Справа за № 2-169
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м        У к р а ї н и

9 жовтня 2008 року                                                                                                м.
Ромни

Роменський
міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді Шунько Г.О., при
секретарі Чепурко І.В., представника позивача ОСОБА_6 представника відповідача
ОСОБА_7,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ромни справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3  про поділ
будинку в натурі,

в с т а н о в и
в:

8 січня 2008
року ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом в якому вказала, що її мати ОСОБА_4
і племінниця ОСОБА_5, 26 грудня 2006 року
подарували їй 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями
які розташовані в АДРЕСА_1.

Посилаючись на
те, що з відповідачі користуються її частиною будинку, просила суд провести
поділ будинку в натурі , виділивши їй в користування приміщення:  коридор - кухню №4, ванну-туалет № 5, кімнати
№ 12,13,14,16, а відповідачам залишити кімнату № 15. Позивачка, також, просила
суд про  стягнення з відповідачів на її
користь судові витрати..

В судовому
засіданні позивачка і її представник ОСОБА_6 просили суд розділити будинок за
першим варіантом  судової технічної
експертизи.

Відповідачка  і її представник ОСОБА_7, заявлений позов не
визнали мотивуючи тим, що не згодні з висновком
судової технічної експертизи від 24 липня 2008 року, бо виділ  частини
будинку із самостійним виходом в даному випадку технічно неможливий.
Варіанти поділу квартири, які зазначені в експертизі  не передбачають виділення ОСОБА_3,  житлових і
підсобних приміщення.

Заслухавши
сторони по справі, дослідивши   надані
ними  докази в підтвердження своїх вимог
і заперечень, суд встановив наступні факти і відповідні їм правові відносини.

З свідоцтва про
право власності  від 1 вересня 1993 року
відомо, що ОСОБА_4 належав в цілому будинок АДРЕСА_1 (а.с. 46 інвентарної
справи), який будувався  в період з  вересня
1985 року по травень 1993 року. Акт про завершення будівництва і  ведення до експлуатації від 25 травня 1993
року.(а.с.48 інвентарної справи). Будинок
побудований таким чином, що має дві самостійні квартири за № 1 і № 2, з
автономним опаленням.

В квартирі № 2,
житловою площею 58. 2 кв.м., до ІНФОРМАЦІЯ_1року проживав син ОСОБА_8 разом з
співмешканкою ОСОБА_2 і сином ОСОБА_3, 2000 року народження.

В квартирі № 1
мешкає  ОСОБА_2

З
договору дарування від 17 вересня 1993 року відомо, що  ОСОБА_4 подарувала сину ОСОБА_8  1/2 частину житлового будинку, площею 58.2
кв. м..  з надвірними будівлями, сарай,
сарай прибудова, сарай (а.с. інвентарної справи 49-50).

Встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1року  ОСОБА_8 - помер.

З
свідоцтва про прав на спадщину за законом від 20 липня 2006 року видно, що
спадкоємцем майна ОСОБА_8,  на 1/3
частину його стала мати ОСОБА_4 із спадкового майна яке складається з
1/2 частини житлового будинку з жилою прибудовою пАДРЕСА_1, яке належало
померлому на підставі  договору дарування
від 17 вересня 1993 року. (а. с. 84).

З
свідоцтва про право на спадщину за законом від 4 травня 2006 року видно, що
спадкоємцем  майна ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1року  на 1/3 частину
спадкового майна став його син ОСОБА_3 із спадкового майна яке
складається з 1/2 частини житлового будинку з жилою прибудовою пАДРЕСА_1, яке
належало померлому на підставі  договору
дарування від 17 вересня 1993 року. (а.с. 79).

З
свідоцтва про прав на спадщину за законом від 22 листопада 2006 року видно, що
спадкоємцем майна ОСОБА_8  на 1/6 частину
стала  його дочка  ОСОБА_5  із спадкового майна яке належало
померлому  на підставі договору дарування
від 17 вересня 1993 року. (а.с 80).

З
договору дарування від 26 грудня 2006 року видно, що ОСОБА_4 і   ОСОБА_5 подарували ОСОБА_1 належні їм
частини в будинку АДРЕСА_1, які тримали в порядку спадкування після смерті
ОСОБА_8 (а.с.87)

Встановлено,
що ОСОБА_1, дочка ОСОБА_4, і рідна сестра померлого ОСОБА_8.

Позивачка
просила суд поділити будинок АДРЕСА_1 по 1 варіанту  технічної експертизи від 24 липня 2008 року і
просила суд виділити їй такі приміщенні:
тамбур (2) площею 3,5 кв.м., веранди (3) площею 4,4 кв.м.,  кухню-коридор (4) площею 11,9 кв.м.,
ванну-туалет (5) площею 5,4 кв.м.; кімнату (12) площею 8,6 кв.м.; кімнату 4.6
кв.м. (13)

Відповідачі
запропонували позивачці поетапну сплату коштів за належну їй частину в будинку,
враховуючи що остання має будинок у власності за АДРЕСА_2, проте отримали -
відмову.

Суд, встановив,
що між сторонами виникли спірні відносини з приводу користування спільної
часткової власності.

Згідно
ст.. 356 ч. 1 ЦК України  власність двох
і більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною
частковою власністю.

Згідно
ст.. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.

Частина
3 ст. 358 ЦК України передбачає, що кожен
із співвласників має право на надання йому у володіння та користування
тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати
від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Згідно
ст.. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є
у спільній частковій власності. Частина 2 передбачає, якщо виділ частки із
спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник
який вважає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або
іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові
може бути надана лише за  його згодою.

Згідно
ст.. 10 ч. 2 УП України сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Частина 3 передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно
ст.. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням
фізичних осіб, поданими відповідно  до
цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачка
просила суд задовольнити ї вимоги на підставі першого варіанту судової
технічної експертизи за № 14-08 від 24 липня 2008 року. Будь-яких інших доказів
в необхідності та обґрунтованості реальному поділу будинку  ОСОБА_1 і представник ОСОБА_6 суду не надали.

Проте
суд не можу погодитися з доводами позивачки і її представника, а тому в позові
слід відмовити..

Висновок судової
технічної експертизи за № 14-08 від 24 липня 2008 року на думку суду технічно
не обґрунтований, так як поділ будинку як в першому варіанті так і в другому
проведений без врахування інтересів осіб, які проживають в спірному  будинку. Так, співвласнику будинку,
малолітньому ОСОБА_3, (2000 року народження) пропонується виділити в
першому  варіанті житлові  кімнату № 15 і 16,  а в другому № 15. Всі технічні приміщення і
житлові  залишаються ОСОБА_1,
відповідачу  не виділяється   жодне з технічних приміщень.

Крім того,
експерт пропонуючи варіанти реального поділу будинку, вказав, що  господарські будівлі: сарай літ. «В», сарай -
прибудова літ «в» , погріб, сарай літ «В1» залишає в користуванні ОСОБА_4,
власнику квартири №1. (а.с.55-57 ).

Проте, це
суперечить договору дарування від 26 грудня 2006 року, (а.с.4) згідно
якого  ОСОБА_4, яка діяла від свого імені
і імені  ОСОБА_5   подарували ОСОБА_1,  кожна зокрема, по 1/6 частині, отриманого
спадкового майна після смерті  ОСОБА_8.
Згідно п.1,. 2 названого договору обдарована приймає як дарунок 1/3 частину
житлового будинку з відповідними
господарськими будівлями, до яких відноситься: сарай шлакобетонний -«В»,
сарай прибудова цегляний - «в.» Тобто, в даному випадку, названі господарські
будівлі не повинні  передаватися ОСОБА_4,
так як вона не мала ніякого права на них і підлягали поділу між сторонами по
справі. У зв'язку з цим у експертизі наведені і не вірні математичні розрахунки
вартості виділених приміщень та сум компенсацій..

Суд також
враховує, що в запропонованих  варіантах
реального поділу будинку, кімнати № 15 і 16, вікнами виходять не до двору, а на
огород, яким користується ОСОБА_2 і де немає проходу АДРЕСА_1, тобто експертиза
ускладнює вирішення питання землекористування присадибною земельною ділянкою.

Позивачка
і її представник не надали суду доказів з приводу дозволів органів місцевого
самоврядування, в порядку ст.. 152 ЖК України, на перепланування,
будівництво,  облаштування пічного,
газового опалення, та інше, будинку відповідно до варіантів поділу будинку,
покладаючи це на відповідача.

На інші
варіанти поділу будинку які зазначені в експертизі позивачка не погоджується як
і на сплату чи отримання грошової компенсації за належній їй частку в спільній
частковій власності, незважаючи на те, що ОСОБА_1,  має по сусідству свій власний будинок  АДРЕСА_1 і суміжну земельну ділянку  тобто забезпечена житлом і в спірному будинку
не проживає.

Керуючись 10,
11, 209,  212,  213-215, 218
ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні
вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3  про поділ будинку в натурі відмовити.

Рішення
суду може бути  оскаржене до апеляційного
суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області  шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                        Шунько
Г О.

В судовому процесі оголошено вступну та
резолютивну частину рішення суду, повний текст віддрукований та підписаний
14 жовтня 2008 року.

Суддя:                                                підпис…

Копія вірна…

Суддя                                                                        Шунько
Г О.