Справа № 22ц-923      2008 рік                     Головуючий в
1 інстанції Смольняков
33                                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

29 січня
2008 року                       Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого      Пономарьової О.М. ,

суддів                         Бабенка П.М. ,  Бондаренко Л.І.,

при
секретарі     Баранові В.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку

цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) „Авангард" про визнання
протизаконними та розірвання договорів оренди земельних ділянок,  витребування земельних ділянок,  -

встановив:

ТОВ
„Авангард" звернулося до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною
скаргою на рішення Амвросіївського районного суду Донецької області від 30
листопада 2007 року,  яким позовні вимоги
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4  про визнання протизаконними та розірвання
договорів оренди земельних ділянок,
витребування земельних ділянок задоволені частково. Розірвані договори
оренди земельних часток: від 29 лютого 2000 року між ТОВ „Авангард" та
ОСОБА_1,  зареєстрований 20 травня 2000
року Олексіївською сільською радою у книзі записів реєстрації договорів оренди
земельних часток за № 316; від 29 березня 2000 року між ТОВ „Авангард" та
ОСОБА_2,  зареєстрований 29 квітня 2000
року Олексіївською сільською радою у книзі записів реєстрації договорів оренди
земельних часток за № 102; від 29 березня 2000 року між ТОВ „Авангард" та
ОСОБА_3,  зареєстрований 29 квітня 2000
року Олексіївською сільською радою у книзі записів реєстрації договорів оренди
земельних часток за № 168; від 29 березня 2000 року між ТОВ „Авангард" та
ОСОБА_4,  зареєстрований 29 квітня 2000
року Олексіївською сільською радою у книзі записів реєстрації договорів оренди
земельних часток за № 157; від 4 січня 2001 року між ТОВ „Авангард" та
ОСОБА_4,  зареєстрований 13 квітня 2001
року Олексіївською сільською радою у книзі записів реєстрації договорів оренди
земельних часток за № 698. ТОВ „Авангард" зобов'язане не чинити перешкоди
у користуванні ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельними ділянками,  які належать їм на праві власності. В решті
вимог відмовлено.

ТОВ
„Авангард" просить скасувати зазначене рішення,  ухвалити нове,  яким відмовити в задоволенні позову. В
обґрунтування скарги апелянт посилався на те,
що позивачі підписали договір оренди в добровільному порядку на 10 років
і зобов'язалися утриматися протягом цього строку від користування належними їм
правами на виділення земельної частки паю в натурі,  але ці умови договору оренди позивачі
порушили і отримали Державні акти на право власності на землю,  не попередивши про це відповідача.

В
апеляційну інстанцію представник відповідача ТОВ „ Авангард" не
з'явився,  про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином.

Представник
позивачів ОСОБА_5 заперечувала проти доводів апеляційної скарги та її
задоволення ,  просила її відхилити,  рішення суду першої інстанції залишити без
змін.

Суд
першої інстанції,  ухвалюючи рішення?
виходив з того,  що 1 червня 2006 року
позивачі отримали державні акти на право власності на земельні ділянки,  а відповідно до розділу ІХ „Перехідні
положення" Закону України „Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року №
161-Х1У після виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та отримання ними державних актів на право власності на
землю дія договорів оренди земельних часток (паїв) припиняється ,  оскільки змінюється предмет оренди на статус
орендодавців.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення представника позивачів,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду залишенню без
змін за таких підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом
встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що позивачі як власники земельних
сертифікатів,  на 10 років уклали
договори оренди земельних часток (паїв) з ТОВ „Авангард". Всі договори
зареєстровані у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток
(паїв) Олексіївської сільської ради.

Тому суд
дійшов обгрунтованого висновку про те,
що зазначені договори були укладені на законних підставах і вважати їх
протизаконними немає підстав. Договори діяли до отримання позивачами державних
актів на право власності на земельну ділянку та виділення земельної ділянки в
натурі.

Відповідно
до п.17 розділу Х„Перехідні положення" Земельного кодексу України
сертифікати на право на земельну частку (пай),
отримані громадянами,  вважаються
правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення
земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам
земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм
державних актів на право приватної власності на землю:

Особа з
часу отримання державного акту на право приватної власності на землю набуває
статусу власника земельної ділянки. Оскільки змінюється предмет оренди та
статус орендодавця,  договір оренди слід
вважати припиненим.

Положення
п.8 розділ X „Перехідні положення" Земельного кодексу України та
розділу !Х „Перехідні положення „Закону України „Про оренду землі" щодо
переукладення договору оренди земельної частки (паю) передбачають право на
переукладення договору оренди та не можуть бути примусом для власника земельної
ділянки.

За
викладених обставин суд дійшов обгрунтованого висновку про розірвання договорів
оренди,  які укладені між позивачами та
відповідачем та підставно зобов'язав відповідача не чинити перешкоди позивачам
в користуванні земельними ділянками,  які
належать їм на праві власності.

Суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи,  повно та всебічно дослідив надані сторонами
докази,  яким дав належну правову оцінку.

Наведені
в апеляційній скарзі доводи апеляційний суд вважає безпідставними,  висновків суду вони не спростовують і не
належать до тих підстав,  із якими
процесуальне

законодавство
пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного
рішення.

Апеляційний
суд визнає,  що рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і процесуального права,  тому на підставі  ст.
308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.1,
308,  313-315 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ТОВ „Авангард" відхилити.

Рішення
Амвросіївського районного суду Донецької області від ЗО листопада 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо
до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання нею законної
сили.