__Апеляційний суд міста Севастополя___
Справа № 22ц-1462/2008р.                             Головуючий
1 інстанції Балюкова К.Г.
Категорія: 51                                        Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2008 року
колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Севастополя
в складі:

головуючого:                               Куцеконя
І.П.,

суддів:                                                      Колбіної
Т.П., Птіціної В.І.,

при секретарі:         Благовідові
А.В.,

за участю:         представника відповідача - Бугайова
О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті
Севастополі апеляційну скаргу Військової частини 99313 Міністерства Оборони
Російської Федерації на рішення місцевого суду Ленінського району міста
Севастополя від 30 жовтня 2008р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до  Військової частини 99313 Міністерства Оборони
Російської Федерації про оскарження дисциплінарного стягнення, виплати премії,
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2008 року
ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, вточнивши вимоги просив покласти
на Військову частину 99313 МО РФ зобов'язання скасувати наказ №103 від
11.04.2008 року  в частині накладення на
позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани і позбавлення його премії
за квітень 2008 року, та  виплатити
ОСОБА_1 премію за квітень 2008 року у повному обсязі, відшкодувати моральну
шкоду - 1000грн.

Вимоги
позову мотивовані тим, що дисциплінарне стягнення було накладено на нього
необґрунтовано, оскільки свої обов'язки стрілку ВОХРу в період з 13 на 14
березня 2008р. він виконував належним чином, що підтверджується тим фактом, що
саме він виявив порушення огорожі об'єкту, який ним охоронявся, про ще
невідкладно сповістив начальника караулу. Зазначав, що ніякої крадіжки майна в
частині 13-14 березня 2008р. фактично не відбувалося, а недостача двох
буй-в'юшок пов'язана з діями інших працівників частини.

Вимоги в
частині неправомірності позбавлення премії за квітень 2008р. мотивував тим, що
згідно колективного договору на 2007-2009 роки між командуванням частини та її
працівниками, премія не сплачується робітникам в тому місяці, в якому було
здійснено або виявлено порушення. Однак порушення було виявлене у березні, а
премії він був позбавлений за квітень 2008р., що суперечить колективному
договору.

Крім того,
незаконними діями відповідача, пов'язаними із звинувачення позивача у
недбалості, порушенні посадових обов'язків та Інструкції з охорони, ОСОБА_1
заподіяна моральна шкода, вартість якої оцінює в 1000грн.

Рішенням місцевого суду Ленінського району м.
Севастополя  від 30.10.2008 року позов
ОСОБА_1 задоволений частково: наказ командира Військової частини 99313 МО РФ
від 11.04.2008 року №103 в частині накладення на позивача дисциплінарного
стягнення у вигляді догани та позбавлення його премії за квітень 2008 року -
скасований; на військову частину 99313 МО РФ покладено зобов'язання виплатити
ОСОБА_1 премію за квітень 2008 року у повному обсязі; з відповідача на користь
позивача стягнуто 500грн. у відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про
судові витрати.

Не погодившись з
рішенням, командир військової частини
99313 Міністерства Оборони Російської Федерації - Бугаєв Олексій
Вікторович подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування
рішення та ухвалення нового про відмову у позові, вказує, що рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів,
заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає задоволенню
частково.

Ухвалюючи рішення
про часткове задоволення позову ОСОБА_1 суд виходив з того, що оскільки в діях
останнього не вбачається ознак дисциплінарного проступку, пункт 4 Наказу №103
від 11.04.2008 року в частині, що стосується позивача про накладення на нього
догани та позбавлення премії підлягає скасуванню. Крім того, безпідставним
притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності та позбавленням премії
останньому заподіяна моральна шкода на суму 1000грн.

Погодитись з такими
висновками суду в повному обсязі не можна, оскільки вони зроблені при
неправильному застосуванні норм матеріального права, та не відповідають
фактичним обставинам справи.

Зі справи видно, що
ОСОБА_1 працює стрілком 1682 команди воєнізованої охорони військової частини
99313 РФ (а.с.11).

Наказом №103 від
11.04.2008 року за грубе порушення інструкції часового на посту, недбалість
несення служби, яке спричинило розкрадання військового майна з території
поста   позивачу оголошена догана, та
відповідно до п.4 додатку 2 Колективного договору на 2007-2009 р.р. він
позбавлений премії за квітень 2008 року на 50 відсотків (а.с.18-20).

Як вбачається з
постанови Гагарінського РВ УМВС України в м.Севастополі від 02.04.2008 року
(а.с.7), в порушенні кримінальної справи за заявою командира військової частини
99313 РФ Бугайова О.В. по факту крадіжки з території частини бую-в'юшки,
вартістю 350грн., відмовлено за підставі п.2 ст.6 КПК України.

Суд І інстанції
правильно не прийняв до уваги „висновок по матеріалам адміністративного
розслідування”, складений капітаном 3 рангу Батовим В.Д. без зазначення дати
його складання (а.с.53-57), яким встановлений факт крадіжки 13.03.2008 року
бую-в'юшки та механізм її здійснення, оскільки цей висновок не відповідає
вимогам належності доказів, передбачених ст.59 ч.2 ЦПК України щодо факту
кримінального злочину, та суперечить відомостям, викладеним в листі
командування ВЧ 99313 РФ від 21.05.2008 року (а.с.49-52), згідно з розділом 4
якого за результатами повторної інвентаризації майна сховищ крадіжок РТВ не
виявлено. В той же час за результатами проведеного адміністративного
розслідування завідуючі сховищами були притягнути до матеріальної
відповідальності за недостачу майна.

Як слідує з
письмових пояснень робітників ВЧ 99313 РФ (а.с.62-64), які не спростовувалися
представником відповідача в суді І інстанції, саме позивач 13.03.2008 року о
20год.40хв. першим виявив факт пошкодження огорожі території посту та
проникнення на неї сторонніх осіб, оповістив про це начальника караулу, прийняв
участь у огляді території постів №1 та №2 з метою виявлення сторонніх осіб.

Крім того,
відповідно до додатку №2 до колективного договору (а.с.20), не преміюються
робітники військової частини або їм зменшується розмір премії в той місяць, в
якому скоєно або виявлено порушення.

Судом встановлено,
що порушення мало місце в березні 2008 року, а премії позивач був позбавлений у
квітні 2008 року, що свідчить про порушення відповідачем колективного договору.

Аналізуючи викладені
обставини колегія погоджується з висновками суду про відсутність підстав про
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії за
квітень 2008 року.

Разом з тим, рішення
щодо скасування пункту 4 Наказу №103 від 11.04.2008 року не може бути визнане
законним, оскільки згідно з вимогами ст.150 КЗпП України, відповідно до ст.124
Конституції України можливо пряме звернення до суду з позовом про визнання
недійсним (незаконним) стягнення, оголошеного робітнику. Такий висновок
міститься в п.8 Постанови Плетуну Верховного Суду України „Про застосування
Конституції України при здійсненні правосуддя”.

Зазнане свідчить про
те, що питання про скасування наказу про накладення дисциплінарне стягнення
входить до компетенції відповідача.

Враховуючи, що
відповідно до змісту позовної заяви, вимоги ОСОБА_1 зводяться до оскарження
дисциплінарних стягнень, то цей наказ слід визнати незаконним.

Крім того, згідно з п.5 Постави Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, при вирішенні спору про
відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних  чи
фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи
якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій  грошовій
сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та
з чого він при  цьому виходить, а також
інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Зі справи видно, що
будь-яких доказів у підтвердження факту заподіяння ОСОБА_1 діями відповідача
моральної шкоди, останній не надав, у зв'язку з чим в задоволенні цієї частини
позову слід відмовити.

Керуючись
викладеним, п.2 ч.1 ст.307, п.3,4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу
Військової частини 99313 Міністерства Оборони Російської Федерації -
задовольнити частково.

Рішення місцевого
суду Ленінського району міста Севастополя від 30 жовтня 2008р. - скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, накладення
дисциплінарного стягнення у вигляді догани визнати незаконним, покласти на
військову частину 99313 Міністерства Оборони Російської Федерації зобов'язання
виплатити ОСОБА_1 винагороду за квітень 2008 року.

В інший частині
позову - відмовити.

Рішення вступає в
законну силу з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців з дня набрання
чинності.

Головуючий:             /підпис/      І.П. Куцеконь

Судді:                  /підпис/      Т.П. Колбіна

/підпис/      В.І. Птіціна

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного

суду міста Севастополя                Т.П.
Колбіна