РІШЕННЯ

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

3 червня     2008 року                                                                                      м.Ужгород.

Судова колегія судової палати  у цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області   в складі:

головуючого :  Власова С.О.,

суддів: Ігнатюка Б.Ю., Чужі Ю.Г.,

при секретарі : Медяник Л.В.

розглянувши у  відкритому
судовому засіданні   цивільну
справу за  апеляційною скаргою ОСОБА_1
на  рішення Берегівського районного суду
від 30 січня   2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1  до радгосп - заводу

''Берегівський '',  третя особа на стороні відповідача:
ОСОБА_2  про стягнення  середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1
звернулася в суд із
позовом  до Радгосп -
заводу ''Берегівський'' про поновлення на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Зазначала, що працювала у
відповідача на посаді  заступника
директора. Наказом № 35-к від 28.08.2003 р. її було звільнено з роботи за п. 4
ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Звільнення вважала  незаконним, оскільки з 19 по 21 серпня 2003
р. перебувала в м. Києві на нараді. У зв'язку з цим просила  поновити її на роботі та стягнути з
відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Справа розглядалася
судами неодноразово.

Рішенням  Берегівського районного суду  від 19.04.2004 р., залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області
від 30.06. 2004 р., позов задоволено:

ОСОБА_1 поновлено  на посаді
заступника директора  Радгосп- заводу
''Берегівський''  та стягнуто з
відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі
5017 грн.

За касаційною  скаргою Радгосп - заводу  ''Берегівський ''  Ухвалою Верховного Суду України від 6 вересня
2006 року  рішення Берегівського
районного суду від 19 квітня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області  від 30 червня 2004
року в частині вирішення вимог про стягнення середнього заробітку  за час вимушеного прогулу скасовано, а справу
в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з тих
підстав, що   до складу заробітної плати
позивачки  було включено компенсацію   за невикористану відпустку та суму допомоги
у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю які при обчисленні середньої   заробітної плати відповідно до підп. б)  та абз.2 п.4
Порядку  - при обчисленні
середньої  заробітної

-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Справа №
22ц-12/08
Номер рядка статистичного
звіту:  52

Головуючий у першій інстанції: Гал Л.Л.

Доповідач: Власов С.О.

плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не
враховуються.

У січні 2007 р.
позивачка в порядку ст. 31 ЦПК України
збільшила  позовні вимоги, просила
стягнути в солідарному порядку
заробітну плату за час вимушеного прогулу  в сумі 32385 грн. 60 коп., витрати на
лікування  в сумі 5496 грн. та моральну
шкоду в сумі 150000 грн. (том 2 а.с. 96).

Останнім рішенням
Берегівського районного суду від 30 січня 2007 року позов

задоволено частково: Стягнуто з Радгосп - заводу ''Берегівський '' в
користьОСОБА_1середню заробітну плату за час вимушеного прогулу  в сумі 3289 грн. В задоволенні  вимог ОСОБА_1про стягнення солідарно з
Радгосп - заводу ''Берегівський''
та  СТОВ ''Берегівське''
коштів  витрачених на  придбання ліків в сумі 5496 грн., моральної
шкоди в сумі 150000 грн. та  стягнення
зОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 50000
грн.  відмовлено. Стягнуто з відповідача
в користь держави  судовий збір в сумі 51
грн.

У   апеляційній скарзі позивачка  просить
скасувати рішення суду  і ухвалити
нове рішення, яким  повністю  задовольнити її вимоги, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильним
застосуванням норм матеріального права, порушення норм процесуального права та
винести по справі окрему ухвалу.

У зв'язку зі смертю
ОСОБА_1 та ліквідацією  Радгосп -
заводу  ''Берегівський ''  апеляційний суд в порядку ст.37 ЦПК
України  залучив до справи їх
правонаступників: ОСОБА_3 який подав заяву
про вступ у справу в якості правонаступника  позивачки
( том № 2 а.с. 153, 165, 171-172) та Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
''Берегівське'' на боці відповідача
(том № 2 а.с. 198-199).

У своїх запереченнях на
скаргу СТзОВ  ''Берегівське '' просить
апеляційну скаргу  апелянта відхилити, а
рішення суду залишити без змін,
посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення  учасників
судового розгляду, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга  підлягає
частковому задоволенню  з таких
підстав.

Правовідносини, що
виникли між сторонами щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу регулюються  ч.2 ст. 235 КЗпП
України,  відповідно до якої  при
винесенні рішення про поновлення на роботі орган,  який розглядає трудовий спір, одночасно
вирішує вимоги про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, але не більше я за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі
розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК
України  під час розгляду  справи в апеляційному порядку  апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість  рішення суду першої
інстанції  в межах доводів
апеляційної  скарги та вимог, заявлених у
суді першої інстанції.

З позовної
заявиОСОБА_1вбачається, що підставою її вимог про стягнення середнього  заробітку
за час вимушеного прогулу є ст. 235 КЗпП
України, та відсутні  позовні
вимоги та  посилання на ст. 236 КЗпП  України по оплаті   вимушеного прогулу при затримці виконання
рішення  суду про поновлення на роботі,
що є взагалі іншою підставою, передбаченою законом щодо задоволення таких  позовних вимог.

Згідно наданої суду
довідки розрахунку середньомісячна заробітна плата  ОСОБА_1
без компенсації за невикористану відпустку та суми допомоги у
зв'язку  з тимчасовою непрацездатністю за
два місяці до звільнення складає 425 грн., а середньоденна  25 грн.( том 1 а.с. 195)

Відповідно її середній
заробіток  за час вимушеного прогулу  становить 25 грн. х 164 робочих дні = 4100
грн.

За рішенням
Берегівського районного суду від 19.04.2004 р. в частині стягнення заробітної
плати в межах місячного платежу в порядку негайного  виконання в розмірі 811 грн. в
користьОСОБА_1відділом ДВС  Берегівського
району  виконано, про що свідчить  виконавчий лист  та постанова про закінчення виконавчого
провадження ( том 1 а.с. 199-201).

За таких обставин  районний суд відповідно до роз'яснень  п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 6.11.1992 року ''Про практику
розгляду судами трудових спорів''
у випадках  стягнення на користь
працівника середнього    заробітку за час
вимушеного прогулу  в зв'язку з
незаконним звільненням, та з врахуванням положення Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів  України
від 8.02.1995 р. № 100 правильно визначив розмір середнього заробітку,
який підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки, що становить суму
3289 грн. на час її звільнення (4100 -811)= 3289 грн.  Інших
розрахунків матеріали справи не містять.

Колегія суддів  погоджується з висновком  районного суду  про недоведеність  належними доказами  вимог позивачки  щодо
витрат на придбання  ліків за
власний  рахунок у зв'язку з погіршенням  стану
здоров'я  в сумі 5496 грн., а
спірні правовідносини  по відшкодуванню
моральної шкоди, на час розгляду справи в
апеляційному суді, не допускають правонаступництва.

Щодо  вимогиОСОБА_1про стягнення середньої
заробітної плати за весь час невиконання рішення суду, то такі вимоги є
безпідставними, оскільки рішення про поновленняОСОБА_1на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу прийнято 19.04.2004 року.ОСОБА_1
видано виконавчий лист, на підставі якого
відкрито  виконавче провадження.
Чинним законодавством  не передбачено
можливості стягнення з боржника грошової компенсації у зв'язку з несвоєчасним
виконанням   державною виконавчою службою
рішення про стягнення грошових сум.

При винесенні
рішення  суд першої інстанції виконав
всі  вимоги, встановлені в ухвалі
Верховного Суду України ( том 1 а.с. 286- 287),
вказівки якого є обов'язковими.

За таких обставин
справи  колегія  суддів
погоджується з доводами суду першої інстанції  про часткове задоволення позову   в частині стягнення з відповідача в користь
позивачки  наявної заборгованості по заробітній
платі за  вимушений прогул в сумі 3289
грн., оскільки  саме цей розмір   суми доведений матеріалами справи.

На  час розгляду справи у суді апеляційної
інстанції боржник у зобов'язанні
Радгосп- завод ''Берегівський '' як юридична особа  ліквідовано і
виключено зі всіх форм обліку ( том 2 а.с. 188), а   його правонаступником стало
Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю '' Берегівське''
(том № 2 а.с.192-195).

Згідно ст.1227 ЦК
України у разі, якщо  суми мали належати
спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя - вони  виплачуються членам його сім'ї, а у разі їх
відсутності - входять до складу спадщини.

Тому апеляційний
суд  відповідно до  п. 3 ч.1 ст.307  ЦПК України змінює рішення суду першої
інстанції та  стягує   з
СТзОВ ''Берегівське''   середню
заробітну плату за час вимушеного прогулу
в сумі 3289 грн. належну ОСОБА_1в користь    її правонаступника - Гузинця Івана
Юрійовича .  В решті рішення суду слід
залишити без змін.

Доводи  апеляційної скарги  висновків
суду не спростовують і не дають підстав вважати, що мало місце
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому немає
підстав для скасування рішення.

Керуючись ст.ст.303,304,  п.3 ч.1 ст. 307, 315,317,319 ЦПК України,
колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення   Берегівського  районного суду від  30 січня 2007 року  в частині
стягнення

заробітної плати   змінити виклавши
його резолютивну частину  в цій частині в
наступній

редакції: '' Стягнути з  сільськогосподарського  товариства з обмеженою  відповідальністю

''Берегівське '',АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_3

ідентифікаційний  № НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, мешканцяАДРЕСА_2,
належну ОСОБА_1  середню заробітну
плату  за час її вимушеного

прогулу  в розмірі 3289 грн. (три тисячі двісті
вісімдесят дев'ять) гривень.

В решті рішення суду
залишити без змін.

Рішення  апеляційного суду набирає законної сили  з моменту його проголошення , однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців  з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :