Справа № 2-1488/2008 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2008 року
Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі:
головуючого судді                                                                       Берегового
О.Ю.,

при секретарі
Носулько К.П.,

за
участю прокурора                                                                   Грималюка
В.В.,

та
представника відділу опіки та піклування служби

у
справах дітей Тульчинської райдержадміністрації               Бондар І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на частину житлового
будинку,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2008
року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на частину
житлового будинку, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Позивачка,
потребуючи житла, на початку вересня 2007 року, познайомилась з відповідачкою
ОСОБА_2, яка продавала Ѕ частину квартири АДРЕСА_1. Квартира в рівних долях
належала відповідачці та її малолітній дочці ОСОБА_3. Домовившись з ОСОБА_2 про
вартість даної квартири, позивачка передала їй відповідну суму коштів,
отримавши взамін технічний паспорт на дану квартиру, домову книгу та витяг з
реєстру права власності на нерухоме майно.

Оформити
договір купівлі-продажу квартири через нотаріальну контору відповідачка
зобов”язувалась найближчим часом. Проте, пройшло вже більше ніж пів року, а
договір купівлі-продажу залишився не оформленим. 15.07.2008 року відповідачка
написала позивачці розписку про отримання грошей за квартиру.

В звязку з цим, позивачка
звертається до суду з даним позовом.

Просить
визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2
(продавець) та ОСОБА_1 (покупець) дійсним та визнати її право власності на дану
квартиру, загальною площа якої складає 27,6 кв.м., а житлова - 15,1 кв.м..

В судовому
засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягла.

Відповідачка ОСОБА_2, від свого імені та діючи в інтересах своєї
неповнолітньої доньки ОСОБА_3, пред”явлений до неї та її доньки позов визнала.

Прокурор
Тульчинського району в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_1не
заперечував.

Представник відділу опіки та піклування служби у справах дітей
Тульчинської райдержадміністрації Бондар І.М. в судовому засіданні проти
задоволення позову ОСОБА_1про визнання договору купівлі-продажу квартири
дійсним та визнання ОСОБА_1 права власності на дану квартиру, не заперечувала
та пояснила, що порушень прав малолітньої ОСОБА_3 в даному випадку не має.

Заслухавши
сторони, прокурора, представника відділу опіки та піклування служби у справах
дітей Тульчинської райдержадміністрації Бондар І.М., вивчивши матеріали справи,
суд встановив, що відповідачі по справі володіли в рівних частках, тобто по Ѕ
частині, однокімнатною квартирою, розміщеною АДРЕСА_1, на праві приватної
спільної часткової власності, загальною площею 27,6 кв.м., житловою площею 15,1
кв.м., що підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме
майно КП „Тульчинське МБТІ” від 14.07.2008 року та копією технічного паспорту
на дану квартиру.

Вказану
квартиру відповідачка від свого імені та від імені своєї малолітньої доньки
ОСОБА_3 вирішила продати. Для укладення та підписання від імені своєї
малолітньої доньки договору купівлі-продажу Ѕ частини квартири, відповідачка
отримала рішення Тульчинської міської ради №313 від 26.09.2007 року про надання
дозволу ОСОБА_2 на вчинення даних дій.

Продавши
вищевказану квартиру, відповідачка дала позивачці розписку, про те, що вона
отримала за дану квартиру 3000,00 грн. і вподальшому до неї ніяких матеріальних
та інших претензій не матиме, що підтверджується даною розпискою.

Відповідачка зобов”язувалась найближчим часом нотаріально оформити
договір купівлі-продажу квартири у нотаріальній конторі, проте цього не
зробила.

Згідно
ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В даному
випадку письмовим підтвердженням вчинення договору купівлі-продажу є розписка
відповідачки про те, що вона прийняла кошти за дану квартиру, а також те, що
вона передала, а позивачка прийняла документи на дану квартиру. Крім того,
відповідачка в судовому засіданні позов визнала, що свідчить про те, що вона не
заперечує факт продажу нею квартири та отримання за неї коштів.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову
відповідачкою
не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів.

На
підставі вищевикладеного, оцінюючи пояснення позивачки, надані нею письмові
докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що
позовОСОБА_1до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу
квартири дійсним та визнання права власності на дану квартиру слід
задоволити.

Керуючись ст.. 220 ч. 2 ЦК
України, ст.. ст.. 174 ч. 4, 209, 212, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати договір купівлі-продажу
квартири, розміщеної АДРЕСА_1, укладений 15 липня 2008 року між ОСОБА_2 від
свого імені та від імені її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(продавці)
та ОСОБА_1 (покупець) дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, розміщену АДРЕСА_1,
загальною площею 27,6 кв.м., житловою площею 15,1 кв.м..

Заяву
про  апеляційне  оскарження даного рішення суду може бути
подано до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Тульчинського

районного
суду
О.Ю. Береговий