АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

31 січня 2008 року                                                                                              м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
- ГромікаР.Д.

суддів                                 - Парапана
В.Ф.,  Станкевича В.А.

при секретарі
- Щуровській О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою ТОВ фірма „Консоль ЛТД" на рішення Приморського районного суду
м.  Одеси від 23.07.2007р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ фірма „Консоль ЛТД" про зобов'язання виконати
зобов'язання за договором,  стягнення
неустойки та моральної шкоди,  -

встановила:

ОСОБА_1
звернулася до суду з даним позовом до ТОВ фірма „Консоль ЛТД",  Одеської філії ТОВ фірма „Консоль
ЛТД",  в якій просила зобов'язати
відповідачів виконати зобов'язання по оформленню права власності позивачки на
АДРЕСА_1,  для чого передати в ОМБТІтаРОН
повний пакет документів,  зобов'язати
сплатити неустойку в розмірі 20% від суми договору та моральну шкоду в сумі
51000 грн.,  спричинену неусуненням
небезпеки майну та зниженням його цінності.

В ході
розгляду справи позивачка зменшила свої вимоги в частині сплати неустойки та
просила стягнути неустойку в розмірі 3%
від суми договору за 10
днів прострочення передачі квартири. В іншій частині вимог ОСОБА_1 позов
підтримала та просила його задовольнити. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала
тим,  що 22.10.2003р. вона уклала з ТОВ
фірма „Консоль ЛТД" договір про сумісну діяльність № 2666/299-2р,  який передбачає дольову участь в будівництві
2-х кімнатної квартири 16-поверхового будинку по АДРЕСА_1. Лише в другому
кварталі 2006 року,  із запізненням на 2 роки,  будинок було прийнято в експлуатацію. Однак
до даного часу відповідач не передав до ОМБТІтаРОН пакет документів для
оформлення на ім'я позивачки права власності на вказану вище квартиру. Крім
того,  будинок прийнято з численними
недоліками в самій квартири позивачки,
які були зазначені в надісланій на адресу відповідача 05.08.2006р.
рекламації. Посилаючись на ч.1 та 2
ст.
549,  ч.1  ст.  550,  ч.3,  4  ст.  611 ЦК України,  ч.2
ст.  48 Закону України
„Про власність",   ст.  16
Закону України „Про захист прав споживачів",  позивачка просила стягнути з відповідача
неустойку в розмірі 3% за 10 днів
прострочення зобов'язання та моральну шкоду в сумі 51000 грн.. В
обґрунтування моральної шкоди позивачка посилалася на те,  що діями відповідача було знижено цінність її
майна,  а також не усунена загроза
безпеці її майна. Так,  в квартирі
занижена висота приміщень,  штукатурка
стін виконана з порушенням технологічних вимог,
стяжка

Головуючий
у 1 інстанції
Андрухів В.В.                                              Справа
№ 22ц-165/08

Доповідач
: Громік Р.Д.                                                                         Категорія
ЦП: 16

2

підлоги
виконана не „чистовою",  зовнішня огорожа лоджії недостатньо утеплена,  металопластикові вікна негерметичні,  внутрішні перегородки між житловими кімнатами
виконані з гіпсокартону,  конструкції та
геометричні розміри перегородок викривлені,
електропроводка в порушення технології схована в пустоти панелей
перекриття,  ліфтове господарство не
працює,  локальна котельна станом на
06.11.2006р. не готова до експлуатації в зимовий період.

Оскільки
Одеська філія ТОВ фірма „Консоль ЛТД",
згідно пояснень представника ТОВ фірма „Консоль ЛТД",  не існує,
і враховуючи,  що філія не є
самостійною юридичною особою,  суд за згодою
позивача виключив Одеську філію ТОВ фірма „Консоль ЛТД" з кола осіб,  які беруть участь у справі.

Представник
відповідача ТОВ фірма „Консоль ЛТД" позов не визнав,  надав суду письмові заперечення,  згідно з якими за договором про сумісну
діяльність позивачка не є та ніколи не була споживачем,  тобто особою,
яка придбала або мала намір придбати товар або послугу,  або замовити роботи,  а відповідач не є виконавцем робіт чи
послуг,  або виробником чи продавцем
товарів. Тому відносини між сторонами договору про сумісну діяльність не
регулюються Законом України „Про захист прав споживачів". Крім того,  відповідач зазначав,  що договором між сторонами не передбачено
сплати позивачу неустойки або моральної шкоди,
тим більше,  що позивач
посилається на  ст.  1167
ЦК України,  яка регулює недоговірні
відносини. До того ж,  будівництво
житлового будинку по вул.  Ковалевського
в м.  Одесі здійснено відповідно до
проекту та існуючих державних будівельних норм та правил,  без будь-яких недоліків,  що підтверджується актом державної
приймальної комісії з прийомки об'єкта до експлуатації.

Рішенням
Приморського районного суду м.  Одеси від
23.07.2007р. позов ОСОБА_1 був задоволений частково. Було зобов'язано ТОВ фірма
„Консоль ЛТД" виконати зобов'язання за договором № 2660/299-2(р)
від 22.10.2003р. (пункт 6.3
договору) шляхом передачі в КП „ОМБТІтаРОН" повного пакету документів
для оформлення ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1. Та стягнуто з ТОВ
фірма „Консоль ЛТД" на користь ОСОБА_1 неустойку за десять днів прострочення
зобов'язання в сумі 40942 грн. 90 коп.,
моральну шкоду в сумі 40000 грн.,
судові витрати по справі в сумі 30 грн.,
а всього стягнуто - 80972 грн. 90 коп..

В
апеляційні скарзі апелянтом ставиться питання про скасування рішення суду в
зв'язку з тим,  що воно постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права,  висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи,  неповно були
з'ясовані обставини,  що мають значення
для справи,  апелянт просить скасувати
рішення суду,  та постановити нове,  яким в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити в
повному обсязі.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши
суддю-доповідача,  доводи скарги,  судова колегія дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню за таких підстав.

Судом
першої інстанції правильно було встановлено,
що 22.10.2003року ОСОБА_1 (Пайщик)
і ТОВ фірма „Консоль ЛТД" (Фірма) уклали договір про сумісну
діяльність по дольовій участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку
по АДРЕСА_1. Згідно п.1.1 договору його предметом є спільні дії сторін для
досягнення спільної господарської мети: будівництво багатоквартирного житлового
будинку за вказаною вище адресою. Відповідно до п.2.1 договору пайщик зобов'язується
внести грошовий внесок в сумі еквівалентній 27025 доларів США
за курсом НБУ на день платежу. Фірма згідно п.2.2 договору зобов'язується
власними силами та коштами завершити будівництво багатоквартирного житлового
будинку відповідно до проекту та вимог будівельних норм та правил і передати пайщику в натурі
двокімнатну квартиру будівельний №
32 на шостому поверсі в строк до 30.11.2004
року. Додатковою угодою між сторонами від 12.01.2006 року було встановлено новий строк здачі будинку в
експлуатацію і передачі його пайщику
в натурі - не
пізніше 2-го кварталу
2006р. (п.1 додаткової угоди),  а також
визначено нові строки сплати пайових внесків - 8100 доларів США
до 12.01.2006р.,  а 18925 доларів США до 10.03.2006р.

3

Як
встановлено в рішенні Апеляційного суду Одеської області від 27.10.2005 року,  яке набрало законної сили,  по справі,
сторонами в якій були ТОВ фірма „Консоль ЛТД" і ОСОБА_1,  по суті договору від 22.10.2003р. ОСОБА_1
фактично отримала право та можливість купівлі квартири у будинку,  який ще будується з відстроченим платежем на
протязі всього часу будівництва. Також судом зазначено про невідповідність
договору вимогам закону,  оскільки
згідно  ст. 430 ЦК УРСР (1963р.),  який діяв на момент укладення договору між
сторонами,  договори про сумісну
діяльність між громадянами і організаціями не допускаються. Крім того,  ОСОБА_1 фактично придбавала квартиру в
будинку,  що будується,  для власних побутових потреб,  а не для досягнення спільної господарської
мети,  як зазначено в договорі,  оскільки вона не укладала договір,  як суб'єкт господарської діяльності,  з метою отримання прибутку.

Таким
чином,  викладені обставини спростовують
твердження відповідача,  що відносини між
ТОВ фірма „Консоль ЛТД" і ОСОБА_1 не регулюються Законом „Про захист прав
споживачів",  і суд першої інстанції
правильно вказав,  що ОСОБА_1,  укладаючи договір від 22.10.2003р.,  виступала саме як споживач,  в розумінні Закону України „Про захист прав
споживачів",  а тому положення
вказаного Закону поширюються на правовідносини між сторонами договору від
22.10.2003р..

Відповідно
до ч.5  ст.  10
Закону України „Про захист прав споживачів",  у разі коли виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором,  за кожний день (кожну годину,  якщо тривалість виконання визначено у
годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків
вартості роботи (послуги),  якщо інше не
передбачено законодавством.  У разі коли
вартість роботи (послуги) не визначено,
виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків
загальної вартості замовлення.

Стаття 550 ЦК України 2004р.
вказує,  що право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Таким
чином,  вимога позивачки про стягнення з
відповідача неустойки в розмірі трьох відсотків від суми договору є
обґрунтованою.

Відповідно
до ч.3 стаття 551 ЦК України
2004р. розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду,  якщо він значно перевищує розмір
збитків,  та за наявності інших обставин,  які мають істотне значення.

Судова
колегія вважає,  що розмір
неустойки,  яку встановив суд першої
інстанції,  необхідно зменшити,  так як позивачем не вказаний будь-який розмір
збитків матеріального характеру,
понесених невиконанням зобов'язань,
та судом першої інстанції не була врахована та обставина,  яка має істотне значення,  що будинок був прийнятий в експлуатацію актом
державної приймальної комісії від 26.01.2006р. без будь яких зауважень з боку
членів комісії,  ТОВ фірма „Консоль
ЛТД" намагалося оформити у відповідні строки акт прийомки-передачі
квартири,  належної ОСОБА_1.

Таким
чином,  колегія суддів вважає,  що в цій частині суд першої інстанції
неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідно
до ч.2  ст.  22
Закону України „Про захист прав споживачів",  при задоволенні вимог споживача суд одночасно
вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Як
вбачається з листа Інспекції ДАБК Управління архітектури та містобудування
Одеської міської Ради від 19.09.2006р. за №
2232/исх.,  Інспекція підтвердила
улаштування відповідачем перегородок із гіпсокартону замість гіспобетону згідно
проекту,  а також підтвердила наявність
порушень будівельних норм при улаштуванні підлог,  штукатурки стін та монтажу електропроводки. Крім
того,  актом від 02.10.2006 року,  складено власниками квартир АДРЕСА_1
зафіксовано негерметичність металопластикових вікон,  що впливає на санітарний стан приміщень
квартир.

Суд
першої інстанції правильно визначив,  що
вказані недоліки є істотними,  створюють
небезпеку для майна позивачки. Наявність таких недоліків,  грубе порушення відповідачем умов договору
призвели до моральних страждань позивачки,
пов'язаних з

4

підтвердила
наявність порушень будівельних норм при улаштуванні підлог,  штукатурки стін та монтажу електропроводки.
Крім того,  актом від 02.10.2006 року,  складено власниками квартир АДРЕСА_1
зафіксовано негерметичність металопластикових вікон,  що впливає на санітарний стан приміщень
квартир.

Суд
першої інстанції правильно визначив,  що
вказані недоліки є істотними,  створюють
небезпеку для здоров'я позивачки. Наявність таких недоліків,  грубе порушення відповідачем умов договору
призвели до моральних страждань позивачки,
пов'язаних з необхідністю усунення цих недоліків,  витрачанням власних коштів та часу на їх
усунення.»

В цій
частині суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при
вирішенні справи не допустив,  наведені в
скарзі доводи висновки суду не спростовують,
проте висновок суду про розмір заподіяній позивачці моральної шкоди не
відповідає фактичним обставинам справи,
в зв'язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині також
підлягає зміні.

Керуючись  ст.
ст.  303-304,  307 ч.1 п.3,  309
ч.1 п.п.3, 4; 313-314,  316,
317,  319,  324,
325 ЦПК України,
колегія суддів. -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ТОВ фірма „Консоль ЛТД" задовольнити частково,  рішення Приморського районного суду м.  Одеси від 23.07.2007р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ фірма „Консоль ЛТД" про зобов'язання виконати зобов'язання
за договором,  стягнення неустойки та
моральної шкоди змінити.

Стягнути з ТОВ
фірма „Консоль ЛТД" на користь ОСОБА_1 неустойку за десять днів
прострочення зобов'язання в сумі 15000
грн.,  моральну шкоду в сумі 10000 грн.,  судові витрати по справі сумі 30 грн.,  а всього стягнути -25030грн.. В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення
"апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і
може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо у Верховний
Суд України протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.