Справа №2-1022/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 року.
Алуштинський міський суд АР Крим

в складі:
головуючого                Скісова
Є. М.

при секретарі
Ступіній О.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Алушті
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1
до  ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 пред'явив до суду
позов до ОСОБА_2 про визнання угоди здійсненою та визнання права власності,
мотивуючи вимоги тим, що відповідачу належить кафе «Карина», розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване в бюро реєстрації та технічної інвентаризації.
12 грудня 2007 року вона звернулась до нього з пропозициєю придбати кафе у зв'язку з її від'їздом з міста
Алушти. Вони обговорили умови угоди: сток її оформлення та посвідчення, ціну. В
грудні 2007 року у зв'язку зі
звітами нотаріальні контори не працювали та вони не змогли оформити угоду. З
цієї причини вирішили оформили договір в письмовій формі, а після повернення
ОСОБА_2 посвідчити його у нотаріуса.

21 грудня 2007
року він здійснив відповідачу оплату за кафе, а вона передала всі документи,
ключі, і кафе фактично перейшло в його володіння та користування. Він преступив
до ремонту приміщень. При цьому вони домовились про те, що в січні 2008 року
угода буде посвідчено нотаріально. Вони підписали письмовий договір.

В січні 2008
року в зазначений строк відповідач не з'явилась
для посвідчення договору. До цього часу він не може її знайти.

Посилаючись на
ст.ст. 220, 328 ЦК України позивач просить:

Визнати договір
купівлі-продажу кафе «Карина», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21 грудня 2007 року дійсним.

Визнати за ним
право власності на кафе «Карина».

Відповідач до
суду не з'явилась,
в заяві просить розглядати справу у її відсутності.

Вислухавши
представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить
позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що 21 грудня 2007 рокуміж сторонами укладений в простій письмовій
формі договір купівлі-продажу кафе «Карина», що розташоване в АДРЕСА_1.
Вказаний факт підтверджується оригіналом договору та не оспорюється сторонами
чи іншими особами.

Відповідно до
тексту договору позивач передав, а відповідач отримала гроші за кафе. Вона же
передала позивачу документи по кафе та ключі. Сторони домовились про
нотаріальне посвідчення договору в січні 2008 року. Однак відповідач виїхала за
межі міста Алушти та для посвідчення договору до нотаріуса не прийшла.

Відповідно до
ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились відносно всіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, та відбулось повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

В данному
випадку позивач здійснив оплату за кафе, а відповідач передала йому документи
на кафе, тобто пройшло виконання договору і це підтверджується самим текстом
договору.

Керуючись ст.ст.
220, 328 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1  до
ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності  - задовольнити у повному обсязі.

Визнати договір купівлі - продажі кафе «Карина»,  розташованого за адресою: АДРЕСА_1, укладений
між  ОСОБА_1 і ОСОБА_2 21 грудня 2007
року,-  дійсним.

Визнати за  ОСОБА_1
право власності на кафе «Карина», розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1держмито у сумі 250
гривень та розтрати на інформаційно - технічне забеспечення у сумі 30 гривень.

Рішення може бути оскаржене в порядку статті 294 ЦПК України.

Суддя: