Справа № 2-1233/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

02
жовтня 2008 року                                Бериславський
районний суд  Херсонської області

у складі  головуючого судді              Сіянка В. М.

за участю секретаря
Третьякової Т. М.

представника
Чирко А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської
області  в залі суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської
області про визнання незаконним та скасування розпорядження селищного голови та
стягнення невиплаченої премії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 . звернулася до суду з позовом до Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської області про визнання незаконним
та скасування розпорядження селищного голови № 22 від 09.06.2008 року, яким на
неї накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення порядку
реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , інваліда 1 групи загального захворювання,
матері двох неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона працює у Козацькій
селищній раді інспектором військово-облікового столу з 03.10.2000 року та не
здійснювала зняття з реєстрації, перереєстрацію чи реєстрацію громадянки
ОСОБА_2., оскільки такі повноваження Законом України «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в Україні» покладено виключно на спеціально
уповноважений центральний орган з питань реєстрації, підрозділом якого є СГІРФО
Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області. Вона лише допомогла
громадянці ОСОБА_2. за проханням її доглядача оформити необхідні бланки заяв та
інших документів для перереєстрації ОСОБА_2. у соціальному житлі, виділеної для
неї виконавчим комітетом  Козацької селищної
ради, надання відповідної консультації, що передбачено її посадовою
інструкцією. Таким чином вона не порушувала своїх посадових обов'язків, а тому
селищним головою незаконно та необґрунтовано накладено на неї дисциплінарне
стягнення.

У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги, викладені у позовній
заяві, наполягали на їх задоволенні, з урахуванням доповнень, в яких просила
стягнути із Козацької селищної ради на її користь суму невиплаченої
їй премії, що пов'язано із застосуванням до неї дисциплінарного стягнення, в
розмірі 507,75 грн.

Представник відповідача
Чирко А. А. у судовому засіданні позов не визнав через його необґрунтованість,
пояснивши, що позивачка у супереч посадової інструкції інспектора військово-облікового столу 09.04.2008 року заповнила документи
на перереєстрацію громадянки ОСОБА_2. та її двох неповнолітніх дітей із будинку
АДРЕСА_1(де вони проживали) до квартири АДРЕСА_2, яка рішенням виконкому була
визнана соціальним житлом, без погодженням із виконкомом селищної ради
(власника квартири), що призвело до втрати ОСОБА_2. житла, в якому вона
проживала та неможливістю проживання ОСОБА_2. у соціальному житлі, через
непридатність такого житла до проживання та не укладення договору найму
соціального житла. Згідно посадових обов'язків позивачка відповідає за якість
прийнятих документів, їх заповнення, своєчасну здачу у паспортне відділення
Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області, веде прийом громадян з
питань реєстрації (прописки) і зняття з реєстраційного обліку (виписки), готує
матеріали для надання до паспортного відділення Бериславського РВ УМВС України
в Херсонській області, виконує інші доручення, пов'язані з паспортною системою.
Саме за неякісну підготовку документів по перереєстрації громадянки ОСОБА_2.
(інваліда 1 групи) та її двох неповнолітніх дітей, та надання відповідних
консультацій, які суперечать чинному законодавству України, реєстрацію ОСОБА_2.
у соціальному житлі, непридатному до проживання, без згоди власника, яка
оформлюється виключно укладанням договору найму соціального житла, тобто
порушення позивачкою трудової дисципліна, в межах встановлених строків з дня
виявлення порушення на позивачку було накладено дисциплінарне стягнення у
вигляді догани. У зв'язку з накладенням дисциплінарного стягнення та численними
іншими недоліками в роботі позивачки її роботу селищна рада не преміює, тому що
вона не показує якісної роботи.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, заслухавши пояснення
сторін та їх представників, вважає позов таким, що  не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка 03.10.2000 року згідно розпорядження
селищного голови № 13-к була прийнята на роботу до Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської області на посаду інспектора військово-облікового столу, що відображено
також у трудовій книжці позивачки (а. с. 6, 11-14).

09.06.2008 року розпорядженням Козацького селищного голови № 22 позивачці
оголошена догана (а. с. 7). Підставою для оголошення догани, згідно
мотиваційної частини розпорядження було те, що позивачка грубо порушила порядок
реєстрації місця проживання ОСОБА_2. інваліда 1 групи загального захворювання, матері двох неповнолітніх дітей, знявши її
09.04.2008 року з реєстраційного обліку постійного місця проживання за адресою
АДРЕСА_1 за вимогою особи, яка оформлена і отримує допомогу по догляду за
інвалідом 1 групи, без оформлення доручення та підготувала документи на
реєстрацію у тимчасове приміщення без погодження з виконкомом селищної ради, що
привело до втрати прав на житло по вул.
Набережній, 10 сім'ї ОСОБА_2.

Згідно з посадовою інструкцією інспектора військово-облікового столу (а. с.
8-10) позивачка, серед іншого,
відповідає за якість прийнятих документів, їх заповнення, своєчасну
здачу у паспортне відділення Бериславського РВ УМВС України в Херсонській
області, веде прийом громадян з питань реєстрації (прописки) і зняття з
реєстраційного обліку (виписки), готує матеріали для надання до паспортного
відділення Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області, виконує інші
доручення, пов'язані з паспортною системою.

Свідок ОСОБА_3 . в судовому засіданні показала, що вона оформлена в
управлінні соціального захисту населення Бериславської райдержадміністрації як
отримувач допомоги на догляд за інвалідом 1 групи, а саме за ОСОБА_2. В її
функції входить отримати державну соціальну допомогу, яка надається ОСОБА_2. та
передати її ОСОБА_2. За це вона отримує певну плату від держави та їй
зараховується трудовий стаж. Вона не оформлена опікуном ОСОБА_2. і не має
доручення на представлення її інтересів. За наполяганням ОСОБА_4., яка за
заповітом є власником будинку АДРЕСА_1, вона умовила ОСОБА_2. знятися з
реєстрації із зазначеного будинку, в якому вона проживала разом зі своєю сім'єю
та зареєструватися у наданому їй соціальному житлі - в квартирі  АДРЕСА_2, для чого за допомогою позивачки
оформила відповідні документи.

Згідно показань свідка ОСОБА_3 . позивачка допомогла оформити листки
вибуття та прибуття та заяву для реєстрації за місцем проживання (а. с. 28). У
даній заяві власником квартири  АДРЕСА_2
позивачка зазначила ОСОБА_2., яка й підписалася замість власника, при цьому як
підстава для вселення і проживання зазначено рішення виконкому № 42 від
27.03.2008 року, яким ОСОБА_2. надано дану квартиру як соціальне житло та
зобов'язано ОСОБА_2. укласти договір найму соціального житла (а. с. 30). На
зворотному боці заяви позивачкою посвідчено своїм підписом пункт ІV. заяви, за яким
документи прийняті та обліковані за відсутністю обмежень для реєстрації,
передбачених законами, в тому числі ст. ст. 48 та 65 ЖК України.

Відповідно до п. 3 концепції Державної програми «Соціальне житло»,
схваленої розпорядженням КМУ № 348-р від 03.09.2005 року соціальне житло повинне надаватися на підставі
укладеного відповідно до рішення органу місцевого самоврядування договору найму
на строк, визначений таким рішенням, і не підлягати приватизації, бронюванню,
викупу та заставі.

Таким чином позивачка у супереч діючому законодавству, неякісно оформила
(неякісно надала консультацію по оформленню) документи, необхідні для
перереєстрації громадянки ОСОБА_2. та її двох неповнолітніх дітей, умисно
зазначивши в заяві як підставу вселення рішення виконавчого комітету селищної
ради, в той час як єдиною підставою для вселення є договір найму соціального
житла, що також відображено у самому рішення виконавчого комітету про надання
ОСОБА_2 . соціального житла, умисно зазначила в якості власника ОСОБА_2., в той
час як власником соціального житла є територіальна громада смт. Козацьке,
інтереси якої представляє Козацька селищна рада, чим грубо порушила свої посадові
обов'язки.

Згідно пояснень селищного голови Чирка А. А. допущені позивачкою порушення
чинного законодавства та порушення трудової дисципліни були ним виявлені у
судовому засіданні по цивільній справи щодо визначення додаткового строку для
прийняття спадщини для громадянки ОСОБА_4., яка за заповітом є власником
будинку АДРЕСА_1 , на початку червня місяця 2008 року, що не заперечувалося
позивачкою та не потребує доведення.

Таким чином, оскаржуване розпорядження Козацького селищного голови № 22 від
09.06.2008 року видане в межах його повноважень, передбачених ст. 42 Закону
України «Про місцеве самоврядування», у строки, передбачені ст. 148 КЗпП
України та у відповідності до ст. ст. 147, 1471, 149 КЗпП України, а
тому підстав для його скасування судом не вбачається.

У відповідності до ч. 3 ст. 151 КЗпП України протягом строку дії
дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не
застосовуються.

Таким чином відповідачем правомірно накладено на позивачку дисциплінарне
стягнення у вигляді догани та правомірно не застосовуються протягом строку дії
такого дисциплінарного стягнення заходи заохочення позивачки у вигляді
преміювання, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 147-151, 221, 231-233 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 57-66, 88, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову
ОСОБА_1до Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської області про
визнання незаконним та скасування розпорядження селищного голови та стягнення
невиплаченої премії відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Херсонської області через Бериславський районний суд шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
рішення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку, встановленого ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
В. М. Сіянко