Справа № 2 - 4972/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 жовтня  2008 року Суворовський районний суд міста
Одеси в складі:

Головуючого  - судді
Малиновського О.М.,

при секретарі  -                 Стояновій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Суворовського
РВ ОМУ УМВС України в Одеській області - про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим приміщенням, зобов'язання зняти з реєстраційного
обліку, -

ВСТАНОВИВ

Позивачі
звернулись до суду з позовними вимогами в яких посилаючись на те, що ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. без поважних на те причин не проживають в квартирі АДРЕСА_1 в м. Одесі
з 2001 року.  Місце  проживання відповідачів є
квартираАДРЕСА_2  м. Одесі.  На думку позивачів вони на даний час несуть
додаткові витрати по оплаті комунальних послуг за відповідачів, які не
проживають в квартирі.  В зв'язку з чим
позивачі просили визнати відповідачів такими, що втратили право користування
зазначеної вище квартирою. Просили зобов'язати Суворовський РВ зняти ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. з реєстраційного обліку

В
судовому засіданні позивачі та їх представник заявлені позовні вимоги
підтримали просили задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_3. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала  та пояснила, що вона зі своєю дочкою в серпні
2001 року посилилася в спірну квартиру. В зв'язку з тим, що між нею та її
чоловіком ОСОБА_1. погіршились відношення, оскільки він зловживав спиртними
напоями. Вона приблизно  03.06.2002році
покинула квартиру та з цього часу постійно проживає за адресою своїх батьків в
квартиріАДРЕСА_2 в м. Одесі. З 2002 року вона приходила до ОСОБА_1. в гості,
який надавав їй від спірної квартири ключі. Відповідачка зазначала, що вона з
часу її виїзду з квартири за комунальні послуги не платить, вселитися в
квартиру не намагалась.

Відповідачка
ОСОБА_4. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що після
того як виселилась її мати з квартири, вона продовжила проживати в ній ще один
місяць, після чого була вигнана з квартири ОСОБА_1. З того часу  вона продовжила проживати зі своєю матерю.

Представник
Суворовського РВ ОМУ УМВС України в судове засідання не явився без поважних на
те причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся  належним чином.

Суд
заслухавши сторін, допитавши свідка, вивчивши матеріали цивільної справи,
матеріали про відмову в порушені кримінальних справ, встановивши факти та
відповідні до них правовідносини прийшов до наступного.

Судом
було встановлено, що у 2000 році ОСОБА_1, його матері ОСОБА_2, його дружині
ОСОБА_3. та дочки його дружини ОСОБА_4. було виділено квартиру АДРЕСА_1 в м.
Одесі.

Зазначені
особи з 06.10.2000року зареєстрували своє місце проживання в зазначеній квартирі
та на час розгляду справи продовжують бути зареєстрованими. Дана обставина
підтверджується довідкою Ф-1 за № 829 від 08.07.20008р.

Позивачами
та відповідачами в судовому засіданні були визнанні наступні факти, які в силу
ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. В квартирАДРЕСА_1 в м. Одесі
необхідно було проводити ремонт, в зв'язку з чим сторони по справі вселилися в
дану квартиру приблизно в серпні 2001р. В червні 2002 року ОСОБА_3. виселилась
зі спірної квартири та з цього часу проживає в квартирі своїх батьківАДРЕСА_2 в
м. Одесі. ОСОБА_3. вселитися в спірну квартиру не намагалась, за комунальні послуги за квартиру не платила. При цьому ОСОБА_1. надавав
ОСОБА_3.  ключі від спірної квартири та
остання мала можливість вселитися в спірну квартиру. В серпні 2002 року з даної
квартири виселилась ОСОБА_4. та з того часу проживає зі своєю  матерю в квартиріАДРЕСА_2 в м. Одесі.

Таким
чином встановлені в судову засіданні та визнанні сторонами факти  дають підстави вважати, що ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. виїхавши зі спірної квартири влітку 2002р. втратили право користування
нею на підставі ст.71 ЖК України. В зв'язку з чим заявлені позовні вимоги в
цієї  частині є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Судом
не приймаються до уваги заперечення ОСОБА_4. в тій частині, що ОСОБА_1. вигнав
її зі спірної квартири оскільки зазначені заперечення об'єктивно не доведені,
жодним доказом не підтверджені та суперечать фактам зазначеним самими
відповідачами, які викладені в цьому рішенні. Посилання ОСОБА_3.  на ту обставину, що вона  приходила до ОСОБА_1.  в гості, не може вважатися поважною причиною
її не проживання в спірній квартирі. Судом приймається до уваги та обставина,
що ОСОБА_3. та її дочка ОСОБА_4. після досягнення нею повноліття у 2004 році,
об'єктивно і суб'єктивно мали можливість для звернення як до суду так і до
правоохоронних органів за захистом своїх порушених житлових прав з боку
ОСОБА_1. Невикористання своїх можливих порушених прав ставлять під сумніви їх
наміри  проживати в спірній квартирі
після їх виселення.

В
іншій частині заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають в зв'язку з
відсутністю предмету спору між ОСОБА_1 та Суворовським РВ ОМУ УМВС України,
оскільки судом під час розгляду справи не встановлено порушення прав, свобод чи
охоронюваних законом інтересів позивачів з боку Суворовського РВ. Зазначені
позовні вимоги на думку суду є передчасними. Так, відповідно до ст.7 Закону
України “Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні” № 1382-ІУ від 11.12.2003р. зняття з
реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі
остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим
приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало
законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом
для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом.

На підставі ст.71 ЖК України; керуючись ст.ст.10,11,57,64,209,212,214,
215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування  квартирою АДРЕСА_1 в м. Одесі.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2про зобов'язання зняти з
реєстраційного обліку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -