Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

16 вересня 2008 року Лисичанський міський суд Луганської
області

у складі: головуючої судді                                  Чернобривко
Л.Б.

при секретарі
Дьоміновій О.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору
довічного утримання,

в с т а н о в и в :

позивачка звернулась з
вище означеним позовом до відповідача посилаючись на те, що 09.06.2006 року нею
та її чоловіком ОСОБА_3 з відповідачем був укладений договір довічного
утримання, нотаріально посвідчений. На початку січня 2007 року відповідач
перестав виконувати свої обов'язки відповідно договору, а саме  відповідно до п.6 виплачувати їй з чоловіком
по 100 грн. щомісячно. Відповідач обіцяв матеріально забезпечувати їх, але
такого забезпечення не надавав. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер, відповідач
відмовився поховати чоловіка  і в
теперішній час нічим їй не допомагає. Тому просила розірвати договір довічного
утримання, укладений 09.06.2006 року.

У попереднє судове
засідання позивачка не з'явилась за станом здоров”я, подала до суду заяву в якій
просить розглянути справу без її участі, позов підтримує і просить його
задовольнити.

Відповідач у попереднє
судове засіданні подав заяву про розгляд справи без його участі,  позов визнав, про  наслідки визнання позову попереджений.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні  позову ухвалюється судове
рішення в порядку , передбаченому ст.
174 цього   Кодексу.
Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України  у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що  09.06.2006 року між ОСОБА_3 ,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання ( а.с.5)
відповідно до якого: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 передають добровільно у власність
ОСОБА_2однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 зобов'язується довічно
повністю утримувати ОСОБА_3 та ОСОБА_1, забезпечувати їх харчуванням, одягом,
доглядом, необхідною допомогою. Вартість матеріального забезпечення визначена
сторонами у розмірі 100грн. щомісячно. Відповідач виконував договір неналежним
чином.

Відповідно до ст.  756 ЦК України у разі розірвання договору
довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконання набувачем
обов'язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було
ним передане, і має право вимагати його повернення.  У цьому разі витрати, зроблені набувачем на
утримання та догляд відчужувачів, не підлягають поверненню

Таким чином, суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення позову
і  вважає, що визнання   відповідачем позову не суперечить закону та
не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст.  756 ЦК України підстави для задоволення позову,
тому визнання позову відповідачем слід прийняти.

На підставі викладеного,
відповідно до ст. 744,756 ЦК  України,
керуючись ст. ст.10, 11, 130, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Прийняти визнання позову  ОСОБА_2 .

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного утримання
задовольнити.

Розірвати  договір довічного утримання, укладений 09
червня 2006 року між ОСОБА_1,ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського
суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня після його
проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна
скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження до Лисичанського міського суду .

Суддя: