Справа № 22ц-621/2008                               Головуючий у 1 інстанції Стародубцев O.K.
5                                                     Доповідач:
УХВАЛА

Іменем України

25 січня 2008
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді:   Новодворської О.ї.

суддів:                                                                                   Сукманової
Н.В.

Дем*яносова М.
В.

при
секретарі:                                                                        Андрусішиній
М. Г.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.  Донецька від 11.06.2007 року про забезпечення
позову по цивільній справі за позовом ТОВ „ Свято-Донсервіс",  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 до ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
треті особи-ОСОБА_8,  КП Бюро
технічної інвентарізації м.  Донецька про
визнання договорус купівлі-продажу недійсним.

Заслухавши
доповідача ,  пояснення представників
сторін ,  перевіривши доводи апеляційної
скарги по матеріалам справи.

ВСТАНОВИВ:

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1  ставить
питання про скасування ухвали Ленінського районного суду м.  Донецька від 11.06.2007 року,  якою задоволено клопотання позивачів про
забезпечення позову ,  накладено арешт на
вбудоване приміщення у цокольному поверсі площею 233, 8 кв.м.  в житловому будинку АДРЕСА_1.

Доводи
скарги зводяться до того,  що ухвала суду
не відповідає вимогам процесуального закону ,  а саме  ст.
ст.  151,  153,
210,  ЦПК України,  Вважає,
що суд не навів мотивів які стали підставою для забезпечення позову.
Крім того він є власником спірного приміщення і накладення арешту на належне
йому приміщення порушує його право власності на нерухоме майно.     Просив ухвалу суду скасувати.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
08.06.2007 року позивачі звернулася до суду з позовом про захист порушених прав
до ОСОБА_6  і ОСОБА_7 Вважають,  що колишній директор товариства ОСОБА_6  не маючи відповідних повноважень від імені
ТОВ „Свято-Донсервіс" на вкрай невигідних для товариства умовах уклав
21.03.2007 року договір купівлі-продажу належного товариству спірного
приміщення з ОСОБА_7

08.06.2007
року позивачі звернулася до суду з заявою про забезпечення позову,  вважають,
що дії відповідачів є незаконними,
просили суд накласти арешт на вбудоване приміщення площею 233, 8 кв.м.  яке знаходиться в житловому будинкуАДРЕСА_1.

Ухвалою
суду від 11.06.2007 року клопотання задоволено,
суд наклав арешт на вказане спірне приміщення.

Заслухавши
суддю-доповідача,  сторони та їх
представників,  дослідивши матеріали
справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав .

Відповідно
до  ст. 151 ЦПК України суд за заявою
осіб,  які беруть участь у справі,  може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи,  якщо невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття
152 ЦПК України передбачає такий спосіб забезпечення позову як накладання
арешту на майно або грошові кошти. Види забезпечення позову мають бути
співрозмірними із заявленими позивачем вимогами .

За
вказаних обставин,  апеляційний суд
вважає,  що суд першої інстанції обрав
правильний спосіб забезпечення позову .

Доводи
скарги ОСОБА_1  про те ,  що він є власником спірного приміщення і
накладення арешту на належне йому майно порушує його право не знайшли свого
підтівпердження і не заслуговують на увагу.

Відповідно
до вимог  ст.  182 ЦК
України право власності на нерухомі речі,
обмеження цих прав,  їх
виникнення,  перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Як
вбачається із матеріалів справи 11.06.2007 року дійсно між ОСОБА_7 та
ОСОБА_1  укладено договір купівлі-продажу
спірного приміщення,  однак рішення про
реєстрацію права власності було прийняте лише 21.06.2007 року. На день
накладення арешту на спірне нерухоме майно його власником був ОСОБА_7 тому суд
першої інстанції обгрунтовано наклав арешт на спірне майно. Крім того як
вбачається із матеріалів справи обидва договори купівлі-продажу оспорюються
позивачамі,  тому суд першої інстанції
вірно виходив з того,  що невжиття заходів
забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення
суду.

Ухвала
суду про забезпечення позову постановлена з додержанням вимог закону,  тому підстав для її скасування в межах
доводів апеляційної скарги не має. Інші доводи апеляційної скарги необгрутовані
і не спростовують правильних висновків
суду.

У відповідності
із  ст. 312 ЦПК України,  якщо судом першої інстанції ухвалу
постановлено з додержанням вимог закону,
апеляційний суд відхиляє скаргу на ухвалу суду першої інстанції і
залишає ухвалу без змін.

Керуючись  ст. 307,
ст. 312,   ст. 314,   ст. 315 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1  відхилити.

Ухвалу
Ленінського районного суду м. Донецька від 11 червня 2007р. про забезпечення
позову  залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.