Красногвардійський районний суд
справа 2-1152-2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 серпня 2008 року
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді                                                    Руденко М.А.

при секретарі                                                             Сорокіній А.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у
м. Дніпропетровську справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3,
Виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську Ради,
третя особа: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної
інвентаризації» про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю і
зміну ідеальних часток у домоволодінні, -

В С Т А Н О В И В :

26
березня 2008 року позивачка звернулася з позовом до відповідачів                 ОСОБА_2, ОСОБА_3, Виконавчого
комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську Ради, в якому
просила визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на самочинно збудовану житлову
прибудову                           А3-2
загальною площею 43,3 кв. м., житловою - 22,2 кв. м., та сарай літ. Е у
домоволодінні АДРЕСА_1, змінити частки у праві спільної часткової власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до акту ідеальних часток КП ДМБТІ від
12.10.2007 року згідно якого: їй, ОСОБА_1, належить 67/100 частин всього
домоволодіння та у фактичному її користуванні знаходиться: у житловому будинку
А-1 приміщення: 3-5,           3-6
житловою площею 19,9 кв. м., вартість 8 035 грн., в прибудові А1-1
приміщення:            3-4, 3-7, 3-8
вартістю 2 644 грн., житлова прибудова А3-2 (самовільна) житловою площею 22,2
кв. м., вартістю 79 412 грн., ганок а3, вартістю 227 грн., балкон                            а4 вартістю 1530
грн., 1/3 частина сараю Б вартістю 376 грн., сарай Е (самовільний) вартістю 2
403 грн., споруди № 5, ІІІ вартістю 8 644 грн., у загальному користуванні:
споруди № 1-4, І вартістю 933 грн., всього на суму 104 204 грн., що
складає                     67/100 частин
домоволодіння; ОСОБА_2 згідно акту ідеальних часток КП ДМБТІ від 12.10.2007
року належить 25/100 частин домоволодіння та у фактичному користуванні
знаходиться: у житловому приміщенні А-1 приміщення: 1-4, 1-5, 1-6 житловою
площею 32,2 кв. м. вартістю 13 001 грн., прибудова А2-1 вартістю 3 925 грн.,
погріб літ. А2-1 вартістю 1 214 грн., ганок з козирком а1 вартістю 205 грн.,
1/3 частина сараю Б вартістю 377 грн., літня кухня В вартістю 6 747 грн., гараж
Д  вартістю 8 823 грн., убиральня Ж
вартістю 646 грн., мостіння ІІ вартістю 1 459 грн., у загальному користуванні
споруди № 1-4, І вартістю 932 грн., всього на суму 39 396 грн., що складає
25/100 частин домоволодіння; ОСОБА_3 згідно акту ідеальних часток            КП ДМБТІ від 12.10.2007 року
належить 8/100 частин домоволодіння та у фактичному користуванні знаходиться: у
житловому приміщенні А-1 приміщення: 2-3, 2-4 житловою площею 11,4 кв. м.
вартістю 7 994 грн., в прибудові А1 приміщення 2-1, 2-2 вартістю 1 805 грн.,
ганок з козирком а2 вартістю 205 грн., 1/3 частина сараю Б вартістю 377 грн., у
загальному користуванні споруди № 1-4, І вартістю 933 грн., всього на суму 11
314 грн., що складає 8/100 частин домоволодіння.

В обґрунтування
своїх позовних вимог вказала на те, що згідно з договором купівлі-продажу від
22.12.1990 року їй належить 25/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що відповідає
квартирі № 3. Відповідачці ОСОБА_2 належить 54/100 частин вищевказаного
домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.1990 року.
Відповідачці ОСОБА_3 належить 20/100 частин вищевказаного домоволодіння на
підставі договору дарування від 25.08.1994 року. Рішенням виконавчого комітету
Красногвардійського районної у місті Дніпропетровську Раді від 21.05.1993 року
їй було дозволено будівництво прибудови розміром 6 х 3,5 м.АДРЕСА_1.
Будівництво велося             10 років.
12 жовтня 2007 року представник КП ДМБТІ склав акт ідеальних часток, які
змінилися у зв'язку з самовільними прибудованою житловою прибудовою А3-2 та
сараєм Е. Вважає, що має право на збільшення своєї ідеальної частки у спільній
частковій власності на домоволодіння АДРЕСА_1, так як зроблені вони за її кошти
та за згодою співвласників. Тому і вимушена звернутися до суду, за визнанням
права власності на 67/100 частин домоволодіння.

В
судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та просила, визнати за
нею, ОСОБА_1 право власності на 67/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 згідно
акту ідеальних часток від 12.10.2007 року. Пояснила суду, що вона на протязі
1994 - 2004 роках з дозволу виконкому побудувала двох поверхову житлову
прибудову А3-2 розміром 4 х 8,45 м. загальною площею                43,3 кв. м., житловою - 22,2
кв. м., а також сарай Е. Прибудова вказана самочинним будівництвом. 12 жовтня
2007 року представник КП ДМБТІ склав акт ідеальних часток, які змінилися у
зв'язку з самовільними прибудованою житловою прибудовою А3-2 та сараєм Е.
Просила позов задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти
задоволення не заперечувала. В судове засідання 28 серпня 2008 року не
з'явилась про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідачка
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти
задоволення не заперечувала. В судове засідання 28 серпня 2008 року не
з'явилась про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник
відповідача виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті
Дніпропетровську Ради за довіреністю                 Нагорний Є.В. позовні вимоги
визнав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Представник
Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної
інвентаризації» у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином, суду надав письмову заяву з проханням слухати
справу за їх відсутності.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають  задоволенню.

В силу ч. 2 ст. 377 ЦК України
якщо домоволодіння розташовано на земельній ділянці, наданій у користування, то
в разі його відчуження до набувача переходить право користування тією частиною
земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна
для їх обслуговування.

Відповідно
до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки
суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як
встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу
від 22 грудня 1990 року належить 25/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1
(а.с.10-11). Договір посвідчено державним нотаріусом Третьої дніпропетровської
державної нотаріальної контори Саплахілі К.Г., та зареєстровано в реєстрі за №
2-6573. Відповідачці ОСОБА_2 належить 54/100 частин вище вказаного
домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.1990 року,
посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної
нотаріальної контори Саплахілі К.Г., та зареєстровано в реєстрі за № 1-3385
(а.с.41-42). Відповідачці ОСОБА_3 належить 20/100 частин вище вказаного
домоволодіння на підставі договору дарування від 25.08.1994 року, посвідченого
державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори
Сидоровим І.Ф., та зареєстровано в реєстрі за № 6-801 (а.с.44).

На
підставі рішення Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних
депутатів від 21 травня 1993 року № 210/3, ОСОБА_1 було дозволено будівництво
прибудови розмірами 6,0 м. х 3,5 м. АДРЕСА_1, після закінчення будівництва
якого, внести зміни у генеральний план через КП ДМБТІ (а.с.12).

На
протязі з 1994 року по 2004 рік позивачкою, на земельній ділянці АДРЕСА_1, було
самовільно збудована двох поверхова житлова прибудова А3-2 розміром 4 х 8,45 м.
загальною площею 43,3 кв. м., житловою площею - 22,2 кв. м., та сарай Е. 17
серпня 2007 року ОСОБА_1 отримала технічний паспорт за № 427-7, на
домоволодіння, в якому вказані всі, вище зазначені, самовільно побудовані
будівлі (а.с.16-20).

Згідно п.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника ( користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно, якщо це не порушує прав інших осіб.

Позивачка
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0131 га, що підтверджується
державним актом на право власності на земельну ділянку виданий на її ім'я 16
липня 1998 року на підставі рішення виконавчого комітету  Дніпропетровської міської ради народних
депутатів від 18.06.1998 року за № 1166 (а.с.14).

Згідно
технічного висновку по дослідженню будівельних конструкцій на земельній ділянці
АДРЕСА_1 проведеному в 2007 році ПП „Суворов” ліцензія АВ № 154780 встановлено,
що самовільне будівництво домоволодіння відповідає будівельним нормам та
придатне до експлуатації (а.с.62-66).

Згідно
акту ідеальних часток затвердженим в.о. начальника комунального підприємства
«Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від                    12 жовтня 2007 року
вбачається, що ОСОБА_1 належить 67/100 частин всього домоволодіння та у
фактичному її користуванні знаходиться: у житловому будинку А-1 приміщення:
3-5, 3-6 житловою площею 19,9 кв. м., в прибудові А1-1 приміщення:            3-4, 3-7, 3-8, житлова прибудова
А3-2 (самовільна) житловою площею 22,2 кв. м., ганок а3, балкон а4, 1/3 частина
сараю Б, сарай Е (самовільний), споруди № 5, ІІІ, у загальному користуванні:
споруди № 1-4, І, всього на суму 104 204 грн., що складає                     67/100 частин
домоволодіння. Частки змінилися у зв'язку з узаконенням самовільно прибудованої
житлової прибудови літ. А3-2 та сараю літ. Е (а.с.21-22).

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, відповідно до п.5 ст.
376 ЦК України на підставі викладеного суд приходить до висновку, визнати за
ОСОБА_1 право власності на 67/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, яка згідно акту ідеальних часток від 12 жовтня 2007
року, складається у житловому будинку А-1 приміщення: 3-5, 3-6 житловою площею
19,9 кв. м., вартість 8 035 грн., в прибудові А1-1 приміщення: 3-4, 3-7, 3-8
вартістю 2 644 грн., житлова прибудова А3-2 (самовільна) житловою площею 22,2
кв.  м., вартістю 79 412 грн., ганок а3,
вартістю 227 грн., балкон а4 вартістю 1530 грн., 1/3 частина сараю Б вартістю
376 грн., сарай Е (самовільний) вартістю 2 403 грн., споруди № 5 та ІІІ вартістю
8 644 грн., у загальному користуванні: споруди № 1-4 та І вартістю 933 грн.,
всього на суму 104 204 грн. що складає 67/100 частин домоволодіння.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 317, 319, 331, 376 ЦК України, ст.                      ст. 10, 60, 88, 130, 174,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги  ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 67/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що згідно
акту ідеальних часток від 12 жовтня 2007 року, складається з: у житловому
будинку А-1 приміщення: 3-5, 3-6 житловою площею 19,9 кв. м., вартість 8 035
грн., в прибудові А1-1 приміщення: 3-4, 3-7, 3-8 вартістю 2 644 грн., житлова
прибудова А3-2 (самовільна) житловою площею 22,2 кв.  м., вартістю 79 412 грн., ганок а3, вартістю
227 грн., балкон                            а4 вартістю 1530 грн.,
1/3 частина сараю Б вартістю 376 грн., сарай Е (самовільний) вартістю 2 403
грн., споруди № 5 та ІІІ вартістю 8 644 грн., у загальному користуванні:
споруди № 1-4 та І вартістю 933 грн., всього на суму 104 204 грн.

Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом
подання через Красногвардійський районний суд на протязі десяти діб від дня
оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається на протязі двадцяти діб після надання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя :                                                                                                М.А. Руденко