Справа 2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 жовтня 2008 року                                             Криворізький
районний суд

Дніпропетровської області

в складі:        судді                                                 -
Бондарчука Г.Д.

при секретарі                                   - Ференц І.З.

за участю позивача                                                -
ОСОБА_1

відповідача                                           - ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною
позовною заявою 16.09.2008 року посилалася
на те, що 11.07.1992 року між нею та відповідачем по справі - ОСОБА_1
відділом РАЦС Тернівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження  зроблено актовий запис № 314.

Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на
її утриманні.

Шлюбні відносини між ними припинилися з липня
2008 року і не поновлювалися по теперішній час, вони припинили між собою
шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не
мають.

Позивач
причиною розпаду сім'ї вказував аморальну поведінку чоловіка, який вдома через
будь-які дрібниці влаштовує сварки, ображає її в присутності  дитини та матері. На підставі чого вони не
знаходили спільної мови, між ними постійно виникають сварки та конфлікти, а
також у зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, не має спільних
інтересів, не спілкуються, кожен живе своїм життям різними поглядами на життя.
А тому вказуючи на те, що збереження шлюбу з відповідачем суперечить її  інтересам та їнтересам їх неповнолітньої
ддитини просила суд її позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судовому засіданні свої позовні моги
підтримала та наполягала на їх задоволенні, просила витрати при отриманні
свідоцтва про одруження покласти на відповідача.

Відповідач позовні вимоги позивача визнав, проти
розірвання шлюбу не заперечував.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК
України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.07.1992 року між
позивачем по справі та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано
відділом РАЦС Тернівського району м. Кривого Рогу  Дніпропетровської області, про що в книзі
реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 314 (а.с. 5).

Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Що підтверджується свідоцтвом про народження
(а.с.5), яка знаходиться на утриманні позивача.

Спір про місце проживання дитини та спір
майнового характеру між сторонами відсутні, про що вказували сторони в ході
судового засідання.

Сімейно-шлюбні стосунки сторони не підтримують
з  липня
2008 року, проживають окремо,
спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, примирятися
не бажають, наполягають на розірванні шлюбу, позивач вказувала, що  збереження шлюбу з відповідачем суперечить
її  інтересам та інтересам їх
неповнолітньої доньки.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд
постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з
них, інтересам їх дітей.

Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те,
що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та їх неповнолітній дитині,
суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами  розірвати.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат
між сторонами,  суд приймаючи до уваги положення
ст. 88 ЦПК України, враховує той факт, що позивач просить судові витрати по
розірванню шлюбу покласти на відповідача, а відповідач не заперечує проти
стягнення з нього судового збору,  вважає
за необхідне покласти судові витрати по розірванню шлюбу на відповідача.

На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112  Сімейного Кодексу України, та керуючись ст.
ст. 6, 10, 11, 60, 88, 130 ч. 4, 174 ч. 4, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 липня 1992
року відділом РАЦС Тернівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області, актовий запис № 314 - розірвати.

Стягнути судовий збір на користь держави при отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 - 17 (сімнадцять) грн., ОСОБА_1  від судового збору звільнити.

Рішення може бути оскаржене в Дніпропетровський апеляційний
суд протягом двадцяти днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, яка
може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом
десяти днів без подачі заяви на апеляційне оскарження.

Суддя