Справа № 2 - 297 / 2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

25 вересня  2008 року Устинівський районний суд, Кіровоградської
області в складі:

головуючого: Годованець
І. А.

при секретарі: Остапенко
Н. М.

з участю:

позивача:       ОСОБА_1

представника третьої
особи   ПСП “Україна”: Мерзлікіна Т. В.

представника
відповідача: Щерюк О. В.

представника третьої особи -
Криничненської сільської Ради: Коваль М. М.

представника третьої
особи - Крючкова О. В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка  справу за
позовом ОСОБА_1 до Устинівської районної державної адміністрації про
визнання недійсним рішення органу виконавчої влади, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка подала
до суду позов про визнання недійсним рішення органу виконавчої влади. Вимоги
мотивуються тим, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння земельною ділянкою.

В судовому засіданні позивачка
настоює на позовних вимогах про визнання недійсним рішення органу виконавчої
влади, як на законних та обґрунтованих.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору - представник ПСП “Україна” вважає, що
позовні вимоги про визнання недійсним рішення органу виконавчої влади
підлягають задоволенню.

Представник відповідача позовні вимоги
про визнання недійсним рішення органу виконавчої влади не визнає  як незаконні та необґрунтовані.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - представник Криничненської сільської Ради вважає, що позовні
вимоги про визнання недійсним рішення органу виконавчої влади підлягають
вирішенню відповідно до законодавства України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - представник голови Устинівської районної державної
адміністрації вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним рішення органу
виконавчої влади задоволенню не підлягають
як незаконні та необґрунтовані.

Заслухавши учасників процесу,
ознайомившись з матеріалами справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.152 ЗК України
передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Частинами 1, 3 ст.5 ЗК України 1992
року передбачено, що земля може належати громадянам на праві колективної
власності. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній
власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу
співвласників.

Частинами 1, 3 ст. 28 ЗК України
1992 року передбачено, що право колективної
та приватної власності на земельну ділянку чи її частину припиняється у
разі: добровільної відмови від земельної ділянки, відчуження (продажу)
земельної ділянки Раді народних депутатів, викупу земельної ділянки для
державних або громадських потреб. Припинення права власності на земельну
ділянку у випадках, передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті,
проводиться за рішенням відповідної Ради народних депутатів.

Землі України відповідно до ч.1 ст.2
ЗК України 1992 року за цільовим призначенням

мають поділ, де
серед інших земель передбачено землі сільськогосподарського призначення.

До земель сільськогосподарського
призначення за п.1 ч.1 ст.2 ЗК України 1992 року належать: рілля, багаторічні
насадження, сіножаті, пасовища та перелоги.

Згідно Державного акта на право
колективної власності на землю, серія КР №00011, виданого 11 грудня 1996 року
Криничненською сільською Радою відповідно до ст.60 ЗК України 1992 року, Указу
Президента України “Про порядок паювання земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” від 08 серпня
1995 року передано КСП «Устинівський» у колективну власність для ведення
товарного сільськогосподарського виробництва 8368,9 га земель
сільськогосподарського призначення, в тому числі рілля, пасовища.

Суб'єктами права  колективної власності на землю відповідно до
ч.ч. 2, 3 ст.5 ЗК України 1992 року є колективне сільськогосподарське
підприємство та громадяни як колектив співвласників.

Позивачка згідно Державного акта на
право приватної власності на землю є власником земельної частки (паю)- 7,67 га
ріллі, розташованої на території Криничненської сільської Ради, отриманого
відповідно до п.2 Указу Президента України “Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям” від 08 серпня 1995 року, перебувала членом реформованого КСП, є
членом колективу співвласників права колективної власності на землю, але
земельної частки пасовища їй у власність не передано.

Встановлений ст.257 ЦК України строк
позовної давності у три роки позивачкою не пропущений, так як відповідно до п.4
ч.1 ст.268 цього Кодексу позовна давність не поширюється на вимогу власника або
іншої особи про визнання не законним правового акта органу державної влади,
яким порушено його право власності або інше речове право.

Припинення права власності суб'єкту
права колективної власності на землю - колективу співвласників реформованого
КСП «Устинівський» на 8368,9 га землі сільськогосподарського призначення
відповідно до ч.3 ст.28 ЗК України1992 року рішенням відповідної, тобто
Криничненської сільської Ради не проведено, що підтверджується державним актом
на право колективної власності на землю на 8368,9 га землі, а отже, пасовища за
ч.ч.1, 2, 3 ст.5 цього Кодексу належать громадянам на праві колективної
власності, розпорядження цими земельними ділянками здійснюється ними за
рішенням загальних зборів колективу співвласників.

Частинами 1, 2 ст.328 ЦК України
передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлено судом.

Сторонами визнається правомірність
набуття громадянами - співвласниками у колективну власність за Державним актом
на право колективної власності на землю 8358,9 га сільськогосподарських угідь -
ріллі та пасовища і незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 378 ЦК України передбачає, що
право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду
у випадках, встановлених законом.

Статтею 346 ЦК України та ст. 140 ЗК
України передбачено, що підставами припинення права власності на земельну
ділянку та право власності припиняється у разі: відчуження власником свого
майна, відмови власника від права власності, припинення права власності на
майно, яке за законом не може належати цій особі, знищення майна, викупу
пам'яток історії та культури, викупу земельної ділянки у зв'язку із суспільною
необхідністю, викупу нерухомого майна у зв'язку з викупом з метою суспільної
необхідності земельної ділянки, на якій воно розміщене, звернення стягнення на
майно за зобов'язаннями власника, реквізиції, конфіскації, припинення юридичної
особи чи смерті власника.

Пункт 11 розпорядження голови
Устинівської районної державної адміністрації за №595-р від 21 листопада 2007
року “Про визнання недійсними державних актів на право колективної власності та
право постійного користування землею» обґрунтовується клопотанням відділу
земельних ресурсів в Устинівському районі і не відповідає Державному акту на
право колективної власності на землю, за яким пасовища залишаються у
колективній власності громадян - колективу співвласників земельних часток
(паїв), право колективної власності в порядку п.1 ч.1, ч.3 ст.28 ЗК України
1992 року рішенням Криничненської сільської Ради не припинено, відсутнє рішення
загальних зборів колективу співвласників земельних часток (паїв) про відмову
від пасовищ, розпорядження відповідача не відповідає ст.ст.17, 57, 59, 78, 92,
125, п.12 розділу Х Земельного Кодексу України,
положенню п.4 Указу Президента України “Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям”, про те, що розміри земельної частки (паю) обчислюються
комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх
працівників, рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів
земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо
приймається районною державною адміністрацією.

Під час розгляду справи встановлено,
що пунктом 11 розпорядження  відповідача  за №595-р від 21 листопада 2007 року “Про
визнання недійсними державних актів на право колективної власності та право
постійного користування землею» визнано недійсним Державний акт на право
колективної власності на землю КСП «Устинівський», коли главою 25 ЦК України
(ст.346 ЦК) та главою 22 ЗК України (ст.140 ЗК) передбачені виключні підстави
для припинення права власності на земельну ділянку, серед яких відсутня як
підстава визнання недійсним Державного акта на право власності на землю як правового
обґрунтування припинення права власності на земельну ділянку, а частиною 2
ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України, і відповідно до п. г ч.3 ст.152, ч.2 ст.152 ЗК України позовні вимоги
підлягають задоволенню, так як власник земельної ділянки може вимагати усунення
будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Судові витрати по справі за заявою
позивачки не відшкодовуються.

Керуючись ст.213, ст.215 ЦПК України
суд, -

В И Р І
Ш И В :

Пункт 11 розпорядження голови Устинівської
районної державної адміністрації Кіровоградської області за №595-р від 21
листопада 2007 року “Про визнання недійсними державних актів на право
колективної власності та право постійного користування землею-  «Визнати недійсними такі Державні акти на
право колективної власності на землю: Державний акт на право колективної
власності на землю КСП «Устинівський» серії КР №00011, зареєстрований 11 грудня
1996 року»   - визнати недійсним.

Судові витрати по справі за заявою
ОСОБА_1 не відшкодовуються.

На рішення може бути подано заяву
про апеляційне оскарження до апеляційного суду Кіровоградської області через
Устинівський районний суд на протязі десяти днів. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження

Суддя: підпис.

Копія   вірна.

Голова Устинівського

районного суду
І. А. Годованець.