Справа №2-2039/08
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2008 року

м. Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

у складі: судді Терещенко О.Є.

при секретарі Яковенко І.А.

за участю представників позивача
ОСОБА_4
,
ОСОБА_5

представника відповідача
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Каховка цивільну справу за позо-вом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
про витребування майна з чужого незаконного володіння та висе-лення без надання іншого житлового приміщення та за зустрічним позовом
ОСОБА_2
до
ОСОБА_1
про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

04 липня 2008 року
ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
, мотивуючи свої вимоги тим, що
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
, самовільно зайняли належний йому на праві власності житловий будинок
АДРЕСА_1
, і проживають в ньому без законних на те підстав, перешкоджаючи тим самим йому користуватися цим будинком.
ОСОБА_1
просив витребувати у
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
належний йому житловий будинок
АДРЕСА_1
, виселити
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
з даного будинку без надання іншого житлового приміщення.

22.07.2008 року
ОСОБА_2
звернулася до суду із зустрічним позовом, поси-лаючись на те, що 25.09.2006 року вона придбала житловий будинок
АДРЕСА_1
, у
ОСОБА_7
, яка, в свою чергу, купила цей будинок у
ОСОБА_1
. Просила визна-ти за нею право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1
та господарські споруди, які знаходяться при ньому.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1

свої позовні вимоги підтримав, а позовні вимоги
ОСОБА_2
не визнав, пояснивши, що йому, на підставі свідоцтва про право власності на спадкове майно, належить Ѕ частина житлового будинку
АДРЕСА_1
. У 2006 році він здав цей будинок для проживання квартирантам, а саме
ОСОБА_7
. На даний час він вирішив сам користуватися вказаним будинком, але дізнався, що в ньому проживають ін-ші люди, тобто відповідачка
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
, які на його пропозицію звіль-нити будинок відповіли відмовою. Просив виселити
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
з будинку
АДРЕСА_1
без надання іншого житлового приміщення.

Представник
ОСОБА_1
, - адвокат
ОСОБА_4
, позов останнього підтри-мав, а вимоги
ОСОБА_2
не визнав, пояснивши, що
ОСОБА_1
є власни-ком спірного будинку і ніякого дозволу на проживання у ньому
ОСОБА_2
не да-вав. Просив вимоги
ОСОБА_1
задовольнити, а
ОСОБА_2
у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник позивача
ОСОБА_1
,
-
ОСОБА_5
, пояснила, що після смерті її чоловіка будинок прийняв у спадщину син, який вже тривалий час мешкає у м.Каховці. Вона вирішила переїхати до нього і впустила до будинку квартирантку, -
ОСОБА_7
, від якої отримала гроші у сумі, еквівалентній 700 доларам США. Проживши деякий час у місті, вона вирішила повернутися, але, приїхавши, дізналася, що у будинку мешкають
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
. Оскільки останні відмовилися добровіль-но звільнити будинок, просила задовольнити позов
ОСОБА_1
, а позов
ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Відповідач
ОСОБА_2
позовні вимоги
ОСОБА_1
не визнала, пояс-нивши, що у спірному будинку вона та її син стали проживати після того, як вона при-дбала цей будинок у
ОСОБА_7
, яка, в свою чергу, придбала його у
ОСОБА_1
і деякий час сама в ньому мешкала. Просила у позові
ОСОБА_1
відмовити, а її зустрічний позов задовольнити.

Представник
ОСОБА_2
, -
ОСОБА_6
, позовні вимоги
ОСОБА_1
не визнав, а позов
ОСОБА_2
підтримав, пояснивши, що остання є добро-совісним набувачем спірного житлового будинку, оскільки вона придбала його у
ОСОБА_7
, сплативши грошову суму, і прийняла будинок, у якому зробила відповідний ремонт, веде домашнє господарство. Представник зазначив, що
ОСОБА_1
став вимагати виселити
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
тільки через те, що сума, яку він в свій час отримав за будинок від
ОСОБА_7
виявилася занадто малою, так як, останнім часом, вартість житлових будинків у с.Калинівка значно збільшилася через те, що у селі проведено газифікацію. Тобто позивачу
ОСОБА_1
не є необхідним по-вернути у власність будинок, а про сто він хоче отримати якомога більшу грошову суму за нього. Просив відмовити
ОСОБА_1
у позові, а позов
ОСОБА_2
задо-вольнити.

Допитана у якості свідка
ОСОБА_7
пояснила, що у вересні 2006 року, через проблеми у сімейному житті, вона придбала житловий будинок
АДРЕСА_1
у
ОСОБА_5
, яка діяла від свого імені та від імені сина,
ОСОБА_1
. Угода купівлі-продажу не була між ними оформлена належним чином, оскільки вони були односільчанами і довіряли один одному. Крім того, на той час спірний будинок мав незначну вартість і сплачені
ОСОБА_7
гро-ші в сумі 700 доларів США були достатньою сумою за такий. Проживши деякий час у бу-динку
АДРЕСА_1
,
ОСОБА_7
помирилася із чоловіком і поверну-лася жити до свого колишнього помешкання в тому ж селі, а будинок вирішила продати. Купила його
ОСОБА_2
, яка, також, сплатила за нього 700 доларів США. Свідок зазначила, що і
ОСОБА_5
і
ОСОБА_1
знали про те, що будинок проданий
ОСОБА_2
, але нічого не заперечували, а стали пред’являти претензії лише тоді, коли вартість бу-динків значно зросла через підключення селища до газопроводу.

Свідок
ОСОБА_8
показав, що він мешкає у селі Калинівка і знає, що, через пев-ні проблеми у сім’ї,
ОСОБА_7
змушена була купити для проживання будинок у
ОСОБА_5
. Умови купівлі-продажу обговорювалися при ньому, він був присутнім при виїзді
ОСОБА_5
і допомагав навантажувати речі останньої, від якої чув, що вона виїзджає з будинку назавжди.

Свідок
ОСОБА_9
пояснила, що вона була присутньою при домовленості
ОСОБА_5
та
ОСОБА_7
стосовно купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1
і знає, що
ОСОБА_5
от-римала від
ОСОБА_7
гроші, але не оформляла купівлю-продаж нотаріально, оскільки документи були в її сина, -
ОСОБА_1
. При узгодженні умов продажу
ОСОБА_5
запевняла, що оформить будинок, як тільки приїде її син, -
ОСОБА_1
.

Свідок
ОСОБА_10
розповіла, що вона була присутньою при передачі грошей
ОСОБА_7
за придбаний у
ОСОБА_5
будинок, розташований
АДРЕСА_1
. При цьому
ОСОБА_5
частину грошей отримала, а документи не передала, пояснивши, що віддасть, коли отримає всю суму повністю. Свідок наголоси-ла, що розмова між
ОСОБА_5
та
ОСОБА_7
йшла тільки за купівлю-продаж будинку, а не за його оренду.

Свідок
ОСОБА_11
показала, що у спірному будинку тривалий час мешкала
ОСОБА_5
, яка у 2005 році вирішила переїхати до свого сина у м.Каховка. Між нею та
ОСОБА_7
було досягнуто домовленість щодо купівлі-продажу будинку і остання сплатила
ОСОБА_5
суму, яку вона хотіла за продаж. Після купівлі-проаджу
ОСОБА_7
переїхала до будинку
АДРЕСА_1
і прожила там більше року, а потім в неї цей будинок купила
ОСОБА_2

Свідок
ОСОБА_12
пояснила, що вона мешкає у с.Калинівка Каховського району і чула від
ОСОБА_5
, що вона продає свій будинок
АДРЕСА_1
. Потім від неї ж дізналася, що будинок проданий
ОСОБА_7
. Свідок зазначила, що при розмові
ОСОБА_7
та
ОСОБА_5
вона була присутньою і чітко чула саме про продаж будинку, а не про його оренду.
ОСОБА_7
прожила у будинку приблиз-но рік, а потім продала його
ОСОБА_2
.

Свідок
ОСОБА_13
показала, що зі слів
ОСОБА_5
знає, що вона за певну гро-шову плату здала свій будинок для проживання
ОСОБА_7
. Сума оплати за оренду будинку їй невідома.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників та свідків, дослідивши письмові ма-теріали справи, суд прийшов до висновку, що позов
ОСОБА_2
слід задовольнити, а у задоволенні позову
ОСОБА_1
слід відмовити, за наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1
, належить
ОСОБА_1
на праві свідоцтва про право на спадщину від 15.11.1995 року (а.с.5).

Згідно акту від 19.05.2008 року, з 04.10.2005 року у будинку
АДРЕСА_1
, мешкала
ОСОБА_7
, а з 30.09.2006 року в ньому мешкає
ОСОБА_2
та її неповнолітня дитина (а.с.20).

Відповідно акту від 01.07.2008 року, який складено депутатом Червоноперекопсь-кої сільради та підписано мешканцями вулиці Дзержинського с.Калинівка,
ОСОБА_7
мешкала у будинку
АДРЕСА_1
з 04.10.2005 року, після купівлі вка заного будинку у
ОСОБА_5
, а з 30.09.2006 року у ньому мешкає
ОСОБА_2
, яка купила будинок у
ОСОБА_7
(а.с.21).

У відповідності довідці Червоноперекопської сільради Каховського району
НОМЕР_1
від 01.07.2008 року
ОСОБА_2
мешкає у
АДРЕСА_1
(а.с.22).

Згідно довідці Червоноперекопського сількомунгоспу від 14.07.2008 року
ОСОБА_2
проживає по
АДРЕСА_1
, і не має заборгованості за водопостачання (а.с.23).

Відповідно квитанціям про оплату енергопостачання (а.с.а.с.25-32) оплата енерго-споживання за будинком
АДРЕСА_1
здійснюється регулярно, особистий рахунок відкритий на
ОСОБА_5

Згідно державному акту на право приватної власності на землю (а.с.40)
ОСОБА_5
має на праві власності земельну ділянку, розташовану
АДРЕСА_1
.

Розпискою (а.с.19) підтверджується факт отримання
ОСОБА_7
грошової суми 3 500 грн від
ОСОБА_2
за купівлю-продаж житлового будинку
АДРЕСА_1
.

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися про всі суттєві умови до-говору, що підтверджується письмовими доказами, та відбулось повне або часткове ви-конання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно ст.330 ЦК України, якщо майно відчуджене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

В статті 388 ЦК України зазначено, якщо майно за відплатним договором догово-ром придбане в особи, яка не мала права його відчуджувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) Було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) Було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) Вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Аналізуючи пояснення сторін, свідків та письмові докази, оцінюючи докази у їх су-купності, суд вважає, що факт придбання
ОСОБА_7
житлового будинку
АДРЕСА_1
у
ОСОБА_5
, мав місце, хоча письмової форми та нотаріального оформлення цієї угоди сторони не до-трималися. Факт прийняття будинку
ОСОБА_7
підтверджується показаннями як
ОСОБА_5
так і свідками
ОСОБА_10
,
ОСОБА_12
,
ОСОБА_8
та
ОСОБА_9
. Крім того, факт отримання грошей також підтверджують наведені свідки і не заперечує сама
ОСОБА_5
. Її ж позицію, що ці гроші були отримані, як плата за користування будинком, суд вважає надуманою, оскільки її не підтверджено будь-якими доказами. При цьому суд не може залишити поза увагою ту обставину, що ані
ОСОБА_5
, ані
ОСОБА_1
, як власник будинку, протягом з моменту вселення
ОСОБА_7
, тобто з 2005 року не цікавилися станом будинку, не вимагали сплати квартирної плати, не з’являлися ані до
ОСОБА_7
, ані до
ОСОБА_2
з будь-якими вимогами, що дає суду підстави вважати, що вони всеж-таки визнали угоду купівлі-продажу будинку такою, що відбулася.

Факт продажу
ОСОБА_7
будинку
АДРЕСА_1

ОСОБА_2
ніким не оспорюється і підтверджується, як показаннями свідків так і актами від 19.05.2008 року та 01.07.2008 року, розпискою про отримання грошової суми, а також повністю визнається
ОСОБА_7
.

За наведених обставин суд враховує, що
ОСОБА_2
виконала всі суттєві умови договору купівлі-продажу, сплативши обговорену суму та прийнявши будинок у володіння, а тому є добросовісним набувачем права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1
, оскільки вона придбала зазначений будинок у особи, -
ОСОБА_7
, яка не мала права його відчуджувати, але вона не знала і не могла знати про це.

Вимоги
ОСОБА_1
щодо витребування майна з чужого незаконного воло-діння та виселення
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
суд вважає необгрунтованими, оскільки
ОСОБА_2
є добросовісним набувачем права власності на житловий бу-динок
АДРЕСА_1
, і проживає в ньому на законних підставах.

Керуючись ст.47 Конституції України, ст.ст.220, 330, 388 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 64, 88, 212-215, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову
ОСОБА_1
про витребування майна з чужого незаконного володіння та виселення
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
без надання іншого житлового приміщення – відмовити через необ-грунтованість позовних вимог.

Позов
ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_2
право власності на житловий бу-динок
АДРЕСА_1
.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь
ОСОБА_2
сплачений нею судовий збір у розмірі 90 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апе-ляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання цієї заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо бу-ло подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя: О.Є. Терещенко