Красногвардійський районний суд
Справа 2-1293-2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 травня 2008 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська  в
складі:

головуючої судді                                              Руденко
М.А.

при
секретарі                                                   Сорокіній А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа: Третя
дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання часток у спільній
сумісній власності та припинення права спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій
просила ухвалити рішення, яким визнати долі кожного співвласника у спільній
сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі по 14 частині за нею
ОСОБА_1, відповідачкою - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_4, припинити право спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову вказала, що згідно свідоцтва про право власності на
житло квартира АДРЕСА_1 належить їй ОСОБА_1, її чолову ОСОБА_4, доньці ОСОБА_2
та онуці ОСОБА_3, на праві спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на частку в спірній квартирі.
Вона звернулася до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що у
свідоцтві про право власності на квартиру, не визначені частки між
співвласниками.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, пояснила, що для прийняття спадщини їй необхідно визначити частки
співвласників в спірній квартирі.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала а повному обсязі,
проти задоволення позову не заперечувала.

Представник
третьої особи Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився,  направив на
адресу суду письмове повідомлення, в якому просили слухати справу за їх
відсутності, у зв'язку з виробничою
завантаженістю. Одночасно повідомили, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 - 01 грудня 2005 року за заявою про прийняття спадщини № 1580 від імені
ОСОБА_5 відкрита спадкова справа за № 976/2005. Свідоцтво про право на спадщину
на її ім'я не видавалась.

Вислухавши сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно
зі ст. 368 ЦК України спільна власність двох і більше осіб без визначення
часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно
до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній сумісній власності.

У
судовому засіданні встановлено, що 21 травня 1961 року між заявницею та ОСОБА_4
було укладено шлюб, про що свідчить актовий запис № 683 від 21 травня 1961 року
зроблений Кіровським районним бюро ЗАГС міста Дніпропетровська. Згідно
свідоцтва про право власності на житло від 14 серпня 1997 року квартира
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної
сумісної власності, без виділу долі. Відповідачка є рідною донькою заявниці
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис
№ 20, від 18 лютого
1971 року, зроблений Таромською міською Радою Ленінського району. 15
жовтня 1990 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, та після укладення шлюбу дружині
присвоєно призвище ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про укладення
шлюбу, актовий запис № 1817 , зроблений відділом ЗАГС виконкому Жовтневої
райради. Позивачка постійно проживала в вищевказаній спірній квартирі та
сплачувала за комунальні послуги.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть актовий запис № 8635
зроблений відділом реєстрації смерті
Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської
області. Після його смерті відкрилася спадщина на його частку у спірній
квартирі.

01
грудня 2005 року до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини звернулась донька померлого ОСОБА_5, у зв'язку з
чим була відкрита спадкова справа за № 976/2005. Свідоцтво про право на
спадщину на її ім'я не видавалась. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що
підтверджується актовим записом № 9058 зроблений першим відділом реєстрації
актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції міста Одеси.

Згідно
ч. 2 ст. 372 ЦК України при поділі майна, яке знаходиться у спільній сумісній
власності вважається, що долі співвласників у праві суспільної сумісної
власності є рівними.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою ОСОБА_1,
відповідачкою - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 по 1/4
частині у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1, за кожним та
припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 57-60, 76, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 368,372  ЦК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа:
Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання часток у
спільній сумісній власності та припинення права спільної сумісної власності
-  задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності
1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/4 квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності  1/4 квартири АДРЕСА_1.

Припинити право спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                             М. А. Руденко