Справа № 22ц - 1541/2008р.
Головуючий у 1 інст. -Карнаух А.С.                                                                                    Доповідач - Бойко О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

31 жовтня 2008 року апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Бойко О.В.,

суддів - Лазоренка М.І., Мамонової О.Є.,

при секретарі -Зіньковець О.О., Пільгуй Н.В.,

з участю
- позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_4,

представника
позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_145,

представників
відповідача ТОВ “КАРМА” Матяш Н.В.,

Костирко Ю.В.,
Панченка О.Г., представника відповідача

Новобілоуської
сільської ради Кондренка М.О., відповідачів

ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_12, ОСОБА_15,

ОСОБА_24, ОСОБА_60,
ОСОБА_92,ОСОБА_96,

ОСОБА_105,
ОСОБА_107, ОСОБА_110, ОСОБА_113,

ОСОБА_131,
ОСОБА_134,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Чернігівського
районного суду Чернігівської області від 14 липня 2008 року у справі

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,  ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44,
ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52,
ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60,
ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68,
ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76,
ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84,
ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87,  ОСОБА_88,
ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96,
ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104,
ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_108, ОСОБА_107, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111,
ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118,
ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125,
ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132,
ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_137, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_138, ОСОБА_139,
ОСОБА_140, ОСОБА_141,  ОСОБА_142,
ОСОБА_143,

товариства з обмеженою відповідальністю “КАРМА”,

Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області

про переведення прав та обов'язків покупця за договорами купівлі-продажу,
скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності на майнові
паї та зобов'язання зареєструвати право власності,

в с т а н о в и в :

Рішенням Чернігівського
районного суду Чернігівської області від 14 липня 2008  року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до суду апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
просять скасувати рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області
від 14 липня 2008 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в
повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, порушення норм матеріального
права виразилось в незастосуванні судом закону, який підлягав застосуванню та в
застосуванні закону, який не регулює спірні правовідносини, а саме, судом не
застосовано ст. 7 Закону України “Про колективне сільськогосподарське
підприємство”, згідно якої майно у підприємстві належить на праві спільної
часткової власності його членам, та застосував ст. 9 вищевказаного закону, хоча
дана стаття не має відношення до справи.

Суд 1 інстанції встановив факт наявності
між позивачами та відповідачами правовідносин з приводу спільної часткової
власності на майно пайового фонду ліквідованого КСП „Деснянське”, але при цьому
не застосував норми, які регулюють здійснення співвласниками права спільної
часткової власності, а саме ст. 362 ЦК України стосовно переважного права на
купівлю частки у спільній частковій власності.

Також, судом 1 інстанції неправильно
застосовано п.8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих
колективних сільськогосподарських підприємств, оскільки посилаючись на цей
нормативний акт, суд не звернув увагу на те, що відчуження паю можливе тільки в
порядку, встановленому законом.

Порушення норм процесуального права, на
думку апелянтів, виразилось в порушенні судом ст.42 ЦПК України, так як до
участі у справі на стороні відповідача ТОВ “КАРМА” була допущена не
уповноважена особа - Панченко О.Г., оскільки він діяв на підставі неналежно
посвідченої довіреності.

Крім того, апелянти вважають, що висновки
суду не відповідають обставинам справи, зокрема не відповідає обставинам справи
висновок про те, що позовні вимоги є безпідставні, оскільки відповідно до ч.4
ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях та виключає
будь-яку можливість задоволення вимог, якщо вони не підтверджені доказами та їх
не визнає інша сторона. Вважають, що їх позовні вимоги ґрунтуються на вимогах
закону і тому підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14
липня 2008 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на те, що судом неповно та неправильно встановлено обставини, які
мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки
доказів у справі, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає, що описова і
мотивувальна частини рішення викладені непослідовно, резолютивна частина
суперечить мотивувальній. В розумінні ст.215 ЦПК України мотивувальна частина
рішення відсутня. Суд прийшов до неправильного висновку про необґрунтованість позову
та безпідставність позовних вимог, оскільки в судовому засіданні було
встановлено, що позивачі мають переважне право на придбання майнових паїв, що
жодний із співвласників-продавців майнового паю письмово не повідомив позивачів
про намір продати свою частку, як це передбачено ст.362 ЦПК України, а тому
рішення суду підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_144 та
його представник, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_145  апеляційні скарги підтримали, просили їх
задовольнити.

Представники відповідачів ТОВ „Карма”,
Новобілоуської сільської ради апеляційні скарги не визнали, просили в їх
задоволенні відмовити.

Відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_134,
ОСОБА_96  при вирішенні спору покладались
на думку суду.

Відповідачі ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_24,
ОСОБА_60, ОСОБА_92, ОСОБА_105, ОСОБА_107, ОСОБА_113, ОСОБА_131 погоджуються з
рішенням суду 1 інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення  учасників судового процесу та
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд
приходить до наступного  висновку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необгрунтованими та
безпідставними, оскільки вони не підтверджені доказами та їх не визнає інша
сторона.

Як встановлено судом, 24.10.2000 року було
ліквідовано колективне сільськогосподарське підприємство “Деснянське”
Чернігівського району (т.1 а.с.107).

Відповідно до рішення загальних зборів КСП
„Деснянське” від 07 червня 2000 року члени КСП „Деснянське” отримали свідоцтва
на право на майновий пай у загальному фонді КСП. Вартість майнового паю кожного
члена КСП визначався станом на 01 квітня 2000 року.

У 2005 році між відповідачами та ТОВ
“КАРМА” були укладені договори купівлі-продажу майнових паїв, що
підтверджується відповідними договорами та свідоцтвами на право на майновий пай
(т.3).

19 травня 2006 року ТОВ “КАРМА” видано
свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства серії ЧНЧР №54, набуте на підставі
договорів купівлі-продажу майнових паїв осіб. Загальна вартість майна пайового
фонду підприємства становить 691 274 грн. 32 коп., частка ТОВ „Карма” визначена
в розмірі 505 250 грн., або 73,1%  (т.1
а.с.22)

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з
позовом до ТОВ “КАРМА” та відповідачів,
як співвласників майнових паїв, в якому просили перевести права та
обов”язки покупця за договорами купівлі-продажу майнових паїв, укладеними між товариством
та відповідачами;  визнати за ними право
власності на майнові паї в рівних частках;
скасувати свідоцтво про право власності на паї №54 від 19.05.2006 року,
видане ТОВ “КАРМА”;  зобов'язати
Новобілоуську сільську раду зареєструвати право власності на майнові паї за
позивачами.

Позивачі вважають, що укладенням
оспорюваних ними договорів купівлі-продажу порушено їх переважне право купівлі
майнових паїв, передбачене статтею 362 ЦК України, оскільки відповідачі -
співвласники майнових паїв не повідомили інших співвласників про намір продати
свою частку.

Апеляційний суд погоджується з висновком
суду про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про
колективне сільськогосподарське товариство” підприємство має пайовий фонд майна
членів підприємства, право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить
від їх трудового внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, за
кожним членом ліквідованого КСП „Деснянське”
визнавалось право на пайовий фонд майна, в зв”язку з чим кожному  з них видавалось свідоцтво на право на
майновий пай, де було тільки зазначено вартість майнового паю станом на
01.04.200 року.

Розміри паїв членів КСП, у яких не
завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та
реалізації цих прав, визначаються відповідно до Порядку визначення розмірів
майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх
документального посвідчення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України від 28.02.2001 року № 177.  Даним
нормативним актом передбачено процес визначення та уточнення розмірів
паїв.  І тільки після цього,  відповідно до п.13 даного Порядку майновий
пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право
власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з
додатком, в якому, зокрема, зазначається і частка особи в спільному майні.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, у
даному випадку, за відповідачами  -
колишніми членами КСП було визнано тільки право на пай, а право власності на
певну частку паю за кожним з них не визнавалось.

Відповідно до п. 8 Порядку розподілу та
використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств,
затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня
2001 року № 62, кожен із співвласників дійсно вправі використовувати свій пай
способом, який ним передбачений, але тільки в тому випадку, якщо він у
встановленому порядку визначений.

Що стосується посилання позивачів на
порушення відповідачами ст. 362 ЦК України, то воно є необгрунтованим, оскільки
відповідно до даної норми переважне право купівлі може виникати тільки у разі
продажу частки у праві спільної часткової власності, а у даному випадку така
частка кожного відповідача не була визначена.

Крім того, дана норма закону
стосується майна, яке належить особам на праві спільної часткової власності, а
відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону. У даному   ж випадку відповідачі ще не набули права
власності на майно, а мали тільки нереалізоване майнове право, яке не належало
їм на праві власності.

Отже, враховуючи вищевикладене,
суд 1 інстанції правильно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 308 ЦПК
України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги,  стосовно порушення судом норм матеріального
права з урахуванням вищевикладеного, не спростовують правильності рішення суду.
Доводи апеляційної скарги, стосовно порушення судом норм процесуального права,
також не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,
314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України,
апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 14 липня 2008 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: