_Апеляційний суд міста Севастополя_
Справа №22ц-1416/08р.                          Головуючий
інстанції Євдокімова І.А.
Категорія: 27                                  Доповідач в апеляційній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 грудня 2008 року
колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м.
Севастополя у складі:

головуючого:       Клочка В.П.,

суддів:            Алєєвої Н.Г., Зотова В.С.,

при секретарі:         Шевченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Гагарінського
району м.Севастополя від 02 березня 1998 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

27.11.1997
року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, вточнивши вимоги просила стягнути
з ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 10000грн.95коп.

Вимоги
мотивовані тим, що 02.12.1994 року позивачка передала відповідачу у борг 5000
доларів США, що по курсу НБУ складає 10000грн.95коп. Строк повернення боргу був
встановлений до 20.12.1994 року. Проте до теперішнього часу борг не повернено,
у зв'язку з чим просить стягнути його з
відповідача.

Рішенням суду позов
задоволений. Вирішено
питання про судові витрати.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення, та ухвалення
нового про відмову в задоволенні позову. Апелянт вказує, що про час та місце
розгляду справи він повідомлений не був. У теперішній час в провадженні
місцевого суду Гагарінського району м.Севастополя знаходиться ще одна справа за
позовом ОСОБА_2 про той же предмет спору між тими ж сторонами. Крім того,
будь-яких боргових зобов'язань перед позивачкою відповідач не має, оскільки
сума боргу за договором позики повернена в повному обсязі.

Вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що остання
задоволенню не підлягає.

З тексту та змісту
ст.216 ЦК України (в ред.1963 року) вбачається, що якщо боржник видав кредитору
в посвідчення зобов'язання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання,
повинен повернути цей документ, а при неможливості повернення зазначити про це
в розписці, що ним видається. Знаходження боргового документу у кредитора
посвідчує невиконання зобов'язання боржником.

Як вбачається з
матеріалів справи, 02.12.1994 року ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 в борг до
20.12.1994 року 5000 доларів США, про що останній видав розписку (а.с.12).

У зв'язку з тим, що
у встановлений договором строк відповідач грошове зобов'язання не виконав,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної суми
у примусовому порядку.

Суд належно
оцінив названі обставини, а також ті факти, що допустимих доказів
підтверджуючих повернення боргу ОСОБА_1 не представив, оригінал розписки
ОСОБА_1 знаходиться у ОСОБА_2, тому зробив правильний висновок про задоволення
позову, та стягнення на користь останньої боргу в сумі 5000 доларів США, що
еквівалентно 10009грн.95коп. (50х201,99=10009,95) (а.с.11).

Доводи відповідача
про те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи не можуть
бути прийняті до уваги колегією.

Згідно з ч.3 ст.94,
96 ЦПК України, (в редакції на 01.12.1993 року), службова особа, яка одержала
повістку зобов'язана під свою відповідальність негайно вручити її належній
особі.      Якщо місце фактичного
перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження
повістки з останнього місця перебування відповідача з підписом службової особи
про те, що вручити повістку адресатові не можна через його відсутність.

Як слідує з довідки
адресного бюро (а.с.7), ОСОБА_1 був зареєстрований по СПОРП „Атлантика”, у
адресу якого була надіслана повістка про його виклик до суду 02.03.1998 року з
пропозицією вручити її ОСОБА_1 (а.с.8). Оскільки з даного підприємства ОСОБА_1
звільнений (а.с.9), та його місцезнаходження не відомо, вважається, що він був
належно сповіщений про розгляд справи за останнім місцем реєстрації.

Враховуючи
вищевикладене, керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314 ЦПК України,
судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення місцевого
суду Гагарінського району м.Севастополя від 02 березня 1998 року - залишити без
змін.

Ухвала
вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного суду України протягом 2-х місяців із дня
набрання чинності.

Головуючий:             /підпис/      В.П. Клочко

Судді:                  /підпис/      Н.Г. Алєєва

/підпис/      В.С. Зотов

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного

суду міста
Севастополя                Н.Г. Алєєва