Справа  2-1764/ 2008року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

м. Ковель                                                                                         03
вересня   2008    року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області     під  головуванням

судді
Миронюка   М.Г.,

за
участю  секретаря                         Посполітак  Г.О.,

позивача                                             ОСОБА_1,

відповідача                                          ОСОБА_2

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в
м.Ковелі цивільну  справу за позовом    ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про
розірвання шлюбу ,-

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1    звернувся
до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2мотивуючи тим, що з
відповідачкою по справі перебуває у шлюбі з 05.04.2000 року. Від шлюбу
мають  неповнолітню дочку  , ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.  Спільне життя не склалось  по причині
несумісності  характерів ,
стосунки  між ними напружені , часто
виникали   конфлікти , відсутні  спільні інтереси . На даний час  відповідачка проживає у фактичних  шлюбних
стосунках з іншим чоловіком .  Шлюб існує  лише  формально . Подальше збереження  шлюбу неможливе, а тому позивач просить шлюб
розірвати.

В
судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав  і суду пояснив , що викладені обставини
свідчать про неможливість відновлення шлюбних відносин. Подальше
збереження  шлюбу за обставин, що
склались, є недоцільним і тому просить шлюб розірвати.

Відповідач  ОСОБА_2  в судовому засіданні позов визнала , не заперечує  щодо його задоволення .

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку , що позов
підставний і підлягає до  задоволення.

Вимогами
ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1  ст. 110 СК України  позов про розірвання шлюбу  може бути
пред'явлений  одним із подружжя
.

Згідно
представленого суду свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 сторони вступили в
юридичний шлюб , який зареєстровано Любитівською   сільською радою  Ковельського району  , про що в книзі  реєстрації актів про укладення шлюбу  зроблено
актовий запис № 2  .

Як вбачається з
представленого свідоцтва про народження
НОМЕР_2  від шлюбу  народжено
дочку ОСОБА_3 -  батьками
значаться  ОСОБА_1  та ОСОБА_2 .

Суд,
враховуючи ту обставину, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу,
вважає за недоцільне надавати строк для примирення.

Враховуючи той
факт, що дочка залишається проживати з відповідачем , суд вважає, що судові
витрати, пов'язані з оформленням розлучення в органах РАЦСу  слід покласти на позивача -  ОСОБА_1.

На
підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.10,60,88,130,174,212,213,214,215,218
ЦПК України та ст.110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
укладений 05 квітня 2000  року ,
який зареєстровано Любитівською сільською радою
Ковельського району  , про що в
книзі  реєстрації актів про укладення
шлюбу  зроблено  актовий запис № 2.

При
отриманні свідоцтва про  розірвання шлюбу
в  органах  РАЦСу стягнути з

ОСОБА_1  в користь
держави 17 ( сімнадцять ) гривень держмита,
ОСОБА_2 від  сплати
звільнити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного
суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд  шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення  рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги , з подачею її копії до апеляційної   інстанції
або в порядку  ч. 4 ст. 295 ЦПК
України .

ГОЛОВУЮЧИЙ