Справа № 22 - 13       2008р.
Рішення постановлено під головуванням Воронюк В.А.

Доповідач: Копаничук С.Г.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 січня 2008
року   м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої:   Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина
В.П. , Гуцола П.П.

при секретарі:
Шевчук Л.В.

за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представника ОСОБА_3
відповідачки ОСОБА_4 ..представника органу опіки і піклування Ярмака М.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2; ОСОБА_4 на рішення Козятинського міськрайонного
суду 10.10.2005 року по справі за позовом ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення способу участі
у вихованні дитини та спілкуванні з нею , -

Встановила:

У квітні 2005 року позивачі звернулись до суду з позовом
до ОСОБА_4 про визначення способу участі у вихованні дитини ОСОБА_5 та
спілкуванні з нею,  посилаючись на
те,  що відповідачка чинить перешкоди у
спілкуванні з дитиною в години та дні , визначені за рішенням органу опіки та
піклування Вінницької міської ради. Крім того,
у батька дитини ОСОБА_1 змінився графік роботи,  внаслідок чого дотримання встановлених днів
та годин спілкування є неможливим , а для бабусі дитини - ОСОБА_2 такі дні не
були встановлені взагалі. Просили встановити їм такий порядок спілкування з
дитиною: в дошкільний період - перший та третій тиждень першого місяця з 16 год . п'ятниці по 20
год. неділі
за їх місцем проживання АДРЕСА_1 ; другий місяць - забирати дитину з 15 по 31
число цього місяця по їх місцю проживання. В шкільний період -перший та третій
тиждень місяця з 10 год .суботи
по 20 год. неділі
за їх місцем проживання , а в період всього терміну канікул - мати право
забирати дитину за

2

місцем   свого
проживання   протягом усього
періоду,  а липень - відвести для  перебування дитини для спілкування з батьком
та бабусею за місцем їх проживання.

Рішенням Козятинського міськрайсуду від 10.10.2005 року
позов задоволено частково .Враховуючи інтереси дитини встановлено ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , що проживають в м. Вінниці,
слідуючі дні та години спілкування з дитиною ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 : п'ятниця та понеділок - з 16 год. до 18 год.,  субота з 10 по 19 годину в с Кашперівка
Козятинського району. В період літніх канікул встановлено спілкування з нею
-липень місяць з правом забрання дитини за місцем їх проживання АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять зазначене рішення скасувати
в частині встановлення годин та днів спілкування через порушення судом норм
матеріального і процесуального права. Зазначили,  що суд порушив норми СК України, ст.2, 6, 10,
15, 60, 212 ЦПК України , невірно встановив обставини справи та дав неправильну
оцінку доказів , а тому дійшов неправильного висновку про наведені у рішенні
дні та години спілкування. Просили визначити такі години та дні для
спілкування.хубота з 10 год. до неділі - 20 годин через кожен тиждень , а також
під час весняних,  осінніх,  зимових та літніх канікул та один місяць під
час літніх канікул за місцем проживання батька АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить рішення суду змінити в частині
визначення часу для спілкування в період літніх канікул , виключивши
спілкування в цей час. Зазначила , що суд порушив ст.159 СК України ,  безпідставно змінив встановлений рішенням
органу опіки і піклування порядок спілкування з дитиною,  оскільки органом опіки і піклування такий
порядок встановлювався в інтересах дитини і вона не чинила перешкод в
спілкуванні позивачів з дитиною.

Заперечуючи проти скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2,
ОСОБА_4 вказала , що скарга безпідставна,  оскільки вона не перешкоджала спілкуванню , а
отже у суд вірно встановив дні та години спілкування згідно з рішенням органу
опіки і піклування,  за виключенням
визначення порядку спілкування в період літніх канікул.

Заперечуючи проти скарги ОСОБА_4,
позивачі зазначили,  що доводи
скарги ОСОБА_4 безпідставні , оскільки суд не звернув увагу , що остання
перешкоджає їм у спілкуванні з дитиною , а також,  що суд і так встановив недостатньо часу
для  їх спілкування з нею,  не врахувавши їх побажань.

Заслухавши доповідача,  осіб , що
беруть участь в справі,  перевіривши
матеріали справи,  рішення суду та доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів
вважає , що скарги

задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків,  хто проживає
окремо від дитини,  зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із
батьків,  з ким проживає дитина,  не має права перешкоджати тому з
батьків,  хто проживає окремо,  спілкуватися з дитиною та брати участь у її
вихованні,  якщо таке спілкування не
перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.2 ст. 155 СК України
батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Зі змісту
ст.158 СК України витікає,  що за заявою
того з батьків,  хто проживає окремо від
дитини,  орган опіки і піклування
визначає способи його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею .При цьому
рішення про це орган опіки і піклування

3

постановляє на
підставі вивчення умов життя батьків їхнього ставлення до  дитини Днілих обставин,  що мають істотне значення. Зазначене рішення
обов'язкове до виконання. Згідно ст.159 СК України якщо той з батьків з ким
проживає дитина чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні іншому
, зокрема , якщо ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування
Днілий має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Зі
змісту ст.257 СК України вбачається , що баба , дід мають право спілкуватися з
онукою , брати участь в її вихованні. Батьки чи інші особи , з якими проживає
дитина , не мають права перешкоджати у здійсненні бабою , дідом своїх прав щодо
виховання внуків. Якщо такі перешкоди чинять , баба має право на звернення до
суду з позовом про їх усунення.

Як вбачається з матеріалів справи , після розірвання в березні 2004 року
шлюбу між позивачем та відповідачкою , їх донька ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась проживати з матір'ю.
Оскільки після цього між сторонами виникали непорозуміння щодо участі позивача
у вихованні дитини , цим питанням займався орган опіки і піклування ,  який рішенням від 24.06.2004 року визначив
способи його участі у вихованні дитини та встановив дні та години спілкування з
нею: у п'ятницю з 16 год. до 18 год. , у суботу з 10 год. до 19 год. , у
понеділок з 16 год. до 18 год. Бабуся дитини - ОСОБА_2 до органу опіки і
піклування з цього приводу не зверталася.

Постановляючи рішення по справі , суд першої інстанції
виходив з того , що за заявою батька на підставі висновку опікунської ради
орган опіки і піклування 24.06.2004 року визначив порядок участі ОСОБА_1 у
вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і встановив дні та години
побачень з дитиною. Встановивши в судовому засіданні , що доказів того , що
ОСОБА_4 ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування позивачами
не надано , суд залишив зазначений порядок спілкування батька з дитиною ,
підстав для зміни якого не вбачав. Крім того , суд встановив такі ж дні і
години побачень ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_5.
Суд вірно встановив обставини по справі,
належно перевірив надані докази , які оцінив в порядку ст.212 ЦПК
України правильно , вірно застосував норми матеріального права та дійшов
підставного висновку про збереження встановленого органом опіки і піклування
порядку , оскільки він був здійснений з врахуванням інтересів насамперед
дитини. Тому доводи позивача про неврахування судом його інтересів в порівнянні
з інтересами дитини та з огляду на ч.2 ст. 155 СК України,  на думку колегії суддів,  не заслуговують на увагу. Крім того,  доводи скарги щодо неврахування інтересів
ОСОБА_1 , зокрема щодо змін умов його праці не можуть прийматись до уваги,  оскільки доказів таких змін в суді першої
інстанції останній не надав , а апеляційний суд в силу ч.2 ст.303 ЦПК України
дослЦПКує лише докази , які судом першої інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено , а
також неподання яких було зумовлено поважними причинами. В матеріалах справи є
лише довідка з місця роботи ОСОБА_1 про його зайнятість на роботі у неділю , що
не перешкоджає дотримуватись визначеного органом опіки порядку та не може бути
підставою для його зміни(а.с.8).Так само не заслуговують на увагу  посилання їх
у скарзі на інші обставини і докази що їх

4

підтверджують ,
які , на їх думку , являлись підставою для встановлення судом іншого порядку ,
ніж той , що був визначений органом опіки і піклування /гак як вони надані в
матеріали справи уже після ухвалення судом рішення по справі і не були
предметом його розгляду. Також безпідставними є доводи скарги ОСОБА_4 щодо
виключення спілкування дитини з батьком і бабою за місцем їх проживання в період
літніх канікул ,  оскільки суд вірно
визначив,  що таке спілкування не буде
перешкоджати нормальному розвиткові дитини і суперечити її інтересам , так як
врахував всі обставини по справі,
позитивні характеристики батька,
педагогічну освіту позивачів , їх практичний педагогічний досвід. Крім
того , колегія суддів вважає , що сама тривалість такого відпочинку , належні
умови проживання позивачів та рівність прав батьків на спілкування з дитиною
дають підстави для встановлення судом такого спілкування.

Рішення
суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права,  а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 315 ЦПК України , -

Ухвалила:

Апеляційні   скарги
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Козятинського міськрайсуду від 10.10.2005 року залишити без змін Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути

оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двох

місяців.