Справа №7191                           Головуючий у 1 інстанції
41                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2008
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючої:
Ювченко Л.П.

Суддів:
Єлгазіної Л.П., Новодворської О.І.

При секретарі: Мартіросовій
А.Б.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу Державного
підприємства ОСОБА_1 Гагаріна на рішення Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 24
квітня 2002 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства шахта ім. Ю.О.Гагаріна про стягнення заборгованості по
зарплаті, -

ВСТАНОВИВ:

Апеляційною
скаргою оскаржується рішення Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької
області від 24 квітня 2002 року, яким частково задоволено позов ОСОБА_2, на
його користь стягнено з відповідача заборгованість по зарплаті-1061 грн 31 коп,
компенсацію за порушення строків виплати зарплати-38грн27 коп, середній
заробіток за затримку розрахунку-1303грн 20 коп, моральну шкоду- 590 грн, а всього-
2992 грн 79 коп.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення про відмову ОСОБА_2 в
позові до ДП „Шахта ім.. Ю.О. Гагаріна щодо відшкодування моральної шкоди.

З матеріалів
справи вбачається, що у лютому 2002 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ДП ОСОБА_1 Гагаріна про стягнення заборгованості по зарплаті. Позов мотивував
тим, що з 16 травня 2000 року до 14 грудня 2001 року він
працював гірничим майстром на шахті ім. Ю.О.Гагаріна.

З червня 2000р. до
жовтня 2001 року
йому не виплачувалась своєчасно зарплата, у творилась заборгованість 1061, 31 грн, яку просив
стягнути. Крім того, просив стягнути середній заробіток за весь час затримки
розрахунку, та компенсацію утрати частини заробітку у зв"язку з порушенням
строків її виплат, і
моральну шкоду, яку оцінив у 590
грн.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про стягнення на
користь позивача ОСОБА_2
належних йому сум: а саме невиплаченої зарплати - 1061 грн 31 коп, середнього
заробітку за час затримки розрахунку які не оспорені відповідачем, заперечення
щодо її виплати до суду не поступили,

Суд провів
стягнення невиплаченої зарплати і середнього заробітку за час затримки
розрахунку, відповідно до вимог ст. ст. 116,
КЗпП України, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, та ст. 117 КЗпП України , якою
встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України,
при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні
виплатити працівникові

2

його середній заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку. Суд перевірив позовні вимоги і задовольнив вимоги щодо
стягненя середнього заробітку за час затримки розрахунку -1303 грн 30 коп.
Вказані стягнення не оспорені апеляційною скаргою, підтверджені доказами по
справі, довідками про зарплату а. с. 4, 5, 6.

Стягуючи
моральну шкоду на користь позивача ОСОБА_2 в сумі
590 грн, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність
моральної шкоди спричиненої позивачу у зв"язку з невиплатою зарплати. Суд
встановив, що позивач ОСОБА_2 не мав можливості забезпечте собі належне
лікування, якого він потребував, що підтверджено епікризом а.с. 7, випискою з
історії хвороби а.с. 9, 10 та іншими доказами по справі.

Доводи
апеляційної скарги про те, що заборгованість по зарплаті та моральна шкоди
виникли до 2001 року,
безпідставні, позивач ОСОБА_2 був
прийнятий на шахт у 16.05.2000р., що підтверджено копією трудової книжки а.с. 8. При цьому ст.
237-1 КЗпП України, якою встановлено відшкодування власником або уповноваженим
ним органом моральної шкоди введена в дію 13.01.2000року.Отже моральна шкода
спричинена позивачу в період дії с. т.
237-1 КЗпП України.

Позивачем також
дотриманий тримісячний строк на звернення до суду, передбачений ст. 233 КЗпП
України. ОСОБА_2
звільнився з роботи 14.12.2001
року, а позов заявлений до суду 21.02.2002
року, тобто в межах тримісячного строку.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Рішення суду першої
інстанції ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.
Підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Державного підприємства шахта ім. Ю.О.Гагаріна відхилити.

Рішення
Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 24 квітня 2002
року залишити без зміни.

Ухвала може бути
оскаржена протягом двох місяців у касаційному порядку до Верховного Суду
України.