Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

7
травня 2008 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Мельник І. Г.,

при секретарі - Коровіной Н. Г.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2008 року позивачка звернулась до суду із
позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на
те, що з відповідачем 28 вересня 2002 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають
неповнолітню доньку, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем склались важкі
відношення. Розлад сімейного життя стався через суперечки та нерозуміння один
одного. Зараз проживають окремо, фактично шлюбні відносини припинені з квітня
2006 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна.
Суперечки про місце проживання дитини не мають.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені
вимоги, просила задовольнити позов.

Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, на
розірвання шлюбу згоден.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити на попередньому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про
одруження НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану
Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 28
вересня 2002 року, актовий запис № 788.

Згідно із свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданим
відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного
управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 15 квітня 2003 року,
актовий запис № 241, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої у свідоцтві
зазначено відповідача.

Шлюб перший.

Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із
членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Таким чином, визнання відповідачем позову про розірвання
шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Витрати по розірванню шлюбу, з урахуванням матеріального
становища сторін, суд покладає на відповідача.

На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,
керуючись ст. ст. 130, 174 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного
управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 28 вересня 2002 року,
актовий запис № 788, - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути
державне мито у розмірі 17 гривень з ОСОБА_2, ОСОБА_1 - звільнивши від витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.

Суддя