У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2008 року                                                              м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Луспеника Д.Д., Балюка М.І., Барсукової В.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до статутного територіально-галузевого
об'єднання “Південна залізниця” про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської
області від 12 травня 2008 року та рішення апеляційного суду Харківської
області від 8 липня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2007 року позивачка звернулась до суду зі
вказаним вище  позовом, обгрунтовуючи
свої вимоги тим, що 9.11.2005 року електропоїздом № ЄТ2-007, що належить
відповідачу, був смертельно травмований її неповнолітній син ОСОБА_2.  Посилаючись на те, що втратила єдиного сина
та зазнала великих душевних страждань, просила відшкодувати витрати, понесені
нею на поховання сина в розмірі 9 950 грн. 63 коп., стягнути 200 000 грн.
моральної шкоди та 500 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області
від 12 травня 2008 року позов задоволено частково. Стягнуто з статутного
територіально-галузевого об'єднання “Південна залізниця” на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 154 грн. 83 коп. та моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 8
липня 2008 року рішення місцевого суду змінено. Стягнуто зі статутного
територіально-галузевого об'єднання “Південна залізниця” на користь ОСОБА_1 500
грн. витрат на правову допомогу. В іншій частині рішення суду залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і процесуального права, просить ухвалені судові
рішення змінити та стягнути на її користь 6 400 грн. матеріальної шкоди й 150
000 грн. моральної шкоди.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги цих висновків суду не спростовують.

Визначаючи розмір відшкодування, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, вірно виходив з реально
понесених позивачкою витрат, підтверджених належними доказами, та врахував
ступінь понесених нею моральних страждань, враховуючи принцип розумності і
справедливості та обставини, якими вони були заподіяні.

Відсутні й передбачені ст.338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області
від  12 травня 2008 року та рішення апеляційного
суду Харківської області від 8 липня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Д.Д.
Луспеник

М.І. Балюк

В.М. Барсукова