Справа № 2 - 2/ 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

27 березня 2008 року

в складі
: головуючої суду     Могачевської В.И.

при секретарі                     Максимів О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Підволочиськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності
на Ѕ частину земельної ділянки та визнання частково недійсним Державного акта
на право приватної власності на земельну ділянку ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила
постановити рішення суду про визнання за нею права власності на Ѕ частину
земельної ділянки, що виділена для обслуговування житлового будинку в смт.
Підволочиськ по вул. 22 січня, 17 та належить ОСОБА_2 згідно Державного акту на
право приватної власності на землю ( серії ЯА № 790995 ) від 12. 07. 2005 року,
а також визнати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку
частково недійсним і провести реальний поділ закріпленої за будинком земельної
ділянки пропорційно до розміру частки у власності будинку, виділивши їй в
натурі Ѕ частину від закріпленої за будинком земельної ділянки.

Позивачка посилалася на те, що вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 червня 1959 року по 3 січня 1997
року.

В період спільного проживання, нею і відповідачем було
придбано половину житлового будинку в АДРЕСА_1, на місці старого будинку ними
було побудовано новий. Так як вони перебували в зареєстрованому шлюбі, всі
документи були оформлені на відповідача. Присадибна земельна ділянка під час
шлюбу не приватизовувалася.

Після розірвання шлюбу вона звернулася з позовом про
поділ будинковолодіння. Рішенням Підволочиського районного суду від 17 червня
2005 року було проведено реальний поділ житлового будинку і господарських
будівель і їй виділено Ѕ частину житлового будинку та господарських будівель .

Однак, ще до рішення суду, відповідач звернувся в
Підволочиську селищну раду із заявою про надання у власність земельної ділянки
площею 0,066 га для обслуговування будинковолодіння і на підставі рішення
Підволочиської селищної ради 12. 07. 2005 року йому було видано Державний акт
на право власності на земельну ділянку.

Таким чином, вона, будучи власником частини будинку з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1 не є власником земельної ділянки, на якій він
розміщений і навіть не може отримати її в користування для обслуговування її
частини житлового будинку, а тому змушена звернутися з даним позовом в суд.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала,
дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому заявила, що
оскільки в них з відповідачем двоє дітей, які не відмовлялися від своїх
майнових прав, вважає, що земельна ділянка повинна бути розділена не на дві, а
на чотири частини.

Відповідач ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_3 позов заперечили і пояснили, що вони дійсно
виготовили Державний акт на всю земельну ділянку, закріплену за будинком, так
як при вирішенні цивільної справи про поділ будинковолодіння ОСОБА_1 не ставила
питання про поділ земельної ділянки. Крім того, перед тим як продати частину
будинку і земельну ділянку, вони повідомляли про свій намір позивачку, а так як
остання не виявила бажання купити продали ОСОБА_4

Представник
Підволочиської селищної ради Коваль Н. Т. позов визнала і пояснила, що ОСОБА_2
не повідомив селищну раду про те, що він розлучений і судом вирішується питання
про поділ будинку , а тому йому дали дозвіл на приватизацію всієї закріпленої
за будинком земельної ділянки, порушивши права позивачки, яка не має можливості
обслуговувати належну їй частину житлового будинку.

ОСОБА_4
позов визнав частково. При цьому повідомив, що йому не було відомо про права
позивачки на будинковолодіння. Всі необхідні документи були на руках в ОСОБА_2,
договори посвідчувалися нотаріусом, а тому він вважав що власником є ОСОБА_2. В
даний час він розуміє що житловий будинок не може бути без земельної ділянки, а
тому згідний повернути частину цієї ділянки при умові повернення йому грошей ,
витрачених на придбання землі.

Вислухавши
пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд
проходить до висновку що позов слід задовольнити частково, виходячи з таких
міркувань.

Рішенням Підволочиського районного
суду від 17 червня 2005 року, залишеному без змін ухвалою колегії суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від
11 серпня 2005 року та ухвалою колегії суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області від 21 серпня 2007
року було проведено реальний поділ житлового будинку і господарських будівель,
розташованих в АДРЕСА_1
між позивачкою і відповідачем. Кожному з них було виділено по Уг частині
будинковолодіння.

Добре
знаючи, що на вирішенні суду знаходиться справа про поділ будинковолодіння, а
відповідно до вимог ст. 120 ЗК України - при переході права власності на
житловий будинок, до особи переходить також право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, відповідач звернувся в селищну раду з заявою
про передачу йому у приватну власність всю земельну ділянку, закріплену за
даним будинковолодінням. Рішенням двадцять третьої сесії четвертого скликання
Підволочиської селищної ради № 962 від 12. 05. 2004 року його заява була
задоволена і 12 липня 2005 року він одержав Державний акт на право власності на
цілу земельну ділянку, чим порушив права позивачки . Крім того, 8 грудня 2006
року відповідач продав цю земельну ділянку ОСОБА_4

Хоч в
своїй позовній заяві позивачка просила провести реальний поділ закріпленої за
будинком земельної ділянки пропорційно до розміру частки у власності будинку і
виділити в натурі У2 частку від закріпленої за будинком земельної ділянки,
однак, вона відмовилася від проведення земельно - технічної експертизи, яка б
визначила всі можливі варіанти поділу, а тому вимоги в частині проведення
реального поділу до задоволення не підлягають . Не підлягає до задоволення і
заява позивачки про врахування інтересів її повнолітніїх дітей і поділ ділянки
не на дві, а на чотири частини, оскільки в даному випадку мова йде про поділ
майна подружжя, крім того, позивачка не подала суду жодного доказу, що сини
мають намір пред'являти позов.

Враховуючи
наведене, керуючись ст.ст. 57, 64, 209, 212, 213 ЦПК України ,

ст.ст.
16, 378, 392 ЦК України, ст. 120 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати
частково недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею
0.066 га, розташовану на АДРЕСА_1, серії ЯА № 790995, виданий ОСОБА_2
Підволочиським районним відділом земельних ресурсів на підставі рішення
Підволочиської селищної ради № 962 від 14. 05. 2004 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
Уг частину даної земельної ділянки.

В
задоволенні вимог про проведення реального поділу даної земельної ділянки
відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Заяву
про подання апеляційної скарги може бути подано до апеляційного суду
Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом
20 днів після подання заяви, або

без попереднього її подання зразу
може бути подана апеляційна скарга у визначений

законом строк