Справа №
22ц-167     2008 р.                                                Головуючий по І інстанції
Категорія трудові спори                                                                                 Смілянець А.П.
Доповідач в апеляційній інстанції - Бабенко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"23"
січня 200^ року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області в складі:

головуючого                               Іваненка В.Д.

суддів                                         Бабенка В.М., Корнієнко Н.В.

при секретарі                              Шанауріній І.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 28.11.2007 року за позовом
ОСОБА_1 у інтересах ОСОБА_2 до голови профкому
Уманського дитбудинку ОСОБА_3, членів профкому ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, голови міськкому профспілки працівників
освіти і науки ОСОБА_7 про визнання незаконними дії та
бездіяльність та визнання незаконним рішення профкому Уманського
дитбудинку від 24.11.2005 року.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши сторони, судова колегія, -

встановила:

19.07.2006 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача у
зв'язку з тим, що 22 січня 1997 року згідно
наказу № 6 ОСОБА_2 був прийнятий кухарем в Уманський
дитбудинок. Протягом 2004-2005 років з боку директора Уманського дитбудинку ОСОБА_8 щодо трудових прав та інтересів
ОСОБА_2 було вчинено численні порушення трудового законодавства, про що свідчать факти підтверджені відповіддю Головного
управління освіти і науки за червень 2004 року,
Міністра праці та соціальної політики України від 5 червня 2005 року, внесенням прокуратурою Черкаської області на адресу
головного управління освіти і науки обладміністрації подання щодо
вирішення питання відповідності займаній посаді директора
закладу ОСОБА_8

Відповідно до ст. 19 Закону України « Про професійні спілки їх права та
гарантії діяльності» профспілки здійснюють
захист трудових прав та інтересів профспілок у відносинах з роботодавцями, згідно ст. 21 цього ж закону - профспілки
захищають право громадян на працю, здійснюють
громадський контроль за додержанням законодавства про працю. Отже систематичні порушення трудового законодавства з боку керівника
установи, які були встановлені в Уманському
дитбудинку органами прокуратури та Міністерства
праці та соціальної політики України є свідченням порушення загальних положень Статуту профспілки працівників науки і освіти з
боку профорганів. Жодної реакції з боку профкому Уманського
дитбудинку або голови міськкому профспілки

2

працівників
освіти і науки ОСОБА_7 на порушення трудового законодавства з боку директора
ОСОБА_8 не було. Навпаки профком виконував незаконні доручення директора, що підтверджено запитом голови профкому від 28
вересня 2005 року та проханням від 22 листопада 2005
року щодо дачі пояснень невиходу на роботу ОСОБА_2, що є порушенням вимог ст. 149 КЗпП, так як такі пояснення повинен зажадати роботодавець за наявності підстав. 30.10.2005
року ОСОБА_2, написав заяву про звільнення відповідно до
ч. 3 ст. 38 КЗпП України, вказавши на численні порушення його трудових прав з боку директора Уманського дитбудинку.

Рішенням профкому Уманського дитбудинку від 24.11.2005 року було надано згоду на звільнення ОСОБА_2 з посади кухаря по п.4 ст. 40
КЗпП України. Вважає, що рішення профкому є незаконним. Рішення профкому
Уманського дитбудинку від 24.11.2005 року прийнято з грубим порушенням діючого
законодавства та винесено з пропущенням строків, адже на розгляд
подання власника або уповноваженого ним органу профкому відведено строк 15 днів. Крім того, відповідно до постанови
Пленуму Верховного суду України від 6
листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» згода на звільнення не може бути визнана такою, що має
юридичне значення, якщо не додержані вимоги
про участь у засіданні цього органу половини його членів. Голову профкому Уманського дитбудинку та члена профкому ОСОБА_5 було обрано на загальних зборах трудового колективу, а не
на зборах членів профспілки, що дає підстави вважати вибори профспілкового
органу Уманського дитбудинку такими, що порушують
вимоги законодавства щодо діяльності профспілкових організацій. Жодних підстав вважати законними вибори голови профкому
Уманського дитбудинку ОСОБА_3 та члена профкому ОСОБА_5 не
існує. Рішення профкому від 24.11.2005 року підписано тільки
двома членами профкому, які обрані законно -ОСОБА_4 та ОСОБА_6, на засіданні відсутні ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що дає право стверджувати, що в засіданні не приймало
участь більше половини його членів, а в такому випадку згода
профспілкового органу на звільнення не може бути такою, що має
юридичне значення.

Голова міськкому ОСОБА_7 знала про всі порушення, які були вчинені на
виборах голови профкому та його члена, а також, про порушення щодо прийняття
двох рішень при дачі згоди на звільнення ОСОБА_2
Звернення до голови міськкому ОСОБА_7 подані 12.04.2005 року,
15.11.2005 року, 11.08.2005 року, 05.12.2006 року розглянуті в порушення ЗУ «
Про звернення громадян » та ЗУ « Про інформацію ». Статут профспілки працівників освіти і науки не надано, що дає підстави вважати,
що саме незаконні дії та бездіяльність голови міськкому ОСОБА_7 є
причиною систематичних порушень прав громадян
з боку директора дитбудинку ОСОБА_8, адже
вона свідомо не приймала жодних заходів щодо припинення порушень діючого законодавства
з боку останньої.

Просила задовольнити позов в повному об'ємі, а саме визнати таким, що не
має юридичного значення рішення профкому від 24.11.05 року, визнати незаконними
дії та бездіяльність профкому Уманського
дитбудинку та голови міськкому працівників освіти і науки ОСОБА_7, визнати частково неповноважним профком Уманського дитбудинку,
стягнути 1700 грн. моральної шкоди.

Рішенням Уманського міськрайонного суду від 28.11.2007 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити її позов, постільки
суд неповно з'ясував обставини справи і прийняв
безпідставне рішення.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи в межах апеляції, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ з'ясовуються
судом на засадах змагальності. Кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до матеріалів цивільної справи суд першої інстанції обгрунтовано
встановив, що з 22 січня 1997 року згідно наказу №
6 ОСОБА_2 був прийнятий кухарем в Уманський
дитбудинок. На час звільнення ОСОБА_2, був членом первинної профспілкової організації Уманського дитячого будинку. 2
листопада 2005 року директором дитячого
будинку ОСОБА_8, було внесено подання в профспілковий комітет дитячого будинку
для дітей дошкільного віку дня надання згоди

3

на звільнення кухаря ОСОБА_2 з займаної посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України - прогул без поважної причини. Профспілковий
комітет розглядав вказане подання 7.11.05 року, 11.11.05
року, 16.11.05 року і в задоволенні подання адміністрації про дачу згоди на звільнення ОСОБА_2 по п.4 ст. 40 КЗпП України було відмовлено, посилаючись на те, що ОСОБА_2 на засідання
профкому не з'явився для дачі пояснень.

24.11.2005 року на засіданні профкому Уманського дитячого будинку було
розглянуте це ж саме подання від 2.11.2005 року та було дано згоду на
звільнення ОСОБА_2 по п. 4 ст. 40 КЗпП України.

ОСОБА_2 та його представник не оскаржували рішення про обрання голови профкому Уманського дитбудинку та членів профкому. Також
позивач не подавав позов до суду про поновлення на роботі.
Суд першої інстанції розглядав справу у межах позовних вимог.

Професійні спілки у своїй діяльності незалежні від органів державної влади
та органів місцевого самоврядування, роботодавців,
інших громадських організацій, політичних партій, їм непідзвітні і не підконтрольні.
Профспілки самостійно організовують свою
діяльність. ЗУ «Про професійні спілки та гарантії їх діяльності» та ЗУ «Про об'єднання громадян» забороняється втручання
органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб, роботодавців, їх об'єднань у статутну діяльність
профспілок, їх організацій та об'єднань.

На час звільнення ОСОБА_2 був членом профспілки Уманського дитячого будинку
і серед встановлених Статутом прав, мав право на участь у роботі відповідних профспілкових органів з питань, що стосуються його
особисто, був зобов'язаний серед інших обов'язків встановлених
Статутом виконувати рішення профспілкових органів.

Профспілковий комітет дитячого будинку при прийнятті рішення 24.11.2005
року про дачу згоди на звільнення з посади ОСОБА_2 діяв у межах своєї
компетенції, передбаченої статутом профспілки працівників освіти і науки
України.

За таких обставин судова колегія вважає, що ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 не надали суду достатніх доказів про
те, що бездіяльність комітету профспілки та бездіяльність голови
міськкому профспілки ОСОБА_7 є причиною систематичних
порушень трудових прав позивача з боку директора дитбудинку ОСОБА_8 і потягнуло незаконне звільнення його з роботи,
тому оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим на зібраних по справі
доказах, відповідає вимогам матеріального і
процесуального права, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими, були предметом судового розгляду, суд дав їм належну оцінку і
вони не дають підстав для його відміни або зміни.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.11.2007
року за позовом ОСОБА_1 у інтересах ОСОБА_2 до голови профкому Уманського дитбудинку ОСОБА_3, членів профкому ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, голови міськкому профспілки працівників освіти і науки ОСОБА_7 про
визнання незаконними дії та бездіяльність та визнання незаконним рішення
профкому Уманського дитбудинку від 24.11.2005 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
на протязі двох місяців починаючи з дня її проголошення.