Справа №2-289
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

31 липня 2008
року                                                                                                                                             смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд
Запорізької області в складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання
Грицан А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1.,
представників відповідача ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

24 червня 2008 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який було зареєстрованого
між сторонами 28 грудня 2007 року виконавчим комітетом Комиш-Зорянської
селищної ради Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис №18.
Позивач послався на те, що їх сім'я фактично розпалася, так як відповідачка
вчинила подружню зраду, подружні обов'язки не виконує.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги по тих підставах, які ним були вказані у
позовній заяві, надав відповідні пояснення. Позивач додатково пояснив судові,
що з відповідачкою проживав однією сім'єю у зареєстрованому шлюбі з кінця 2007
року до 20 червня 2008 року. Подружжя мало окреме житло, яке було придатним для
проживання, кожен з подружжя працював, отримував заробітну плату, що дозволяло
їм у достатній мірі забезпечувати життєві потреби. Обґрунтовуючи невиконання
відповідачкою ОСОБА_2 подружніх обов'язків, позивач ОСОБА_1 послався на те, що
дружина не допомагала йому прати речі. Разом з тим, позивач вказав, що кожен з
подружжя самостійно прав належні йому речі, у наявності була автоматична
пральна машина. Вказуючи про факти подружньої зради, як підставу для розірвання
шлюбу, позивач ОСОБА_1 послався на те, що одного разу він був свідком того, як
відповідачка у денний час виходила з автомобіля під керуванням іншого чоловіка,
іншого разу позивач, прийшовши до дому, почув запах паління за тієї умови, що
ніхто з подружжя не палить. Оскільки, на думку позивача, його дружина -
відповідачка ОСОБА_2 не надала зрозумілих пояснень за цими фактами, ним було
зроблено припущення подружньої зради з її боку.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилась, хоча про час і місце його проведення була повідомлена
належним чином (а.с.15), причину своєї неявки та її поважність судові не повідомила.
Разом з тим, на захист прав та інтересів відповідачки у судове засідання
з'явилися її представники, за згодою яких та згодою позивача судом ухвалено
рішення про розгляд справи без участі відповідачки ОСОБА_2, що не суперечить
положенням статті 169 ЦПК України.

У судовому засіданні
представники відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3. та ОСОБА_4позов не визнали, проти
зазначених у ньому підстав для розірвання шлюбу заперечували через відсутність
доказів у позивача на їх підтвердження, надали судові відповідні пояснення.
Зокрема, представники відповідачки фактично визнали обставини, що стосуються
характеристики подружнього життя сторін, які були зазначені позивачем ОСОБА_1..
Разом з тим, представники відповідачки пояснили, що за півроку подружнього
життя ОСОБА_2 не вчинювала подружньої зради, та як дружина повною мірою
виконувала свої подружні обов'язки, хоча останні чотири місяці мала
незадовільний стан здоров'я, про що відомо позивачеві ОСОБА_1. Вважаючи
підстави для розірвання шлюбу надуманими, та посилаючись на бажання ОСОБА_2
зберегти сім'ю, представники відповідачки у судовому засіданні просили
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення
позивача та представників відповідачки, дослідивши та перевіривши матеріали
справи, надавши оцінку наданим доказам, прийшов до висновку про те, що позов
задоволенню не підлягає.

Суд встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Шлюб між сторонами укладено 28 грудня 2007 року, який
зареєстровано у виконавчому комітеті Комиш-Зорянської селищної ради
Куйбишевського району Запорізької області, про що зроблений актовий запис №18
(а.с.5).

Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей.

Відповідно до положень статей 3 та 5 Сімейного кодексу
України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають
особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права
та обов'язки. Держава охороняє сім'ю, створює умови для її зміцнення.

З пояснень учасників судового засідання та з матеріалів
справи встановлено, що  сторони проживали
однією сім'єю у зареєстрованому шлюбі з кінця 2007 року до 20 червня 2008 року,
тобто фактично до часу пред'явлення ОСОБА_1. позовної заяви до суду. Подружжя
мало окреме житло, яке було придатним для проживання, кожен з подружжя працював,
отримував заробітну плату, що дозволяло їм у достатній мірі забезпечувати
життєві потреби.

Відповідно до ч.1 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з того, що
відповідачка не визнає та оспорює заявлені позивачем підстави для розірвання
шлюбу. Разом з тим, позивачем на підтвердження підстав для розірвання шлюбу
фактично не надано жодного доказу, чим з його боку не виконані вимоги ст.10 ЦПК
України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Крім того, суд враховує, що позивач ОСОБА_1 у своїх
поясненнях фактично спростував посилання про невиконання відповідачкою ОСОБА_2
подружніх обов'язків, а факт подружньої зради з її боку є лише припущенням
позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність
об'єктивних та обґрунтованих підстав для розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
вимоги позивача ОСОБА_1. щодо відшкодування судових витрат задоволенню не
підлягають, оскільки йому в позові відмовлено.

Керуючись ст.ст.3,5,110-112 СК
України, ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено судом 05 серпня 2008
року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької
області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя:                                               С.Ю.Скляр