Справа № 2-8 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

12
червня 2008  року
смт. Краснопілля

Краснопільський районний
суд Сумської  області у складі:
головуючого-судді Янголь Є.В., при
секретарі Авраменко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа
Краснопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права
власності на частку в спільній сумісній власності та визнання права на
обов'язкову частку у спадщині,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2
частини домоволодіння, яке складається з жилого будинку (літер А-1 за планом),
погріба (літер П/Г), сарая (літер Ж), кухні-сарая (літер Е), прибудови (літер
е), сарая (літер З), погріба (літер П/Г1), вбиральні (літер К), душа (літер Л),
сарая (літер М), гаража з ямою (літер Н), навіса (літер О), навіса (літер П),
огорожі (№1-6) та земельної ділянки, розташованого за адресою смт. Краснопілля,
АДРЕСА_1 що залишилося після смерті його дружини ОСОБА_5 та просить визнати
право власності в порядку спадкування на 1/16 вище вказаного домоволодіння та
земельної ділянки площею 0,1705 гектарів, розташовану за адресою смт.
Краснопілля, АДРЕСА_1, яку ОСОБА_5 отримала у приватну власність за
рішенням  виконкому Краснопільської
селищної ради за № 57 від 20.04.1995 року. Також просить стягнути з
відповідачів на його користь судові витрати, які складаються з судового збору,
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, витрат
за проведення будівельної експертизи та витрат, пов'язаних з виготовленням
технічного паспорту на вказане домоволодіння.

Свої вимоги мотивує тим,
що в 1989 році він одружився з ОСОБА_5, яка мала домоволодіння за
адресою смт. Краснопілля, АДРЕСА_1. За час спільного проживання у шлюбі
вартість домоволодіння істотно збільшилася за рахунок спільних трудових та
грошових затрат а тому вважає, що домоволодіння за вказаною адресою є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя і він має право на &frac12;
частину вказаного домоволодіння. Крім того вважає, що має
право на обов'язкову частку у спадщині після смерті дружини ОСОБА_5  в розмірі, що становить половину частки, яка
б належала кожному зі спадкоємців у разі спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач та його представник позов
підтримали.

Відповідачі ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_4. позов визнали
частково, згодні з тим, що ОСОБА_1 має право на обов'язкову частку у спадщині в
розмірі, встановленому законом, в решті позов не визнали.

Представник відповідачки ОСОБА_6. вважає, що ОСОБА_1 має
право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5 в розмірі,
встановленому законом, в решті позовних вимог позов не визнав.

Представник третьої особи - Краснопільської державної
нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просив розглянути справу у його відсутність.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду та
дослідивши докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі
уклали шлюб 23 листопада 1989 року (а.с. 19). На момент укладення шлюбу
відповідачка мала у приватній власності домоволодіння, розташоване за адресою
смт. Краснопілля, АДРЕСА_1, в якому сторони і проживали. Домоволодіння
складалося з житлового будинку та інших будівель, розташованих на земельній
ділянці, що була надана у користування померлій ОСОБА_5 В 1995 році
ОСОБА_5  використала своє право на
безкоштовне отримання земельної ділянки у власність та рішенням виконкому
Краснопільської селищної ради народних депутатів № 57 від 20.04.1995 року їй у
приватну власність була передана земельна ділянка площею 0,1705 гектарів,
розташована за адресою смт. Краснопілля, АДРЕСА_1, тобто земельна ділянка, на
якій було розташоване її домоволодіння та яка була до цього у неї в
користуванні (а.с. 69).

За час спільного проживання за рахунок спільної праці та
спільних коштів була побудована добудова до житлового будинку, зроблений ремонт
покрівлі житлового будинку, погребу, збудовані: сарай-кухня, гараж з оглядовою
ямою,  новий погріб, новий сарай,
вбиральню, літній душ, зведена нова огорожа та двір був укладений асфальтом, що
підтверджується висновком будівельної експертизи (т.2, а.с. 3-93), матеріалами
інвентаризаційної справи та копіями платіжних документів (т.1 а.с. 24 - 46).
Всього відповідно до висновку будівельної експертизи, середньо арифметичний
відсоток побудованих будівель та споруд у процентному відношенні, відповідно до
всього домоволодіння № 48 по вул. Червоноармійській в смт. Краснопілля складає
61,8%. Вказана обставина визнається позивачем в судовому засіданні.

20 вересня 1996 року ОСОБА_5. склала заповіт та згідно
заповіту все майно заповідала відповідачам по справі (а.с. 141).  28.10.2006 року ОСОБА_5. померла (а.с.
20).

При вирішенні позову суд керується принципом поділу майна
на особисту приватну власність та спільну сумісну власність. До особистої
приватної власності померлої ОСОБА_5. суд відносить домоволодіння станом на час
укладення шлюбу та повністю земельну ділянку, на якій воно розташоване та яка є
у приватній власності ОСОБА_5. Вище вказану земельну ділянку суд вважає
особистою приватною власністю ОСОБА_5., оскільки вона отримала право власності
на неї використавши своє особисте право.

Згідно ст. 62 Сімейного кодексу України якщо майно
чоловіка чи дружини за час шлюбу істотно збільшилося у вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно може
бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя. Оскільки належне померлій ОСОБА_5. домоволодіння покращилося
внаслідок ремонтів та добудов, то суд вважає необхідним визнати вказані покращення
спільною сумісною власністю.

Спільною сумісною власністю подружжя суд вважає
середньо-арифметичний відсоток побудованих будівель та споруд після реєстрації
шлюбу, відносно до всього домоволодіння, без урахування земельної ділянки.
Оскільки такий відсоток як встановлено в судовому засіданні складає 61,8 %, то
і спільною сумісною власністю подружжя необхідно вважати 61,8 % від усього
домоволодіння, що складається з житлового будинку та інших будівель та споруд
без урахування земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України частки
майна подружжя у спільній сумісній власності є рівними а тому частку майна
ОСОБА_1 у спільній сумісній власності слід вважати 30,9% (61,8/2). Частка
померлої ОСОБА_5. складає 69,1 % (100 - 30,9).

Крім того, суд вважає, що на підставі ст.1241 ЦК України
ОСОБА_1 має право на обов'язкову частку у спадщині у розмірі, яка складає
половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом. Оскільки у
разі спадкування за законом було б чотири спадкоємці першої черги, то розмір
обов'язкової частки у спадщині ОСОБА_1 необхідно вважати 1/8.   Тобто суд вважає, що ОСОБА_1 має право на
1/8 від земельної ділянки, площею 0,1705 гектарів, розташовану за адресою смт.
Краснопілля, АДРЕСА_1, яку ОСОБА_5 отримала у приватну власність за
рішенням  виконкому Краснопільської
селищної ради за № 57 від 20.04.1995 року та на 1/8  від частки померлої ОСОБА_5., а саме на 1/8
від 60,1 %, що складає 8,64%.

Таким чином відсоток позивача у домоволодінні з
урахуванням його частки у спільній сумісній власності та обов'язкової частки у
спадщині складає 39,54%(30,9+8,64), що складає 2/5 частини домоволодіння.

В задоволенні вимог
позивача про стягнення коштів за виготовлення технічного паспорту в сумі 404
грн., які він вважає судовими витратами, суд вважає необхідним відмовити,
оскільки вказані кошти були витрачені до звернення до суду з позовною заявою і
тому суд їх не вважає витратами, необхідними для розгляду справи.

Вимогу позивача про
стягнення судових витрат з відповідачів, а саме судового збору, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрат пов'язаних з
проведенням експертизи суд керуючись ст. 88 ЦПК України вважає необхідним
задовольнити частково пропорційно до розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1241 ЦК України,
ст.ст. 57, 60 - 62, 70 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 2/5 частини домоволодіння, яке складається з жилого будинку (літер
А-1 за планом), погріба (літер П/Г), сарая (літер Ж), кухні-сарая (літер Е),
прибудови (літер е), сарая (літер З), погріба (літер П/Г1), вбиральні (літер
К), душа (літер Л), сарая (літер М), гаража з ямою (літер Н), навіса (літер О),
навіса (літер П), огорожі (№1-6), розташованого за адресою смт. Краснопілля,
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1
право власності в порядку спадкування на 1/8 частину земельної ділянки площею
0,1705 гектарів, розташовану за адресою смт. Краснопілля, АДРЕСА_1, яку ОСОБА_5
отримала у приватну власність за рішенням
виконкому Краснопільської селищної ради за № 57 від 20.04.1995 року.

Стягнути з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі по 708 грн. 50 коп.
з кожного окремо.

В задоволенні інших  вимог ОСОБА_1відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а апеляційна скарга на
рішення суду - протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд
Сумської області або в порядку, передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією
скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
підпис                   Янголь  Є.В.

Копія, з оригіналом згідно.

Суддя:
Янголь Є.В.