У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 листопада 2008 року                                                                                                м. Київ

Суддя Верховного Суду України Балюк М.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 та касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 19 серпня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_3
та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та виконавчого комітету Алуштинської міської ради про
усунення перешкод у користуванні власністю та користуванні прибудинковою
територією, визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету
Алуштинської міської ради, визнання самочинним будівництвом господарської
будівлі і споруди та зобов'язання знести її, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
виконавчого комітету Алуштинської міської ради про усунення перешкод у
користуванні власністю та користуванні прибудинковою територією, зобов'язання
вчинити певні дії, визнання незаконним та скасування рішення виконавчого
комітету Алуштинської міської ради та свідоцтва про право власності на житло,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від

27 листопада 2008 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Алуштинської
міської ради № 641 від 19 серпня 2005 року у частині, що стосується
реконструкції сараїв у господарський блок. Визнано самочинним будівництвом
будівлю - господарський блок та кам'яну стіну, які збудувала ОСОБА_1 на
території спільного двору будинку АДРЕСА_1 та зобов'язано її знести їх.
Стягнуто з неї на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 1 803 грн у відшкодування
спричиненої матеріальної шкоди. В решті позову відмовлено. У задоволені
зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 серпня

2008 року рішення Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим
від

27 листопада 2008 року у частині зобов'язання ОСОБА_1 знести самочинну
споруду та кам'яну стіну скасовано, та відмовлено в задоволені цієї позовної
вимоги. В решті рішення суду першої інстанції.

На зазначене рішення суду апеляційної інстанції надійшли касаційні скарги
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в яких ОСОБА_1 ставить питання про його зміну, а
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ставить питання про його скасування та залишення в силі
рішення суду першої інстанції, з посиланням на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Оскільки
оскаржуване рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а
викладені в касаційних скаргах доводи висновків суду не спростовують та не
викликають необхідності перевірки матеріалів справи, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити.

Керуючись
п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3
та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та виконавчого комітету Алуштинської міської ради про
усунення перешкод у користуванні власністю та користуванні прибудинковою
територією, визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету
Алуштинської міської ради, визнання самочинним будівництвом господарської
будівлі і споруди та зобов'язання знести її, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
виконавчого комітету Алуштинської міської ради про усунення перешкод у
користуванні власністю та користуванні прибудинковою територією, зобов'язання
вчинити певні дії, визнання незаконним та скасування рішення виконавчого
комітету Алуштинської міської ради та свідоцтва про право власності на житло,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Копію ухвали разом із доданими до скарги матеріалами направити особі, яка
подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я

Верховного Суду України                                                            М.І. Балюк