Справа №22-ц-1154                                                Головуючий
у 1 інстанції - Білера П.П.
Категорія 19                                                             Суддя-доповідач
е м     У к р а ї н и
вересня 2008 року                                                                                  м.
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області в
головуючого  - Гагіна М.В.,
суддів             - Кононенко О.Ю., Семеній Л.І.,
секретаря судового засідання  -  Назарової О.М.,
які беруть участь у справі - не з'явилися,
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 липня 2008 року
у справі за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне підприємство
“Правекс-Брок” до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
Рішенням
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 липня 2008 року позов
ТОВ “СП “Правекс-Брок” задоволено.

Стягнуто
з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ТОВ “СП “Правекс-Брок” у дольовому порядку 756
грн. 54 коп. за спожиту теплову енергію.

Вирішено
питання щодо судових витрат.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення з неї
заборгованості скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позову до неї.

При
цьому зазначала, що з 01 квітня 2003 року комунальними послугами не
користувалася, оскільки в квартирі не проживала. Крім того, вказувала на те, що
судом не була застосована позовна давность.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Як
встановлено судом і вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 і його колишня
дружина ОСОБА_1 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1, послуги з теплопостачання в
якій надає ТОВ “СП “Правекс-Брок”. З 22 квітня 2005 року за вказаною вище
адресою зареєстровані також дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 і ОСОБА_4

З
вересня 2002 року по жовтень 2005 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 нерегулярно оплачували
надані позивачем послуги, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі
756 грн. 54 коп.

Відповідно
ч. 2 ст. 79 ЦК України 1963 року та ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг строку
позовної давності переривається вчиненням зобов'язаною особою дій, що свідчать
про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як
вбачається із розрахунків заборгованості та квитанцій, з березня 2002 року по вересень
2005 року включно ОСОБА_2 протягом всього періоду користування послугами
періодичними нерегулярними платежами, які перевищували місячні нарахування,
сплачував поточні платежі та погашав заборгованість за попередні місяці, чим
фактично вчиняв дії, які свідчать про визнання ним свого боргу (а. с. 36-37,
65-70, 85-95).

Таким
чином, кожним таким платежем строки позовної давності переривалися.

Тому, з
огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про
задоволення позову та у зв'язку з цим відсутності підстав для застосування
позовної давності.

Посилання
ОСОБА_1 на те, що квартиру АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною власністю її та
ОСОБА_2 з ідеальними частками по &frac12; частині рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської
області від 12 лютого 2008 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Сумської області від 08 квітня 2008 року, не являються підставою для скасування
рішення суду, оскільки заборгованість за надані послуги з теплопостачання та
підігріву води виникла за період з 2002 року по 2005 рік.

Доводи
апелянта про те, що з 01 квітня 2003 року вона не проживала у квартирі, також
не являються підставою для скасування рішення суду. Крім того, ОСОБА_1 не
позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 в порядку
регресу.

Інші
доводи апеляційної скарги також не спростовують висновки суду першої інстанції
і не містять даних, які б були підставою для зміни чи скасування рішення.

Виходячи
з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення
ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись
ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а
л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської
області від 31 липня 2008 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набрала законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Головуючий     -

Судді                 -