АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22- 38/08                                  Головуючий у 1-й інстанції: Комісаренко Л.В.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2008 року                                                                                   м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Приймака В.М.

суддів :                   Мануйлова
Ю.С.

Подліянової Г.С.
При секретарі: Бурима
В.В.

За участю
адвоката ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хортицького районного суду М. Запоріжжя від 19 вересня 2007року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 р ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 57 823  грн.  за
договором позики. Позивачка зазначала, що за письмовою розпискою від 15 листопада 2004 р. відповідач
зобов'язався сплатити їй борг у сумі 57
823  грн.
протягом одного місяця з дня вимоги. 17 січня 2006
р. відповідачу була направлена письмова вимога про повернення боргу, але
останній ухиляється від цього.

Просить суд
стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг у сумі 57 823  грн. , 578  грн. 23
грн.  судового збору, 30  грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 200  грн.
витрат на правову допомогу.

Рішенням
Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2007року позов задоволено.

З ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 стягнено 57823
грн.
боргу за договором позики, 578
грн. 23  грн.
судового збору, 30
грн.
витрат на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи та 200  грн.
витрат на правову допомогу.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які
суд вважає встановленими, висновки суду протирічать обставинам справи, просить
рішення суду скасувати і справу направити на новий розгляд до того ж суду. В
судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 надала оригінал письмової розписки.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги , колегія
суддів встановила наступне.

Згідно з
вимогами ст. 1046 ЦК України
за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій
стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до
ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у
десять, разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа. - незалежно від

2

суми.

На підтвердження
укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Суд
першої інстанції встановив, що 15
листопада 2004 року між
сторонами було укладено в письмовій формі договір позики, за яким ОСОБА_1
запозичив у ОСОБА_2 гроші в сумі 57
823  грн. , які зобов'язався повернути
протягом одного місяця з дня вимоги.

Відповідно до
ст. 1049 ЦК України,
якщо договором строк повернення позики визначений моментом пред'явлення вимоги,
позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про це.

17 січня 2006 р. позивачкою на
адресу ОСОБА_1 була направлена письмова вимога про повернення боргу, однак
відповідач у встановлений термін борг не повернув.

Доводи апелянта
про те, що він повернув позивачці суму боргу у присутності свідків, не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки вони протирічать вимогам чинного
законодавства.

У відповідності
до ст. 545 ЦК України
прийнявши зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому
розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник
видав кредиторові борговий документ, кредитор , приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його
боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен
вказати про це у розписці, яку він видає.

Зважаючи
на те, що боргова розписка за договором позики знаходилась у позивачки, яка і
надала її копію суду, районний суд прийшов правильного висновку щодо
необґрунтованості тверджень відповідача про повернення боргу.

Доводи апелянта
щодо незаконності дій суду, який відмовив йому у виклику та допиті свідка
ОСОБА_4 на підтвердження факту повернення грошей також не можуть бути прийняті
до уваги з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.
59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Оскільки
законодавцем визначено, що виконання зобов'язання боржником підтверджується
борговим документом, який на вимогу боржника кредитор повертає боржнику, або у
разі неможливості повернення кредитором боргового документа - розпискою
кредитора, тобто письмовим документом, то посилання на показання свідків на
підтвердження вказаного факту є неприпустимим.

Зважаючи на те,
що відповідач у визначений сторонами термін не повернув позивачу борг, районний
суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1, порушивши прийняті на
себе зобов'язання за договором позики, має повернути ОСОБА_2 57 823  грн.

Не
можуть бути також прийняті до уваги і інші доводи апеляційної скарги, які не
містять інформацію щодо предмета доказування.

Тим самим,
доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої
інстанції не знайшли свого підтвердження доказами, у зв'язку з чим не можуть
бути прийняті до уваги.

Тим самим
рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи.

У скарзі також
не вказані процесуальні порушення судом першої інстанції, які б слугували
підставою для скасування рішення суду і передачі справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно ст. 308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2007року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом
двох місяців шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України