даний час спірного будинку не існує, за даною адресою в
Кременчуцькому МБТІ зареєстровано нове домоволодіння, а отже реєстрація на
спірний будинок вже скасована. Крім того, ОСОБА_2. на законних підставах
придбала спірний будинок, виконала
вимоги договору купівлі-продажу, який доречі укладено згідно з вимогами
законодавства.

Третя особа за первісним позовом - приватний нотаріус Кременчуцького
міського нотаріального округу Ганночка О.В. пояснив, що 1 серпня 2002 року він
посвідчив нотаріально договір
купівлі-продажу спірного будинку, так як йому були надані всі необхідні
правовстановлюючі документи, в тому числі рішення суду від 10 червня 2002 року,
яке набрало законної чинності, довіреність, довідку - характеристику МБТІ від
23 липня 2002 року, за якою спірний будинок належав ОСОБА_4 Він повноважень на
перевірку рішення суду не має. Вказував, що йому не відомо, що в 2001 році
будинок був зареєстрований за державою. Вважає, що законних підстав вважати
договір купівлі-продажу від 01.08.2002 року недійсним не має.

Представники третьої особи за первісним позовом - Кременчуцької ОДПІ у
Полтавській області підтримали позовні вимоги ОСОБА_1 Вказували, що в 2001 році
Кременчуцька ОДПІ відповідно до законодавства звернулася за отриманням
свідоцтва про право на спадщину на 3/5 спірного будинку. Після оформлення
документів, ця частина будинку була продано ОСОБА_3. Вказували, що Кременчуцька
ОДПІ провела всі необхідні дії по виявленню, обліку, оцінки та реалізації
спірного будинку, діяла відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України.
Підприємство "Експрес "Професіонал" при реалізації спірного
будинку діяло відповідно до угоди між ними і мало на це відповідні
повноваження. Вважають, що ОСОБА_2 не є добросовісним покупцем спірного
будинку, так як на той час власником 3/5 спірного будинку була держава.

Представник 3-ої особи за первісним позовом - КП "Кременчуцьке
міжміське бюро технічної інвентаризації вважає, що позов ОСОБА_1 не може бути
задоволений, а зустрічна позовна заява ОСОБА_2підлягає до задоволення, виходячи
з того, що ОСОБА_2 є добросовісним покупцем, яка виконала всі умови договору
купівлі-продажу будинку, сплатила за нього встановлену суму коштів. В
компетенцію МБТІ не входить перевірка законності рішень суду, а тому станом на
день укладення договору купівлі-продажу спірного будинку 01.08.2002 року
будинок був зареєстрований заОСОБА_4, яка за даними МБТІ була єдиним власником
будинку. На цей час за даними перевірки МБТІ на земельній ділянці ОСОБА_2
спірний будинок було повністю розібрано та на новому фундаменті збудовано
зовсім іншій - новий будинок, а тому ОСОБА_1 не може на нього претендувати. Крім
того, вказувала, що довідка - характеристика МБТІ дійсна  на протязі 3 місяців з дня її видачі, є
обов'язковим документом, що необхідний для нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, а тому посвідчення договору купівлі-продажу спірного будинку
нотаріусом 06.09.2002 року на підставі недійсної на час укладення договору
довідки від 21 травня 2002 року відбулось в порушення вимог інструкції щодо
вчинення нотаріальних дій.

Третя особа  за первісним позовом -
ОСОБА_5 просив відмовити ОСОБА_1 у визнанні недійсним договору купівлі-продажу
спірного будинку від 01.08.2002 року, вважає, що для цього відсутні встановлені
законом підстави.

Представник відповідача по зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 підприємство
"Експрес "Професіонал" в судове засідання не з'явився , причину
не явки не повідомив, про день слухання справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача по зустрічній позовній заяві - Держави в особі
Верховної Ради України на судове засідання не з'явився, про день слухання
справи повідомлений належним чином, надіслав листа про слухання справи за його
відсутності.

Представник відповідача по зустрічній позовній заяві - Першої Кременчуцькї
Державної нотаріальної контори вважає, що відсутні підстави вважати недійсним
свідоцтво про право спадщини за законом від 30 жовтня 2001 року тільки з тих
підстав, що в свідоцтві маються численні виправлення та дописки, так як про їх
наявність маються застереження наприкінці свідоцтва. Вказувала, що хоч
застереження у свідоцтві і протирічать вимогам інструкції щодо їх написання, це
є лише формальними помилками і не впливає на той факт, що державі належить 3/5
спірного домоволодіння. Зазначила, що нотаріус не мала право на нотаріальне
посвідчення договору купівлі-продажу спірного будинку по простроченій довідці, так
як зі плином тримісячного строку довідка вже є недійсною, а отже у нотаріуса
був відсутній необхідний для нотаріального посвідчення договору комплект
документів.

Третя особа по зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 - приватний нотаріус
Кременчуцького міського нотаріального округу Лінькова І.Б пояснила суду, що
численні виправлення в свідоцтві про право на спадщину від 30 жовтня 2001 року
не можуть бути підставою для визнання цього свідоцтва недійсним, так як маються
застереження щодо цих виправлень. Застереження зроблені в порушення вимог
інструкції щодо вчинення нотаріальних дій, але ці порушення не надають
подвійного тлумачення тексту свідоцтва. Щодо нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу від 06.09.2002 року, вказувала, що помилилась, посвідчивши цей
договір на підставі недійсної довідки - характеристики. Вона зобов'язана була
відмовити у вчиненні нотаріальної дії.

Вислухавши сторін по справі , представників сторін, представників третіх
осіб та третіх осіб, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що :

3/5 житлового будинку АДРЕСА_1 належало ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про
право на спадщину, виданого Першою Кременчуцькою нотаріальною конторою 25
листопада 1987 року за № 2823, договору на право будівництва , посвідченого
Другою Кременчуцькою нотаріальною конторою 12 грудня 1961 року за № 5240.

2/5 частини належали ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу, укладеного
між ним та ОСОБА_6, що посвідчений Першою Кременчуцькою державною нотаріальною
конторою 24.10.1994 року № 4-4877 та договору конкретного користування ,
посвідченого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 9 листопада
1994 року № 4-5205.

ІНФОРМАЦІЯ_1 власник 3/5 частини
домоволодіння ОСОБА_6 померла, про що свідчить запис акту про смерть № 2111 від
3 вересня 1996 року і після її смерті з заявою про прийняття спадщини до Першої
нотаріальної контори звернулася 3 жовтня 1996 року її донька - ОСОБА_8. В заяві
зазначила, що інших спадкоємців після померлої не має, тобто спадщину прийняла,
але юридично не оформила і померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить запис акту про
смерть від 10 січня 2000 року.

30 жовтня 2001 року
державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори
Тереховою О.А. на підставі заяви Кременчуцької ОДПІ видано свідоцтво про право
на спадщину за законом, реєстровий номер 2-1796, відповідно до якого на
підставі ст. 555 Цивільного кодексу України частина житлового будинку АДРЕСА_1
переходить до держави в особі Кременчуцької ОДПІ. В свідоцтві зазначено, що спадкове
майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/10 частини житлового будинку
з надвірними будівлями. Цифри 1/10 перекреслені та зверху зазначено 3/5, в
дужках зазначено однієї десятої, а над дужками трьох п'ятих без виправлень. В
тексті свідоцтва є також дописані слова, а саме над словосполученням ОСОБА_6 в
дужках зазначено ОСОБА_9. Також за тим же реєстровим номером мається свідоцтво,
яке схоже за змістом з вищенаведеним свідоцтвом, але яке має виправлення, що
зазначені вище, а токож додаткові виправлення, про які відсутні застереження
нотаріуса вчиненні відповідно до вимог інструкції про вчинення нотаріальних
дій, передбачені п. 16, 17, 18 наказу Міністерства юстиції   України
№ 18/5 від 14.06.1994 року "Про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України", яка діяла на час видачі свідоцтва.

Відповідно до застережень, вказаних нотаріусом наприкінці свідоцтва,
нотаріус вказує на те, що всьому, що ним дописане вірити, але не вказує як
сприймати те, що ним виправлено, перекреслено, що позбавляє свідоцтва ясного та
чіткого змісту, який до речі не відповідає змісту спадкової справи щодо
визначення частки, що переходить у власність держави, а тому свідоцтво про
право спадщини за законом від 30 жовтня 2001 року підлягає визнанню недійсним.

03.01.2002 року між Кременчуцькою ОДПІ та підприємством "Експрес
"Професіонал" була укладена угода на реалізацію конфіскованого,
безхазяйного майна та майна, що за правом успадкування чи інших законних
підставах переходить у власність Держави, відповідно до якої підприємство
приймає для реалізації 3/5 частини спірного будинку. Виходячи з пояснень
представника Кременчуцької ОДПІ інших угод та довіреностей підприємству
"Експрес "Професіонал" в підтвердження його повноважень на
здійснення дій щодо реалізації спірного будинку та підписання від імені
продавця договору купівлі -продажу не надавалось.

Відповідно до п.13 "Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого
та іншого майна, що переходить у власність Держави і розпорядження ним",
що затверджене Постанови Кабінету Міністрів України № 1340 від 25 серпня 1998
року, ..угоди з торгівельними підприємствами на реалізацію майна укладаються
лише після включення їх до єдиного реєстру торгівельних підприємств та
організацій. Єдиний реєстр, за яким підприємство "Експрес -Професіонал"
, код 30661718, м. Кременчук вул. Радянська 15/4, було включено до переліку
підприємств, які мають право на реалізацію майна, затверджено лише в лютому
2002 року, тобто після укладення угоди, що вказує на порушення Кременчуцькою
ОДПІ вимог щодо передачі спірного будинку на реалізацію та Постанови Кабінету
Міністрів України  № 1340 від 28.08.1998
року.

Відповідно до ст. 48 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року,
недійсною є угода, що не відповідає вимогам закону.

За  таких обставин є незаконними
послідуюча оцінка спірного будинку та передача його на реалізацію з аукціону,
проведення якого підтверджується протоколом № 2,  затвердженого 10 липня 2002 року, відповідно
до якого держава Україна в особі Верховної Ради України , від імені якої діяла
Кременчуцька ОДПІ, продала, а ОСОБА_3 за 3322 грн. купив з аукціону 3/5 частини
спірного будинку.

Відповідно до ст. 65 Цивільного Кодексу України 1963 року довіреність на
укладення угод, що потребують нотаріального посвідчення, а також на здійснення
дій по відношенню державних, кооперативних та інших громадських організацій,
повинна бути нотаріально посвідчена. Відповідно до ст. 225 Цивільного
Кодексу  України в редакції 1963 року
право власності майна належить його власнику. Відповідно до пункту 49 Інструкції
"Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" документи
щодо майна, що підлягає реєстрації при наявності відмітки про реєстрацію
відповідних прав та витягу ( довідки - характеристики ) про реєстрацію прав на
нерухоме майно, і є невід'ємною частиною
правовстановлюючого договору.
Кременчуцькою ОДПІ, підприємством "Експрес -Професіонал" не
надано інших документів в підтвердження повноважень підприємства "Експрес
-Професіонал" та його керівника з підтвердженням повноважень підприємства
або його керівника на укладення договору купівлі-продажу спірного будинку від
06.09.2002 року.

За цих обставин, у підприємства "Експрес -Професіонал" не було
повноважень від імені Держави, в особі Кременчуцької ОДПІ, на укладання
договору купівлі-продажу спірного будинку від 06.09.2002 року. Крім того,
приватний нотаріус Лінькова І.Б  не мала
права на посвідчення договору купівлі-продажу від 06.09.2002 року при  фактичній відсутності дійсної довідки -
характеристики на майно. Враховуючи наведене, договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1 від 06.09.2002 року, укладений
підприємством "Експрес -Професіонал" в особі директора
Морокова В.О., що діяло від імені Держави в особі Верховної Ради України  та ОСОБА_3 не відповідав вимогам ст. 64,
65 Цивільного Кодексу  України  1963 року, а тому його слід визнати
недійсним.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України ..кожна особа має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних і юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін.

Відповідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню.Обставини,
визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню.Обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній справі , що набрали законної сили , не
доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з позовних вимог, заявлених в позовній заяві позивачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на спірне
домоволодіння з покладенням на нього обов'язку внести на розрахунковий рахунок
ОДПІ вартість 2/5 домоволодіння в розмірі 4059,20 грн., зобов'язання  Кременчуцького МБТІ зареєструвати за ним
житловий будинок, є вимогами, що заявлені саме позивачем ОСОБА_3. В процесі
розгляду даної справи позивач ОСОБА_3 помер, про що свідчить актовий запис №
941 від 10 квітня 2005 року. Позовні вимоги передбачають винесення судом
рішення, направленного на виникнення у ОСОБА_3 цивільних прав та обов'язків, що
неможливо відносно померлої особи, а тому позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що спірний будинок площею 54.3 м.кв. ОСОБА_2 було
повністю розібрано, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12,  запереченням КП « Кременчуцьке
МБТІ» до позову ОСОБА_1 та не заперечується позивачкою ОСОБА_1 , що  на тому ж самому місці побудовано на новому
фундаменті та з інших матеріалів новий будинок площею 146.5 м.кв. Рішенням
Крюківського районного суду м. Кременчука
від 23 березня 2006 року позов ОСОБА_2до виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради задоволено, та визнано за ОСОБА_2право власності на
самовільно збудований будинок АДРЕСА_1 площею 146,5 м.кв. На підставі рішення
суду КП « Кременчуцьке МБТІ»  проведено
відповідну реєстрацію № 15233144 від 29.06.2006 року. Ухвалою Апеляційного суду
Полтавської області  від 20.12.2006 року
рішення суду скасовано, але в  КП «
Кременчуцьке МБТІ» за ОСОБА_2залишилось зареєстрованим право власності на
домоволодіння площею 146.5 м.кв., що в судовому засіданні було підтверджено
представником КП « Кременчуцьке МБТІ», який також повідомив, що цією
реєстрацією скасовано попередня реєстрація домоволодіння площею 54.3 м.кв.

Відповідно до ст. 349 Цивільного Кодексу України 2003 року  право власності на майно припиняється в разі
його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягає державній
реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення змін до
державного реєстру.

Відповідно до ст. 331 Цивільного Кожексу України 2003 року  право власності на новостворене нерухоме
майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на
нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту
державної реєстрації.

Відповідно до ст. 376 Цивільного Кодексу України 2003 року  право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою за умови надання
земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно.

Рішенням Крюківської районної ради від 11.04.2003 року ОСОБА_2 безоплатно
передано у власність земельну ділянку під будівництво та обслуговування жилого
будинку АДРЕСА_1. 19 червня 2003 року ОСОБА_2отримано державний акт про право
власності на земельну ділянку площею 574 м.кв. АДРЕСА_1 з цільовим призначенням
під будівництво та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та
споруд.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 має у власності земельну ділянку площею 574 м.кв,
протягом 2004-2005 років побудувала за власний кошт житловий будинок, її
позовні вимоги щодо визнання за нею право власності на домоволодіння площею
146.5 м.кв. підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 328, 334 ЦК
України 2003 року , право власності набувається на підставах, не заборонених
законом, зокрема із правочинів. Право власності у набувача майна за договором
виникає з моменту передання майна. Якщо договір про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності у набувача майна виникає з моменту такої
реєстрації. Суду не надано доказів передачі позивачам по справі ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 3/5 частини спірного будинку, договір купівлі-продажу цієї частини від
06.09.2002 року не був зареєстрований у встановленому порядку, сам договір не
містить посилань на час виникнення у набувача за договором права власності на
майно, а тому набувач за договором ОСОБА_3 не набув права власності на частину
спірного будинку, хоча відповідно до пункту 2 договору від 06.09.2002 грошові
кошти в розмірі 3322 гривні ним були сплачені.

Відповідно ст.23 Цивільного Кодексу
України 2003 року особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої
внаслідок порушення її прав.Моральна шкоду відшкодовується грішми, іншим майном
або  в іншій спосіб.Розмір  відшкодування моральної шкоди визначається
судом залежно від … ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина
є підставою для відшкодування…

Відповідно до вимог ст. 1166, 1167 Цивільного Кодексу  України 2003 року  майнова шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її завдала.
Позивачка ОСОБА_1 не набула права власності на 3/5 частини спірного будинку, а
тому ОСОБА_2 своїми діями щодо розбирання спірного будинку її права власності
не порушила, а тому вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з о ОСОБА_2  3322 грн. матеріально шкоди та 10 000 гривень
моральної шкоди задоволенню не підлягають. Не підлягають також задоволенню
позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 п'яти відсотків витрат на послуги
адвоката, так як ця сума не є визначеною.

Виходячи зі
змісту Постанови  Пленуму Верховного СудУ
України від 31 березня 1995 року №4 „ Про судову практику в справах про
відшкодування моральної(немайнової) шкоди” моральна шкода може полягати ,
зокрема : у приниженні честі , гідності,
порушенні стосунків з оточуючими людьми, моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків, що потребує додаткових зусиль для організації
свого життя, тощо .Враховуючи
вищевикладені обставини, а саме: тривалість моральних страждань Позивача
,їх характер, розмір суми заборгованості ,протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні, що
завдало Позивачу  моральних
страждань, суд приходить до висновку , що вимоги  ОСОБА_1
щодо виплати їй  моральної шкоди в
сумі 10 000 грн. не обґрунтовані,  а тому
слід відмовити  ОСОБА_1 в стягненні з
Відповідачів  на її  користь
моральної  шкоди  в сумі 10 000 грн.

Судом встановлено, що 30 травня 2002 року до суду з заявою про встановлення
факту прийняття спадщини звернулася ОСОБА_4, в якій просила визнати за нею факт
прийняття спадщини 2/5 частини спірного будинку після померлого ОСОБА_7,
визнати за нею право власності на все домоволодіння. Рішенням Крюківського
районного суду м. Кременчука від 10 червня 2002 року заяву ОСОБА_4. задоволено,
встановлено факт прийняття ОСОБА_4 спадщини - 2/5 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 і визнано за ОСОБА_4 право власності на все домоволодіння, покладено
на неї обов'язок внести на р/р Кременчуцької ОДПІ вартість 3/5 частин спірного
домоволодіння в сумі 1832 грн. На підставі цього рішення  КП « Кременчуцьке МБТІ»  зареєструвало спірний будинок в книзі № 56 за
№ 8055 за ОСОБА_4 і  01.08. 2002 року
ОСОБА_5 за дорученням ОСОБА_4. за договором купівлі-продажу, посвідченим
приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою
О.В., продав весь спірний будинок ОСОБА_2 за 6984 грн., які покупець повністю
сплатив, а продавець повністю отримав.

12.03.2004 року з заявою до Крюківського районного суду м. Кременчука  звернувся начальник Кременчуцької ОДПІ про
перегляд рішення суду від 10 червня 2002 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука  від 17 грудня 2004 року заява була
задоволена, рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 10 червня
2002 року скасоване, справа призначена до нового розгляду. Ухвалою Крюківського
районного суду м. Кременчука  від 21
лютого 2005 року цивільна справа за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту
прийняття спадщини залишена без розгляду в зв'язку з неявкою ОСОБА_4. та її
представника тричі в судове засідання без поважних причин.

Однак, виходячи з того, що на час укладання договору купівлі-продажу
спірного будинку від 01.08.2002 року, ОСОБА_4 мала необхідні повноваження щодо
укладання договору та спірний будинок належав на праві власності саме їй,
договір купівлі-продажу від 01.08.2002 року укладено з дотриманням вимог ст.ст.
44, 47 Цивільного Кодексу України та інших вимог цивільного законодавства, а
тому відсутні  підстави визнання
недійсності правочину, а саме
недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог чинного  законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку , що ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог  слід  відмовити, а позовні вимоги  ОСОБА_2 слід
задовольнити, а саме : визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину
за законом від 30.10.201 року, реєстровий номер 2-1796 про перехід майна після
померлої ОСОБА_8 до Держави в особі Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.09.2002
року домоволодіння АДРЕСА_1, укладеного між підприємством "Експрес
-Професіонал", що діяв від імені Держави в особі верховної ради України та
ОСОБА_3.  Визнати за ОСОБА_2 право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1 (на плані визначено літ.Е-1) загальною площею 146.5
квадратних метри.

Крім того, необхідно стягнути з ОСОБА_1
судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави та витрати на
інформаційно - технічне забезпечення  в
сумі  30 грн.. на користь УДК м.
Кременчука.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60,61,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.23,
203,215,216,328,331,334, 349,376,1166,1167Цивільного Кодексу України 2003 року,
ст.ст. 44,47,48,59,65,145,225 Цивільного Кодексу  України 1963 року, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог
- відмовити.

Позовні вимоги  ОСОБА_2  - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.10.2001
року, реєстровий номер 2-1796 про перехід майна після померлої ОСОБА_8 до
Держави в особі Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.09.2002 року домоволодіння
АДРЕСА_1, укладеного між підприємством "Експрес -Професіонал", що
діяв від імені Держави в особі верховної ради України та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 (на плані визначено літ.Е-1) загальною площею 146.5
квадратних метри.

Стягнути з ОСОБА_1   судовий збір в
сумі 51 грн. на користь держави та витрати на інформаційно - технічне
забезпечення  в сумі  30 грн. на користь УДК м. Кременчука.

На рішення суду  може бути подана
заява про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Полтавської області  протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга  на рішення
суду  подається протягом  двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя