Справа 2-1382/2008 р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03
листопада 2008 року  Шосткинський  міськрайсуд Сумської області  в складі:

головуючого
судді -                                                 Стародубцевої
Л.О.

при
секретарі -                                                         Даниленко
О.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Шостка справу за позовом ОСОБА_1до  Приватного підприємця ОСОБА_2про стягнення
надлишково сплаченої за товар грошової суми, та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з  вищевказаним
позовом  пояснюючи та уточнюючи позовні вимоги
просить  суд стягнути з відповідача на
його користь 469 грн. що були надлишково
взяті з нього за оплату вартості двох диванів марки «Наталі»,  моральну шкоду в сумі 200 грн., завдану
порушенням його прав як споживача та судові витрати по справі, від позовних
вимог на оплату за складання позовної заяви відмовився.

Свої позовні вимоги мотивує тим,
що  30 жовтня 2007 року між ним та
салоном меблів «Пан Диван» було укладено договір на виготовлення двох диванів
марки «Наталі». На підтвердження укладання даного договору він на вимогу
продавців сплатив суму попередньої оплати вартості диванів 1010 грн., і йому
було видано товарний чек в якому зазначено суму попередньої оплати, а також
вказано суму остаточного розрахунку. Загальна вартість двох диванів складала
2608 грн.

В середині листопада 2007 року йому
зателефонували з салону меблів «Пан Диван» та повідомили, що замовлення на
виготовлення диванів виконано і він може отримати після повного розрахунку з
магазином, а також його попередили, що ціна на замовлені дивани змінилась і
тепер він повинен сплатити магазину остаточний розрахунок не в розмірі 1598
грн., як вони домовились раніше, а 2067 грн., тобто на 469 грн більше.

На той час він не мав при собі такої
суми, т.я. працює на Шосткинському Казенному заводі «Імпульс», отримує невелику
заробітну плату, тому розраховував на остаточну суму 1598 грн., а різниця майже
в 500 грн. для нього є суттєвою, оскільки він став вдівцем, на утриманні у
нього залишилось 3-є неповнолітніх дітей, меншому півтора року, а здійснення
даної покупки для нього була вкрай необхідна, він  відмовився від запропонованої відповідачем
пропозиції про повернення йому попередньої оплати, тобто 1010 грн, тому, що за
його підрахунками відповідач  два тижні
користувався його грошима, тому сума яка підлягала поверненню з урахуванням
інфляції становила не 1010 грн., а 1100 грн, від сплати 1100 грн. відповідач
відмовився.

Назбиравши
наприкінці грудня 2007 року необхідну недостаючу суму коштів, сплативши її
салону «Пан Диван» за два замовлені ним дивана, які були доставлені йому
11.01.2008 року.

Відповідачем безпідставно завищена
ціна на товар, чим порушено ст. 623 ЦК України та п. 16 «Порядку надання
побутових послуг населенню» затвердженого Постановою КМУ № 974 від 04.04.1999
року.

Крім того, відповідачем були
порушені ряд нормативних актів, а саме п. 9,15,16  вищевказаного Порядку, а також ч.1.2 ст. 632
ЦК України, ч.12 ст. 10 ЗУ2Про захист прав споживачів. Тобто відповідач
зобов'язаний був  негайно повідомити  про те, що ціна на замовлені дивани змінилась
в бік зростання ще до моменту виготовлення замовлення, а він би мав у цьому
випадку можливість відмовитись від укладеної угоди і забрати сплачені
відповідачу кошти.

На його звернення з претензією щодо
повернення надлишково сплаченої суми відповідач відповів відмовою.

Незаконними діями відповідача йому
завдано моральної шкоди, яку він оцінює
в 200 грн., що полягає в душевних переживаннях по причині незапланованої
необхідності сплати достатньо великої для нього суми коштів та з приводу  порушення його прав, неодноразового звертання
до відповідача, відділу захисту прав споживачів, до адвоката для написання
позовної заяви до суду на що витратив 120 грн., та до суду.

Внаслідок переживання з цього
приводу погіршився сон, самопочуття.

У судовому засіданні  позивач вимоги підтримав, мотивуючи тими ж
самими обставинами.

Відповідач ПП ОСОБА_2. позов не
визнала, просить відмовити в позові у зв'язку з безпідставністю заявлених вимог
їх необґрунтованістю і недоведеністю, та при цьому послалась на п.
9,11,12,15,16,34 «Порядку надання побутових послуг населенню», який затверджено
Постановою КМУ № 974 від 04.06.1999 року, ст.ст.8,9,10  Закону України «Про захист прав споживачів»
та ст. 1167 ЦК України.

З боку
позивача не було заявлено вимог щодо розірвання вказаного правочину, як
укладеного з порушенням вимог чинного законодавства.

Також  не було заявлено будь-яких вимог з його боку
про неякісність цього товару у вигляді двох диванів марки «Наталі».

Під час укладання даної Угоди про
виготовлення зазначених диванів, між сторонами 30 жовтня 2007 року мала місце
саме домовленість про основні умови цієї угоди, а саме вони, як сторони за
вказаною Угодою, домовились про наступне:

-     про термін
виготовлення вказаного замовлення;

-     про часткову сплату роботи Замовника, яка
була взагалі витрачена магазином на придбання тканин для виготовлення цього
замовлення;

-     про кінцевий розрахунок за вказаним
замовленням після закінчення виготовлення цих меблів.

Ніякої
письмової Угоди сторонами за цим замовленням не було підписано, а мали усну
домовленість, і вказана ціна не оспорювалась.

Доводи
позивача про те, що відповідач грубо порушив права позивача, як споживача, не
попередили його вчасно про зміну послуг в бік збільшення і таким чином
позбавили його можливості розірвати вказаний договір та забрати гроші, які ним
було сплачено як завдаток за вказаним замовленням, спростовуються тим, що салон
магазин «Пан дивав» не є виконавцем відносно виготовлення зазначених диванів, а
безпосередньо виготовленням диванів займалось підприємство «Катунь», куди було
спрямовано кошти в сумі 1010 грн. внесені Замовником, тобто позивачем і саме за
вказані кошти придбавався матеріал для вказаних диванів( на обивку диванів, на
виготовлення подушок, тощо). Вказана обставина підтверджується видатковою
накладною № РН-0000478 від 2007 року.

Щодо
несвоєчасного повідомлення позивача, то також ці доводи безпідставні,
недостовірні, оскільки  вже 21.12.2007
року позивач звернувся на адресу магазину з письмовою заявою про те, що він
просить сплатити йому неустойку у розмірі 1 відсотка від внесеної ним
предоплати за замовлення,  тобто 1010
грн. за кожний день з 30.102007 року по 14.11.2007 року. При цьому він не
заявляв ніяких вимог щодо розірвання вказаного Договору та повернення йому
сплачених коштів в сумі 1010 грн.

28.12.2007
року позивач вносить до каси магазину
остаточний розрахунок і при цьому не заперечує проти такого розрахунку.

Замовлення
у вигляді двох диванів марки «Наталі»
було виконано 28.12.2007 року і таким чином всі свої зобов'язання за
вказаним договором відповідач виконав належним чином і в строки визначені
сторонами. Доставку замовлення було доставлено позивачу провадилась 11.01.2008
року не на його домашню адресу, а  на
ОСОБА_2 а на
територію Шосткинського відділу судсидій.

Вже
05.03.2008 року позивач звертається до відповідача з претензією, де заявляє
вимоги щодо необхідності виплати йому 469 грн. як зайве сплачених ним за
попереднє замовлення.

Також
просить сплатити на його користь начеб то завдану йому моральну шкоду, яку він
зазнав від незаконних дій відповідача, тоді як
вказана шкода  нічим об'єктивно не
підтверджена.

Третя особа - представник  Шосткинського міського об'єднання захисту
прав споживачів в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи
повідомлений належним чином, заяв та клопотань суду не надав.

Суд вважає можливим слухати справу у
відсутності третьої особи, Сторони не заперечують.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов
підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав:

Факт укладання договору  між сторонами на виготовлення  двох диванів марки «Наталі» загальною  вартістю 2608,0 грн. підтверджується письмово
товарним чеком виданим 30.10.2007 року.

В цей же
день позивачем внесено предоплату в сумі 1010 грн., і йому було видано товарний
чек в якому зазначено суму попередньої оплати, а також вказано суму остаточного
розрахунку. Загальна вартість двох диванів складала 2608 грн., що
підтверджується  виданим товарним чеком(
а.с.7);

Вищевказані факти  сторонами не оспорюються.

Аналізуючи надані докази, суд вбачає ряд порушень з боку
відповідача, а саме:

Порушено п.9,12,15,16 «Порядку надання
побутових послуг», затверджений Постановою КМУ № 974 від 04.06.1999 року, п.9,-
побутові  послуги  надаються
замовникам згідно з угодами, документальним підтвердженням
укладення  яких  є  такі  документи: договір   за
типовою   формою,
затвердженою   Укрсоюзсервісом,
квитанція, касовий чек, товарний чек, квиток встановленої          форми.

Права, обов'язки,  відповідальність  виконавця
і  замовника, передбачені  цими
Правилами,  діють з моменту
укладення угоди про надання побутової послуги.

Як
пояснили ніякого письмового договору сторони не укладали, що суперечить вимогам
законодавства, а мала місце домовленість, яка була порушена відповідачем.

Відповідно до п. 15 Постанови,  порядок
оплати вартості послуг визначається виконавцем за погодженням із
замовником.  Він може передбачати      повний           розрахунок
під час оформлення замовлення або
часткову  оплату  з
остаточним розрахунком  під  час
отримання замовлення.  В
останньому випадку після кожної завершеної і сплаченої  операції
з  надання  послуги замовнику видається розрахунковий документ.

П.16.
Вартість   послуг   і
матеріалів  виконавця  оплачується   змовником
за цінами, що діяли на день оформлення   замовлення,   ящо інше не передбачено умовами угоди.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 632 ЦК
України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, Зміна ціни
після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених
договором.

Як вбачається сторони уклали договір
30.10.2007 року і про зміну ціни взагалі не йшлося.

Згідно ч.12 ст.10 Закону України “Про захист прав споживачів”, якщо після
укладання договору стане очевидним, що роботи(послуги), зважаючи на їх
ціну(вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть
інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов'язаний негайно повідомити про
це споживача. Виконавець зобов'язаний таким же чином повідомити споживача, якщо
вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час
укладання договору. Споживач має право відмовитися від договору про
виконання  робіт (надання послуг) без
штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в
абз.1 та 2 цієї частини.

Тобто відповідач зобов'язаний був
негайно повідомити позивача про те, що ціна на замовлені ним дивани змінилась в
бік зростання ще до моменту виготовлення замовлення,  а позивач
в цьому випадку мав би можливість відмовитись від укладеної угоди і
забрати сплачені гроші, що відповідачем не було зроблено.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснили сторони між відповідачем та ПП «Катунь» існує договір про  поставку вироблених товарів та його
купівлю.(а.с.23,24).

ПП «Катунь» 02.11.2007 року
повідомило відповідача про підвищення ціни на виробництво меблі на 6 відсотків
з 03.11.2007 року, проте, тільки 14.11.2007 року відповідач повідомив позивача,
що  ціна на замовлені дивани зросла, та
його замовлення виконано.( а.с.23-25).

Крім
того, також порушено ст.10 п.5
Закону України “Про захист прав споживачів”, при укладанні угоди та взятті предоплати на
виготовлення диванів, відповідач не вказав

кінцевого
строку виготовлення товару та коли товар буде доставлений.( а.с.7).

Посилання
відповідача на те, що позивач все ж таки сплатив необхідну суму з урахуванням
збільшення ціни і забрав товар та не ставив вимоги про розірвання договору, як
укладеного з порушенням, є невірним, оскільки позивачу товар вкрай був
необхідний, тому він і забрав товар, до того ж
позивачем була внесена предоплата в сумі 1010 грн і позивач відповідачем
був обнадієний, що саме за ціною вказаною відповідачем в товарному чеку він
отримає вказаний товар.

Посилання
відповідача про те, що, якщо товар виготовиться, раніше, то нехай постоїть, та
те, що товар позивачу було доставлено не на його домашню адресу, а  на ОСОБА_2а на територію Шосткинського
відділу судсидій на думку суду є недоцільними.

Посилання
відповідача на нестовірність  показів
позивача стосовно своєчасного повідомлення про зміну ціни на товар, є також
недоцільним, оскільки сторони не оспорювали того факту, що позивач був
повідомлений тільки 14.11.2007 року, що суперечить вимогам законодавства.

Виходячи  з того,
що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів
(робіт, послуг), а тому відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав
споживачів» продавець, виготівник, виконавець зобов»язані своєчасно надавати
споживачеві необхідну достовірну інформацію про товар (роботи, послуги) у
доступній формі, яка забезпечувала б можливість компетентного вибору, чого
відповідачем  не було зроблено.

Факт
того, що позивачу пропонувалось забрати предоплату в сумі 1010 грн. після
повідомлення 14.11.2007 року про виготовлення товару та збільшення на нього
ціни, від чого позивач відмовився, оскільки відповідач користувався його
грошима протягом 15 днів, сторони не оспорюють, а тому в судовому засіданні
сторони  ініціювали про недоцільність
допиту свідка з боку відповідача.

Щодо позовних вимог позивача про відшкодування
моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно
до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час
придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території
України, для задоволення свої особистих потреб мають право на відшкодування
шкоди(збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією
неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної
небезпечною для життя і здоров*я людей продукцією у випадках, передбачених
законодавством.

Таким
чином, право на відшкодування моральної шкоди у позивача могло виникнути лише у
випадку наявності небезпеки товару для його життя чи здоров*я.

З
матеріалів справи та з пояснення сторін вбачається, що проданим товаром
відповідач не створив небезпеки для життя чи здоров*я позивача.

Виходячи
з вищевикладеного позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди
задоволенню не підлягають.

Крім
того,  відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК
України з відповідачки  на користь
позивача підлягають стягненню  витрати,
пов'язані з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ  в сумі 30 грн.(а.с.1), а також держмито на
користь держави в сумі 51 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10,11,14,60,212-215,218,223,84,88 ЦПК України, ст.ст.632 ЦК України,  Законом України “Про захист прав споживачів”
від 01.12.2005 року, Постановою КМУ № 974 від 04.06.1999 року” Про затвердження
Порядку гарантійного ремонту(обслуговування) або гарантійної заміни технічно
складних побутових товарів” -суд,-

В  И
Р  І  Ш
И  В :

Позов
ОСОБА_1до  Приватного підприємця
ОСОБА_2про стягнення надлишково сплаченої за товар грошової суми, та
відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути
з Приватного підприємця ОСОБА_2, що здійснює підприємницьку діяльність в
ОСОБА_2 салон-магазин «Пан Диван»,  на
користь ОСОБА_1469 грн. надлишково сплачені за товар, та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гр.

Стягнути
з Приватного підприємця ОСОБА_2на користь держали держмито в розмірі 51 грн.

В
задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження до  Апеляційного суду Сумської
області через міськрайсуд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга надається протягом двадцяти днів після надання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано, або якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після
подання цієї заяви.

Суддя
Шосткинського міськрайсуду

Сумської
області                                                                              Л.О.Стародубцева