НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

26 вересня 2008 року   справа № 2-1432-08           м. Нововолинськ

Нововолинський
міський суд Волинської області в складі:

головуючого
Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі                                        Марчак
Т.М.,

позивача                                                 ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу, -

встановив:

18 серпня
2008 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
який було укладено 04 червня 2005 року в відділі РАЦСу Нововолинського міського
управління юстиції Волинської області, актовий запис № 114.

Свої вимоги обґрунтовує
тим, що сімейне життя з відповідачем ОСОБА_2 у неї не склалось через те, що у
них несумісні характери, вони різні люди, чоловік зловживає спиртними напоями,
що призводить до постійних сварок, скандалів, неприязних відносин. Сім'я
фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків на протязі тривалого
часу, окремо ведуть свої господарства, відновлювати сімейні стосунки не має
наміру. За таких обставин вважає неможливим перебування в шлюбі з ОСОБА_2
Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала і пояснила, що відповідач ОСОБА_2
зловживає спиртними напоями, в зв'язку  з
цим не має постійного місця роботи, безвідповідально ставиться до сім'ї. Дітей
від шлюбу немає і не може бути з причин залежних від відповідача. Зазначила, що
в квітні 2007 року з аналогічних підстав зверталася до суду з позовом про
розірвання шлюбу і заочне рішення по справі від 17.08.2007 року було
переглянуто за заявою відповідача. Після цього вона від позову відмовилася з надією
на збереження шлюбу. Примирення позитивних наслідків не дало, відповідач не
змінив своєї поведінки, в зв'язку з чим з червня 2008 року проживають окремо,
не ведуть спільного господарства, про сімейні проблеми відповідач спілкується з
нею тільки будучи в нетверезому стані.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо розірвання шлюбу, та зазначив, що
не може примушувати дружину до спільного проживання.

Заслухавши
пояснення сторін, показання свідка ОСОБА_3, дослідивши письмові докази в їх
сукупності суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим,
примирення не доцільним, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому
суд позов задовільняє.

Керуючись  ст.10, ст. 11, ст. 60, ст.212, ст. 213, ст.
214, ст. 215 ЦПК України, на підставі ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу
України, - суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 04 червня 2005 року в відділі РАЦСу
Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №
114, розірвати.

При
отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути з відповідача ОСОБА_2 17
(сімнадцять) грн.  судового збору  в доход держави.

Позивача
ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк після
подання заяви про апеляційне оскарження, то рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення суду,
якщо   його   не
скасовано,   набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.                                                                                                                Рішення можна оскаржити до апеляційного
суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий               підпис

Згідно з оригіналом

Рішення не оскаржувалося до апеляційного суду Волинської області та набуло
законної сили 07 жовтня 2008 року.

Суддя                                                                                        О.Р.
Ференс-Піжук