Справа
№ 22-ц- 5763/2008р.                                                                           Головуючий
1-ї інст: Глібко О.В.
поділ спільного майна                                                 Доповідач:  Яцина В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

вступна
та резолютивна частини

3
грудня 2008 року                                                                          м.
Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі:

головуючого  судді -
Табачної Н.Г.,

суддів:  Яцини В., Хорошевського О.М.,

при секретарі
Уманській М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 29 вересня 2008 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільному майні, -

ВСТАНОВИЛА:

Зважаючи
на значний час, необхідний для мотивування висновків судової колегії,
проголошується вступна та резолютивна частина судового рішення.

Керуючись
ст. 303, 304, п.2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду Харківської області від 29 вересня 2008 року
скасувати.

У
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено у
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили
безпосередньо до Верховного суду України.

Головуючий суддя:

Судді колегії:

Справа
№ 22-ц- 5763/2008р.                                                                           Головуючий
1-ї інст: Глібко О.В.

Категорія:
поділ спільного майна                                                 Доповідач:  Яцина В.Б.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

3
грудня 2008 року                                                                          м.
Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі:

головуючого  судді -
Табачної Н.Г.,

суддів:  Яцини В., Хорошевського О.М.,

при секретарі
Уманській М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 29 вересня 2008 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення його частки у спільному майні, -

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування спільної
сумісної власності сторін на квартиру АДРЕСА_1 та визнання за ним права
власності на 1/3 частки вказаної квартири, тобто про визначення його частки у
спільному сумісному майні.

На
обґрунтування позову послався на те, що сторонам на праві спільної сумісної
власності в результаті приватизації належить зазначена квартира, яка
складається з трьох ізольованих кімнат. Відповідно до рішення
Орджонікідзевского районного суду м. Харкова від 4 листопада 1998 року
визначений порядок користування цієї квартирою, відповідно до якого
відповідачам у спільне користування надані кімнати прощею 18.6 кв.м та 13,4
кв.м, а позивачу - кімната 9,6 кв.м., коридор, ванна кімната і туалет залишені
у спільному користуванні співвласників.

Посилаючись
на ч. 2 ст. 372 ЦК України, яка при поділі спільного сумісного майна передбачає
рівні долі співвласників, вказуючи, що оскільки іншої домовленості щодо
розмірів часток між сторонами не існує,
йому належить 1/3 частка спільного майна, а відповідачі добровільно
визначити свої долі у спірній квартирі не бажають, ОСОБА_1 просив задовольнити
його позовні вимоги.

В
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на вищевказані
доводи.

Відповідачі
не заперечуючи проти належності вказаної квартири сторонам на праві спільної
сумісної власності, позов не визнали, посилаючись на те, що він не конкретний і
не ґрунтується на законі, та що внаслідок припинення спільної сумісної
власності відповідачем буде порушуватися порядок користування спірною
квартирою, визначений рішенням Орджонікідзевского районного суду м. Харкова від
4 листопада 1998 року.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2008 року позов
задоволений. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1

Не
погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачка ОСОБА_2. в апеляційній скарзі
просить його скасувати і провадження по справі закрити.

При
цьому ОСОБА_2. вказала на порушення судом норм процесуального та матеріального
права та послалася на те, що за відсутності спору відносно розміру часток
сторін у праві спільної власності заявлений позов не підлягав розгляду в
порядку цивільного судочинства.

У своїх
запереченнях проти апеляційної скарги ОСОБА_1 вважає, що суд ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення районного суду -
залишити без змін.

Судова
колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, відповідно до ст.
303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду
першої  інстанції  в межах доводів апеляційної  скарги
та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити.

Відповідно
до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування
норм матеріального права, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці
правовідносини, не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Задовольняючи
позовні вимоги, районний суд виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК
України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із співвласників у праві сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням
суду.

Однак,
у даному випадку зазначена норма матеріального права не підлягала застосуванню
судом.

Судовим
розглядом встановлено, що в результаті приватизації державного житлового фонду
та згідно свідоцтва про право власності від 26 січня 1998 року № 7-98-11645
сторонам на праві спільної сумісної власності належить квартира номер АДРЕСА_1

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 4 листопада 1998 року по
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення порядку
користування спірною квартирою, надано у спільне  користування ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які є відповідачами
по цій справі, кімнати прощею 18.6 кв.м з балконом та 13,4 кв.м, а позивачу -
кімната 9,6 кв.м., коридор, ванна кімната і туалет залишені у спільному
користуванні співвласників.

Відповідачки
визнали, що частка позивача у їх спільному сумісному майні є рівною з часткою
кожної з них.

Згідно
ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача
займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову
власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно
мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника
квартири (будинку).

Відповідно
до п. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Стаття
370 ЦК України стосується права співвласників на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній сумісній власності, в порядку, встановленому статтею 364
цього Кодексу, яка передбачає право співвласника на виділ у натурі його частки,
які є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Відповідно
до положень ст. 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів особи судом
можливий лише у визначений законом спосіб, до якого не належить встановлення
вказаного юридичного факту в порядку позовного провадження. При наявності
відповідного цивільного спору цей юридичний факт може були лише підставою, а не
предметом позову.

Наведене
свідчить, що визначення ідеальної частки в праві спільної сумісної власності,
яка згідно вказаної норми закону є рівною для всіх її співвласників,  без виділу частки або поділу спільного
сумісного майна в натурі не має самостійного правового значення і є по суті
визнанням юридичного факту, на якому можуть ґрунтуватися інші позовні вимоги,
які на розгляд суду не заявлялися.

Таким
чином, оскільки ОСОБА_1. не було заявлено вимог про виділ у натурі частки із
квартири, що є у спільній сумісній власності сторін, або про поділ між
сторонами спільного сумісного майна, - то і відсутні правові підстави для
застосуванні ст. 370 чи 372 ЦК України та у задоволенні такої позовної заяви.

На
підставі викладеного рішення районного суду підлягає скасуванню, із ухваленням
нового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову, а апеляційна скарга -
задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 303, 304, п 3. ч. 1 ст. 307, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду Харківської області від 29 вересня 2008 року
скасувати.

У
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено у
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили
безпосередньо до Верховного суду України.

Головуючий суддя:

Судді колегії: