Справа №22ц-19/2008 р.         Суддя по 1-й інстанції:
23                              Доповідач
апеляційного суду: Буренкова К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
січня  2008
року  колегія  суддів
судової  палати  в
цивільних  справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Буренкової К.О.,  суддів Довжук Т.С.
,  Козаченка В.І.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за
участю позивачки ОСОБА_1 ,  її представника ОСОБА_2 ,  відповідачки ОСОБА_3 та її представника
ОСОБА_4,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 18 вересня 2007 p.,
ухвалене за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення
матеріальних збитків та моральної шкоди,

встановила:

В
листопаді 2005 р.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення
матеріальних збитків та моральної шкоди.

Свої
вимоги вона мотивувала тим,  що є
власником 2-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1. Квартира
розташована на 3-му поверсі
вказаного 4-х поверхового
будинку. Поверхом вище розташована квартира АДРЕСА_2,  власниками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 В липні
2003 р. відповідачі розпочали ремонт своєї квартири,  а саме: зняли покриття підлоги,  зруйнували стіни. Внаслідок ремонту та
внутрішнього перепланування в квартирі АДРЕСА_2 в залі,  спальні,
ванній кімнаті її квартири появилися численні тріщини,  просипалася штукатурка. В жовтні 2004 р.
відповідачі демонтували у ванній кімнаті внутрішню каналізаційну розводку,  внаслідок чого в стелі та в перегородці між
ванною кімнатою і санвузлом появилися отвори,
з яких сиплеться штукатурка,
пісок. Крім цього,  з жовтня по
грудень 2004 р. відповідачі позбавили її можливості проживати в квартирі
АДРЕСА_1,  так як замінивши в своїй
квартирі каналізаційну трубу,  не
під'єднали її до каналізаційної труби,
яка встановлена в квартирі позивачки. Внаслідок таких неправомірних дій
її(позивачки) квартира потребує відновлюваного ремонту,  вартість якого становить 8475 грн. Крім
цього,  їй спричинена моральна
шкода,  компенсацію якої вона оцінила в 5000 грн.

2

Посилаючись
на наведені обставини,  позивачка просила
стягнути на її користь в солідарному порядку з відповідачів 8475 грн.
матеріальних збитків та 5000
грн. моральної шкоди.

Рішенням
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 18 вересня 2007 р. в позові ОСОБА_1  відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить рішення суду скасувати і ухвалити нове,  яким задовольнити її вимоги в повному обсязі.
Апелянт посилається на те,  що висновки
суду не відповідають дійсним обставинам справи та наявним в ній доказам.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення
позивачки,  відповідачки та їх
представників,  перевіривши доводи
апеляційної скарги матеріалами справи,
колегія суддів вважає,  що вона
підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно
до загальних підстав відповідальності,
встановлених статтями 1166
та 1167 ЦК,  майнова та моральна (немайнова) шкода,  завдана неправомірними рішеннями,  діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи,  а
також шкода,  завдана майну фізичної або
юридичної особи,  відшкодовується в повному
обсязі особою,  яка її завдала. Для
покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної (немайнової)
шкоди,  відповідно необхідна сукупність
чотирьох умов,  а саме: наявність шкоди;
протиправність дій заподіювача; причинний зв'язок між протиправною поведінкою
заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. Особа,  яка завдала шкоди,  звільняється від її відшкодування,  якщо вона доведе,  що шкоди завдано не з її вини.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд виходив з
відсутності причинного зв'язку між проведеними ремонтними роботами в квартирі
відповідачів та пошкодженнями в квартирі позивачки.

Проте з
таким висновком погодитися не можна,
оскільки суд дійшов його з порушенням вимог процесуального законодавства
щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи,  прав та обов'язків сторін у спірних
правовідносинах,  належної правової
оцінки зібраних у справі доказів,  а
також положень статей 1166
та 1167 ЦК.

Із
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1  є власником 2-х
кімнатної квартири АДРЕСА_1.,  яка розташована на 3-му поверсі
вказаного 4-х поверхового
будинку. Поверхом вище розташована квартира АДРЕСА_2,  власниками
якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Наполягаючи
на задоволенні позову,  ОСОБА_1  посилалася на те,
що в липні 2003 р.
відповідачі розпочали ремонт своєї квартири,
внаслідок чого в залі,
спальні,  ванній кімнаті її
квартири появилися численні тріщини,
просипалася штукатурка. Позивачка також зазначала,  що в жовтні 2004 р. відповідачі демонтували у
ванній кімнаті внутрішню каналізаційну розводку,  внаслідок чого в стелі та в перегородці між
ванною кімнатою і санвузлом появилися отвори,  з яких сиплеться штукатурка,  пісок. Крім цього,  позивачка зазначала,  що з жовтня по грудень 2004 р. відповідачі
позбавили її можливості проживати в квартирі АДРЕСА_1,  так як замінивши в своїй квартирі
каналізаційну трубу,  не під'єднали її до
каналізаційної труби,  яка встановлена в
квартирі позивачки.

Вказані
обставини,  на які позивачка посилалася
як на підставу своїх вимог,  зазначені в
актах від 27 серпня 2003 p.,  від 01 жовтня
2004 р. та від 21 грудня 2004 p.,  складених
майстром ЖЕК-1 КЖЕП «Центр» (а.с.
11-18.)

На
а.с.  134 є довідка начальника ЖЕК-1 КЖЕП
«Соборне» від 20 червня 2006 p.,  яка свідчить
про те,  що при виконанні робіт з
відновлення частини каналізаційного стояка в квартирі позивачки відповідачами
була порушена схема прокладки каналізаційних труб.

3

Усупереч
вимогам ч.4  ст.  10,  212,
213 ЦПК суд першої інстанції на зазначені обставини не
звернув уваги,  не дав належної правової
оцінки наявним в справі доказам,
зокрема,  актам,  складеним ЖЕК-1,  та довідці начальника ЖЕК-1 від 20 червня 2006 р.,  не допитав працівників,  які їх склали,  і не з'ясував на підставі чого вони дійшли
таких висновків,  хоча це має суттєві
значення для правильного вирішення спору.

Згідно
висновку судової будівельно-технічної експертизи від 26 лютого 2007 p.,
який судом покладено в основу рішення,  наявні в квартирі позивачки тріщини на
несучих стінах,  внутрішніх
перегородках,  по всій площі стелі є
наслідком нерівномірної просадки
будинку,  а проведення
ремонтно-будівельних робіт в квартирі відповідачів не являється основною
причиною пошкоджень в квартирі позивачки (а.с. 108 - 114).

Незважаючи
на те,  що висновок експерта є
суперечливим,  викликає сумнів,  оскільки містить припущення щодо причини
пошкоджень у квартирі позивачки,  суд в
порушення ч.2  ст.  150
ЦПК безпідставно відмовив їй в призначенні повторної судової
будівельно-технічної експертизи. При цьому суд також залишив поза увагою,  що експерт не надав висновок щодо розміру
спричинених позивачці матеріальних збитків,
що свідчить про невиконання в повному обсязі ухвали суду від 30 листопада 2006 р.

Із
пояснень відповідачів та показань свідків у судовому засіданні видно,  що причиною пошкоджень в квартирі позивачки
може бути затоплення,  яке мало місце в 1999 р. внаслідок
обриву тепломережі на даху будинку №64-А по вул.  Шевченка у м.
Миколаєві. Проте суд не вирішив питання про притягнення до участі у
справі організації,  що здійснює
експлуатацію будинку,  тоді як саме на
ній лежить обов'язок контролювати технічний стан будівель,  інженерних систем і обладнання,  що є порушенням  ст.  33
ЦПК.

В
судовому засіданні ОСОБА_1  свої вимоги
мотивувала і тим,  що будівельні роботи в
квартирі відповідачів проведені з порушенням встановлених будівельних норм і
правил та без дозволу відповідних компетентних органів. Дану обставину суд
також не перевірив та не залучив до участі у справі Миколаївський
міськвиконком,  тоді як на його
відповідні служби за правилами  ст.  152
ЖК покладено обов'язок надавати дозвіл на проведення перепланування жилих
приміщень. Посилання суду в оскарженому рішенні на те,  що вказані доводи позивачки спростовуються
рішенням Центрального районного суду м.
Миколаєва від 30 травня 2005 р. також є
безпідставними,  тому що зміст цього
рішення,  яке ухвалене за позовом ОСОБА_3
до адміністрації Центрального району м.
Миколаєва Миколаївського міськвиконкому про визнання права власності на
квартиру з урахування перепланування,  не
містить висновку,  а матеріали архівної
справи доказів,  щодо проведення
будівельних робіт та перепланування квартири з додержанням вимог закону.

Враховуючи,  що оскаржене рішення суду ухвалене з
порушенням вимог процесуального закону,
то воно не може бути визнано обгрунтованим і законним,  а тому підлягає скасуванню з поверненням
справи в порядку  ст.  311 п.4 ЦПК на новий розгляд до суду першої
інстанції.

При
новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене,  більш повно з'ясувати всі суттєві обставини
спору,  права та обов'язки сторін у
спірних правовідносинах,  надати юридичну
оцінку наявним в ній доказам,  обговорити
питання щодо призначення повторної судової будівельно-технічної
експертизи,  притягнути до участі у
справі організацію,  яка здійснює
експлуатацію будинку № 64-А по вул.
Шевченка у м.  Миколаєві,  а також Миколаївський міськвиконком,  і в залежності від встановленого ухвалити
законне та обгрунтоване рішення.

4

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
311,  313,  315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.

Рішення
Центрального районного суду від 18
вересня 2007 р.
скасувати,  а справу повернути на новий
розгляд до суду до того ж суду,  але
іншому судді.

Ухвала
апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня її проголошення.