Справа №2-575/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

12 травня 2008
року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого -
судді    Хомика А.П.

про секретарі
-             Кіндратишин Л.Р.

з участю
адвоката -     ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - органу опіки та
піклування Дрогобицької міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд
дитини за межі України, -

в с т а н о в и
в :

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд надати
неповнолітньому сину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасовий виїзд за
межі України без згоди батька. В обґрунтування позову посилається на те, що
перебувала з відповідачем по даній справі - ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з
2001 року до 25 січня 2005 року. Під час спільного проживання у них народився
син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, батько дитини на протязі останніх 3 років не
проявляв щодо неї будь-якої батьківської уваги та турботи, самоусунувся від її
виховання, не цікавився станом здоров'я сина, розвитком чи інтересами, також і
не намагався зробити цього. Матеріальної допомоги в будь-якій формі не надавав.
З її сторони жодних перешкод для цього йому не створювалось. Тим самим
відповідач тривалий час демонстрував до своєї дитини повну байдужість. Всі
турботи з вихованням та забезпеченням сина були покладені виключно на неї. В
зв'язку з чим вона була змушена звернутись до суду із заявою про стягнення з
відповідача аліментів на дитину, яка була задоволена.

При цьому,
згідно довідки від 23 січня 2008 року Дрогобицької міської дитячої поліклініки,
її син стоїть на "Д" обліку з приводу рецидивуючого бронхіту в стадії
ремісії, внаслідок його періодичного загострення, з приводу чого йому
рекомендовано санаторно-курортне лікування.

В зв'язку з цим,
враховуючи інтереси дитини, вона мала намір на літній період в цьому році
поїхати з сином в Італію до своєї мами з метою його відпочинку та оздоровлення,
оскільки в вересні місяці 2008 року він повинен вже йти до школи. Її мати має
право на легальне проживання та працює в Італії та запрошує її з сином /тобто
її онуком/, до себе на літній період. Однак, для оформлення проїзних документів
для цього необхідна письмова згода відповідача, засвідчена в нотаріальному
порядку. Але останній на її прохання з цього приводу без будь-якої причини на
це, такої згоди дати не хоче. Ухиляється тривалий час від зустрічей з нею і
тому вона не може оформити необхідні документи на виїзд дитини за межі України,
хоча жодної допомоги сину відповідач не надає, вихованням займатись не бажає і
відмову у дачі згоди на тимчасовий виїзд останнього нічим не мотивує.

При таких
обставинах просить суд надати неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю
м. Дрогобича Львівської області, тимчасовий дозвіл на виїзд за кордон з матір'ю
- ОСОБА_1, без згоди батька - ОСОБА_2.

Позивачка в
судовому засіданні позовні вимоги підтримала і додатково суду пояснила, що
дійсно при хрещенні дитини йому було дано друге ім'я - ОСОБА_6, що пов'язано з
іменем святого, пам'ять якого вшановували у цей день. На сьогоднішній день вона
знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до шести років і має намір
повернутись на своє місце праці у Дрогобицьку міську лікарню №1. Крім цього, її
син відвідує підготовчі заняття, які проводяться в школі для майбутніх
першокласників. Тому наміру виїхати з дитиною за кордон і залишитись там, у неї
немає. Хоче з'їздити з сином в Італію до своєї матері саме цього літа, оскільки
в майбутньому вона буде перебувати на роботі, а син - навчатись у школі. Не має
наміру лікувати сина за кордоном, а лише його оздоровити.

Дійсно був час,
що вона не дозволяла дитині зустрічатись з батьком - відповідачем по справі,
але це було пов'язано з його неналежною поведінкою. На сьогоднішній день
відповідач регулярно бачиться з сином і жодних перешкод в цьому вона йому не
чинить. Просить позов задоволити.

Відповідач
позову не визнав і пояснив суду, що при народженні його сина останньому було
надано друге ім'я - ОСОБА_6. Це було пов'язано із наперед спланованим бажанням
позивачки вивезти сина до Італії, де перебуває її мати. Мати позивачки легально
перебуває в Італії, регулярно приїжджає на Україну, а тому потреба бачитись з
бабусею є надуманою. Також не відповідає дійсності і бажання позивачки вивезти
їхнього сина за кордон для лікування, оскільки на території України є курорт,
де можна пройти відповідне лікування. Вважає, що орган опіки та піклування
Дрогобицької міської ради підставно вважає недоцільним дати дозвіл на виїзд
дитини за кордон у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 може пройти лікування в межах
України. Просить в позові відмовити.

Представник
органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради Царан А.В. відносно
задоволення позову покладається на думку суду. Вважає, що якщо виїзд дитини за
кордон є з метою лікування, то в такому дозволі слід відмовити, оскільки таке
можна пройти і на курортах України. Разом з тим, не заперечує права бабусі, яка
перебуває легально в Італії, на побачення з онуком.

Вислухавши
пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних
міркувань.

Відповідно до
копії свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого відділом РАГСу Дрогобицького
міського управління юстиції 08.08.2002 року, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і
його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 розірвано 25.01.2005 року, прощ що видано свідоцтва про розірвання
шлюбу НОМЕР_2 і останній присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Відповідно до
висновку лікаря-спеціаліста, виданого Дрогобицькою міською дитячою поліклінікою
23.01.2007 року, ОСОБА_5, 2002 року народження, стоїть на "Д" обліку
з приводу рецидивуючого бронхіту в стадії ремісії, внаслідок його періодичного
загострення, з приводу чого йому рекомендовано санаторно-курортне лікування.

Як встановлено в
судовому засіданні, позивачка відповідно до свідоцтва на право власності на
квартиру є співвласником квартири АДРЕСА_1

Згідно довідки
Дрогобицької міської лікарні №1, ОСОБА_1. дійсно працює в Дрогобицькій міській
лікарні №1 з 27.04.2001 року по даний час і перебуває у відпустці по догляду за
дитиною по 20.07.2008 року.

Довідкою
Дрогобицької СШ №15 від 25.03.2008 року за №38 встановлено, що ОСОБА_5 дійсно
записаний на навчання в 1-й клас і відвідує підготовчі заняття, які проводяться
в школі для майбутніх першокласників.

Враховуючи вище
наведене, суд вважає, що посилання відповідача на можливість виїзду дитини за
кордон на постійне місце проживання є безпідставними, ґрунтуються лише на
припущеннях, а тому не можуть братись до уваги судом.

Також суд не
приймає до уваги висновок органу опіки та піклування дрогобицької міської ради
від 08.05.2008 року за №3-32/1967 про недоцільність дачі дозволу на виїзд
дитини за кордон, оскільки останній ґрунтується на тому факті, що ОСОБА_5 може
пройти лікування в межах України, хоча позивачка просить дати такий дозвіл лише
з метою оздоровлення дитини та побачення з бабусею.

Відповідно до п.
18 Постанови Кабінету Міністрів України віл 24 березня 2004 р. №380 "Про
внесення змін до Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для
виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення", оформлення паспорта /проїзного документа/ здійснюється на
підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі,
коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає
дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для
дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що
обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

Окрім цього,
згідно з п. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду
в Україну громадян України" від 21.01.1994 року, за відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути
дозволено на підставі рішення суду.

Таким чином суд
приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.
ст.. 10, 11, 6, 209, 212, 214-215, ЦПК України, п. 2 ст. 4 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян
України",  п. 18 Постанови Кабінету
Міністрів України віл 24 березня 2004 р. №380 "Про внесення змін до Правил
оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і
проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", суд,
-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Надати неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Дрогобича Львівської області, тимчасовий дозвіл на виїзд за кордон з матір'ю
- ОСОБА_1, без згоди батька - ОСОБА_2.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя