Апеляційний  суд  Кіровоградської  області
________________________________________________________________________________
Справа № 22 -1857 2008року                          Головуючий 1інстанції
Доповідач   Чорнобривець О.С.
У Х В А Л А

іменем  України

22 жовтня  2008 року                                 Колегія суддів
судової палати  в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської області
в складі:

Головуючого           Гайсюка О.В.

Суддів                      Чорнобривець О.С.,
Фомічова С.Є.

при
секретарі            Ткач І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою   Спеціалізованої загальноосвітньої школи № 32
м. Кіровограда на  рішення   Ленінського районного суду м.
Кіровограда  від 10 червня 2008року ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні  2004 року
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом
до  Управління  освіти Кіровоградської міської ради та
Спеціалізованої загальноосвітньої школи № 32 м. Кіровограда /далі ЗОШ №32/  про скасування наказів про дисциплінарне
стягнення, поновлення на роботі,
стягнення  середньої  заробітної плати за час  вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

Зазначала, що з жовтня 1990року
року працювала вчителем   фізичного
виховання  у ЗОШ №32 та наказом
начальника Управління освіти від 30 грудня 2003року звільнена з роботи   за
п.3 ст.40 КЗпП України,    за
систематичне невиконання  своїх службових
обов'язків без поважних причин.  З
мотивів відсутності  факту дисциплінарного
проступку, позивачка посилалась  на  безпідставність  застосування
до неї дисциплінарних заходів
як  у вигляді догани, яка  була оголошена згідно наказу директора ЗОШ
№32 від 12 листопада 2003року  за  перевищення службових обов'язків, так  і  звільнення,
відповідно. Просила визнати
незаконними  та скасувати  зазначені накази,  поновити
на роботі  і стягнути з
відповідачів на  її користь середню
заробітну плату за час вимушеного прогулу
в сумі 40829грн.77коп., на відшкодування
моральної шкоди, завданої незаконними діями відповідачів -
20000грн.

Рішенням  Ленінського
районного суду  м. Кіровограда від
10 червня 2008року   вимоги задоволено
частково. Суд  визнав незаконними  і скасував
накази  про застосування  до ОСОБА_1 заходів   дисциплінарного стягнення, поновив її на
роботі на посаді  вчителя   фізичної
культури   ЗОШ № 32  і стягнув
на користь ОСОБА_1 з управління
освіти Кіровоградської міської ради
40829грн.77коп. середньої
заробітної плати за час  вимушеного
прогулу та  2000грн.  на
відшкодування моральної шкоди, з
ЗОШ № 32  на  відшкодування моральної шкоди - 500грн.   Рішення в частині поновлення на роботі  та
стягнення заробітку в межах
середньомісячного заробітку  суд
допустив до негайного виконання.

В апеляційній скарзі  відповідач ЗОШ № 32,  посилаючись на порушення судом норм  матеріального і процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, якім відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Перевіривши законність і  обґрунтованість рішення суду  першої інстанції в межах, визначених ст.303
ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно   п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк  може
бути розірваний    власником або
уповноваженим  ним органом у випадку
систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового
розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи
громадського стягнення.

Відповідно ст.147 КЗпП України
підставою  для притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни, тобто
невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього
трудових обов'язків, причому зміст трудових обов'язків не обмежується
виконанням роботи, обумовленої трудовим договором, а включає в себе і інші
обов'язки, які відносяться до виконання внутрішнього трудового розпорядку.

Судом встановлено, що наказом
директора  ЗОШ № 32  № 161 від 12 листопада 2003року  позивачці оголошено догану за  перевищення
своїх службових обов'язків, приводом чого, як зазначено в наказі, стало
отримання нею 21 жовтня 2003року архівного документу - журналу 11-А класу  2002-2003 навчального року без погодження з
адміністрацією школи та медичної картки в медичному кабінеті школи випускника
школи, яка містить конфіденційну інформацію.

Звільнено ОСОБА_1 з посади
вчителя  фізичної культури    ЗОШ №32
за поданням  директора ЗОШ №
32  згідно  наказу начальника Управління освіти
Кіровоградської міської ради  від 30
грудня 2003року   за  систематичне невиконання  своїх службових обов'язків без поважних
причин /п.3 ст.40 КЗпП

України/. Підставою для внесення
подання про звільнення до  Управління
освіти слугувала постанова прокурора м. Кіровограда  від 23грудня 2003року про порушення
дисциплінарного провадження стосовно позивачки у зв'язку зі скаргами на  її неетичну поведінку, які надійшли від учнів
ЗОШ № 32  та,  за наслідком
їх розгляду, встановлені
порушення п.1.6, п.3.21 посадової інструкції вчителем ОСОБА_1

Задовольняючи  вимоги позову про поновлення на роботі,
суд  правильно встановив і  виходив з того, що зазначені в наказі  про оголошення догани  дії позивачки не можна визнати такими, що
порушують трудову дисципліну  або правила  внутрішнього трудового розпорядку, тому  наказ про застосування до  неї дисциплінарного стягнення у вигляді
догани є  незаконним і підлягає
скасуванню,  що  відповідно,
є  підставою для скасування
наказу  про її звільнення  за відсутністю в діях позивачки ознак  системи порушень  трудових обов'язків.

Так,
згідно Наказу  Міністерства освіти
України „Про державні вимоги до системи фізичного виховання дітей, учнівської і
студентської молоді” від 25.05.98 № 188, фізичне виховання дітей передбачає,
зокрема, медичне обслуговування, лікарський контроль та лікарсько-педагогічні
спостереження /а.с.115-121 т.1/.

Функціональним обов'язком   вчителя
фізичної культури  ЗОШ № 32,   згідно
посадової інструкції, затвердженою директором  цього закладу
08 вересня 2003року, є  контроль
стану здоров'я  дітей і регулювання  їх фізичного навантаження,  знати фізичну підготовленість і функціональні
можливості кожного учня за результатами медичних оглядів, ведення обліку
успішності  і  відвідування уроків, тощо /а.с.374 т.2/.

З
урахуванням наведеного, дані  медичної
картки  шкільного медичного кабінету  учня
цього ж  закладу /хоч і
випускника/  для  позивачки
не є  інформацією, яка має  конфіденційний  характер, а навпаки є складовою її
функціональних обов'язків.

Крім того,  судом
першої  інстанції вірно
встановлено, що медична картка та класний журнал є  діловою документацією учбового закладу,
доступ до якої не є обмеженим для
педагогічних працівників цього
закладу, а  наказом директора  передбачено порядок  їх збереження та  надання. Як правильно  зазначено судом,  позивачка не
відноситься до кола осіб, що відповідають за  збереження та надання ділової документації,
тому за отримання  нею документів за
зазначених обставин,  вона не може нести
дисциплінарну відповідальність.

До того ж ,  слід зазначити,  що
інформація, яка знаходилася в
зазначених службових документах,
використана позивачкою  для
проведення  аналізу  рівня фізичної підготовки учнів школи з метою
удосконалення  форм і методики навчання
фізичної культури та була надана директору школи.  Згідно посадової інструкції ці питання
належать до компетенції позивачки.

За таких обставин,  колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції з урахуванням  роз'яснень, які
містяться в п.22 постанови  Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада 1992р.
№ 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», повно з»ясував
обставини справи, зокрема ті,  що
слугували приводом для звільнення позивачки
та  дійшов правильного висновку
щодо незаконності її звільнення з підстав недоведеності факту порушення
трудової дисципліни  або правил
внутрішнього трудового розпорядку.

Разом з тим, суд, помилився щодо обсягу
повноважень  директора ЗОШ № 32, і, в
порушення вимог ст..147 КЗпП України,
вважав його повноважною особою, яка має права застосовувати до
відповідачки дисциплінарні стягнення у вигляді догани.

Згідно ст.147-1 КЗпП  дисциплінарні стягнення застосовуються
органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника.

Статтею 26 Закону України «Про загальну
середню освіту», п.34 Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників
державних навчально-виховних закладів України»
встановлено, що  педагогічні
працівники  призначаються  на посаду та звільняються з посади
органом  управління освіти.

Керівникам навчальних закладів
надається  право  приймати на роботу та звільняти інших
працівників навчального закладу. Тому, директор школи  не мала повноважень  притягувати до дисциплінарної відповідальності  ОСОБА_1 Наведене є самостійною підставою для
визнання звільнення позивачки незаконним і поновлення її на роботі.

З урахуванням того, що зазначене
порушення  матеріального права не
призвело до неправильного  вирішення
справи,  не може бути скасовано законне і
справедливе рішення  з одних лише з
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну  скаргу Спеціалізованої загальноосвітньої
школи № 32 м. Кіровограда  відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Кіровограда  від 10 червня 2008року  залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: