Справа № 2-3290/08
РІШЕННЯ

іменем України

24.11.2008 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого Решетова В.В.,

при секретареві Довгій Л.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1
до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» про оплату часу простою, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що з 1974 року працювала на Херсонському бавовняному комбінаті (надалі ВАТ «ХБК»). Стверджує, що на комбінаті на протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і їй та іншим працівникам оплата часу простою не проводилася. Вважає, що з урахуванням вимог ст.113 КЗпП України, відповідачем не проведено їй оплату за період простою з 01.01.2008 по 03.07.2008 роки, на суму 3242,56 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 3242,56 грн. за час простою з виробничих причин за 01.01.2008 по 03.07.2008 роки.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали розмір позовних вимог, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала в частині стягнення заборгованості відповідно до наданого ВАТ «ХБК» розрахунку.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

На підставі ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третіх тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1
надавалась відпустка з ініціативи адміністрації із частковим збереженням її заробітної плати.

Суд вважає, що при врегулюванні цих відносин, повинен застосовуватись закон, що регулює саме такі відносини, а не який-небудь інший нормативний акт. Тому, якщо відповідач всупереч законодавству про працю і надав позивачеві на час призупинення робіт відпустку з ініціативи адміністрації, з частковим збереженням заробітної плати, частина перша ст.113 КЗпП України підлягає застосуванню до відносин, що виникають при цьому, за аналогією. На підставі викладеного, позивачу повинен оплачуватись час простою.

Крім цього, судом встановлено, що на підставі наказу генерального директора виробничого об'єднання
ОСОБА_2
від 06.09.1996 року №193 директорам фабрик, керівникам структурних підрозділів, головному бухгалтеру наказано було відмітку в табелях працівників при неповному робочому тижні (код оплати 13) провадити АІ (оплата тарифної ставки, діючої на 01.02.1996р.), тобто за час простою з виробничих причин за 2006-2008 рік, працівникам не зайнятим працею, надавались відпустки з ініціативи адміністрації, а оплата провадилась згідно вище зазначеного наказу №193 від 06.09.1996 року.

Згідно довідки наданої представником відповідача сума заборгованості за оплату часу простою станом на листопад 2008р. становить 3377,18 грн. Прибутковий податок та інші обов’язкові платежі становлять – 506,58 грн.

Таким чином на підставі наведених розрахунків за час простою не з вини працівника з відповідача на користь
ОСОБА_1
суд вважає за необхідне стягнути суму, в розмірі 2870,60 грн., яка утворилась станом на листопад 2008р.

Керуючись ст.ст.10,11,60,174,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.3, 113 ч.1 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», суд, -

вирішив:

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь
ОСОБА_1
за час простою не з вини працівника суму в розмірі 2870,60 грн. (Дві тисячі вісімсот сімдесят грн. 60 коп.), яка утворилась станом на листопад 2008року та яка зазначена після утримання прибуткового податку та інших обов’язкових платежів.

Стягнути з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» 51грн. судових витрат у доход держави.

Стягнути з ВАТ
«Херсонський бавовняний комбінат»
30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення у доход держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя В.В.Решетов