Справа №2-13 5/08 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м. Ковель
14 січня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням - судді Луньової Т.М.,

при
секретарі - Абрамчук І.Ю.,

з
участю позивача - ОСОБА_1.,

відповідача
- ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом у якому прохає
розірвати шлюб зареєстрований між
сторонами 21 жовтня 2000 року у Кричевичіській сільській раді Ковельського району Волинської області.

У шлюбі в сторін народилось двоє дітей - син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами:
перебуваючи у зареєстрованому шлюбі
сторони не дійшли спільних поглядів на відносини у сім*ї, відповідач зловживав
спиртними напоями, не піклувався дітьми, не цікавився інтересами та потребами сім*ї і не бажав змінювати своєї
поведінки та ставлення до виконання подружніх
обов*язків, що стало причиною розпаду сім*ї. Понад двох років сторони не
проживають разом і не ведуть спільного господарства. Оскільки відновлення
подружніх відносин між сторонами
неможливе, позивачка прохає суд постановити рішення яким розірвати шлюб, покласти на відповідача судові витрати у
справі.

Позивачка в попередньому судововому засіданні позов
підтримала з підстав, зазначених у
позовній заяві і прохає його задовільнити. Прохає суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між сторонами, судові
витрати стягнути з відповідача у справі. Вважає, що
оскільки шлюб між сторонами фактично розпався і існує лише формально, рішення суду про розірвання шлюбу не
потягне негативних наслідків для малолітніх дітей сторін.

Відповідач ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні позов визнав і не заперечив проти його
задоволення, ствердив обставини, якими позивачка
обгрунтувала позовні вимоги, зокрема ствердив той факт, що шлюб між сторонами існує лише формально і примирення між
сторонами неможливе.

Заслухавши пояснення сторін і дослідивши письмові докази
у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Факт реєстрації шлюбу між сторонами 21 жовтня 2000 року у
Кричевичіській сільській раді
Ковельського району Волинської області доводиться свідоцтвом про одруження, що мається в матеріалах
цивільної справи.

Копіями свідоцтв про народження доводиться та обставина,
що сторони мають двох неповнолітніх
дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами
існує формально, відповідач не бажає
змінювати своєї поведінки та ставлення до позивачки у справі, тобто усунути причини, які стали підставою для
звернення позивачки до суду з заявою про розірвання
шлюбу. Оскільки сторони впродовж тривалого періоду часу не проживають разом,      формальне розірвання шлюбу не потягне
негативних наслідків для  малолітніх дітей сторін. Враховуючи наведене суд
приходить до висновку,    що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи, що на утриманні позивачки залишаються
малолітні діти суд приходить до
висновку, що витрати, пов*язані з реєстрацією рішення суду в органах рацс, слід покласти на відповідача у справі,
звільнивши від таких позивачку.

На підставі ст. 15,30, 60, 62, 81, 174 212, 213, 215,224
ЦПК України, ст. 110,112 Сімейного Кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовільнити
повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 21 жовтня 2000 року у Кричевичіській
сільській раді Ковельського району Волинської області,    актовий запис №16.

Неповнолітня дитина
сторін - син ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 і син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 залишаються проживати з позивачкою у справі.

Стягнути з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в
сумі 20 грн.

При реєстрації рішення
суду про розірвання шлюбу в органах рацс

стягнути з відповідача у
справі ОСОБА_2 в користь держави мито в розмірі 17 грн., позивачку   від сплати звільнити.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайсуд в наступному
порядку: заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом десяти днів
з дня проголошення рішення; апеляційна скарга
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення набирає законої сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Головуюча:                                                                            Т.М.Луньова