Апеляційний суд міста Севастополя
Справа  № 22ц-1486/2008р.                            Головуючий в першій
інстанції Яковенко С.Ю.
Категорія     51                                     Доповідач
інстанції Клочко В.П.
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
11 грудня 2008 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста
Севастополя в складі:
головуючого   - Клочка В.П.,
суддів        - Володіної Л.В., Алєєвої Н.Г.,
секретарі - Шевченко О.В.,
в відкритому судовому засіданні в місті Севастополі цивільну справу за позовом
641 Військової бази тилу ЧФ РФ до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про стягнення
суми збитків, за апеляційною скаргою начальника 641 Військової бази тилу ЧФ РФ
- Новикова Сергія Петровича на рішення місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 16 жовтня 2008 року,
В С Т А Н О В И Л А:
липні 2007 року 641 Військова база тилу ЧФ РФ звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 про стягнення збитків на загальну суму 17 766, 53 грн.
жовтні 2007 року 641 Військова база тилу ЧФ РФ звернулася до суду з позовами до
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення збитків на загальну суму 5 062, 65 грн.
позовів мотивовані тим, що відповідачі після прибуття зі службових відряджень
надали позивачу для оплати рахунки за проживання в готелях та отримали
відповідно до них сплату. Однак, часом пізніше, позивач звернувся до державного
комітету статистики Росії з запитом, на який отримав відповідь про те, що деякі
готелі, в яких проживали відповідачі, не зареєстровані та не враховані в
статистичному реєстрі, а в інших готелях, з яких надано розрахунки за
проживання, відповідачі не проживали.
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 22.11.2007р. зазначені
позови об'єднані в одне провадження та рішенням суду від 16.10.2008р. в
задоволенні позовних вимог            641
Військовій базі тилу ЧФ РФ відмовлено.
апеляційній скарзі начальник 641 Військовій базі тилу ЧФ РФ ставить питання про
скасування рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права та просить ухвалити нове рішення, яким
вимоги позову задовольнити.
Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідачі в справі знаходяться в
трудових стосунках з позивачем.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції
виходив з того, що вимоги позову є необґрунтованими.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.
до ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за
шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної
відповідальності права та законні інтереси працівників гарантуються шляхом
встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах та
порядку, передбачених законодавством, та за умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю)
до п.2 ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність в
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації
в випадках, коли, зокрема, майно та інші цінності були одержані працівником під
звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, в період з травня 2005 року по листопад
2006 року відповідачі знаходилися в службових відрядженнях в містах Російської
Прибувавши з відряджень, відповідно до Інструкції „Про службові відрядження
в межах України та за межі”, відповідачі надавали для сплати розрахунки за
проживання в готелях, загальна сума по яким склала 22 829, 18 грн. (т.1
а.с.26-42; т.2 а.с.7-17; т.3 а.с.5-12; т.4 а.с.5-11; т.5 а.с.24-35; т.6
а.с.19-24; т.7 а.с.6-9;           т.8
а.с.20-23; т.9 а.с.3-7; т.10 а.с.15-25; т.11 а.с.18-20;            т.12 а.с.19-23).
Колегія вбачає, що судом першої інстанції досліджені всі докази в справі,
належно оцінені та вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують уваги,
оскільки доказів, відповідно до ст.60 ЦПК України, щодо фіктивності перелічених
рахунків позивачем не надано.
Підстав для скасування рішення суду судовою колегією не встановлено, а тому
остання приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення
рішення суду без змін, як такого, що ухвалено з додержанням вимог закону.

Враховуючи
наведене, керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України, судова колегія,
-

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу начальника 641 Військової бази тилу         ЧФ РФ - Новикова Сергія Петровича
відхилити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 16 жовтня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання
законної сили.

Головуючий:            /підпис/               В.П. Клочко

Судді:                 /підпис/               Л.В. Володіна

/підпис/               Н.Г. Алєєва

Копія
вірна:

Суддя
Апеляційного суду

міста
Севастополя
В.П. Клочко