ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м е н е м   У к р а ї н и
року         Ялтинський міський суд
Автономної Республіки Крим
головуючого, судді
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до
ОСОБА_4про встановлення земельного сервітуту,
Позивач звернувся до
Ялтинського міського суду АРК із зазначеною позовною
заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд :
-     встановити безоплатний сервітут строком на
двадцять п'ять років для проходу по земельній ділянці, яка належить ОСОБА_4., з
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1. є
власником ј частки квартири АДРЕСА_2 і єдиним проходом до будинку є по
земельній ділянці, яку передано у власність відповідачки.
Представник відповідачки проти позову  заперечував, посилаючись на недоведеність
позовних вимог, адже технічною експертизою не встановлено, що потреби позивача
не можуть бути задоволені в інший спосіб, ніж встановлення сервітуту.
Суд, керуючись ст. 10 ЦПК України, сприяв позивачу у здійснені його прав,
зокрема, роз'яснивши йому наслідки не призначення у справі судової
будівельно-технічної експертизи, проте відповідного клопотання позивач не
заявив, кошти на оплату експертизи на депозитний рахунок суду  не вніс.
Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають
значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх
допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, представників сторін,
повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд
дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви з таких підстав.
Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим
майном (сервітут) може бути  встановлено
щодо земельної ділянки для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.
ОСОБА_1. є власником ј частки квартири АДРЕСА_2, ОСОБА_4
. на підставі Державного акту про право власності  на земельну ділянку є власником земельної
ділянки площею 0.0374 га, яка була надана їй для обслуговування жилого будинку
№ 16.
Позивач, посилаючись на те, що його потреба у проході до
квартири може бути забезпечена лише встановленням сервітуту відносно земельної
ділянки відповідачки, доказів на підтвердження цієї обставини не надав,
клопотання про призначення експертизи для з'ясування таких обставин і технічних
характеристик сервітуту не заявив.
Таким чином, розглянувши цивільну справу в присутності позивача і  представників сторін, повно та всебічно
з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх
доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає.
Питання про розподіл судових витрат вирішується
відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.  401 ЦК України,  ст. ст. 1, 3 - 8, 10, 11, 15, 60, 61, 158,
179, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_4про встановлення земельного сервітуту - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в
десятиденний  строк з наступного дня
після його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК
України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст.
ст. 223, 294 ЦПК України.

СУДДЯ -