Справа № 2-32/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

І  М
Е Н Е  М     У К Р А Ї Н И

13 травня 2008р. Самарський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючої судді                                                                  Маймур Г.Я.

при  секретарях                                                                    Замковій І.А.

Андреєві В.С.            .

Дятленко М.О.

Загорній Ю.І.

Берковській І.І.

Омарбековій І.М.

Ніколайчук Ю.М.

Шаметі І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи -
Самарський РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській обл. та КВ ЖРЕП Самарського
району м.Дніпропетровська про виселення
без надання іншого жилого приміщення та
зняття з реєстрації ,  суд -

Керуючись ст.47 Конституції України,
ст.65 ЖК України, ст.ст. 57-64, 209, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи - Комунальне виробниче
Житлово-ремонтне експлуатаційне підприємство Самарського району
м.Дніпропетровська та Самарський РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській обл.
про виселення із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення та
зняття з реєстраційного обліку у вказаній квартирі  відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. через суд
першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк, з дня проголошення рішення,
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуюча суддя:
Г.Я.Маймур

Справа № 2-32/2008р.

Р І Ш Е Н Н Я

І  М
Е Н Е  М     У К Р А Ї Н И

13 травня 2008р. Самарський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючої судді                                                                  Маймур Г.Я.

при  секретарях                                                                    Замковій І.А.

Андреєві В.С.            .

Дятленко М.О.

Загорній Ю.І.

Берковській І.І.

Омарбековій І.М.

Ніколайчук Ю.М.

Шаметі
І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи -
Самарський РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській обл. та КВ ЖРЕП Самарського
району м.Дніпропетровська про виселення
без надання іншого жилого приміщення та
зняття з реєстрації ,  суд -

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2006р. ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи - Самарський РВ ДМУ УМВС України
у Дніпропетровській обл. та КВ ЖРЕП Самарського району м.Дніпропетровська про
виселення без надання іншого жилого приміщення із квартири  АДРЕСА_1 і зняття відповідачів із реєстрації.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що у лютому 1986р. він зареєстрував
шлюб з ОСОБА_4, у зв'язку з чим поселився у якості члена сім'ї у трикімнатну
неприватизовану квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 50,6кв.м.,  загальною площею- 82кв.м..

На той час у вказаній квартирі мешкали декілька осіб, котрі згодом померли.
Останнім наймачем вказаної квартири була його дружина - ОСОБА_4, яка у квітні
2006р. померла.

На протязі довгого часу його жінка ОСОБА_4 страждала багатьма
захворюваннями, у зв'язку з якими неодноразово знаходилась на лікуванні у
лікарнях міста. Особливо її стан здоров'я погіршився з 2004р. і з того часу
вона більшу частину життя провела у ліжку.

У березні 2005 р. до нього та його дружини з проханням тимчасово
зареєструвати в їх квартирі ОСОБА_3 звернулась сестра жінки ОСОБА_5, пояснюючи
це  сімейними негараздами. Вони дали
згоду. І у травні 2005р.ОСОБА_3 - онук ОСОБА_5 був зареєстрований АДРЕСА_1. Але
ОСОБА_3 ні дня не проживав у вказаній квартирі і не проживає зараз. Весь час
він живе в колі своєї сім'ї у домі АДРЕСА_2. Тобто тільки числиться
зареєстрованим у квартирі. Сама його реєстрація носила формальний характер, як
тимчасового помешканця.

За подібних обставин у квартиру поселився племінник ОСОБА_4 ОСОБА_2, котрий
був зареєстрований в квартирі - у лютому 2006р..

Його жінка страшенно страждала на той час від хвороби.

Відмовити на прохання сестри тимчасово зареєструвати племінника його
дружина не могла, а він не міг суперечити їй, оскільки вона знаходилась у край
тяжкому стані. Тому вони із дружиною дали згоду на реєстрацію ОСОБА_2., яка
була потрібна у зв'язку з його терміновим виїздом із м.Феодосії, де у нього
залишилась сім'я і дитина.  24 лютого
2006р. ОСОБА_2. був зареєстрований по вказаній адресі і вселився в квартиру, як
тимчасовий мешканець.

Відповідачі є тимчасовими мешканцями і не відносяться до членів його з
ОСОБА_4 родини. Крім того, в цьому у них не було ніякої потреби для її
збільшення. Тому вони не набули згідно ст.65 ЖК України право на житлову площу
у квартирі. Якщо ОСОБА_2. іноді і мешкає у квартирі, то ОСОБА_3, хоч і
зареєстрований в ній, але ні дня в квартирі не проживав.

Відповідач ОСОБА_2. мешкає у квартирі безоплатно. На його неодноразові
звернення про зняття з реєстрації, відповідачі відповідають обіцянками, а
відповідач ОСОБА_2. на його вимоги виселитись, відповідає відмовою.

Посилаючись на те, що відповідачі не бажають добровільно знятися з
реєстрації, позивач просив виселити їх без надання іншого жилого приміщення із
квартири АДРЕСА_1 та зняти їх із реєстрації у спірній квартирі .

30 жовтня 2006р. ОСОБА_2. звернувся до суду із зустрічним позовом до
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання права користування житловим приміщенням та
зміну договору найму житлового приміщення.

30 жовтня 2006р. ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1
та ОСОБА_2. про визнання права користування житловим приміщенням, вселення і
усунення перешкод в користуванні житлом, про зміну договору найму житлового
приміщення.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2007р.
зустрічні позовні заяви ОСОБА_2. залишені без розгляду у повному обсязі, а
ОСОБА_3 в частині зміни договору найму жилого приміщення та визнання права
користування  житлом.  за заявами позивачів також залишені без
розгляду.

Ухвалою Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 13 травня 2008р. зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про
вселення в спірну квартиру та усунення перешкод користування нею залишено без
розгляду у в зв»язку із неявкою позивача в судове засідання.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги
підтримали  і пояснили, що відповідачі
були тимчасово зареєстровані і тому підлягають виселенню як тимчасові  мешканці.

ОСОБА_1 пояснив, що він і ОСОБА_4 давали згоду на тимчасове поселеня її
родичів в спірну квартиру. Строк їх тимчасового проживання не оговорювали. На
сьогоднішній день ОСОБА_2 проживає в квартирі і вони користуються одним
холодільникам як і при житті ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2. та  представник
відповідачів проти позову заперечували  і
пояснили, що вони зареєстровані постійно та поселилися в якості членів сім»ї як
родичі. Постійне їх місце проживання і реєстрація відображено в їх паспортах.
Вони вели спільне господарство із ОСОБА_4 і ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2. також пояснив, що він приїхав із м.Феодосії на постійне
місце проживання в спірну квартиру і привіз контейнером всі свої речі. ОСОБА_1
не заперечував проти цього. Ніякої мови про тимчасове проживання не було,
строки не оговорювалися і не встановлювалися. Реєстрація постійна, про що вказано
в паспорті.. Він доглядав ОСОБА_4, купляв їй ліки і влаштовував в лікарню  Вони із ОСОБА_4 та ОСОБА_1. вели спільне
господарство: разом харчувалися, користувалися одним холодільником, посудом та
меблями. Він також ніс затрати на оплату квартири та комунальних послуг. З того
часу він  постійно проживає в спірній
квартирі до сьогоднішнього дня. ОСОБА_3 також проживав в спірній квартирі, а
потім захворів. Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 викликав  свою сестру і поселив її в кімнату де
проживав ОСОБА_3, поставив замок на кімнатні двері і замінив замок на вхідних
дверях, ключі ОСОБА_3 не надав.

Відповідач ОСОБА_3 на попередніх засіданнях давав аналогічні пояснення. Він
стверджував, що постійно проживав як член сім»ї і зареєстрований для постійного
проживання, доглядав за ОСОБА_4 і вів з нею та ОСОБА_1. спільне господарство. А
потім він тяжко захворів на туберкульоз. Його рідні доглядали за ОСОБА_4 На той
час він сам нуждався в допомозі. Рідні допомагали йому лікуватися Тепер за
станом здоров»я він на обліку і продовжує лікуватися. Після смерті ОСОБА_4
ОСОБА_1 поставив замки, поселив сестру і не впустив його в квартиру. З цього
приводу він звертався в правоохоронні органи, КВ ЖРЕП та органи самоврядування.

Представник відповідачів пояснила, що спірна квартира була родинним житлом.
Відповідачі - близькі родичі, вони з дитинства виросли в спірній квартирі і
ОСОБА_4 відносилася до них як до рідних синів. Свого сина вона втратила.
Оскільки ОСОБА_4 була тяжко хвора, а ОСОБА_1 працював , то він не міг сам за
нею доглядати. ОСОБА_3 через деякий час захворів тяжкою хворобою -
туберкульозом і сам потребує лікування та догляду. В цей час за ОСОБА_4
доглядали його рідні. Вони і похоронили ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1
став чинити  перепони і відповідачі
змушені були звертатися в правоохоронні органи, КВ ЖРЕП та виконком Самарської
районної у м.Дніпропетровську ради.

Представник третьої особи із КВ ЖРЄП вважала позов ОСОБА_1про виселення
відповідачів не правомірним і пояснила, що відповідачі є постійними мешканцями
в спірній квартирі. Докумети перед реєстрацією належно вивчені і лише після
того відповідачі за письмовою згодою позивача та його дружини були постійно
зареєстровані у спірній квартирі. Сумнівів в достовірності оформлення
документів немає. Ніякого оспорювання чи звернень з цього приводу не було.Даних
про те, що відповідачі тимчасово проживають у спірній квартирі в КВ ЖРЕП немає.
ОСОБА_1 не звертався із заявами про тимчасове проживання відповідачів. Ніякі
строки не встановлювалися. Має місце постійне проживання і реєстрація
відповідачів в спірній квартирі.

Представник третьї особи із Самарського РВ просив розглядати справу за його
відсутності.

Вислухавши позивача та його представника, відповідача ОСОБА_2. і  представника
обох відповідачів, представника третьої особи, пояснення свідків та
вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним у позові ОСОБА_1 про виселення
відповідачів із спірної квартири без надання іншого жилого приміщення  та зняття їх із реєстрації відмовити за
такими підставами.

Згідно
ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою
згодою всіх членів сім»ї, які проживають разом з ним, вселити в займане  ним жиле приміщення свою дружину, дітей,
батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім»ї
наймача, набувають рівного з іншими членами сім»ї права користування жилим
приміщенням. якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його
сім»ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району
м.Дніпропетровська. Складається вона із трьох кімнат жилою площею 50,6кв.м, а
загальна площа - 82кв.м. Наймачем квартири була ОСОБА_4, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

В якості членів сім»ї в спірній квартирі
постійно зареєстровані і проживають її чоловік - ОСОБА_1, онук - ОСОБА_3 та
племінник - ОСОБА_2. До смерті ОСОБА_4 тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 сторони проживали
в спірній квартирі однією сім'єю та вели загальне господарство.

Суд вважає, що відповідачі вселилися у
спірну квартиру в якості членів сім»ї наймача ОСОБА_4 Набули рівного з нею і
позивачем права користування житлом.  При
вселенні  між ними і наймачем ОСОБА_4 та
членами її сім»ї не було ніякої іншої угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

ОСОБА_1 у 1986р. зареєстрував шлюб із
ОСОБА_4і поселився у неї в якості члена сім»ї..

ОСОБА_3 в травні 2005р. поселився в спірну
квартиру в якості члена сім»ї, а 5 травня 2005р. постійно його  зареєстровано у вказаній квартирі за
письмовою згодою ОСОБА_4 та ОСОБА_1

ОСОБА_2.
поселився в спірну квартиру в якості члена сім»ї в листопаді 2005р.і
проживає там до сьогоднішнього дня.

У грудні 2005р. контейнером із м.Феодосії
він перевіз у спірну квартиру своє майно.
А 24 лютого 2006р.його зареєстровано в спірній квартирі на постійне
проживання в якості члена сім»ї за письмовою згодою  ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідачі проживали в якості членів сім»ї
вели спільне господарство із ОСОБА_4 та ОСОБА_1, вони несли обов»язки та
користувалися правами членів сім»ї: доглядали ОСОБА_4, несли затрати на її
лікування та комунальні послуги, разом харчувалися, користувалися одним
холодільником, посудом, меблями  і всією
квартирою.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ОСОБА_1
чинить ОСОБА_3 перепони в користуванні житлом: він категорично заперечує проти
вселення ОСОБА_3, встановив замок в кімнату, в якій проживав ОСОБА_3,   поселяв туда свою сестру, яка приїздила із
м.Здолбунова і замінив замок на вхідних дверях, від яких не передав відповідачу
ключі..

Ці обставини підтверджено в судовому
засіданні поясненнями відповідачів, їх представника, представника третьої особи
із КВ ЖРЕП, поясненнями свідків та письмовими доказами:   довідками із КВ ЖРЕП, із яких вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КВ ЖРЕП і за вказаною адресою постійно
зареєстровані і проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2. та ОСОБА_3;  а також копіями свідоцтв про народження,
одруження та смерть ОСОБА_4,  свідоцтв
про народження відповідачів,  копіями
паспортів сторін по справі,   довідками з
місця роботи та про заробітну плату сторін, довідками із БТІ про відсутність у
відповідачів нерухомого майна, а також копіями заяв ОСОБА_4 про реєстрацію
відповідачів та заяв відповідачів про реєстрацію (т.1 а.с.5, 8,13,15-18,48-55,
64,67, 82-100, 144, 162-163, т.2 а.с.18, 41-46).

Із виписки
історії хвороби ОСОБА_4 вбачається, що вона страждала тяжкими
захворюваннями: сахарним діабетом, онкозахворюванням, гіпертонією, анемією та іншими
захворюваннями(т.1а.с.7).

Повідомленнями начальника Самарського РВ,
заступника голови Самарської районної м.Дніпропетровська ради та начальника КВ
ЖРЕП Самарського району від 5липня 2006р. підтверджується, що відповідач
ОСОБА_3 звертався з приводу перепон ОСОБА_1 в користуванні спірним житлом та
порядку користування ним( т.1 а.с.48-49).

У судовому засіданні допитані свідки
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10,  ОСОБА_11, та ОСОБА_12.

Свідок ОСОБА_8. підтвердила, що ОСОБА_2.
та ОСОБА_3 проживали з ОСОБА_4 та ОСОБА_1. однією сім»єю, у них був спільний
бюджет, вони доглядали за ОСОБА_4 і вона їх вважала близькими родичами.
ОСОБА_2.  купляв продукти та ліки,
безперешкодно користувася житлом в якості члена сім»ї. ОСОБА_10 вона бачила
неодноразово коли він виходив із квартири. У св»яткові дні вони також завжди
були разом.  ОСОБА_4 вважала що у
вказаній квартирі повинні жити спадкоємці ОСОБА_4, які все життя тут проживали.
Після смерті сина всі розмови у неї були то за ОСОБА_3, то за ОСОБА_2. Похорони
ОСОБА_4 по суті організували сестра ОСОБА_4 та ОСОБА_2.  ОСОБА_1 також приймав участь у похоронах.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_10. дали аналогічні
пояснення в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_5 доповнила. що спірна
квартира була надана їх сім»ї. Вона доглядала за ОСОБА_4 коли ОСОБА_1 був на
роботі. Вони возили ОСОБА_4. в лікарню. Вона знала, що її син ОСОБА_2
розлучився, а ОСОБА_4 знала, що свідчить про їхні хороші родинні стосунки В них
були сумісні гроші. ОСОБА_2 іноді готував та допомагав ОСОБА_4 ходити. ОСОБА_3
також проживав там. ОСОБА_4 запросила ОСОБА_3 та сказала, що він буде проживати
у цій квартирі ї допомагати їй. В органах міліції було відомо про пьянки.
ОСОБА_1 А Коли померла ОСОБА_4, то ОСОБА_1 сказав, що на похорони у нього не
має грошей. Вони купляли квіти,
оплачуввали перевозку та інші затрати. ОСОБА_3 та ОСОБА_2. допомагали
ОСОБА_4 як члени сім»ї. ОСОБА_1 проти реєстрації їх на постійне місце
проживання  у спірній квартирі не
заперечував.

Свідок ОСОБА_10. доповнила, що ОСОБА_3
виріс у цій сім»ї. Коли виникло питання про допомогу і вселення відповідачів,
то ніхто не заперечував. ОСОБА_3 проживав та допомогав бабусі. Вони проживали
як одна сім»я. А вони допомагали матеріально. Після того як ОСОБА_3 захворів,  то він переїхав до них, а коли одужав, то
йому перешкоджав поселитися в спірну квартиру ОСОБА_1

Свіідок ОСОБА_6. підтвердила, що бачила
ОСОБА_2. який проживав у спірній квартирі як член сім»ї і мав ключі від
квартири. ОСОБА_1  проти цього не
заперечував.

Із показів свідка ОСОБА_9 встановлено, що
вона бачила в спірній квартирі ОСОБА_5, яка приглядала та допомогала ОСОБА_4.
Вони проживали однією сім»єю, у них були одні продукти та разом вони
харчувалися. ОСОБА_4 бажала щоб ОСОБА_2. проживав у неї як член сім»ї і так
його зареєструвала. Сім»я ОСОБА_2 приймала активну участь у похоронах ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_12. підтвердила в судовому
засіданні , що ОСОБА_2. проживає постійно в спірній квартирі. Він допомогав
ОСОБА_4, ходив до аптеки, купляв ліки.

Покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_11 та
ОСОБА_13 про те, що відповідачі тимчасові мешканці, суд оцінює критично і не
приймає до уваги, оскільки їх покази не відповідають фактичним обставинам,
наявним доказам та матеріалам  цивільної
справи.

Таким чином, вимоги позивача про
виселення відповідачів на підставі ст.98 ЖК України не знайшло свого
підтвердження, оскільки відповідачі не є тимчасовими жильцями, а постійно
зареєстровані в спірній квартирі..

Доводи позивача та його представника  про необхідність проведення почеркознавчої
експертизи для встановлення факту чи давав ОСОБА_1 письмову згоду на реєстрацію
відповідачів є безпідставними.
Представник КВ ЖРЕП стверджувала, що немає ніяких підстав визнавати
відповідачів тимчасовими жильцями, оскільки реєстрація здійснена в
установленому порядку за письмовою згодою всіх проживаючих в спірній квартирі і
строки реєстрації не були встановлені.

Позивач сам прямо у позовній заяві  та на перших судових засіданнях вказав, що
він та ОСОБА_4 дали згоду на реєстрацію відповідачів і ніякі строки не були
встановлені. Ці обставини в судовому засіданні підтверджені.письмовими доказами
та поясненнями представника КВ ЖРЕП, показами свідків і не викликають сумнівів.
В судовому засіданні оглянуті паспорти відповідачів, в яких є постійна
реєстрація.

Нерегулярна оплата комунальних послуг
відповідачами не є доказом  того,  що вони тимчасові мешканці у квартирі.

Посилання позивача на те, що відповідач ОСОБА_3 тимчасовий мешканець та не
проживав у спірній квартирі не знайшло свого підтвердження і суд не приймає до
уваги, оскільки встановлено, що ОСОБА_3 поселився, а потім захворів і з
поважних причин не проживав у квартирі. А після смерті ОСОБА_4 між сторонами
склалися неприязні стосунки і позивач
перешкоджав відповідачу в користуванні житлом, встановив новий замок на
вхідні двері спірної квартири.

Згідно ст.47 Конституції України, кожен
громадянин України має право на житло.

У відповідності до ст.8 Конвенції про
захист прав людини та основних свобод (1950р.) кожен має право на повагу до
його приватного, сімейного життя та до житла.

Крім того, в силу ч.1 ст.2 Закону України
„Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні” від 11 грудня
2003р. громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір
місця проживання на її території.

За таких обставин, суд вважає за необхідне
у позові ОСОБА_1 про виселення відповідачів із спірної квартири без надання
іншого житла та зняття їх з реєстраційного обліку відмовити.

Враховуючи вищевикладене та загальні засади цивільного судочинства про
справедливість та розумність, суд
керуючись ст.47 Конституції України, ст.65 ЖК України, ст.ст. 57-64,
209, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи - Комунальне виробниче
Житлово-ремонтне експлуатаційне підприємство Самарського району
м.Дніпропетровська та Самарський РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській обл.
про виселення із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення та
зняття з реєстраційного обліку у вказаній квартирі  відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. через суд
першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк, з дня проголошення рішення,
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуюча суддя:
Г.Я.Маймур