Справа № 2 - 5256/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 листопада 2008 року Суворовський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді -                 Малиновського О.М.

при секретарі        -                   Стояновій І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради
в особі органу опіки та піклування - про позбавлення батьківських прав,
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовними
вимогами в яких просила позбавити ОСОБА_2. батьківських прав щодо малолітньої
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка свої вимоги обґрунтовувала  тим, що вона з відповідачем у 2002 року  припинила сумісне проживання. Відповідач  почав проживати окремо від неї. Дочка, -
ОСОБА_3 залишалась проживати з позивачкою. В наступному у 2004р. шлюб між нею
та відповідачем було розірвано офіційно. Як зазначала ОСОБА_1. відповідач з
того часу дочкою не цікавився, не надавав ніякої матеріальної допомоги на
утримання дочки, не цікавився її розвитком і здоров'ям. На даний час ОСОБА_1.
створила нову сім'ю з іншим чоловіком, - ОСОБА_4., дитина знає його як свого
батька та називає його своїм батьком. Крім зазначених вимог позивачка просила
стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх його доходів.
Зазначені вище обставини стали підставою для звернення до суду.

У судовому засіданні позивач та її
представник  заявлені вимоги підтримали,
просили задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
пред'явлені позовні вимоги не визнав, просив в задоволені позову відмовити,
пояснивши, що він дійсно з травня 2002 року з позивачкою перестав проживати
однією сім'єю. Декілька разів він приходив до дочки та два рази направив на
адресу позивачки грошові кошти в розмірі 60 та 50 гривень.  З 2004 року, після розірвання шлюбу,  він до дочки не приходив, з нею не
спілкувався. Таку поведінку відповідач обґрунтовував тим, що він не знав де
проживає ОСОБА_1. Боявся, що позивачка буде перешкоджати йому у спілкуванні з
дочкою.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування надіслала до суду лист в якому просила розглядати справу у їх
відсутність.

Суд, заслухавши сторін, допитавши
свідків, опитавши малолітню, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та
відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що у сторін по
справі в період шлюбу народилась дочка ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.  Факт народження  ОСОБА_3. підтверджується актовим записом про
її народження №1321 від 04.11.1998 року по відділу РАГС Суворовського районну
м. Одеси.

Сторонами по справі був визнаний той
факт, який відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає, що
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. з травня  2002 року
перестали сумісно проживати в квартиріАДРЕСА_1 в м. Одесі.

20.01.2004р. шлюб між сторонами по
справі було розірвано про що було зроблено а/з № 18 від 20.01.2004р. по першому
відділу РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси. В наступному
ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. (а/з № 61 по відділу РАЦС Болградського
районного управління юстиції Одеської області) з яким проживає на даний час.

Як було встановлено судом та зазначено
відповідачем, фактично з січня 2004 року ОСОБА_2. жодного разу до своєї дочки
не приїжджав, з нею не спілкувався, матеріальної допомоги не надавав,  та взагалі її не бачив.

Відповідно до висновку органу опіки та
піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №
10-К-415п. від 27.08.2008р. орган опіки та піклування в питанні, щодо
доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2. щодо його дочки ОСОБА_3.
залишив на розсуд суду. До такого висновку орган опіки та піклування прийшов в
зв'язку з представленням сторонами суперечливих даних, які потребують ретельної
перевірки, а саме посилання відповідача на перешкоджання йому з боку позивачки
в побаченнях з дитиною.

Характеристикою
на ім'я малолітньої ОСОБА_3., яка навчається з 2005 року в УВК „Школа -дитячий
садок” № 292 встановлено, що за час навчання дівчинки ОСОБА_2. в школі жодного
разу не бачили та він не приймав ніякої участі в житті дитини.

Допитана у
судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка працює класним керівником малолітньої
дівчинки,  показала, що вихованням
ОСОБА_3 займається її мати ОСОБА_1. та ОСОБА_4., якого вона вважала батьком
ОСОБА_3 до виклику її у якості свідка в судове засідання. ОСОБА_2. жодного разу
не бачила.

Допитаний
свідок ОСОБА_6, який є рідним братом ОСОБА_1., показав, що після розірвання
шлюбу між сторонами по справі, його сестра залишалась проживати самостійно з
дитиною в квартиріАДРЕСА_1 в м. Одесі.
Він деякий час також проживав з нею в квартирі так як їй було тяжко
самій виховувати дитину. Починаючи з 2004 року він жодного разу ОСОБА_2. не
бачив.

З урахуванням наведеного, у суду не має
підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених
свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи
відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим
зібраним у справі доказам.

Опитана в
судовому засіданні малолітня ОСОБА_3 зазначила, що свого батька пам'ятає до
свого п'ятирічного віку. Після цього її вихованням займається її мати та
ОСОБА_4, - чоловік її мати. До свого батька відноситься негативно за
обставинами зазначеними вище.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів та зазначених в
цьому рішенні, суд вважає доведеним з боку позивачки той факт, що відповідач
майже 4,5 р.  не піклується про фізичний
і духовний розвиток дочки, її навчанням, не приймає участі у її підготовки до
самостійного життя, не приймає не якої участі у матеріальних витратах по
вихованню дитини. Тобто відповідач, маючи добрий психічний стан здоров'я, усвідомлюючи
значення своїх дій та керуючі  ними, а
також  маючи юридичну і фактичну
можливість до вчинення дій направлених на виховання дитини ухиляється від таких
обов'язків, не проявляючи щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку
можливість.  Суд вважає, що відповідач
свідомо нехтує своїми обов'язками по вихованню дитини.

У
відповідність до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення
відповідача батьківських прав, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом
не приймаються до уваги заперечення відповідача оскільки вони спростовуються
фатами встановленими у судовому засіданні. Посилання відповідача на
перерахування грошових коштів на користь позивачки в загальному  розмірі 110 гривень не може бути прийнята
судом, як належне виконання ним своїх обов'язків по вихованню дитини. Посилання
відповідача щодо перешкоджання з боку позивачки у побаченнях з дитиною є
припущенням з його боку та не доведені жодним належним доказом. Дане посилання
ОСОБА_2. не знайшло і свого підтвердження в судовому засіданні. Відсутність у
відповідача адреси проживання позивачки та його дочки є неспроможні, так як у
судовому засіданні було встановлено, що до січня 2008р. позивачка з дочкою
проживала за адресою їх сумісного проживання.

Позбавляючи
батьківських прав, суд у відповідність до п.2 ч.2 ст.166 СК України  вважає можливим частково задовольнити позовні
вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2. аліментів на утримання його дочки
ОСОБА_3. по &frac14; частині зі всіх його доходів.

Відповідно
до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від
дня пред'явлення позову.

На
підставі ст. ст. 164,166, 171,191 СК України, керуючись ст. ст.10,11,58,63,64,
209, 212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позов  ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Позбавити
батьківських прав ОСОБА_2, 1977 року народження щодо його малолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути
з ОСОБА_2, 1977 року народження, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по &frac14; частини від всіх доходів ОСОБА_2,
щомісячно, починаючи з 05.09.2008 року, до повноліття ОСОБА_3, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно
до ч.5 ст.164 СК України, копію рішення суду, після набрання законної сили,
надіслати до першого Суворовського відділу реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
-