Справа № 2-453/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2008
року
смт. Нижньогірський

Нижньогірський
районний суд АР Крим у складі:

головуючого судді - Петрова М.О.,

при секретарі - Пісанюкє В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Нижньогірський цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої пошкодженням
автомобіля,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить
стягнути з ОСОБА_2 на його користь у відшкодування матеріальної шкоди завданої
у результаті ДТП та пошкодження його автомобіля ВАЗ 2106.

Позов мотивований тим, що 22.07.2005 року на польовій
дорозі СВК «Пам'ять Ілліча» с. Омелянівка Нижньогірського району АР Крим з вини
ОСОБА_2, який керував автомобілем сталося зіткнення його автомобіля з
автомобілем, яким керував позивач, у зв'язку з чим ОСОБА_1 автомобіль, що
належить позивачу було пошкоджено, чим йому було завдано матеріальної шкоди.

У судовому засіданні позивач позов підтримав по
викладеним у ньому мотивам, вказавши що вина відповідача у ДТП, в якому був
пошкоджений його автомобіль підтверджена постановою Нижньогірського районного
суду в адміністративній справі у зв'язку з чим просив позов задовольнити та
стягнути з ОСОБА_2 7080,72 гривні у відшкодування матеріальної шкоди, 938,40
гривень у відшкодування оплати за проведення автотехнічної експертизи, та
судові витрати.

Відповідач у судовому засіданні
позов не визнав вказавши, що його вини у зіткненні автомобілів та порушенні
Правил дорожнього руху немає. Також він не згоден з постановою суду по
адміністративній справі, якою його визнано винним у ДТП у якій було завдано
шкоди автомобілю позивача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази,
які містяться у справі суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до постанови Нижньогірського районного суду АР
Крим від 22.05.2007 року по адміністративній справі № 3-20/07 ОСОБА_2 визнано
винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП оскільки він у
порушення п. 10.11. Правил дорожнього руху України на перехресті рівнозначних
доріг не дав дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_1 який наближався з правого
боку у результаті чого допустив з ним зіткнення.

Вказана постанова суду по адміністративній справі
ґрунтується на висновках автотехнічної експертизи, від 12.12.2006 року згідно
висновків якої дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.11; 12.3 та
10.1 ПДД України.

Як слід зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_1, автомобіль ВАЗ 2106, 1984 року випуску,НОМЕР_2 належить ОСОБА_1.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої
експертизи від 31.07.2008 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої у
результаті ДТП, власнику автомобіля ВАЗ 2106, держ. НОМЕР_2 на час проведення
експертизи складає 7080 грн. 72 коп..

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини, у звязку з чим суд вважає, що обставини, які
встановлені постановою Нижньогірського суду про винуватість відповідача у ДТП,
яке сталося 22.07.2005 року не потребують додаткових доказів та
підтверджуються матеріалами справи.

Не дивлячись на те, що
відповідач - ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у ДТП не визнав, судом його
доводи не можуть бути взяті до уваги, оскільки постанова суду у
адмінистративній справі № 3-20/07 від 22.05.2007 року набрала законної сили та за
поясненнями самого відповідача ним не оскаржувалася.

Розмір завданої позивачу матеріальної шкоди
підтверджується висновком судової автотоварознавчої експертизи від 31.07.2008
року згідно якої вартість матеріальної шкоди, спричиненої у результаті ДТП,
власнику автомобіля ВАЗ 2106, держ. НОМЕР_2 на час проведення експертизи
складає 7080 грн. 72 коп.. Розмір витрат на проведення судової
автотоварознавчої експертизи, підтверджується актом здачі-приймання висновку,
згідно якого за проведення експертизи позивачем сплачено 938,4 грн.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки завдана одній особі з вини іншої
особи, відшкодовується винною особою.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на
користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, які складаються з
витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи, а також витрати по
сплаті судового збору та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом в розмірі 81
грн.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 3, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 58, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 7080 гривень 72 копійки у відшкодування матеріальної шкоди, 938 гривень
40 копійок у відшкодування оплати за проведення автотехнічної експертизи, та 81
гривну у відшкодування судових витрат, а всього 8100 (вісім тисяч сто) гривень
12 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду АР Крим у м. Феодосія через Нижньогірський районний суд АР
Крим шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги.

Суддя  /підпис/