НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2008 року
справа № 2-1370-2008        м.
Нововолинськ

Нововолинський
міський суд Волинської області в складі:

головуючого                  Галушки О.Г.,

при секретарі                  Дячук С.Л.,

з участю позивача           ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

встановив:

05 серпня 2008 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про розірвання
шлюбу, який укладений з відповідачем
ОСОБА_2. 02 лютого 1991 року в Нововолинському міському відділі РАЦС.
Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимоги позивач
обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність
характерів та небажання відповідача підтримувати нормальні сімейні відносини.
Відповідач ОСОБА_2. в листопаді 2006 року
виїхала на постійне місце проживання в м. Дніпропетровськ. Дочка ОСОБА_3
проживає з позивачем і перебуває на його утриманні. З листопада 2006 року не
підтримують шлюбних стосунків, ведуть порізно свої господарства. Вважає, що
спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 . позов підтримав і
пояснив, що спільне життя не склалося. Починаючи з осені 2004 року в сім'ї
почали часто виникати  скандали. З
листопада 2006 року не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась,
шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин вважає, що подружнє
життя є неможливим, тому просить шлюб розірвати.

Відповідач
ОСОБА_2 . в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової
повістки.

Заслухавши пояснення позивача, його показання як свідка, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до
задоволення.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо
господарства, шлюб фактично розпався.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу
України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що в судовому
засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу
і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить  інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

Керуючись ст.ст. 104, 110, 112
Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,
02 лютого 1991 року відділом РАЦС
Нововолинського міського управління юстиції, актовий запис №32,
розірвати.

При отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 17
(сімнадцять) гривень судового збору в доход держави.

Відповідача ОСОБА_2 від сплати судового збору звільнити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляції до апеляційного суду у
Волинській області протягом 20 днів після подачі заяви про оскарження рішення
суду, яка подається протягом 10 днів після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом              10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Головуючий      підпис

Згідно з оригіналом

Суддя                                                                                 О.Г.
Галушка