Справа
№2-1130/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2008 року

Великоновосілківський  районний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Єфименко В.І. при секретарі Тахтаровой Н.П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Новосілка справу за
позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - СТОВ) «Ново- шахтарське»Великоновосілківського району
Донецької області про визнання договору оренди землі недійсним та стягнення
моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., встановив:

Позивач - фізична особа
ОСОБА_1 звернувсь до Великоновоселківського
районного суду Донецької області з позовом до відповідача -
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
"Новошахтарське" про визнання недійсним договору оренди землі і
стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00грн., мотивуючи свої вимоги тим, що
згоди на передачу землі в оренду на десять років він не давав, при підписанні
договору вважав, що підписує лише проект договору, акту прийому-передання та
інших необхідних при укладенні договору оренди землі документів не  підписував. Від відповідача надійшли
заперечення проти позову у яких
зазначено, що позов задоволенню не підлягає на тій підставі, що договір
був укладений за згодою сторін, всі необхідні документи про надання землі в
оренду підписані саме позивачем, що якщо позивач наполягає на поверненні йому
земельної ділянки, то повинно ставитись питання про дострокове розірвання
договору, а не про визнання його недійсним.

Позивач надав уточнення
до позову, підтримавши раніш заявлені вимоги надав додаткове обґрунтування
позову та просив суд задовольнити позов на підставах, викладених в позовній
заяві. В судовому засіданні позивач додатково пояснив, що проти укладення
договору оренди він не заперечував, але мав намір надати земельну ділянку в
оренду відповідачу лише на  один рік,
пояснив, що договір підписав сам, але вважаючи, що підписує проект договору, не
підписував  після укладення спірного
договору  акту прийому-передання
земельної ділянки, акту вибору земельної ділянки тощо. Пояснив, що неодноразово
після укладення договору звертавсь до директора СТОВ з проханням розірвати договір,
але отримавши відмову, вирішив звернутись до суду.

Представник Відповідача
Веденєєва Н.С.  у судовому засіданні
підтримала надані заперечення,  просила
суд відмовити в задоволенні позову на підставах, викладених у запереченні на позов
та додатково пояснила, що спірний договір оренди був укладений за взаємною
згодою сторін, у спосіб, що передбачено для договорів такого типу, в договорі
передбачено всі суттєві умови, він почав виконуватись - СТОВ підготувало землю
для посіву, та засіяло її, тобто підстави недійсності правочину в розумінні ст.215
ЦКУ, при застосуванні до договору оренди з ОСОБА_1 відсутні, під час укладення
договору вимоги ст.203 ЦКУ сторонами виконані.

За клопотанням позивача
в судовому засіданні допитані свідки:

Свідок ОСОБА_2 показав,
що працював у позивача, та 04.03.08р. у якості водія возив позивача до
смт.Шахтарське  де нібито позивач повинен
був поставити підпис у невідомому свідку договорі. Щодо відносин між позивачем
та відповідачем, суті справи, свідком по якій його  визвано,
обставин укладення та виконання спірного договору, пояснив, що нічого
йому не відомо.

2

Свідок ОСОБА_3 пояснив
що є знайомим позивача, у якості водія возив позивача до земельних ресурсів
смт.Шахтарське, де позивач зустрівся із чоловіком, як тепер він знає, що то був
директор СТОВ, який збиравсь щось підписати, та не підписав, і позивач всю
дорогу з цього приводу був розлючений. Щодо відносин між позивачем та
відповідачем, суті справи, свідком по якій його визвано,  обставин укладення та виконання спірного
договору ,пояснив, що нічого йому не відомо, під час поїздки він із машини не
виходив, тому розмови не чув, що саме повинен був підписати директор СТОВ
пояснити не може.

Свідок ОСОБА_4 працює у
відповідача бухгалтером. Пояснила, що після заміни сертифікатів на державні
акти, СТОВ почало укладати із всіма бажаючими договори оренди на  десять років із сплатою орендної плати в
розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки. Після виходу Указу
Президента в 2008 році нарахування за рік склали 3% від грошової оцінки
земельної ділянки по кожному договору. Процедура укладання договорів
проводилась в декілька етапів: спочатку готували договір з додатками, потім
його реєстрували у
Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії
Державного підприємства “ Центр Державного земельного кадастру при державному
комітеті України по земельних ресурсах”. Укладання спірного договору не було
особливим. В 2007  р., а не в 2008 році
відбулось підписання договору, заповнили договір працівники СТОВ бо ОСОБА_1 сам
про це просив, а підписав його сам ОСОБА_1 Але потім через півроку він
передумав, і прийшов просити повернути земельну ділянку, отримав відмову,
оскільки договір вже почав виконуватись і земельна ділянка була засіяна.
Отримавши відмову, позивач почав скаржитись до прокуратури і суду, що нібито не
він його підписав, що не давав згоди та таке інше.

Свідок ОСОБА_5 працює у
відповідача касиром. Пояснила, що позивач поставив підпис у спірному договорі в
її присутності, підписавши разом з цим інші належні документи, неодноразово
отримував грошові кошти за попередніми договорами, сам розписувався за
отримання грошей, але не кожен раз однаково.

Розглянувши матеріали
справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні у справі
матеріали на предмет їх юридичної оцінки, допитавши свідків, дослідивши докази
у їх сукупності,суд вважає ,що позовні вимоги не підлягать задоволенню за
наступних підстав.

В судовому засіданні
встановлено. що 24.09.2007 року в с.Шахтарське Великоновосілківського району
Доненцької області між позивачем та відповідачем  був укладений договір  оренди землі
б/н, який був зареєстрований  у
Великоновоселківському районному відділі Донецької регіональної філії
Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при державному
комітеті України по земельних ресурсах», про що в книзі реєстрації договорів
оренди землі вчинено запис НОМЕР_3. Відповідно до п. 1.1 спірного договору
відповідач приймає, а позивач передає в строкове платне користування земельну
ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території
Шахтарської сільської ради. Пунктом 1.2 договору встановлено, що позивач
передає земельну ділянку площею 27,80 га риллі, що належить йому на підставі Державного
акту серія НОМЕР_1. Пунктом 3.1. спірного договору встановлений термін оренди -
10 років. Пунктом 4.1. договору передбачена орендна плата, яка за згодою сторін
не може бути менш за 1,5 % відсотки нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, яка, відповідно до п.2.4. становить 314817,79 гривень. Договір
підписаний сторонами та скріплений печаткою СТОВ.

В матеріалах справи
міститься копія акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості),
яку надав відповідач  та копія цього ж
акту з матеріалів земельних ресурсів з підписами відповідача на акті та
підписом позивача (під номером НОМЕР_5 в додатку до акту), план (схема) меж
земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, підписаний позивачем в графі
орендодавець та відповідачем в графі орендар, план (схема) меж земельної

3

ділянки кадастровий
номер НОМЕР_4, підписаний позивачем в графі орендодавець та відповідачем в
графі орендар, акт прийому передання земельної ділянки з підписом відповідача
на акті та підписом позивача в графі НОМЕР_5 в додатку до акту.

Крім того, відповідачем
надані копії відомостей щодо виплат позивачеві грошових коштів за попередніми
договорами в яких позивач признав свої підписи.

Відповідно до вимог ст.
57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд
у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення спору. Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно ст.124
Земельного Кодексу України передача земельних ділянок фізичних осіб в оренду
юридичним особам здійснюється на підставі договору оренди між власником -
орендодавцем та орендарем.

Статтею 792 Цивільного
Кодексу України  за договором найму
(оренди) земельної ділянки  наймодавець
(орендодавець) зобов'язується надати наймачеві (орендарю) земельну ділянку на
встановлений в договорі строк у володіння та користування за плату.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» (далі -
Закон) встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди
(місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків,
порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;
існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення
сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи
його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог
статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно
до закону.   Невід'ємною частиною
договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в
оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень)
у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж
земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта
оренди.

Стаття 16 Закону встановлено, що укладення договору
оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою
орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на
таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути
здійснено в  тому числі на  підставі цивільно-правового договору.

Статтею 17 Закону
передбачено, що передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у
строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом
приймання-передачі.

Статтею 20 Закону
передбачена державна реєстрація договору оренди землі, в той час як стаття
18  Закону  встановлює, що договір оренди землі набирає
чинності після його державної реєстрації.

4

Судом встановлено, що
27.09.2007 року сторони уклали та підписали спірний договір домовившись щодо
всіх істотних умов договору оренди земельної ділянки, в тому числі щодо терміну
дії договору. Із пояснень сторін та
свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд встановив, що дата підписання договору
на першому аркуші договору не була проставлена навмисно,  оскільки
обидві сторони договору
вважали, що договір набуває чинності від дня його реєстрації, тому інших дат не
потрібно. Договір зареєстровано 03.10.2007року - це є дата набрання договором
чинності. З тексту спірного договору вбачається, що договір укладений з  додатками. Додатками  є акт прийому-передання земельної ділянки,
акт визначення меж земельної ділянки, план-схема, оригінали яких надані для
огляду суду, копії яких містяться в матеріалах справи. Договір підписаний
сторонами.

За таких обставин суд дійшов
висновку, що спірний  договір є
укладеним. Порушень вимог ст.ст. 4-6,11,15,17,19 Закону України «Про оренду
землі» на час укладення договору не встановлено, тому,  підстав для визнання  договору недійсним ,як такого, що був
укладений з порушенням вимог статті 203 ЦКУкраїни ,судом не встановлено.

У зв*язку з відсутністю
винних дій з боку відповідача , нема підстав
і для стягнення суми моральної шкоди на користь позивача в розмірі 5000
грн..

Оскільки позивачу
ОСОБА_1 при звернені до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди  у розмірі 5000 грн . ,в цій частині було
відстрочено сплату судового збору у сумі 250 грн. в дохід держави,суд у
відповідності до ч.2 ст.82 ЦПК України вважає за необхідне стягнути зазначені
витрати з нього  за цим рішенням.

Керуючись ст.ст. 10,
11,82 ч.2, 209, 212-215, 218 ЦПК України, - суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
СТОВ «Новошахтарське» Великоновосілківського району Донецької області про
визнання договору оренди землі недійсним та відшкодування моральної шкоди у
розмірі 5000,00 грн. - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 в
дохід держави судовий збір у сумі 250,00 грн.

Рішення може бути
оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Великоновосілківський
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку  ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                                                                    В.І.Єфименко