АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-125 2008 р.                      Головуючий у 1 інстанції Гончар
23                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2008
р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

Головуючої судді
- Авраменко Т.М.

Суддів - Гайсюка О.В.,
Суровицької Л.В.

при секретарі - Слюсаренко Н.Л.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської
області від 12 листопада 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2007 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства
"Лісне" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначила,
що згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) від 28.11.2004 року серія КД № 095262 вона має право
на пайовий фонд майна колективного підприємства - СВК "Лісний" у частці вартістю 2851, 72  грн.

Рішенням
Кіровоградського районного суду від 20.11.2006 року визнано недійсним договір
купівлі-продажу зазначеного майнового паю від 30.11.2004 р. укладеного між нею
та ПСП "Лісне" та зобов'язано ПСП "Лісне" повернути їй
майновий пай. Відповідач знав, що договір купівлі-продажу від 30.11.2004 р. вона не
укладала, але на протязі більше двох років не повертав їй незаконно куплений
майновий сертифікат, чим завдав своїми незаконними діями їй матеріальної та
моральної шкоди. Відповідач користувався її майном протягом 25 місяців. За цей
час вона могла заробити на своєму майновому паї 712  грн.  93
коп., отримуючи за аренду
паю щомісячно орендну плату у розмірі 1%
відсотка вартості паю.

Дізнавшись
про те, що відповідач незаконно позбавив її майнового паю, вона втратила спокій
та надію на відновлення порушених прав, з нею стався серцевий напад, на
лікування нею витрачено 3000
грн.

Посилаючись
на ці обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь 712  грн.  93 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди та 4000
грн.
на відшкодування моральної шкоди (а. с. 2-3).

Рішенням
Кіровоградського районного суду від 12
листопада 2007 року
позов задоволено частково.

З
відповідача на користь позивачки на відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 57  грн.  02 коп. В решті
вимоги позивачки залишені без задоволення.

В
апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення суду,
просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному
обсязі,

2

посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В
судовому засіданні апеляційного суду представник позивачки доводи апеляційної
скарги підтримала. Представник відповідача з доводами скарги не погодився.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи і вірно встановлено судом, ОСОБА_1 має право
власності на майновий пай члена, СВК "Лісний" згідно Свідоцтва
виданого їй 28.11.2004
р. (а. с. 5), вартість паю, що належить позивачці складає 2851, 72  грн.

ПП
"Лісне" є правонаступником СВК "Лісне" та ПСП
"Лісне" (а. с. 6).
Майно, співвласником якого є позивачка відповідно до свідоцтва про право
сласності на майновий пай, позивачці відповідно до частки ОСОБА_1 в цьому майні
не передавалось.

Зазначене
майно, після його розпаювання з 9
квітня 2002 року
орендується відповідачем відповідно до Договору оренди майна, що знаходиться у
спільній частковій власності від 9.04.2002
р. (а. с. 19-21). Зазначений договір не визнавався недійсним і позову про
його недійсність заявлено не було. Відповідно до умов договору оренди,
відповідач щорічно виплачує громадянам -
співвласникам майна, в тому числі і позивачці, не пізніше 31 грудня поточного
року 1% вартості
орендованого майна (п. 3.1
- 3.5 Договору).

Рішенням
Кіровоградського районного суду від 20.11.2006
року був визнаний недійсним договір купівлі-продажу майнового паю від 30.11.2004 року,
відповідача зобов'язано повернути позивачці її пай, що належить їй на підставі
Свідоцтва від 28.11.04
р. (а. с. 8-10).

Оскільки
позивачка два роки (в період коли вирішувалося питання про визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 30.11.2004
р.) не отримувала орендної плати від відповідача, суд дійшов правильного
висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки по 28  грн.  51 коп.3а кожний
рік орендної плати (1% вартості
паю), а всього 57  грн.  02 коп.

Доводи
позивачки про те, що вона могла отримати за цей період більшу плату не можуть
бути прийнятими, оскільки частка в майні пайового фонду, що належить позивачці,
їй в натурі не виділялась. А тому позивачка не мала можливості отримувати
орендну плату більшу ніж інші співвласники цього майна.

Оскільки
рішення суду в цій частині ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, по суті є правильним і справедливим, то підстави для його
скасування чи зміни відсутні.

Вирішуючи
спір про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не звернув уваги
на те, що Кіровоградський районний суд

розглянувши
справу за позовом прокурора в інтересах ОСОБА_1 до ПСП "Лісне"
(правонаступником якого є ПП "Лісне") про визнання недійсним договору
купівлі-продажу майнового паю від 30.11.2004 p.,
ухвалив рішення від 20.11.2006 року, яким відмовив ОСОБА_1 і в задоволенні її
позову до ПСП "Лісне" про відшкодування моральної шкоди, який вона
заявила з тих саме підстав, які зазначила в своїй позовній заяві від 12.10.2007
р. (а. с. 2-3), (а. с. 8-10).

Про те,
що позов про відшкодування моральної шкоди, з яким позивачка звернулася до суду
у жовтні 2007 р. (а. с. 2-3) заявлений з тих саме підстав і до того самого
відповідача зазначила у своїх поясненнях у судовому засіданні апеляційного суду
і представник позивачки ОСОБА_2, про це свідчить і зміст позовної заяви ОСОБА_1
про відшкодування моральної шкоди, яку вона подала під час розгляду справи за
позовом прокурора (а. с. 14 цивільної справи № 2-725 за 2006 рік, що була
оглянута апеляційним судом).

Згідно
п. 2 ст. 205 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали
законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у
зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той
самий предмет, і з тих

3

самих
підстав.

Але суд
першої інстанції, не дивлячись на те, що рішення Кіровоградського районного
суду від 20.11.2006 р.
(а. с. 8-10) з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий
предмет (відшкодування моральної шкоди) і з тих самих підстав набрало законної
сили (оскільки ніким не оскаржено), в порушення вимог п. 2 ст. 205 ЦПК України
провадження у справі в частині спору про відшкодування моральної шкоди не
закрив, а розглянув спір по суті.

Тому
рішення суду в частині вирішення спору про відшкодування моральної шкоди
відповідно до вимог ч.1 ст. 310
ЦПК підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадженая у
справі.

Керуючись
п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 307, ст. 308, с. 1 ст. 310, п.2 ст. 205, ст. ст. 313, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Кіровоградського районного суду від 12
листопада 2007 року в
частині вирішення спору про відшкодування моральної шкоди скасувати.

Провадження
у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП "Лісне" про відшкодування моральної
шкоди закрити.

В решті
рішення Кіровоградського районного суду від 12 листопада 2007
року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.