Справа  № 2-19232008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

10 листопада 2008 року
місто Лозова

Лозівський
міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням
- судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань - Литвинової Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської області в місті АДРЕСА_1 цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1  до
ОСОБА_2"про розірвання шлюбу", -

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2008 року,
позивач звернувся до суду з позовом  про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі
з 28 квітня 2007 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів
громадського стану  по м. Лозова
Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий
запис НОМЕР_1. Від шлюбу у них є неповнолітній син - ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, який проживає знею і знаходиться на її утриманні. Підставою для
розірвання шлюбу позивач вказує, що подружжя має різні погляди на життя, різні
характери, погляди на життя та життєві цінності, між ними не має
взаємопорозумніння, відповідач ображає її, із-за цього виникають сварки,
відповідач ні де не працює. Шлюб у обох переший. В зв»язку з цим, позивач
зазначає,  шлюб зберегти вже не можливо.

На підставі
викладеного, позивач прохає суд розірвати шлюб з відповідачем, витрати
пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на
відповідача.

У судовому засіданні
10 жовтня 2008 року, позивач підтримала свої позовні вимоги.

Відповідач
заперечував проти розірвання шлюбу і прохав суд надати їм строк для примирення
терміном на один календарний місяць, якого буде достатньо для вирішення питання
про подальшу можливість збереження шлюбу. З метою збереження сім»ї, відповідно
до ст.111 СК України, судом було задоволення клопотання відповідача і сторонам
встановлено строк для примирення до 10 листопада 2008 року.

У судовому засіданні
10 листопада 2008 року, позивач вказала, що вони з відповідачем не примирилися
і вона на полягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу з
відповідачем, буде суперечити її інтересам. Крім того, позивачем подано письмову
заяву в якій зазначила, що прохає не стягувати з відповідача понесені нею при
зверненні до суду судові витрати.

Відповідач у судовому
засіданні подав письмову заяву в якій вказав, що пред»явлений до нього позов
позивача визнає, оскільки після наданого їм судом строку для примирення, вони
не могли між собою примиритися. У своїх поясненнях відповідач зазначив, що
подальше збереження шлюбу є не  можливим,
оскільки вони з позивачем не знаходять спільної мови при спілкуванні; в них
різні погляди на життя та життєві цінності; між ними не має взаємо порозуміння;
проживають вони окремо один від одного - за різними адресами; спільне
господарство не ведуть і подружніх стосунків не підтримують; у кожного з нихё
даний шлюб перший, і між ними відсутній спір відносно місця проживання дитини
та розподілу сумісно нажитого майна.

Згідно з ч.4 ст.174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені
такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що сторони з
28 квітня 2007 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом РАЦС,
по місті Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської
області, про що вчинено актовий запис НОМЕР_1 (а.с№8). В даному шлюбі у сторін
народився син - ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який на даний час проживає з
позивачем (а.с.є№9).

Судом було
встановлено, що у сторін даний шлюб перший. Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1

Судом було з»ясовано,
що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця
проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано.

Відповідно до
пояснень, які надано позивачем та відповідачем, судом було достовірно
встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не
змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався,
подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведеться.

Відповідно до ч. 2
ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, що має істотне значення.

Таким чином, оцінивши
зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід
розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

Витрати по оплаті
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає
можливим покласти на відповідача, а позивача від вказаних витрат - звільнити,
згідно письмової заяви позивача.

Згідно до п. 6 ч.1
ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як
розподілити між сторонами судові витрати.

З огляду на матеріали
справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму
в 07 грн. 50 коп. (а.с.№2) та судовий збір 08 грн. 50 коп. (а.с.№1). Однак, як
вже вище було вказано, у судовому засіданні, позивачем було подано заяву, в
якій вона прохала суд, не стягувати з відповідача на її користь, понесені нею
при зверненні до суду судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,
11, 57, 60, ч.1 ст. 88, 174, 209, 212-214, 215, 217, 218, 223, ЦПК України,
ст.ст.110, 111, 112 СК України;

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2"про
розірвання шлюбу ” - задовольнити.

Розірвати шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки м. АДРЕСА_1 та  ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця
місто АДРЕСА_1, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану  по місту Лозова  Лозівського міськрайонного управління юстиції
Харківської області, 28 квітня 2007 року, актовий запис НОМЕР_1.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2на користь держави державне
мито у розмірі 17 (сімнадцять) гривень 00 копійок, а ОСОБА_1  від сплати державного мита  - звільнити.

Не стягувати з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судові витрати, згідно письмової заяви позивача.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам
Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя:
Н.М.
Жмуд