справа № 2-457/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

03
червня 2008 року           Золотоніський
міськрайонний суд

в складі головуючого
судді:    Орла С.І.

при секретарі:                   Біліченко
С.В.

представника
позивача:      Костецький О.І.

представника відповідача:   Чирви
О.В

треті особи                 ОСОБА_3.,
ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша справу за позовом
Закритого акціонерного товариства „Приватбанк” в особі філії „Черкаського
головного регіонального управління” до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третіх осіб - ОСОБА_3,
приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу - ОСОБА_4, про визнання договір дарування житлового будинку від 08 листопада 2007 року
недійсним , -

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ КБ „Приватбанк”
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу - ОСОБА_4, про визнання договору дарування житлового будинку від 08 листопада 2007
року недійсним.

Свої позовні вимоги
позивач мотивує тим, що 29 квітня 2005 року між позивачем та ОСОБА_3. був
укладений кредитний договір № 351зл/05 та овердрафтовий договір №448о/06 від
17.11.2006 року за яким ОСОБА_3. отримав кредит в сумі 419 000 грн. до 25
квітня 2007 року та 53 000 грн. терміном до 17.11.2007 року. В забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачкою
був укладений договір поруки, за яким поручитель зобов'язувався нести
відповідальність за виконання грошових зобов'язань за кредитним договором у
тому ж обсязі, що і боржник. 03 жовтня 2007 року рішенням Золотоніського
міськрайонного суду солідарно стягнуто з ОСОБА_3., ОСОБА_5., ОСОБА_6
заборгованість за кредитним договором в сумі 373 701 грн. 60 коп., що ухвалою
Апеляційного суду Черкаської області від 09 листопада 2007 року було залишено
без змін. 08 листопада 2007 року відповідачка з метою уникнення солідарної
відповідальності за кредитним договором уклала договір дарування власного
житлового будинку на користь свого сина ОСОБА_2. За даним договором фактично не
відбулося передача права власності на будинок, оскільки відповідачка продовжує
користуватись спірним будинковолодіння, а обдарований не проживає в даному
будинку, тому позивач просив визнати суд договір дарування будинку від 08.11.2007
року недійсним.

Представник позивача
в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав в повному обсязі та пояснив,
що відповідачка уклала договір дарування з метою уникнення відповідальності за
договором поруки та рішення Золотоніського міськрайонного суду від 03 жовтня
2007 року. Крім того пояснив, що правочин з дарування є фіктивним, оскільки
укладався без наміру передачі даного будинку ОСОБА_2 та настання правових
наслідків так як ОСОБА_2 фактично не проживає у даному будинком.

Представник
відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та
пояснила, що у відповідності до договору поруки та рішення Золотоніського
міськрайонного суду від 03 жовтня 2007 року відповідачка ОСОБА_5. дійсно несе
відповідальність перед позивачем за виконання зобов'язань за кредитним
договором від 29 квітня 2005 року, проте як в договорі поруки так і в рішенні
суду будь-яких заборон щодо розпоряджання своєю власністю встановлено не було і
в позивача згідно даного договору не виникало право власності на майно
відповідачки. Крім того представник відповідачів пояснила, що договір дарування
являться правомірним, оскільки наслідком його укладення стала фактична передача
будинковолодіння від ОСОБА_5 до її сина ОСОБА_2. і тягар його утримання лежить
на власнику - ОСОБА_2

ОСОБА_3. в судовому
засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що
будинковолодіння, яке являється предметом спору побудували його батьки і він
подарував його свої дружині. Він пояснив, що він дійсно має заборгованість
перед позивачем за кредитним договором і поручителем по даному договору
виступала його дружина, проте в заставу будинок, що на даний час перебуває у
власності ОСОБА_7. вона не передавала.

Приватний нотаріус
Золотоніського районного нотаріального округу - ОСОБА_4 позовні вимоги не
визнав в повному обсязі та пояснив, що він дійсно посвідчував даний договір
дарування і на час укладення даного договору будинок не перебував в заставі та
відсутні будь-які інші обмеження щодо розпоряджання даним майном. При укладенні
договору відповідачка пояснила йому, що метою укладення договору був намір
утримати свого сина біля сім'ї, після трагічної загибелі старшого сина і вона в
повному обсязі усвідомлювала наслідки вчинення даного правочину.

Суд, вслухавши думку
учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний
позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

- з договору поруки
№ДП1-351 зл/05 від 29 квітня 2005 року укладеного між позивачем та ОСОБА_5.,
вбачається, що відповідачка надала поруку за виконання ПП ОСОБА_3. обов'язків
за кредитним договором № 351 від 29 квітня 2005 року та несе відповідальність
перед позивачем разом з ПП ОСОБА_3. як солідарні боржники.

- згідно договору
дарування житлового будинку ВКВ №210111 від 18 листопада 2007 року посвідченого
приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу ОСОБА_4,
вбачається, що ОСОБА_5. подарувала ОСОБА_2 будинковолодіння по АДРЕСА_1.

- відповідно до
рішення Золотоніського міськрайонного суду від 03 жовтня 2007 року ,вбачається,
що солідарно стягнуто з ОСОБА_3., ОСОБА_5., ОСОБА_6 на користь позивача
заборгованість за кредитним договором в сумі 373 701 грн. 60 коп.

- згідно довідки №65
від 04.02.2008 року виданої Коробівською сільською радою, вбачається, що в
домоволодінні, що належить ОСОБА_2 дійсно зареєстровані та проживають ОСОБА_5.
та ОСОБА_3..

- відповідно до
довідки № 314 від 06.05.2008 року виданої Коробівською сільською радою,
вбачається, що ОСОБА_2. дійсно тимчасово знятий з реєстрації в с. Коробівка,
Золотоніського району в зв'язку з навчанням Київському НАУ з 24.09.2004 року по
01.07.2008 року.

Відповідно до
ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Згідно ст.234 ЦК
України фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

У відповідності
до ч.1 ст.717 ЦК України за договором дарування
одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно з ч.4
ст. 203 ЦК правочин має бути спрямований на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до
ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином в
судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою був укладений
договір поруки за умовами якого вона взяла не себе відповідальність відповідати
як солідарний боржник у разі невиконання ПП ОСОБА_3. умов кредитного договору.

Висновок позивача
про наявність у нього права на належний відповідачці будинок не ґрунтується на
матеріалах справи та суперечить договору поруки.

Відповідальність
сторін за невиконання зобов'язань за кредитним договором була визначена п.3,4.
укладеного між сторонами договору поруки від 29 квітня 2005 року, проте
будь-яких обмежень на відчудження належного ОСОБА_5. майна договором поруки не
обумовлювалось.

Представник позивача
в судовому засіданні не довів факту фіктивності правочину з дарування будинку,
оскільки договір дарування вважається укладеним з моменту фактичної передачі
предмету дарування обдаровуваному, посилання ж представника на те, що ОСОБА_2.
не проживає в даному будинковолодінні не доводять факту фіктивності даного
правочину, оскільки не позбавляють права ОСОБА_7. користуватися та
розпоряджатись подарованим йому майном, а також вказані доводи спростовуються тим,
що відповідач тимчасово знятий з реєстрації в с. Коробівка у зв'язку з
навчанням в м. Києві.

Крім того посилання
представника позивача на той факт, що відповідачка після набрання чинності
рішення Золотоніського міськрайонного суду від 03.10.2007 року вчинила договір
дарування з метою невиконання рішення суду не відповідає чинному законодавству,
оскільки рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, яке в подальшому було
оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області та втупило в законну силу
лише після винесення ухвали Апеляційним судом Черкаської області від 09
листопада 2007 року.

Таким чином позивач
при звернені до суду не врахував положення матеріального закону та умови договору
і помилково дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання
договору дарування недійсним, тому суд відмовляє в задоволені позовних вимог в
повному обсязі.

Дану позицію
підтримав Верховний суд України у своїй ухвалі від 20 вересня 2006 року у
справі за позовом АКБ „Мрія” про визнання договору купівлі-продажу квартири
недійсним.

Оскільки суд
відмовляє в позові повністю тому скасовує ухвалу Золотоніського міськрайонного
суду від 17 березня 2008 року про заборону відчудження на домоволодіння по АДРЕСА_1.

Керуючись
вищевикладеним та на підставі, ст. 203,204,234,717 ЦК України та ст.ст.
10,11,60,88,212,213,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові Закритого акціонерного товариства „Приватбанк” в особі
філії „Черкаського головного регіонального управління” до ОСОБА_1 , треті особи
- ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального
округу - ОСОБА_4, про визнання договір дарування
житлового будинку від 08 листопада 2007 року недійсним - відмовити.

Скасувати ухвалу
Золотоніського міськрайонного суду від 17 березня 2008 року про заборону
відчудження на домоволодіння по АДРЕСА_1

Рішення може бути
оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після попереднього подання заяви.

Суддя:                      С.І. Орел