Справа № 22-506/2008р.                                      Головуючий
21                                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2008
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
Стельмах Н.С.,

суддів
Звягінцевої О.М., Молчанова
С. І.,

при секретарі
Стефановій І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного дочірнього
підприємства „Сумитурист" Українського закритого акціонерного товариства
„Укрпрофтур" про відшкодування шкоди і

встановив:

в
апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює обгрунтованість судового рішення, яким
вказаний позов задоволено частково, і ставить питання про його зміну та
задоволення її позову в повному обсязі, оскільки вважає, що суд безпідставно відмовив
в задоволенні частини її позовних вимог.

Відповідач
Сумське обласне дочірнє підприємство „Сумитурист" в апеляційній скарзі
також частково оспорює обгрунтованість судового рішення і просить його
скасувати в частині стягнення 1168  грн.  витрат на помінальний обід, 1926  грн.
вартості пам'ятника та 750
грн.  витрат на правову допомогу,
оскільки вважає, що вказані суми стягнуті на користь позивачки без підставно.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги і
просила про її задоволення, зміну судового рішення та задоволення її позову в
повному обсязі.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

3
вересня 2007 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача про відшкодування
шкоди, який уточнила в заявах від 11
жовтня 2007 року
(а.с. 67-69) і 15 листопада 2007 року (а.с. 137)
та судових засіданнях.

Вона
зазначала, що 24 липня 2007 року помер її
син ОСОБА_2, смерть якого стала наслідком його каліцтва з вини відповідача в липні
1978 року.

З
вказаного часу ОСОБА_2 було визнано інвалідом 1 групи і відповідач за судовими рішеннями сплачував йому
шкоду за ушкодженням здоров'я, але станом на день його смерті заборгував 900, 77  грн.  з
щомісячного відшкодування та 720 грн.  за
9 комплектів
постільної білизни.

Крім
того, нею було витрачено на поховання ОСОБА_2 5525, 58  грн.  і 750
грн.
на надання їй правової допомоги адвокатом.

2

Тому
вона просила суд стягнути
з відповідача вказані суми на її користь, а також 20000  грн.  у
відшкодування спричиненої їй смертю сина моральної шкоди.

Рішенням
Докучаєвського міського суду Донецької області від 3 грудня 2007 року позов
задоволено частково, стягнуто на користь позивачки з відповідача 1168  грн.
витрат на помінальний обід, 128,
42  грн.
та 997  грн.
витрат на поховання, 490
грн.
та 1926  грн.
витрат на виготовлення та встановлення пам'ятника і 750  грн.
витрат на правову допомогу.

Апеляційний
суд вважає, що скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно
із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1 постанови „Про
судове рішення" №
11 від 29 грудня 1976 року, рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності
з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності -
на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим
вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановленні обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Згідно
із п.5 ст. 311 ЦПК
України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути
усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

При
розгляді цієї справи судом першої інстанції не розглянуто позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача заборгованості перед ОСОБА_2 із
щомісячного відшкодування в загальній сумі 900, 77  грн.

Крім
того, судом належним чином не перевірено наявність у позивачки права вимоги
щодо вказаної заборгованості та стягнення компенсації за 9 комплектів
постільної білизни, право на одержання якої у потерпілого ОСОБА_2 всупереч
викладеному в рішенні суду висновку про безпідставність вказаної вимоги, було
встановлено судовим рішенням від 18
грудня 1996 р. (а.с.
73-74).

Суд в
рішенні послався на судове рішення, яким ОСОБА_1 було призначено опікуном
ОСОБА_2, але
копію вказаного рішення до матералів справи не приєднано.

У той же
час до матеріалів справи приєднано довідку виконкому Докучаєвьскої міської
ради, з якої вбачається, що ОСОБА_2 був одружений і жив із своєю
дружиноюОСОБА_3 окремо від ОСОБА_1 (а.с. 13-14).

За таких
обставин, суд повинен був вжити заходи щодо притягнення до участі в розгляді
справиОСОБА_3, з'ясувати її відношення до позову, щоб запобігти вирішення
судовим рішенням по цій справі питання щодо прав і обов'язківі вказаної особи,
яка відпоівдно до вказаної довідки була членом сім'ї померлого ОСОБА_2, а
позивачка не була.

3

Судом першої інстанції
не перевірено належним чином повноваження представника відповідача ОСОБА_4, яка
діяла на підставі довіреності Сумського обласного дочірнього підприємства
„Сумитурист" (а.с. 152), у той час як до матеріалів справи не приєднано відповідні
документи про те, що вказане дочірнє підприємство Українського ЗАТ
„Укрпрофтур" є юридичною особою, а відповідно і належним відповідачем по
цій справі.

Крім
того, задовольняючи частково позов суд в рішенні послався на ст. 1201 ЦК України, якою регламентовано
відповідальність особи, що завдала шкоди смертю потерпілого.

Разом з
тим, позивачкою не надано доказів того, що саме відповідач завдав їй шкоди
смертю ОСОБА_2, оскільки не надано доказів наявності причинного зв'язку між
каліцтвом ОСОБА_2 в липні 1978 року і його смертю, що настала 24 липня 2007
року.

Вказаний
причинний зв'язок може бути встановлено лише відповідним висновком
судово-медичної експертизи, а не свідоцтвом про смерть, на яке послався в
рішенні суд, у той час як в ньому визначено декілька причин настання смерті
ОСОБА_2

Судом
відповідно до вимог ст. 10
НІЖ України не було роз'яснено ОСОБА_1 право заявити клопотання про
призначення та проведення судово-медичної експертизи для вирішення вказаного
питання і не попереджено її про наслідки невчинення вказаної процесуальної дії.

Якщо
судом буде встановлено наявність причинного зв'язку між каліцтвом ОСОБА_2 та
настанням його смерті, то він має більше ретельно відповідно до вимог ч. 2 ст. 1168 ЦК України
перевірити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо спричинення їй смертю сина з вини
відповідача моральної шкоди.

За
вказаних обставин, судове рішення підлягає скасуванню з поверненням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.
ст. 218, 307, 311, 314 ЦПК
України, апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційні
скарги ОСОБА_1 та Сумського обласного дочірнього підприємства Українського ЗАТ
„Укрпрофтур" задовольнити частково, рішення Докучаєвського міського суду
Донецької області від 3 грудня 2007 року СКАСУВАТИ, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.