Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 вересня 2008 року Іллічівський
міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Максимович Г.В.,

при
секретарі Бобраковій С.О.,

за участю:

позивача
ОСОБА_1,

представника
позивача ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду в місті Іллічівську Одеської області, цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним та анулюванні запису у трудовій
книжці про переведення на іншу постійну роботу, -

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась
ОСОБА_1 з позовом (т. 1 а.с. 4,5) до ОСОБА_3 в якому вона просить:

- стягнути
з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 21981,0 гривень;

- стягнути
з ОСОБА_3 судові витрати.

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_3 з
позовом (т.2 а.с.2-4) до ОСОБА_1 в якому вона просить:

- визнати
недійсним номер запису 2 у трудовій книжці НОМЕР_1 про переведення на посаду
завідуючої відділу самообслуговування магазина «Рябінушка»;

- зобов'язати
ОСОБА_1, як суб'єкта підприємницької діяльності, зробити виправлення в трудовій
книжці НОМЕР_1 у номері запису 2 від 02 квітня 2007 року про переведення на
посаду завідуючої відділом самообслуговування магазину «Рябінушка» шляхом
анулювання цього запису.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені нею позовні вимоги
та не визнала вимоги ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що вона фізична
особа - підприємець уклала 01 березня 2007 року трудовий договір з ОСОБА_3 про
те, що ОСОБА_3 буде виконувати роботу продавця магазину «Рябінушка». 02 квітня
2007 року вона уклала з ОСОБА_3 договір про повну матеріальну відповідальність.
На 22 січня 2008 року з вини ОСОБА_3, як матеріально відповідальної особи,
виникла недостача у розмірі 26551,6 грн., з яких вона сама погасила 4570,6 грн.
та недостача з вини ОСОБА_3 складає 21981,0 грн.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 підтримала заявлені нею
вимоги до ОСОБА_1 та не визнала позов ОСОБА_1
ОСОБА_3 суду пояснила, що дійсно уклала договір з приватним підприємцем
ОСОБА_1 про повну матеріальну відповідальність, але не у квітні 2007 року, а у
січні 2008 року. Дійсно у період часу з 10.04.2007 року по 21.01.2008 року
проведеними інвентаризаціями підзвітних їй товарно-матеріальних цінностей
виявлено недостачу на загальну суму 26551,6 грн. з яких погашено ОСОБА_1 4570,6
грн. та розмір не погашеної недостачі складає 21981 грн.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх
представників, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

01 березня 2007 року приватний підприємець ОСОБА_1 (т.1 а.с.
8,9) уклала трудовий договір з ОСОБА_3 відповідно до умов якого ОСОБА_3 взяла
на себе обов'язок продавця та зобов'язалась приймати, зберігати та продавати
матеріальні цінності (т. 1 а.с.48,49).

02 квітня 2007 року приватний підприємець ОСОБА_1 уклала з
ОСОБА_3 договір № 2 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність,
відповідно до умов якого ОСОБА_3 взяла на себе обов'язок завідуючої відділом
самообслуговування, тобто зобов'язалась приймати, зберігати товар та
матеріальні цінності, займатись обліком та інвентаризацією щонеділі (т. 1
а.с.50-52).

Таким чином між приватним підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_3
відповідно до ст. 135-1 КпПУ був укладений письмовий договір про повну
матеріальну відповідальність.

Відповідачем ОСОБА_3 визнана обставина, що у період часу з
10.04.2007 року по 21.01.2008 року проведеними інвентаризаціями підзвітних їй
товарно-матеріальних цінностей виявлено недостачу на загальну суму 26551,6 грн.
з яких погашено 4570,6 грн. та розмір не погашеної недостачі складає 21981 грн.
Окрім того, що ОСОБА_3 визнала зазначену обставину, вона  підтверджується інвентаризаційним описом № 1
товарно-матеріальних цінностей від 22 січня 2008 року та актом інвентаризації
(т.1 а.с. 14,15).

П.1 ч.1 ст.
134 КпПУ передбачає, - відповідно до законодавства працівники несуть
матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини у
випадках, коли між працівником і підприємством відповідно до ст. 135-1 КпПУ
укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної
відповідальності.

Із
зазначеного суд дійшов висновку, що так як ОСОБА_3, під час коли виникла
недостача у розмірі 21981,0 грн., була матеріально відповідальною особою, та
недостача сталась з її вини, то вимога ОСОБА_1 стягнути з ОСОБА_3 на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 21981,0 гривень
підлягають задоволенню.

Враховуючи,
викладені обставини. суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 21981,0 гривні.

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 249 гривень.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя:

Справа №
2-1411/08

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 вересня 2008 року Іллічівський
міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Максимович Г.В.,

при
секретарі Бобраковій С.О.,

за участю:

позивача
ОСОБА_1,

представника
позивача ОСОБА_2,

відповідача
- ОСОБА_3,

представника
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду в місті Іллічівську Одеської області, цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним та анулюванні запису у трудовій
книжці про переведення на іншу постійну роботу, -

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, суд вважає
необхідним проголосити вступну та результативну частини рішення.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 21981 гривні.

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 249 гривень.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя:

Особи,
які брали участь у розгляді справи можуть ознайомитись з повним рішенням суду
17 вересня 2008 року.

Суддя: