№22-ц
Головуючий 1 інстанції -
Доповідач-Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2008 року судова колегія
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в
складі:

Головуючого-судді:
Міненкової Н. О.

суддів:                            Гальянової І.Г.

Ларенка В.І.

при секретарі:                Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Виконавчого
комітету Дергачіської міської ради Харківської області на рішення
Дергачівського  районного суду
Харківської області від 06 жовтня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до виконавчого комітету Дергачівської міської ради Харківської області,
комунального підприємства „Дергачівський комунальник” про визнання права на
користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом виконавчого комітету
Дергачівської міської ради Харківської області , комунального підприємства
„Дергачівський комунальник” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання їх втративши ми
право на користування жилим приміщенням та виселення ,-

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2006 року позивачі
звернулись  у суд з  позовом до ОСОБА_3,  Комунальному підприємству „Дергачівський
комунальник” (далі КП „Дергачівський комунальник”) про відновлення їх
порушеного права та вселення в квартиру АДРЕСА_1 м. Дергачі також просили  визначити порядок користування зазначеним
житлом ( а.с.4-5).

У лютому 2007 року ОСОБА_3 звернулась у
суд з  зустрічним позовом про визнання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування зазначеним вище
житловим приміщенням ( а.с. 30-31).

У серпні 2007 року у зв”язку з тим, що
ОСОБА_3 07.08.2007 року померла,  ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернулись у суд з уточненими позовними вимогами до Комунального
підприємства „Дергачівський комунальник” та ОСОБА_4 про поновлення їх
порушеного права користування спірною квартирою та виселення ОСОБА_4 з
зазначеного вище житлового приміщення ( а.с.84) .

У серпні 2007 року ОСОБА_4 звернувся у
суд з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,КП „Дергачівський
комунальник” про визнання права користування спірною квартирою ( а.с.90).

У грудні 2007 року у суд з зустрічною
позовною заявою звернулись виконавчій комітет Дергачівської міської ради та КП
„Дергачівський комунальник” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в якій просили на
підставі ст.ст.71, 72 ЖК України визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили
право користування спірною квартирою,
також просили виселити з неї ОСОБА_4 ( а.с.118-119).

Ухвалою Дергачівського районного суду
Харковіської області від 07 лютого 2008 року, провадження у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третьої особи КП „Дергачівський комунальник” про
визнання втратившими право користування жилим приміщенням та за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,третьої особи у справі : КП „Дергачвський комунальник” про
визнання права на користування жилим приміщення, закрито ( а.с.149-150).

В червні 2008 року у зв”язку з вселенням
01.12.2007 року у спірну квартиру та добровільного виселення зі спірної
квартири ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уточнили та доповнили позовні вимоги,
залучивши до участі у справі в якості відповідача виконавчий комітет
Дергачівської міської ради ( а.с.151).

У березні 2008 року, виконавчий комітет
Дергачівської міської ради та КП „Дергачвський комунальник” уточнили позовні
вимоги та на підставі ст.ст. 71,72 та 107 ЖК України, просили визнати ОСОБА_1
та ОСОБА_2 такими , що втратили право користування спірним жилим приміщенням (
а.с.153-158).

Свої вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2  обґрунтовували тим, що у 1987 році її
чоловікові ОСОБА_5 та їм як членам його сім”ї
була надана зазначена вище квартира в якій вони і поселились. У 1989
році, шлюб між подружжям  був розірваний.
До 1991 року вони продовжували проживати у спірній квартирі. В грудні 1991 року
її колишній чоловік зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, яка вселилась у спірну
квартиру, а вона з дочкою були вимушені виїхати з зазначеного жилого приміщення
до батьків. При цьому між нею та ОСОБА_5 була домовленість про розмін квартири,
а тому вони  залишись в ній
зареєстрованими. ІНФОРМАЦІЯ_1 її ОСОБА_5 помер. В спірній квартирі залишилась
проживати його нова дружина, яка перешкоджала їм, як щодо її розміну так і щодо
вселення в неї. . З часу вимушеного виселення з квартири та до смерті ОСОБА_5,
вона продовжувала в рівних частках з ним
проводити сплату комунальних послуг. ІНФОРМАЦІЯ_2 також померла ОСОБА_3,
однак у спірній квартирі продовжував проживати її співмешканець ОСОБА_4, який в
подальшому добровільно з неї виселився, а вони
01.12.2007 року в неї вселились та продовжують проживати до теперішнього
часу.

Свої зустрічні позовні вимоги , з
урахуванням їх уточнень ,виконавчий комітет Дергачівської міської ради та КП
„Дергачівський комунальник” обґрунтовують тим, що після розірвання шлюбу з
ОСОБА_5 у 1990 році ОСОБА_3 разом з неповнолітньою на той час дочкою, забравши
свої речі виїхала із спірної квартири та вибула на інше постійне місце
проживання. 25.06.1994 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та вселилась
на його житлову площу, яка належить йому на праві приватної власності та
розташована за адресою у м. Харкові по АДРЕСА_2.  Вони до цього часу проживають однією сім”єї  та з ними залишалась проживати дочка ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3у відносно якої матір”ю було визначено її місце проживання. З того
часу дочка досягла повноліття та 03.02.2001 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8
та разом із своїм чоловіком та неповнолітньою дочкою мешкають в житловому
приміщення за адресою с. Козача Лопань , АДРЕСА_3 Дергачівського району
Харківської області та який належить батькові її чоловіка

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 06 жовтня 2008 року, позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. задоволені. За ними визнано право користуванням жилим приміщенням,
розташованим у м. Дергачі Харківської області по АДРЕСА_1. В задоволенні позову
виконавчому комітету Дергачівської міської Ради Харківської області , КП
„Дергачівський комунальник”, відмовлено.

В апеляційній скарзі виконавчий комітет Дергачівської міської Ради
Харківської області просить скасувати зазначене рішення суду та направити
справу до суду першої інстанції на новий розгляд. Доводи апеляційної скарги
обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, а саме
не залучення до участі у справі в якості третіх осіб : чоловіка ОСОБА_2-
ОСОБА_2 та чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_6, а також
невідповідністю висновків суду обставинам справи на наданим доказам  та неповним з”ясуванням судом обставин, які
мають значення для справи.

Посилається  на ті ж підстави, що і в суді першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з”явились, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджено наявними у справі доказами та сторонами не заперечується, що
спірна квартира двокімнатна квартира  перебуває у власності територіальної громади
та у 1987 році була надана ОСОБА_5 зі складом сім”ї: дружина ОСОБА_3 та
неповнолітня дочка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судом також встановлено, підтверджено
наявними у справі доказами та позивачами за зустрічним позовом не спростовано,
що 22.11.1991 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було розірвано.

У грудні 1991 року ОСОБА_5 , будучи
основним наймачем зазначеної жилої площі ,зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 та вселив
її у спірну квартиру, у якій вона була зареєстрована з 18.06.1996 року, а
ІНФОРМАЦІЯ_1, помер.

За таких обставин, суд прийшов до
обґрунтованого висновку про неможливість позивачки з неповнолітньою на той час
донькою мешкати разом з колишнім чоловіком та його дружиною у вказаній квартирі
та прийняв до уваги їх доводи про залишення
спірної квартири  за умови її
подальшого розміну з ОСОБА_5.

Про існування такої
домовленості  свідчить та обставина
,  що ОСОБА_5 як наймач спірного житла до
своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1  визнавав  факт
відсутності  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
спірній квартирі з поважних причин , не ставивши питання про визнання їх
такими, що втратили  право користування
нею, вони до теперішнього часу
залишились в ній зареєстрованими , а також та обставина, що згідно до
вимог ч.1 ст. 65 ЖК України , він в спірній квартирі не міг би зареєструвати
18.06.1996 року свою нову  дружину
ОСОБА_3, без згоди на те позивачів за основним позовом, а також той факт, що
25.09.1998 року у цій квартирі була повторно зареєстрована  ОСОБА_2(а.с.36).

Після смерті ОСОБА_5 між позивачами
за основним позовом та  дружиною ОСОБА_5,
ОСОБА_3 з квітня 2002 року виникав спір щодо права на користування зазначеним
вище житлом який ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від
18.03.2004 року, був залишений без розгляду, про що свідчать матеріали
цивільної справи № 2-172/2004.

Зазначене , а також той факт, що
позивачкою ОСОБА_1 у грудні 2005 року була погашена  існуюча заборгованість по квартирній платі
(а.с.17), також свідчить про те, що позивачі за основним позовом не втратили
інтерес до спірного житла, однак не мали можливості ним користуватись у зв”язку
з тим, що квартирою користувались ОСОБА_3 та її співмешканець  ОСОБА_4. Тільки після того, як ОСОБА_4 01.12.2007
року добровільно звільнив квартиру, позивачі за основним позовом, вселившись в
неї в цей же день та  до теперішнього
часу продовжують користуватись спірним житлом, уклали договори про надання
комунальних послуг з КП „ Дергачівський комунальник „ та з ВАТ „Харківгаз”.

За таких обставин, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були
відсутніми на вказаній вище жилій площі з поважних причин , визнавши за ними
право на користування нею.

Посилання представника позивачів,
щодо втрати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права на користування жилим приміщенням у
зв”язку з виїздом їх на постійне проживання до жилих приміщень їх чоловіків,
суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки відповідно до ч.1
ст.56 СК України , дружина та чоловік мають право на вибір місця проживання, а
тому сам факт вимушеного  проживання  позивачок у жилих приміщеннях чоловіків при
наявності того, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не втрачали інтересу до спірного
житла, яке було ними отримано, в якому вони зареєстровані  та в якому
не мали можливості проживати до 01.12.2007 року, не може бути підставою
для визнання їх такими, що втратили право користування спірним житлом з підстав
переїзду в інше жиле приміщення.

Оскільки рішення у справі ухвалено
судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального
права, а доводи викладені в апеляційній скарзі Виконавчим комітетом
Дергачіської міської Ради Харківської області , висновків суду не спростовують,
то судова колегія вважає за необхідне залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.303, 308, 313, 315,
317, 319,218 ЦПК України, судова колегія ,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу Виконавчого комітету
Дергачіської міської Ради Харківської області , відхилити.

Рішення Дергачівського  районного суду Харківської області від 06
жовтня 2008 року, залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :