Справа №
Головуючий у 1 інстанції - БІЛИЙ В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада
2008 року

м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді

бойко о.в.,

суддів:

зінченко с.п., лазоренка м.і.,

при секретарі:

пільгуй н.в.,

за участю:

ОСОБА_1, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від  15 серпня 2008 року по справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства „Облтеплокомуненерго” до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

в с т а н
о в и в:

Оскаржуваним рішенням Деснянського
районного суду м. Чернігова від        15
серпня 2008 року позовні вимоги ВАТ „Облтеплокомуненерго” задоволені частково,
з відповідачів на користь ВАТ „Облтеплокомуненерго” стягнуто 429 грн. 06 коп. ,
а також судовий збір в сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне
забезпечення позову  в сумі 30 грн. в
дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить  рішення суду скасувати та  ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні  позовних  вимог ВАТ „Облтеплокомуненерго”, посилаючись
на те, що на нього, як військовослужбовця поширюється дія Закону України „Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
Зокрема,  в п.5 ст.12 вказано , що
військовослужбовцям надається 50-відсоткова знижка плати за користування всіма
видами комунальних послуг. Заборгованість виникла із-за того, що він сплачував
за комунальні послуги з врахуванням пільги в розмірі 50%. Далі зазначає, що
рішеннями Конституційного Суду України неодноразово вказувалось, що Закони
України „Про Державний бюджет” на 2007 та 2008 роки в частині призупинення
пільг військослужбовцям є неконституційними ,а тому спірні рішення повинні
вирішуватись на користь військовослужбовців.

Вислухавши суддю - доповідача,
пояснення учасників судового розгляду,
та дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 308  ЦПК України апеляційний суд відхиляє  апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни
, якщо  визнає, що  суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального  і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи
позовні вимоги частково, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що
відповідачі, відповідно до ст.68 ЖК України зобов”язани   своєчасно сплачувати послуги з
теплопостачання. Оскільки, відповідачами надані послуги сплачуються частково, і
виникла заборгованість за період з 01 січня 2006 року по 31 червня 2008 року в
розмірі 429 грн.06 коп., то
заборгованість підлягає стягненню з відповідачів.

Такий висновок суду ґрунтується на
вимогах закону.

З матеріалів справи, зокрема довідки
Головного управління особового складу Генерального штабу Збройних Сил України
(а.с. 16),  вбачається, що ОСОБА_1
перебуває на військовій службі з 30.07.2007 року.

Відповідно до п.5  ч. 3 ст. 20 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги” споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні
послуги.

Відповідно до п. п. 10,23
Правил надання населенню послуг з водо, теплопостачання та водовідведення
затверджені Постановою Кабінету Міністрів
України від 30.12.1997 року, ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний
своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ст. 12 Закону України
„Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”,  за військовослужбовцями  зберігається право  50% знижки плати за комунальні послуги в
межах встановлених норм, передбачених законодавством.

Відповідно до Порядку надання пільг,
компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям,
особам рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів від 31.03.2003 року №426, видатки на відшкодування витрат за надані
пільговику послуги  здійснюються за
рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ.

Пунктом 5 зазначеної постанови
передбачено, що для відшкодування фактичних витрат пільговик подає в
бухгалтерію установи копії квитанцій про оплату за користування житлом,
паливом, телефоном і за комунальні послуги у строк, за який здійснюється  відшкодування абз.2 цього порядку, а також,
раз на рік довідку про склад сім'ї. Згідно з п.8  Порядку грошовий еквівалент наданих пільг,
компенсацій виплачується пільговику установою разом з іншими щомісячними
виплатами. Указаний порядок надання пільг стосується будь-яких бюджетних
установ.

Тобто існує законодавчо визначений
Порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, в
тому числі і військовослужбовцям.

В матеріалах справи  відсутні будь-яки докази того, що відповідач
звертався до бухгалтерії за місцем проходження служби та надавав відповідні
квитанції по оплаті послуг з теплопостачання. Відповідач особисто сплачував 50%
за надані послуги, тому і виникла заборгованість.

Доводи апелянта про те, що рішеннями Конституційного Суду України закони
в частині призупинення пільг військовослужбовцям є неконституційними і спірні
рішення в судах повинні вирішуватись на користь військовослужбовців,
апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки Законом України „Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, передбачені відповідні
пільги, компенсації та гарантії, але порядок їх надання передбачений  Постановою Кабінету Міністрів України  № 426 від 31.03.2003 року.

При вирішенні спору судом першої інстанції правильно визначено характер
спірних правовідносин, закон, який підлягає застосуванню, всі встановлені факти
ґрунтуються на повно та всебічно
досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень
ст. ст. 57-66 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, оскільки воно ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної
скарги не  містять передбачених
законом  підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303,
307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 15 серпня 2008 року  - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: