РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа
№ 2-13-08

31 березня 2008року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Мороз Л.І.

при секретарі - Сидоренко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Красний Лиман з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2. та його представника ОСОБА_3, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної  та моральної шкоди, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду  з позовом до відповідача про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав повністю.

Суду він пояснив, що 03 травня 2006 року близько 14 годин дня він, керуючи належним йому автомобілем НОМЕР_1, рухався по автомобільному шляху Слов*янськ-Красний Лиман в напрямку м. Красний Лиман. Біля Щурівського переїзду в м. Красний Лиман перед поворотом вліво, де дорога має «Т» образне перехрестя та веде в напрямку с. Щурово, він побачив автомобіль НОМЕР_2, який стояв приблизно на відстані 2-2,5 м від розподільної смуги по правій стороні в напрямку його руху.

Автомобіль стояв проти переїзду.

В зв*язку з тим, що переїзд в м. Красний Лиман був на ремонті, він мав намір поїхати через Щурівський переїзд.

Побачивши, що автомобільНОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2. стояв на своїй полосі руху і нікуди не рухався, то він, рухаючись на своєму автомобілі по зустрічній смузі руху зі швідкістю 10-20 км/год., став виконувати  лівий поворот, щоб переїхати переїзд.

В той час, коли він став повертати на переїзд автомобільНОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2. теж почав рухатися вліво на переїзд, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів і його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що  він не порушував Правил дорожнього руху, до нього адміністративне стягнення не застосовувалося.

Представник відповідача ОСОБА_2., діючий за його довіреністю - ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав.

Суду він пояснив, що ОСОБА_2 не допускав порушень правил дорожнього руху, на нього не накладалося адміністративне стягнення за порушення правил дорожнього руху.

Просить позивачу в позові про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, з*ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 03.05.2006року на автомобільній дорозі в напрямку м.Слов*янськ-м.Красний Лиман на «Т»-образному перехресті, біля Щурівського переїзду в м.Красний Лиман відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 6471/18 від 03.01.2008року, дії водія автомобіля НОМЕР_2 відповідача ОСОБА_2. не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких перед початком руху перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатись про те, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З пояснень позивача та допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_5 свідчить, що на момент ДТП Щурівський переїзд був закритий. Автомобіль НОМЕР_2під керуванням ОСОБА_2. стояв перед переїздом на своїй правій смузі руху, передньою частиною в напрямку м.Красний Лиман із сторони ст.Брусіно.

В цьому ж напрямку зі сторони м.Слов*янськ рухався автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, який включив поворот ліворуч і рухався по лівій стороні смуги. В цей момент автомобіль НОМЕР_2почав виконувати поворот ліворуч на переїзд і відбулося зіткнення транспортних засобів.

Свідок ОСОБА_6 підтвердив, що зіткнення транспортних засобів - автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2відбулося на залізничому переїзді автошляху Щурово-Красний Лиман.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 6471/18 від 03.01.2008року порушення ОСОБА_2 п.10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв*язку з наслідками ДТП, при якому автомобілю НОМЕР_1, належному позивачу ОСОБА_1, було завдано механічні пошкодження.

Матеріальна шкода, завдана позивачу ОСОБА_1 внаслідок пошкодження автомобіля, складає 3370грн., що доведено актом товарознавчого дослідження № 191 (а.с.4).

Згідно ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

-шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою;

-за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких була завдана шкода, розмір відшкодування визначається у відповідній частині залежно від обставин, що мають істотне значення.

З висновку судової автотехнічної експертизи № 6471/18 від 03.01.2008року свідчить, що позивачем ОСОБА_1було допущено порушення п.11.4 та п.12.3 Правил дорожнього руху України згідно яких на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїзджати на призначену для зустрічного руху бік дороги; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об*єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об*їзду перешкоди.

Таким чином в наслідках ДТП встановлено вину як відповідача так і позивача.

При визначенні розміру відшкодування матеріальної шкоди позивачу, суд враховує обставини, що мають істотне значення, а саме, враховуючи, що позивач ОСОБА_1керуючи автомобілем НОМЕР_1, виконував лівий поворот на переїзд в той момент, коли шлагбаум переїзду був закритий, а автомобіль НОМЕР_2під керуванням ОСОБА_2. стояв на смузі свого руху в напрямку м.Красний Лиман, то відповідач ОСОБА_2, змінюючи напрямок свого руху, а саме, виконуючи поворот ліворуч, не переконався в безпечності своїх дій та що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно висновку експертизи, відповідач мав технічну можливість  і ніщо йому не перешкоджало не допустити дорожньо-транспортної пригоди (а.с.124).

А тому в діях ОСОБА_2. суд вбачає більшу ступінь вини у вчиненні ДТП.

Доводи відповідача та його представника в тій частині, що ОСОБА_2 не притягався до адміністративної відповідальності за ст.124 КАП України, а тому не може нести відповідальність за  завдану матеріальну шкоду, суд не може прийняти до уваги.

Згідно постанови судді Краматорського міського суду Донецької області від 21.08.2006року провадження по адміністративному матеріалу за ст.124 КАП України відносно ОСОБА_2. закрито, в зв*язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності,  передбачених ст.38 КАП України, а не в зв*язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.36). А тому, згідно ст.60 ЦПК України ця постанова є обов*язковою для суду і порушення ОСОБА_2 п.10.1 Правил дорожнього руху України не потребує доказуванню.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,  завданої внаслідок порушення її прав.

При
визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Суд вважає, що  внаслідок пошкодження автомобіля позивача ОСОБА_1 йому було завдано душевні страждання та переживання. Позивач ОСОБА_1є пенсіонером, автомобіль потрібен йому для  обслуговування його сім*ї, але в зв*язку з його пошкодженням  внаслідок ДТП, він не міг певний час належним чином користуватися ним.

Крім того, враховуючи вік позивача, суд вважає, що  подання позову до суду, звернення до експерта для встановлення суми матеріальної шкоди, завдало йому певні незручності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 слід стягнути  1000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст.79,81,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 25,50грн. в рахунок відшкодування судового збору, 15грн. відшкодування по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 165грн. - відшкодування  витрат по проведенню  оцінки суми матеріальної шкоди (а.с.6).

Керуючись ст.ст.22,23,1166,1167,1188 ЦК України, ст.ст.3,4,10,11,79,81,88,209,214,215
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2:

-2000 (дві тисячі)гривень - у відшкодування матеріальної шкоди;

-1000 (одну тисячу)гривень - у відшкодування моральної шкоди;

-165 (сто шістдесят п*ять)гривень - за проведення авто-товарознавчої експертизи;

-25,50грн. (двадцять п*ять грн. 50коп.) - відшкодування судового збору;

-15 (п*ятнадцять) гривень - у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 51 (п*ятдисят однієї)гривні, що підлягає сплаті при подачі позову до суду та 30 (тридцять)гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий суддя -