Справа № 2 - 28
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

9 жовтня 2008 р.
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

в
складі: головуючого-судді                           Маринчука М.П.

при секретарі
Дехканбаєвій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, терті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною
ділянкою, -

УСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача вказуючи на те, що згідно
договору дарування від 19.12.2003 р. йому належить кв. НОМЕР_1, по АДРЕСА_1,
відповідачці по справі належить кв. НОМЕР_2 в цьому ж будинку.

Вказує,
що рішенням Уманської міської ради №51 від 13.02.1997р. за їхнім
будинковолодінням закріплена земельна ділянка площею 1000 кв. м. та залишено у
тимчасовому користуванні строком на 10 років земельні лишки площею 306 кв.м.

Зазначає,
що рішенням Уманської міської ради №3.16-32/5 від 10.06.2008 р. за їхнім
будинком затверджено земельну ділянку площею 1259 кв.м.

Позивач
вказує, що кожному власнику квартири їхнього будинку повинна належати земельна
ділянка у розмірі пропорційно частинам у будинковолодінні, однак ОСОБА_2 користується
найбільшою частиною земельної ділянки - 105 кв.м., а він - у розмірі 17 кв.м.

В
зв'язку з чим, як вказує позивач, він звернувся до всіх власників квартир
будинку АДРЕСА_1 з проханням щоб погодити справедливий порядок користування
земельною ділянкою відповідно до часток у будинковолодінні з тим, щоб в
подальшому кожен міг приватизувати свою земельну ділянку, на що всі сусіди
погодились крім ОСОБА_2, яка категорично відмовилась від такого розподілу,
із-за чого і виник судовий спір.

Просить
визначити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту ІІ технічної
експертизи від 6.09.2008 р. та виділити йому у користування земельну ділянку
площею 58 кв.м.

В такому
самому розмірі просить виділити земельну ділянку і відповідачці.

У
судовому засіданні представник позивача, який діє за довіреністю, позов
підтримав в повному обсязі.

Відповідачка
та її представник позов не визнали, вказуючи на своє право користування
земельною ділянкою за давністю користування відповідно до ст.119 Земельного
кодексу України.

Посилаючись
на ч.4 ст.120 ЗК України, відповідачка вказує, що у висновку експертизи
визначення розмірів земельної ділянки на кожного співвласника будинку проведено
з фактичної частини кожного у цьому будинку, що суперечить вказаній статті,
якою передбачено, що право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам
осіб у вартості будівлі або споруди.

Крім
того вказує, що експерт, який проводив експертизу не має ліцензії на проведення
даної експертизи.

Треті
особи: ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять позов задовольнити,
так як це відновить їхні права на землекористування у розмірі відповідно до
частин кожного у будинковолодінні та можливість приватизувати ці частки.

Судом
встановлено.

Позивач,
відповідачка та треті особи по справі проживають у будинку АДРЕСА_1, кожен у
своїй квартирі.

Рішенням
Уманської міської ради від 13 лютого 1997 року №51, за вказаним
будинковолодінням встановлена норма землекористування площею 1000 кв.м. та
залишено у тимчасовому користуванні строком на 10 років земельні лишки площею
306 кв.м.

Рішенням
Уманської міської ради від 10 червня 2008 року №3.16-32/5, по вул. Шевченка,13,
затверджено прибудинкову територію площею 1259 кв.м.

Відповідно
до даних Уманського виробничого відділу Черкаського БТІ від 16.01.2008 р. №1483
та заключення технічної експертизи від 6.09.2008р. із розрахунку ідеальних
долей в будинку АДРЕСА_1, позивачу належить квартира НОМЕР_1, що складає 11%
або 11/100 ідеальних частин домоволодіння, відповідачці належить квартира НОМЕР_2,
що складає також 11% або 11/100 ідеальних частин домоволодіння.

На час
розгляду спору, по фактичному користуванню, ОСОБА_1. користується земельною
ділянкою під цифрою ІV висновку технічної експертизи від 6.09.2008 р. площею 17
кв.м., ОСОБА_2 користується земельною ділянкою під цифрою ІІІ площею 105 кв.м.,
в т.ч. під сараєм «Д» - 11,8 кв.м., гаражем «Б» - 17,9 кв.м., городом - 17,5
кв.м. і 57,6 кв.м., інші мешканці цього будинку також користуються земельними
ділянками в різних розмірах. Земельна ділянка під цифрою ІХ, площею 875 кв.м.
знаходиться в загальному користуванні і використовується як проїзд і прохід.

Розмір
земельних ділянок позивача, відповідачки, інших мешканців будинку, крім одного,
якими вони користуються фактично, не відповідає їхнім часткам у вартості
будинковолодіння, в якому вони проживають.

Згідно
варіанту ІІ технічної експертизи від 6.09.2008 р. пропонується виділити всім
мешканцям будинковолодіння АДРЕСА_1, земельні ділянки у розмірах, які
відповідають їхнім ідеальним часткам будинковолодіння, в т.ч. ОСОБА_1., ОСОБА_2
по 58 кв.м. кожному.

При
такому порядку землекористування не порушується право ОСОБА_2 на користування
своїм сараєм «Д» та гаражем «Б», а лише зменшується розмір земельної ділянки
під город.

Земельна
ділянка площею 726 кв.м. визначена як проїзд.

Суд
вважає, що такий порядок землекористування відновлює і захищає право всіх
мешканців будинку на землю, як суб'єктів земельних відносин, що гарантується
Конституцією України (ст.14, 41).

Посилання
відповідачки на ст.119 та ч.4 ст.120 ЗК України не є обґрунтованими, оскільки
земельна ділянка була закріплена за будинком АДРЕСА_1 юридично, що давало рівне
право всім мешканцям будинку нею користуватися, однак відповідачка своїми діями
порушила це право інших мешканців будинку, а тому таке землекористування не
можна вважати добросовісним. Визначення розмірів земельних ділянок в заключенні
технічної експертизи від 6.09.2008 р. в ідеальних частках домоволодіння і
свідчить про те, що це є вартісний показник будинку.

Вказування
відповідачки на те, що експерт, який проводив експертизу, не має ліцензії, а
тому не мав права проводити таку експертизу є безпідставним і як таким, що не
ґрунтується на законі.

Відповідно
до ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» №4038-ХІ від 25.02.94р.
судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для давання
висновку з досліджуваних питань.

Статті
143, 144 ЦПК України передбачають, що для з'ясування обставин, що мають
значення для справи і потребують спеціальних знань суд призначає експертизу за
заявою осіб, які беруть участь у справі і по домовленості сторонами з
конкретною особою суд може залучити таку особу як експерта ухвалою суду з
попередженням про відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок та
за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Експерт,
який проводив експертизу, є спеціалістом Уманського БТІ, а тому є фахівцем з
досліджуваних питань і з яким представник позивача домовився про проведення
технічної експертизи щодо можливих варіантів користування земельною ділянкою
мешканців будинковолодіння АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від
29.01.2008 р. така експертиза була призначена з попередженням експерта про
кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

У своєму
заключенні від 6.09.2008р. експерт вказав про те, що він попереджений судом про
кримінальну відповідальність.

Свої
клопотання про проведення додаткової чи повторної експертизи відповідачка не
заявила, а після ознайомлення з висновками експертизи ніяких заяв від
відповідачки щодо правильності її проведення в суд не поступало.

Вислухавши
учасників процесу, дослідивши матеріали справи, на підставі викладеного суд
вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись
ст.ст. 14, 41 Конституції України, ст.ст. 88, 120, 158 ЗК України, ст.ст. 10,
60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити
порядок землекористування між мешканцями будинковолодіння АДРЕСА_1, по варіанту
ІІ заключення технічної експертизи від 06.09.2008 року за яким виділити ОСОБА_1
частину земельної ділянки під цифрою ІV, площею 58
кв.м., ОСОБА_2 виділити частину земельної ділянки під цифрою ІІІ, площею 58
кв.м. ( в т.ч. під сараєм «Д» - 11,8 кв.м., під гаражем «Б» - 17,9 кв.м., під
городом  28,3 кв.м.)

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області про що може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення
заяву про апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу - протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий/підпис/

Копія вірна:
суддя

секретар