Справа № 22ц -253/2008 р.                                     Головуючий
18                                                                            Клочко О.В.
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

Іменем України

14
лютого 2008 року                                                      Колегія
суддів судової палати в

цивільних
справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                        Магди Л.Ф.

суддів                                   Корнієнко
Н.В., Бабенка В.М.

при
секретарі                      Пономаренко
Ю.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу директора ПП
«Сто Лєт» ОСОБА_1 на ухвалу Придншровського районного суду м.Черкаси від 29
жовтня 2007 року по справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1,
ПП «Сто Лєт», приватного підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

встановила:

Позивач
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в суд з позовом ОСОБА_1, ПП «Сто Лєт»,
приватного підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, мотивуючи тим, що
між ним та відповідачем ОСОБА_1 укладалися кредитні договори про надання
кредиту в сумі 70 000 грн. та в сумі 100 000 грн., згідно яких позичальник
зобов'язаний забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату відсотків.

В
забезпечення повернення кредитних коштів між банком і приватним підприємством
«Сто Лєт» було укладено договір застави транспортного засобу від 17 січня 2006
року, згідно якого в заставу банку було передано два легкові автомобілі
комбі-В, марки Skoda.

Позичальник
порушив умови кредитних договорів і станом на 22 жовтня 2007 року має
заборгованість перед банком по сплаті як за кредитом так і за відсотками.

В
порядку забезпечення позову позивач просив накласти арешт на заставлені
автомобілі марки Skoda відповідно до договору застави транспортного засобу від
17січня 2006 року та передати їх на зберігання ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Ухвалою
Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29 жовтня 2007 року, в порядку
забезпечення позову, накладено арешт на легковий автомобіль комбі-В, марки Skoda, модель Oktavia
1.6 CLX,
2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та на легковий
автомобіль комбі-В, марки Skoda, модель Oktavia 1.6 CLX, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
які належать на праві приватної власності приватному підприємству «Сто Лєт» та
передати їх на зберігання ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської
обласної дирекції до вирішення справи по суті.

Копію
ухвали направлено для виконання Першій та Другій Черкаським державним
нотаріальним конторам, МРЕУ ДАІ в Черкаській області, відділу ДВС
Придніпровського району м.Черкаси.

Ухвалу
допущено до негайного виконання.

Директор
ПП «Сто Лєт» ОСОБА_1 вважаючи таку ухвалу незаконною та необгрунтованою подав
апеляційну скаргу, в якій просить про скасування ухвали суду першої інстанції
про забезпечення позову.

Заслухавши
доводи учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст.152 ЦПК України, судом можуть бути застосовані заходи забезпечення
позову.

Відповідно
до ч.3 ст.152 ЦПК види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Як видно
з позовної заяви, позивач просить розірвати кредитний договір і кредитну угоду,
в рамках якої був укладений інший кредитний договір між ним, позивачем, та
відповідачем ОСОБА_1 та стягнути з відповідачів, в тому числі поручителів,
солідарно заборгованості по договорам, що становлять 50 104, 26 грн. та 81 954,
95 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 як на підставу скасування ухвали посилається в тому
числі на ту обставину, що передача на зберігання позивачу автомобілів, що
належать підприємству, обмежує можливості господарського суб'єкта користуватися
власним майном, тобто перешкоджає господарській діяльності відповідача-2 і може
призвести до значних збитків. При цьому апелянт посилається на п.6 Постанови №9
Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв
про забезпечення позову», згідно якого особам, які беруть участь у справі, має
бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви
про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі,
якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його
забезпечення виявляться необгрунтованими.

Накладаючи
арешт на два автомобілі комбі-В, марки Skoda, модель Oktavia
1.6 CLX,
2004 року випуску, на думку колегії, суд врахував дані роз'яснення
Постанови ПВСУ, оскільки докази надані позивачем на підтвердження своїх вимог,
в повному обсязі підтверджують відповідність виду забезпечення позову. А так як
автомобілі є засобом підвищеної небезпеки, з метою їх збереження і недопущення
заниження у вартості, суд вірно прийшов до висновку про передачу вказаних
автомобілів на зберігання позивачу.

Відповідно
до п.4 названої вище Постанови №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову,
суд має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог,
з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову,
який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним
вимогам.

Слід
врахувати, що саме дані автомобілі в забезпечення повернення кредитних коштів
між банком і приватним підприємством «Сто Лєт» згідно укладеного договору
застави транспортного засобу від 17 січня 2006 року, перебувають у заставі і як
предмети застави оцінені сторонами на суму 134 936 грн. (а.с.26).

Заборгованість
по договорах, яку просить стягнути позивач, становить 132 069, 21 грн.

Тобто, види
забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не
погоджуючись з таким видом і в такий спосіб забезпечення позову, апелянт в свою
чергу не звернувся до суду з заявою про допущення заміни одного способу
забезпечення позову іншим, як це передбачено ч.1 ст.154 ЦПК.

Крім
того, частиною другою ст. 154 ЦПК передбачено, що у разі забезпечення позову
про стягнення грошових коштів відповідач може з дозволу замість допущеного виду
забезпечення внести на депозитний рахунок суду суму, зазначену в позовній
заяві.

Проте апелянт не
вчинив жодної з названих дій.

Тому
колегія суддів вважає, що з цих підстав оскаржувана ухвала не підлягає
скасуванню, оскільки названі в апеляційній скарзі підстави не впливають на її
законність.

Керуючись ст.
ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу директора ПП «Сто Лєт» ОСОБА_1, відхилити.

Ухвалу
Придніпровського районного суду від 29 жовтня 2007 року про забезпечення позову
по справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1, ПП «Сто Лєт»
Приватного підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає так як не перешкоджає подальшому розгляду справи.