Справа № 2-2088/08
І М Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2008 року                                                                                               м. Чернігів
районний суд міста Чернігова
в складі :  головуючого  -
судді  Овсієнко Ю.К.
при секретарі                Скугоревій Н.О.
з участю:  позивача ОСОБА_1., представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Чернігівський обласний навчально-курсовий комбінат» про стягнення
заборгованості по заробітній платі в частині виплати надбавок за вислугу років,
допомоги на оздоровлення та моральної шкоди, -
позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Чернігівський
обласний навчально-курсовий комбінат» про стягнення заборгованості по
заробітній платі в частині виплати надбавок за вислугу років, допомоги на
оздоровлення та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 вересня 1999 року позивач був прийнятий на посаду
викладача з Правил дорожнього руху Чернігівського навчально-курсового комбінату
(згодом - Комунальне підприємство «Чернігівський обласний навчально-курсовий
комбінат» Чернігівської обласної Ради). 08 січня 2008 року ОСОБА_1. було
звільнено із вказаної посади за власним бажанням і проведено відповідачем
розрахунок по заробітній платі без врахування гарантій по оплаті праці,
передбачених чинним законодавством для педагогічних працівників, а саме: без
виплати щомісячних надбавок за вислугу років та щорічної допомоги на
оздоровлення. На письмове звернення, направлене відповідачу 09 квітня 2008
року, була отримана відповідь (ЛистНОМЕР_1 від 14.04.2008 р.) про те, що на
Комунальне підприємство «Чернігівський обласний навчально-курсовий комбінат» не
розповсюджується законодавство про виплату гарантій педагогічним працівникам і,
крім того, здійснити відповідні виплати
протягом всього періоду моєї роботи на посаді викладача не можливо,
оскільки відповідні кошти не закладались підприємством та воно було збитковим.
З 01 січня 2001 року позивачу повинні були нараховувати та виплачувати
щомісячну надбавку за вислугу років та щорічну допомогу на оздоровлення, що
було передбачено ст. 57 Закону України «Про освіту» та Порядком виплати
надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам
навчальних закладів і установ освіти, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 78 від 31.01.2001р. Ні надбавка за вислугу років, ні
допомога на оздоровлення при наданні відпусток ОСОБА_1. не виплачувались.
Станом на 01 січня 2001 року стаж педагогічної роботи позивача складав більше
10 років, а станом на 01 травня 2006 року - 20 років. Крім того позивачу була
спричинена моральна шкода  яку він оцінює
в сумі 5000 грн. та просить стягнути з відповідача. Звертаючись до суду позивач
також просить стягнути з відповідача на свою користь заборговану надбавку за
6920,45 коп., зобов'язати відповідача сплатити збір до Пенсійного фонду України
у зв'язку із виплатою позивачу зазначених сум, зобов'язати відповідача
нарахувати компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплати та стягнути в розмірі невиплаченого доходу, зобов'язати відповідача
нарахувати індексацію за весь період невиплати втрачених доходів у вигляді надбавки за вислугу років та допомоги на
оздоровлення та стягнути на користь ОСОБА_1.
судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги щодо відшкодуванні виплати
надбавок до заробітної плати за вислугу років та допомоги на оздоровлення
згідно довідок про заробітну плату за період з 2001 року по 2008 рік, просив
стягнути з Комунального підприємства «Чернігівський обласний
допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки в сумі 2427,00 грн.
судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснила
що на той час підприємство було збитковим, згідно статуту воно є комерційним і
госпрозрахунковим і не отримує бюджетного фінансування. Здійснення виплат,
передбачених ст.57 Закону України «Про освіту» та встановлення їх у
колективному договорі є правом, а не обов'язком підприємства; просила в задоволенні позову відмовити повністю.
пояснення сторін, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і
на підставі доказів сторін, дослідивши матеріали
справи, а саме: копію заяви ОСОБА_1. від 09.04.2008 року про виплату заробітної
плати (а.с. 7), копію листа-відповіді КП «Чернігівський обласний
навчально-курсовий комбінат» від 14.04.2008 року
(а.с. 8), копію довідки про заробітну плату видану ОСОБА_1. (а.с. 9), копію
трудової книжки ОСОБА_1. (а.с. 12-14), копію статуту КП «Чернігівський
обласний навчально-курсовий комбінат» (а.с. 21-33),
довідку про заборгованість з виплати заробітної плати ОСОБА_1. (а.с. 56),
довідку про індексацію заборгованості з виплати заробітної плати та компенсацію
в зв'язку з порушенням термінів виплат ОСОБА_1. (а.с. 57), суд приходить до
висновку, що позов підлягаю частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що  01 вересня
1999 року позивач був прийнятий на посаду викладача з Правил дорожнього руху
Чернігівського навчально-курсового комбінату (з 2006 року  - Комунальне підприємство «Чернігівський
обласний навчально-курсовий комбінат» Чернігівської обласної Ради). 08 січня
2008 року ОСОБА_1. було звільнено із вказаної посади за власним бажанням і
проведено відповідачем розрахунок по заробітній платі без врахування гарантій
по оплаті праці, передбачених чинним законодавством для педагогічних
працівників, а саме: без виплати щомісячних надбавок за вислугу років та
щорічної допомоги на оздоровлення. На письмове звернення, направлене
відповідачу 09 квітня 2008 року, була отримана відповідь (ЛистНОМЕР_1 від
14.04.2008 р.) про те, що на Комунальне підприємство «Чернігівський обласний
навчально-курсовий комбінат» не розповсюджується законодавство про виплату
гарантій педагогічним працівникам і, крім
того, здійснити відповідні виплати протягом всього періоду моєї роботи на
посаді викладача не можливо, оскільки відповідні кошти не закладались
підприємством та воно було збитковим. З 01 січня 2001 року позивачу повинні
були нараховувати та виплачувати щомісячну надбавку за вислугу років та щорічну
допомогу на оздоровлення, що було передбачено ст. 57 Закону України «Про
освіту» та Порядком виплати надбавок за вислугу років педагогічним та
науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти,
затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 78 від 31.01.2001р. Ні
надбавка за вислугу років, ні допомога на оздоровлення при наданні відпусток
ОСОБА_1. не виплачувались. Станом на 01 січня 2001 року стаж педагогічної
роботи позивача складав більше 10 років, а станом на 01 травня 2006 року - 20
Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про освіту» держава забезпечує
педагогічним та науково-педагогічним працівникам: виплати педагогічним і
науково-педагогічним працівникам надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках
до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної
роботи у таких розмірах: понад 3 роки - 10 відсотків, понад 10 років - 20
відсотків, понад 20 років - 30 відсотків; виплату педагогічним і
науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного
посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки.
Відповідно до ст. 22 Закону "Про оплату
праці" суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому
порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови,
встановлені законодавством, угодами і колективними поговорами.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України  від 24 грудня 1999 року N 13 «Про практику
застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів про
виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років,
надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими
визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені
нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір
останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими
актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути
відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю
певних коштів чи фінансування.
Відповідачем не надано належних доказів того, що виплата спірних сум
обумовлена в нормативно-правових актах наявністю певних коштів чи фінансування.
Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»
індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на
території України і які не мають разового характеру; індексація грошових
доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка; підприємства, установи та організації підвищують розміри
оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Згідно ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації
обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину
доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів)
на індекс інфляції в період невиплати доходу.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач повинен
був здійснити виплату належних позивачу надбавки за вислугу років та допомоги
на оздоровлення, виплата яких передбачена законодавством, незалежно від
наявності коштів на такі виплати, а тому з відповідача на користь позивача
підлягають стягненню невиплачена надбавка за вислугу років за період з
грн., індексація заборгованості з виплати заробітної плати та вислуги років в
сумі 4722,68 грн. та компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати в сумі 6490,02 грн.
Вимога про сплату моральної шкоди за порушення трудових
прав у розмірі 5000 грн., визначена позивачем довільно, без достатнього
обґрунтування розміру відшкодування, тому підлягає частковому задоволенню.
Визначаючи розмір грошового відшкодування суд виходить з того, що порушення його
законних прав на отримання належних виплат призвели до моральних страждань
позивача і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути відшкодування
завданої моральної шкоди в розмірі 100 грн. На думку суду такий розмір
відшкодування буде адекватним нанесеній моральній шкоді.
Позовна вимога про зобов'язання відповідача сплатити збір
до Пенсійного фонду України в зв'язку із виплатою надбавки за вислугу років та
допомоги на оздоровлення задоволенню не підлягає, оскільки в силу приписів ч.1
ст.5 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»
збір на державне обов'язкове пенсійне страхування сплачується одночасно з
одержанням коштів в установах банків на оплату праці.
до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день
звільнення. Враховуючи, що днем звільнення позивача ОСОБА_1.
є 08 січня 2008 року, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено
строк звернення до суду  за
вирішенням трудового спору щодо стягнення доплат починаючи з 01.01.2001 року.
ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 213, 215
ЦПК  України, Законом України «Про
освіту», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати», Законом України «Про індексацію
грошових доходів населення», ст. ст.116, 117, 233, 237-1 КЗпП України, -
ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чернігівський обласний навчально-курсовий
комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі в частині виплати
надбавок за вислугу років, допомоги на оздоровлення та моральної шкоди
задовольнити частково.
з Комунального підприємства «Чернігівський обласний навчально-курсовий
комбінат» на користь ОСОБА_1 заборгованість по
надбавці за вислугу років за період з 01.01.2001 р. по 08.01.2008 р. в сумі
з Комунального підприємства «Чернігівський обласний навчально-курсовий
комбінат» на користь ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення
за період з  01.01.2001 р. по 31.12.2007
р. в сумі  2617,00 грн.
з Комунального підприємства «Чернігівський обласний навчально-курсовий
комбінат» на користь ОСОБА_1 індексацію заборгованості
з виплати заробітної плати та вислуги років в сумі 4722,68 грн.
з Комунального підприємства «Чернігівський обласний навчально-курсовий
комбінат» на користь ОСОБА_1  компенсацію за порушення термінів виплати в
з Комунального підприємства «Чернігівський обласний навчально-курсовий
комбінат» на користь ОСОБА_1  у відшкодування завданої моральної шкоди 100
позовних вимог відмовити.
Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду
Чернігівської області  через
Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги протягом двадцяти днів, після подання заяви  про апеляційне оскарження рішення. Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було  подано.

Суддя Новозаводського

районного суду міста Чернігова                                                                 Ю.К.Овсієнко