Справа №2-1069/08
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м        У к р а ї н и

29 вересня 2008
р.
Староміський районний суд м.Вінниці

в складі:
головуючого, судді Білоуса О.В.,

при секретарі
Козлову О.М.,

за участю
позивача ОСОБА_1 ., представника позивача ОСОБА_2., представника відповідача
Никонюка О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Вінницької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво,
-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до
Вінницької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво.
Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві особистої власності відповідно до
рішення Третейського суду м.Вінниці від 29.11.2004 року належав цілий житловий
будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1. Рішенням Вінницького
міськвиконкому №494 від 31.05.1994 року йому було надано в постійне
користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування індивідуальних
житлових будинків площею 300 кв.м. за рахунок земельної ділянки ОСОБА_3. за
вищевказаною адресою, а також відповідно до акту від 14.12.1994 року було
відведено за цією адресою ще 300 кв.м. Починаючи з 1994 року він разом з
дружиною почав будівництво нового будинку з господарськими будівлями та
спорудами. Для цього отримав від сусідів згоду на таке будівництво, віддав ці
заяви в Вінницький міськвиконком для отримання дозволу, отримав акт про відвід
земельної ділянки і вважав, що це і є достатньо документів для продовження
будівництва нового об'єкту. 12.06.2007 року право власності на стару будівлю
було припинено в зв'язку з її знесенням, а
11.02.2008 року ним був отриманий державний акт на право власності на
земельну ділянку розміром 0,0691 га. В подальшому з метою набуття права
власності на самочинне будівництво він звернувся до Виконавчого комітету
Вінницької міської ради де йому повідомили, що такі питання розглядаються в
судовому порядку.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі за викладених в позові
обставин. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача Никонюк О.В. позов не визнав.
Суду пояснив, що позивачем порушено порядок прийняття в експлуатацію самочинно
збудованих будівель. Крім того, сусіди заперечують щодо узаконення самочинно
збудованих будівель.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між сторонами
склалися правовідносини у сфері набуття права на об'єкт нерухомості, які
регулюються Книгою третьої ЦК України.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.376 ЦК України, житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо
вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для
цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена
для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Судом встановлено, що на підставі рішення Третейського
суду м.Вінниці від 29.11.2004 року позивачу ОСОБА_1. на праві особистої
власності належав цілий житловий будинок з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1. 12.06.2007 року право власності на вказаний житловий будинок  припинено в зв'язку з його знесенням
(а.с.12).

Згідно Державного акту про право приватної власності на
земельну ділянку від 11.02.2008 року ОСОБА_1. являється власником земельної
ділянки площею 0,0691 га за вказаною адресою.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1. самочинно
без належного дозволу з метою покращення житлових умов проживання та
господарювання, на земельній ділянці, що знаходиться у його приватній
власності, був побудований житловий будинок «А», площею 357,6 кв.м., який
складається із: підвалу «п/А», площею 56,5 кв.м.; першого поверху, площею 122,2
кв.м., другого поверху, площею 87,2 кв.м., мансардного поверху «М/А», площею
91,7 кв.м.; сарай - «Б», площею 17,75 кв.м.; гараж - «Д», площею 54,9 кв.м., по
провулку 1905 року, №7 в м.Вінниці.

Згідно висновку місцевого органу державного пожежного
нагляду від 28.08.2008 року - відділ наглядово-профілактичної діяльності ВМУ ГУ
МНС України в Вінницькій області вважає можливим використання переобладнаних
позивачем приміщень житлового будинку з підвалом і мансардним поверхом та
гаражем за призначенням.

Згідно
висновку Вінницької міської санітарно-епідеміологічної станції від 01.08.2008
року, встановлено, що зведені будівлі по АДРЕСА_1 відповідають вимогам
санітарних норм та можуть використовуватись за призначенням.

Враховуючи, що самочинне будівництво
споруд за адресою АДРЕСА_1  зведено з
дотриманням будівельних, санітарних, архітектурних, протипожежних норм та
правил, а також те, що земельна ділянка використовується за призначенням, суд
вважає можливим визнати за ОСОБА_1. право власності на самочинно збудований
житловий будинок «А», площею 357,6 кв.м., який складається із: підвалу «п/А»,
площею 56,5 кв.м.; першого поверху, площею 122,2 кв.м., другого поверху, площею
87,2 кв.м., мансардного поверху «М/А», площею 91,7 кв.м.; сарай - «Б», площею
17,75 кв.м.; гараж - «Д», площею 54,9 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1

Суд розглядав справу в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 319, 373, 375, 376 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,
209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
самочинно збудований житловий будинок «А», площею 357,6 кв.м., який складається
із: підвалу «п/А», площею 56,5 кв.м.; першого поверху, площею 122,2 кв.м.,
другого поверху, площею 87,2 кв.м., мансардного поверху «М/А», площею 91,7
кв.м.; сарай - «Б», площею 17,75 кв.м.; гараж - «Д», площею 54,9 кв.м., що
розташовані в АДРЕСА_1

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено
02.10.2008 року.

Суддя: