Справа № 22-ц-1065 / 2008р.
Головуючий по 1-ій інстанції Семенюк І.М.
Суддя-доповідач Кононенко О.Ю.
02 вересня 2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Сумської області в складі:
суддів:
Кононенко О.Ю., Білецького О.М.
секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.
беруть участь у справі - представника позивача ОСОБА_1. -ОСОБА_2., представника
відповідача приватного підприємця ОСОБА_3. - ОСОБА_4
відкритому судовому засідання в приміщенні Апеляційного суду Сумської області
цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачаОСОБА_1 члена
Сумського обласного товариства захисту прав споживачів ОСОБА_2
на  рішення Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 10 липня 2008 року
у справі за
позовомОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_3 про визнання дій такими, що
порушують права споживача та стягнення неустойки в розмірі 724 грн. 80 коп.,-
2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, свої вимоги
мотивуючи тим, що 29 січня 2008 року придбала в магазині «Фокстрот» у
відповідача пральну машину INDESIT WIL 85 EX з
гарантійним терміном експлуатації 2 роки вартістю 2 265 грн. В березні 2008
року в машині виявився істотний недолік і машина згідно її заяви від 21 березня
2008 року була прийнята приватним підприємцем ОСОБА_3на діагностику та ремонт
на строк не більше 30 діб, тобто до 21 квітня 2008 року. Як було виявлено і
зафіксовано в акті експертизи, недолік виник з вини виробника, і тому 23 травня
2008 року договір купівлі - продажу було розірвано, а ОСОБА_1 повернуто 2 265
грн. - вартість пральної машини. Вважав, що оскільки термін ремонту тривав
понад договірний - 32 дні, то відповідач на підставі п.9 ст.8 Закону України
«Про захист прав споживачів» повинен сплатити на її користь неустойку, яка обчислюється,
виходячи із ставки 1% від вартості машини за кожен день прострочки і становить
суд визнати дії ПП ОСОБА_3. такими, що порушують її права як споживача та
стягнути з нього на свою користь неустойку в розмірі 724 грн. 80 коп.
Рішенням
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 10 липня 2008 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні
позовних вимог.

В
апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1. - член Сумського обласного
товариства захисту прав споживачів ОСОБА_2. посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи і
просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Зазначає,
що суд дійшов помилкового висновку про те, що відповідальність за якість та
термін гарантійного ремонту несе виконавець робіт. Вказує, що між споживачем та
виконавцем послуги - СПКП «Фактор 92»
були відсутні безпосередні правовідносини щодо проведення гарантійного
ремонту. Споживач передала пральну машину відповідачу ПП ОСОБА_3., який прийняв
її на експертизу та усунення недоліку.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1. -ОСОБА_2.,
який підтримав доводи скарги, представника відповідача приватного підприємця
ОСОБА_3. - ОСОБА_4, який заперечував проти скарги, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до
ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним
є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх
вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до
ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує такі
питання:

чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;

чи є інші
фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

які
правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

яка правова
норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст.309
ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального
права.

Судом першої
інстанції вірно встановлено, що 29 січня 2008 року ОСОБА_1 придбала у ПП
ОСОБА_3. пральну машину INDESIT WIL 85 EX
вартістю 2 265 грн. з гарантійним терміном експлуатації 2 роки. На час купівлі
пральної машини відповідач здійснював підприємницьку діяльність в магазині
«Фокстрот» в м. Конотопі по пр. Миру, 61.

21 березня 2008
року ОСОБА_1 звернулася до продавця із заявою про проведення гарантійного
ремонту (а.с. 4). В цей же день товар було прийнято ПП ОСОБА_3на діагностику.
Згідно акту прийому товару на діагностику (а.с. 5) ремонт може бути здійснений
у період, що не перевищує 30 діб.

26 березня 2008
року відповідач здав машину сервісному центру - СПКП «Фактор - 92»  та отримав її 22 травня 2008 року з виявленою
несправністю та висновком про неможливість подальшої експлуатації (а.с. 17,
19). 23 травня 2008 року договір купівлі-продажу було розірвано і відповідач
повернув ОСОБА_1 за її заявою кошти в сумі 2 265 грн. (а.с. 6,7).

Відповідно до ч.
9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред'явленні споживачем
вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті
протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в
інший строк.

Як вбачається з
акту прийому товару на діагностику від 21 березня 2008 року (а.с. 5), сторони
узгодили, що у разі затримки з постачанням запасних частин або необхідності
транспортування виробу до сервісного центру ремонт може бути здійснений            у період, що перевищує 14 днів, але
не більше 30 діб, тобто до 21 квітня 2008 року.

Повернувши 23 травня
2008 року ОСОБА_1 кошти, сплачені за товар неналежної якості, відповідач
прострочив виконання свого зобов'язання на 32 дні, чим порушив дану вимогу
закону. Тому слід визнати його дії такими, що порушують права ОСОБА_1. як
споживача.

Право на стягнення
неустойки в розмірі одного відсотка вартості товару за кожен день затримки
усунення недоліків понад установлений строк передбачено  ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав
споживачів». Оскільки строк проведення робіт по діагностиці товару було прострочено
на 32 дні, з відповідача на користь ОСОБА_1. підлягає стягненню 724 грн. 80
коп. неустойки  (2 265 грн. &times; 1% &times; 32 дні = 724 грн. 80
коп.).

Колегія суддів
не погоджується з висновком місцевого суду про те, що саме виконавець робіт з
гарантійного ремонту, тобто сервісний центр, несе відповідальність за
прострочення терміну виконання.

Відповідно до ч.
3 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», вимоги споживача,
встановлені ч. 1 цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за
місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги
за місцезнаходженням споживача.

Як вбачається з
матеріалів справи,  ПП ОСОБА_3. прийняв
на себе зобов'язання з передачі товару в сервісний центр для діагностики, і
своєчасно не повернув його споживачеві.

Таким чином,
вимоги саме до ПП ОСОБА_3, як продавця товару неналежної якості,  заявлені правомірно і підлягають задоволенню.

Відповідач не
позбавлений можливості вирішувати спірні питання з сервісним центром у
встановленому законом порядку.

За таких
обставин, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність скасування рішення
з ухваленням нового рішення про задоволення позову  ОСОБА_1.

Необхідно також
вирішити питання про стягнення судових витрат згідно зі ст.88 ЦПК України та
стягнути з ПП ОСОБА_3. на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. за
розгляд справи в суді першої інстанції, 25 грн. 50 коп. за розгляд справи в
апеляційному суді, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в суді першої інстанції та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в апеляційному суді.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч.1 п.2, 308, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і
ш и л а :

Апеляційну
скаргу представника позивачаОСОБА_1 -
члена Сумського обласного товариства захисту прав споживачів ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 липня 2008 року
скасувати.

Ухвалити
нове рішення.

Задовольнити
позовОСОБА_1.

Визнати
дії приватного підприємця ОСОБА_3 такими, що порушують праваОСОБА_1, як
споживача.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_3 на користьОСОБА_1 724 грн. 80 коп. неустойки.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 51
грн. за розгляд справи в суді першої інстанції, 25 грн. 50 коп. за розгляд
справи в апеляційному суді, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в суді першої інстанції та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в апеляційному суді

Рішення
набрало законної сили, однак може бути оскаржено в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: