Справа
№ 2 - 147/ 2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М « Я М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2008 року Червоноармійський районний суд Житомирської
області в складі :

головуючого - судді                   Баладиги В.В.

при секретарі                               Пуренко І.С.

з участю позивачки                    ОСОБА_1.

відповідача                                ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Червоноармійську
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди у зв “язку із затопленням квартири,

В С Т А Н О В И В :

В
травні 2008 року ОСОБА_1. звернулась до суду із заявою, пред”явивши позов до
ОСОБА_2. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв”язку із
затопленням квартири, посилаючись на те, що відповідач, який проживає в
АДРЕСА_1, що знаходиться над її квартирою, починаючи з 2004 року і по даний час
постійно порушує правила користування жилим приміщенням та інженерним
обладнанням, що привело до витікання води та затоплення її квартири, яке
відбувалося декілька разів на рік, про що вона з чоловіком постійно повідомляли
відповідача, однак той на їх зауваження не реагує. У вересні - жовтні та в кінці
грудня 2007 року внаслідок затоплення водою з квартири ОСОБА_2. були пошкоджені
стеля та стіни в приміщенні санвузлу та кухні, відмокли шпалери та пошкоджені
продукти харчування. Ремонт квартири вони проводили за власний рахунок, на що
витратили 1203, 21 грн. Внаслідок дій відповідача їй була завдана моральна
шкода, яка полягає в переживаннях і стражданнях через затоплення квартири,
прояви грубості та неповаги з боку відповідача, тому просить стягнути з
ОСОБА_2. матеріальну шкоду в сумі 1203, 21 грн., моральну шкоду в сумі 1700
грн. та судові витрати в сумі 85 грн.

В
судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги і пояснила, що за те, що
її квартира була затоплена у 2003 році дружина ОСОБА_2. сплатила їй 100 грн. У
вересні - жовтні 2007 року після затоплення квартири, їй робила ремонт
ОСОБА_3., якій вона заплатила 800 грн. В кінці грудня 2007 року знову було
протікання води з квартири ОСОБА_4. в санвузол її квартири і утворилася темна
пляма, про що було складено акт комісією селищної ради. Щодо цього вона
претензій не має, оскільки відповідач прийняв міри для усунення зазначеної
плями, зашпаклювавши її та підготовивши до покраски. На її зауваження провести
ремонтні роботи завжди виникали сварки з відповідачем, в ході яких він її ображав,
стукав у двері та виганяв її із своєї квартири. Його неправомірними діями їй
заподіяна моральна шкода, яку вона просить стягнути в сумі 1700 грн.

Відповідач
позов не визнав і пояснив, що дійсно в 2003 - можливо в 2004 роках був факт,
коли по вині членів його сім”ї була затоплена квартира ОСОБА_1. За заподіяну
шкоду його дружина заплатила позивачці 140 грн. У вересні - жовтні 2007 року
ніякого затоплення не було, а в кінці грудня 2007 року при обстеженні комісією
квартири позивачки і його квартири, слідів затоплення не виявлено.

Вислухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Судом
встановлено, що за затоплення, яке мало місце в 2003 році, спливли строки
позовної давності, передбачені ст. 257 ЦК України і позивачка не ставила
питання про їх поновлення, та нанесені матеріальні збитки ОСОБА_2. сплатив
позивачці, про що ствердили сторони та свідки ОСОБА_5. та ОСОБА_6.

Про те, що було затоплення квартири
позивачки у вересні - жовтні 2007 року, позивачка суду доказів не надала, а
свідок ОСОБА_3. ствердила, що вона робила ремонт в квартирі позивачки в зв”язку
з газифікацією квартири, а будь - яких слідів затоплення квартири, вона не
бачила і позивачка їй про таке не розповідала.

Щодо утвореної плями у грудні 2007
року діаметром 30 см, то відповідач її загрунтував і позивачка з цього приводу
претензій до нього не має, так як нею не були затрачені кошти на її усунення.

Оскільки позивачка не надала суду
доказів про затоплення її квартири у вересні - жовтні 2007 року та витрату
коштів на її ремонт і не довела в суді, що пляма, яка утворилась на стелі
санвузла її квартири з вини відповідача, як передбачено ст. 60 ЦПК України, а
судове рішення не може бути побудоване на припущеннях, тому позовні вимоги не
можуть бути задоволені в повному обсязі, оскільки вимоги позивачки є
взаємопов”язаними.

Керуючись ст.ст. 15, 31, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст. 257 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди у зв “язку із затопленням
квартири відмовити за безпідставністю.

Заяву
про апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий               підпис

Згідно:

Суддя                      В.В. Баладига

Справа
№ 2 - 269 / 2008 р.

Р І Ш Е Н Н Я

І М « Я М    У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2008 року Червоноармійський районний суд Житомирської
області в складі :

головуючого - судді Баладиги В.В.

при секретарі                          Панченко І.С.

з участю позивачки               ОСОБА_7.

відповідача                             Козачок О.О.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у смт.
Червоноармійську справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів
на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка
ОСОБА_7. звернулась в суд з позовом доОСОБА_8. про стягнення аліментів,
мотивуючи його тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був
зареєстрований 10 вересня 2005 року Червоноармійським відділом РАЦС
Житомирської області.

Від
шлюбу мають дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Являючись батьком дитини, відповідач повинен нарівні з нею виховувати та
утримувати дочку, однак він до виконання своїх батьківських обов”язків
відноситься байдуже, з часу народження дочки ніде не працює та матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дочки в
розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дочки, починаючи з дня
пред»явлення позову до суду.

В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з
вищезазначених підстав і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти
на утримання дочкиОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів його
заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно до повноліття дочки.

Відповідач позов визнав повністю і не заперечував проти стягнення з
нього аліментів на утримання дочки в розмірі ј частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку, про що подав суду письмову заяву.

Судом
встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не
порушує права, свободи та інтереси інших осіб. При таких обставинах суд вважає
прийняти рішення на даній стадії процесу і позов задоволити.

Керуючись
ст.ст. 130, 174, 209, 213 - 215, 218, 367 ЦПК України, ст.ст. 180 - 184 СК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення

аліментів на утримання
дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця та жителя с. Окілок
Черняхівського району Житомирської області на користь ОСОБА_7 аліменти на
утримання дочкиОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 23 вересня 2008 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Рішення
в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити
негайному виконанню.

Стягнути
з ОСОБА_8 на користь держави 51 грн. судового збору та 7 грн. 50 коп. на
користь Червоноармійського районного суду витрат за інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий                  підпис

Згідно:

Суддя                                 В.В. Баладига