Справа № 2-26/08
РІШЕННЯ               ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

11 березня 2008 року                                         Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі:

головуючого
судді                             Горуц Р.О.

при
секретарі                                      Костенюк М.Я.

з
участю позивача                              ОСОБА_1

з
участю представника відповідача   Ригайло
І.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці справу за позовом ОСОБА_1 до
Сільцівської сільської ради про відшкодування
моральної шкоди в сумі 10000 грн. , матеріальної шкоди в сумі 251 грн. та судових витрат ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до Сільцівської сільської ради про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн.,
матеріальної шкоди в сумі 251 грн. та
судових витрат.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги
підтримала повністю та пояснила ,що на початку 2007 року вона звернулась в суд
з позовом про визнання заповіту від 28 серпня 2003 року посвідченого секретарем виконкому Сільцівської сільської ради
укладеного від імені ОСОБА_4. в користь
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - недійсним.

11 грудня 2007 року рішенням Підгаєцького районного суду
даний заповіт визнано
недійсним.

Вважає ,що такими неправомірними діями відповідача на
протязі з серпня 2003 року ,тобто
з моменту складення заповіту і по даний час їй заподіяно значну моральну шкоду ,яка
полягає у тяганині на протязі 4-ох років ,а саме неможливістю прийняти спадщину після смерті її тітки ОСОБА_4.
,що спричинило душевні страждання ,було порушено її нормальний спосіб життя ,так як вона
залишилась фактично без житла ,в якому народилась ,виросла і проживає по теперішній час.

В результаті цих неправомірних дій відповідача ,їй було
спричинено моральну шкоду ,яку
вона оцінює в 10000 грн.

Також , в зв'язку з душевними стражданнями ,погіршився
стан її здоров'я ,а саме розлади нервової системи
,стреси ,які супроводжуються тривогою ,підвищеною роздратованістю порушенням
сну унаслідок чого

вона зверталась за
наданням медичної допомоги і за призначенням лікаря приймала необхідні
медикаменти ,які купляла за власні кошти на суму 251 грн. ,тобто їй завдано матеріальні збитки на вказану
суму.

Крім
цього , нею понесено судові витрати по справі за її позовом до Сільцівської сільської ради про визнання заповіту
недійсним ,які полягають в оплаті за
проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 520 грн., у витратах
на правову допомогу в сумі 1170 грн. ,а також в оплаті судового збору та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 420 грн., питання відшкодування яких не було вирішено судом при винесенні рішення
від 11 грудня 2007 року.

Представник відповідача -сільський голова с.Сільце
Підгаєцького району Ригайло І.Г. позов не визнав та
пояснив ,що заповіт від 28 серпня 2003 року ,який був складений секретарем
сільської ради ,визнано судом недійсним з причин недотримання останнім вимог
Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських ,селищних
,міських рад народних депутатів України" . Проте у діях бувшого
секретаря Сільцівської сільської ради Чемерис С. при складанні вищевказаного
заповіту відсутня протиправна поведінка щодо позивача ,членів її сім'ї чи
близьких родичів.

Позивачу
не було завдано моральної шкоди ,оскільки майно ОСОБА_1 не було знищено чи
пошкоджено ,а також не було порушено її нормальний спосіб життя ,оскільки
позивач проживає у іншій частині житлового будинку ,що в с.Сільце Підгаєцького
району ,яка належала її матері ОСОБА_5.
,тобто твердження ОСОБА_1 про те ,що вона фактично залишилась без житла
не відповідає дійсності.

Частина житлового будинку ,яка належала тітці позивача
-ОСОБА_4 і на яку був складений
заповіт ,що визнаний недійсним ,теж не знищена та не пошкоджена.

ОСОБА_1 безпідставно просить стягнути в її користь 251
грн. матеріальної шкоди , оскільки така шкода їй
теж не завдана ,а твердження останньої про
те ,що внаслідок неправомірних дій відповідача погіршився її стан здоров'я і
вона за власні кошти купляла медикаменти ,не перебувають в причинно -наслідковому зв'язку з діями відповідача.

Крім цього ,за заявою позивача 6 березня 2008 року
Підгаєцьким районним судом винесено додаткове рішення
,яким вже вирішено питання про судові витрати по справі за позовом ОСОБА_1 до
Сільцівської сільської ради ,ОСОБА_6. про
визнання заповіту недійсним ,а тому в задоволенні і цих вимог позивача
,слід відмовити.

Суд
, заслухавши пояснення сторін ,
дослідивши матеріали справи , вважає
, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення , виходячи із наступних підстав.

У відповідності із ст.22 ЦК України , особа ,
якій завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права , має право на їх відшкодування. Збитками є:

1)
втрати , яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або

2)
пошкодженням речі, а також витрати , які особа зробила або

3)
мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні

4)
збитки);

5)
доходи ,
які особа могла б реально одержати за звичайних

6)
обставин , якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.23 ЦК
України , особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:

1 у фізичному болю та стражданнях ,
яких фізична особа зазнала у

2
зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

3
у душевних
стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку з

4 протиправною поведінкою щодо неї
самої , членів її сім'ї чи близьких

5
родичів;

6 у приниженні честі, гідності, а також
ділової репутації фізичної або

7
юридичної
особи.

Згідно ч.і ст.1167 ЦК України , моральна шкода , завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями ,
діями чи бездіяльністю , відшкодовується
особою , яка її завдала , за наявності її вини , крім випадків , встановлених
частиною другою цієї статті.

Судом
встановлено , що в лютому 2007 року позивач звернулась в суд із позовом до Сільцівської сільської ради про
визнання заповіту від 28 серпня 2003 року ОСОБА_4 складеного в користь
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідченого
секретарем Сільцівської сільської ради Підгаєцького району, зареєстрованого в
реєстрі за №114- недійсним.

Рішенням
Підгаєцького районного суду від 11 грудня 2007 року вищевказаний заповіт визнано -недійсним ,оскільки при вчиненні заповіту
було порушено право заповідача та вимоги щодо форми заповіту і його посвідчення.

Суд ,вважає ,що посвідчення заповіту відповідачем ,який
визнано судом недійсним ,не завдало ОСОБА_1. моральної
шкоди ,яка на її думку полягає у душевних
стражданнях ,що виразились у тяганині на протязі 4-ох років ,а саме
неможливістю прийняти спадщину після смерті її тітки ОСОБА_4., порушенні її нормального способу життя ,так як вона залишилась фактично без житла ,оскільки відносно
позивача ,членів її сім'ї чи близьких родичів не було вчинено
протиправних дій відповідачем ,а також не було знищено чи пошкоджено ні майно
ОСОБА_1 ,яка проживає в іншій частині житлового будинку ,що належала її матері ОСОБА_5. ні майно ,яке належало ОСОБА_4

Відповідно до ч.ч. 1 ,2 ст.60 ЦПК України , кожна сторона
повинна довести ті обставини , на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень
,крім випадків установлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами ,
які беруть участь у справі.

Позивачем не наведено
суду обґрунтованих доводів ,щодо спричинення їй душевних страждань та порушення її нормального способу
життя ,а звернення ОСОБА_1 з позовом в суд про визнання заповіту недійсним, не
може вважатись таким ,що спричинило останній моральну шкоду.

Вимоги
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди , яка полягає у лікуванні та придбанні медикаментів на суму 251 грн.
задоволенню не підлягають , оскільки в судовому засіданні не встановлено
факту її заподіяння , а також не представлено доказів щодо витраченої суми.

Крім цього ,позивачем
не представлено , а судом не здобуто будь-яких доказів протиправної поведінки
чи неправомірних дій відповідача , які є обов'язковими
при вирішенні питання про стягнення матеріальної (майнової) та моральної шкоди.

В зв'язку з вищенаведеним та керуючись постановами ПВСУ
№6 від 27.03.1992 року " Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди " і № 4 від
31.03.1995 року " Про судову практику в справах про відшкодування
моральної ( немайнової) шкоди ", суд прийшов
до переконання , що в задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 251 грн.
та моральної шкоди в сумі 10000 грн. слід відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Суд
,вважає ,що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування понесених
нею судових витрат по справі за її позовом до Сільцівської сільської ради,
ОСОБА_6. про визнання заповіту недійсним ,які полягають в оплаті витрат за
проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 520 грн., у витратах на правову
допомогу в сумі 1170 грн. ,а також в оплаті судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 420 грн. слід відмовити ,оскільки 6
березня 2008 року за заявою позивача поданою відповідно до ст.220 ЦПК України
,Підгаєцьким районним судом винесено додаткове рішення по справі за позовом
ОСОБА_1 до Сільцівської сільської ради ,ОСОБА_6. про визнання заповіту
недійсним ,яким вже вирішено питання про вищевказані
судові витрати по справі.

На підставі наведеного
, керуючись ст.ст. 10,60,212 ,215 ЦПК України , ст.ст.22 ,23 , 1166 ,1167 ЦК України, постановою Пленуму Верховного
Суду України №6 від 27.03.1992 року „Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" ,постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року
„Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", суд , -

ВИРІШИВ :

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сільцівської сільської ради про
відшкодування матеріальної шкоди в сумі 251
грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн.- відмовити за безпідставністю.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сільцівської сільської ради про відшкодування
судових витрат по справі за позовом позовом ОСОБА_1 до Сільцівської
сільської ради ,ОСОБА_6. про визнання заповіту недійсним -відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на
його оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подано Тернопільському апеляційному суду через Підгаєцький районний
суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається Тернопільському апеляційному суду через Підгаєцький районний суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до
Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий :