У Х В А Л А

іменем України

22 травня  2008 року                                                                                              м.
Ужгород

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в
складі:

головуючого:
Кеміня М.П.

суддів: Леска
В.В., Куштана Б.П.

при секретарі:
Медяник Л.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 19 березня 2008 року за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, Холмецької сільської ради та Ужгородського районного комунального
підприємства технічної інвентаризації, третьої особи Ужгородської районної
державної нотаріальної контори, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2007
року ОСОБА_2. через свого представника звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_1Холмецької сільської ради, Ужгородського районного комунального
підприємства технічної інвентаризації, третьої особи Ужгородської районної
державної нотаріальної контори про визнання заповіту на ім'я ОСОБА_1 недійсним.
Позивачка зазначала, що її покійна сестра уродженка Панцо а за першим шлюбом
ОСОБА_3, померлаІНФОРМАЦІЯ_1і спадкоємців першої черги немає. При подані нею
заяви про прийняття спадщини за законом їй стало відомо про існування заповіту
від 21 серпня 2002 року від імені ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1який
посвідчений головою виконавчого комітету Холмовецької сільської ради ОСОБА_4.
Просила визнати його недійсним на підставі ст. 1257 ЦК України та п.29
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України. В
подальшому в судовому засіданні доповнили підстави позову а саме, що заповіт
вчинений з порушенням вимог щодо його посвідчення, не вказано дійсне місце його
посвідчення та не зроблено відмітки про переклад заповідачу змісту заповіту на
угорську мову.

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 19.03.2008 р., позовні вимоги задоволено
визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2року народження на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, посвідченого головою виконавчого
комітету Холмецької сільської ради ОСОБА_4.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_1  просив скасувати
постановлене рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимогах ОСОБА_2., мотивуючи вимоги порушення судом норм матеріального
та процесуального права. Зокрема посилається на те, що при складанні заповіту
паспорт заповідачки був чинний відповідно до вимог законодавства України, крім
того вважає, що суд прийшов до безпідставного висновку, що заповідачка не володіла
українською мовою, в силу чого текс заповіту не потребував перекладу на
угорську мову, як і безпідставні висновки суду про те, що голова виконавчого
комітету Холмецької сільської ради ОСОБА_4. на час засвідчення заповіту не мав
права на вчинення нотаріальних дій.

Заслухавши суддю
доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання апеляційної
інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених позовних вимог та доводів апеляції, та дослідивши додаткові докази в
апеляційній інстанції, колегія суддів вважає що апеляційну скарга задоволенню
не підлягає з таких підстав.

Згідно
з роз'ясненнями, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України
від 28 квітня 1978 р. N 3 "Про судову практику в справах про визнання угод
недійсними" (зі змінами; далі - постанова Пленуму), угода може бути
визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Як
стверджено матеріалами справи, заповіт був укладений 21.08.2002 року, отже дані
правовідносини врегульовані ЦК УРСР в редакції 1963 р, та іншими нормами
матеріального права які діяли на той час.

Відповідно
до ст. 37 Закону від 2 вересня 1993 р. N 3425-XII "Про нотаріат",
статей 38, 42, 59 Закону від 21 травня 1997 р. N 280/97-ВР "Про місцеве
самоврядування в Україні" та п. 2 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних,
міських Рад народних депутатів України (затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 25 серпня 1994 р. N 22/5, зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 26 жовтня 1994 р. за N 256/466; далі - Інструкція) у населених
пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи
виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов'язок
покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Як
убачається з матеріалів справи, оспорюваний заповіт посвідчено ОСОБА_4. головою
виконавчого комітету Холмецької сільської ради.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції, шляхом дослідження оригіналів рішення
сесії та виконкому Холмовецької сільської ради за вказаний період встановлено,
що рішення сесії сільської ради або виконавчого комітету про надання голові
виконавчого комітету IV- скликання ОСОБА_4.
права на вчинення нотаріальних дій, на період, що охоплював серпень 2002 року,
як і на повне IV- скликання (2002-2206
р.р.) відсутні, що також стверджується і відповідним листом Холмецької
сільської ради Ужгородського району наданий на адресу апеляційного суду.

За
змістом ст. 541 ЦК УРСР, заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з
зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і
нотаріально посвідчений.

Заповіт,
за своєю суттю, являється односторонньою угодою, яка виражає волю заповідача на
випадок його смерті, і як люба угода може бути визнана недійсною повністю або
частково відповідно до вимог  ст. 545 ЦК
УРСР.

Згідно
з роз'ясненнями, що містяться в п. 16
згаданої  постанова Пленуму в разі
посвідчення угоди не тим органом або не тією службовою особою, на яких
покладено здійснення нотаріальних дій, угода не може вважатись укладеною з
додержанням встановленої нотаріальної форми.

Відповідно
до вимог ч.1 ст. 47 ЦК УРСР недоодержання нотаріального посвідчення угод, які є
обов'язкові відповідно до закону, тягне за собою недійсність угод за
наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

За
вказаних обставинах, колегія суддів, приходить висновку, що позовні вимоги
позивачки ОСОБА_2, є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.

Суд
першої інстанції хоч із порушенням норм матеріального права які регулюють
спірні правовідносини, але прийшов до вірного висновку, щодо визнання даного
заповіту недійсним.

За
таких обставин колегія суддів приймаючи до уваги вимоги ч.2 ст. 308 ЦПК
України, щодо неможливості скасування правильного по суті і справедливого
рішення суду з одних лише формальних міркувань, приходить висновку, щодо
відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без
змін.

Керуючись
ч.2 ст. 308, ст. 313-315 ЦПК України, ст. ст. 47, 48, 541,545 ЦК УРСР,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 19 березня 2008 року за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третіх осіб Холмецької сільської ради та Ужгородського районного
комунального підприємства технічної інвентаризації про визнання заповіту
недійсним - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :