Справа № 2-85/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
вересня 2008 року                                                                         м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський
районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді                                                                             Гончар
М.С.

при секретарі                                                                                     Войтенко
Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на &frac12; частку квартири
та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на
частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2. в якому
зазначав наступне. З 15.01.1999 року він уклав шлюб із відповідачкою, під час
шлюбу придбано квартиру АДРЕСА_1, але оформлено на ім'я дружини. Зазначену
квартиру було придбано виключно за кошти, які було отримано ним від продажу
квартири АДРЕСА_2 яка була його власністю ще до укладення шлюбу із
відповідачкою. Питання про розірвання шлюбу із відповідачкою вирішується в
суді. Відповідачка заперечує проти оформлення за ним на теперішній час права
власності на &frac12; частку вищезазначеної квартири в порядку розподілу
спільного сумісного майна подружжя, відмовляється дати згоди на його реєстрацію
в цій квартирі. В зв'язку із чим, просив визнати за ним право власності на &frac12; частку квартири АДРЕСА_1.

03.03.2006 року ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги, подав суду відповідну
заяву, в якій додатково зазначав, що квартира АДРЕСА_1 була придбана також за
кошти, які він від отримав від продажу належного лише йому автомобіля ВАЗ
21099, д.з. НОМЕР_1, який придбав у нього ОСОБА_3. та гаражу НОМЕР_1, який він
придбав в гаражному кооперативі «Енергетик» у м. Запоріжжі по вул.
Котляревського, 104. Тому, він вважав, що його частка в квартирі в разі
розподілу спільного сумісного майна подружжя становить 2/3. В зв'язку із чим,
просив визнати за ним вже право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1,
кухонний гарнітур вартістю 2500 грн., холодильник NORD-225 вартістю 800 грн., музичний центр WF-970Z вартістю 700 грн.;
поділити набуте ним із ОСОБА_2 майно, виділивши йому металевий гараж вартістю
2000 грн., гарнітур у залу вартістю 1500 грн., а всього на загальну суму 3500
грн.(а.с.14-16).

05.04.2006 року  ОСОБА_2 подала
зустрічний позов до ОСОБА_1, в якому зазначала наступне. Під час шлюбу із нею -
15.02.2001 року ОСОБА_1 придбав &frac14; частку квартири
АДРЕСА_3, яка підлягаю розподілу між ними як подружжям у рівних частках. В
зв'язку із чим, просила визнати за нею право власності на 1/8 частку квартири
АДРЕСА_3(а.с. 32).

24.11.2006 року ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги, подав суду відповідну
заяву через канцелярію, в який просив визнати за ним право власності на &frac12; частку квартири АДРЕСА_1; поділити майно із ОСОБА_2, виділивши йому
металевий гараж вартістю 2000 грн., гарнітур у залу вартістю 1500 грн., а
всього на загальну суму 3500 грн. (а.с. 82-84).

Справа перебувала в провадженні судді Воробйова А.В. Ухвалою суду від
10.05.2006 року (суддя Воробйов А.В.) залучив в якості третьої особи, яка не
заявляє позовних вимог на предмет спору, орган опіки та піклування
Орджонікідзевської районної адміністрації м. Запоріжжя.

27.07.2007 року вищезазначену справу було передано у провадження судді
Гончар М.С.

Ухвалою суду від 27.07.2007 року орган опіки та піклування
Орджонікідзевської районної адміністрації м. Запоріжжя було виключено з кола
третіх осіб, оскільки законними представниками прав неповнолітніх дітей, які є
співвласниками вищезазначених спірних квартир є їх батьки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У судовому засіданні 25.09.2007 року позивач ОСОБА_1 подав суду заяву
(а.с.155) про залишення без розгляду його позовної заяви від 03.03.2006 (а.с.
14-16). Просив розглядати в подальшому справу за уточненою позовною заявою (вх.
від 24.11.2006 року, а.с.82-84). В зв'язку із чим, судом була постановлена
ухвала в цій частині  (а.с.155), а саме:
залишено без розгляду позов ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про визнання за позивачем права
власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, кухонний гарнітур вартістю 2500
грн., холодильник NORD-225 вартістю 800 грн., музичний центр WF-970Z вартістю 700 грн.; поділ набутого майна із ОСОБА_2 майно шляхом виділу
позивачеві металевого гаражу вартістю 2000 грн., гарнітуру у залу вартістю 1500
грн., а всього на загальну суму 3500 грн.(а.с.14-16).

У судовому засіданні 18.09.2008 року ОСОБА_1 який пояснив, що згодний
розглядати справу в даному судовому засіданні без участі його представника -
адвоката ОСОБА_4., підтримав викладене в його позовній заяві (вх. від
24.11.2006 року), наполягав на уточнених позовних вимогах, просив визнати за
ним право власності на &frac12; частку квартири АДРЕСА_1; поділити майно із ОСОБА_2,
виділивши йому металевий гараж вартістю 2000 грн., гарнітур у залу вартістю
1500 грн., а всього на загальну суму 3500 грн. (а.с. 82-84). Просив його позов
задовольнити в повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
відмовити, підтримав викладене у його письмових запереченнях проти зустрічного
позову, зазначав, що його позов ґрунтується на показах свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9, ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12., що
раніше були допитані судом та письмовими доказами (договорами купівлі-продажу,
розписками тощо), що були надані ним та його представником суду раніше та
містяться в матеріалах даної справи. 1/4 частка квартири по вул. Жукова, на яку
претендує ОСОБА_2, також придбана виключно на його власні, а не сумісні кошти.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник за усною заявою у судовому засіданні
позов ОСОБА_1. не визнали, просили у його задоволенні відмовити, посилались на
те, що кошти, за які придбано 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 є виключно власністю
ОСОБА_2, оскільки придбані на кошти, подаровані їй її батьками - ОСОБА_13;
просили задовольнити зустрічний позов, підтримали викладене в цьому зустрічному
позові та у письмових заперечення проти первісного позову, просили визнати за
ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_3 мотивуючи це тим, що
його зустрічний позов ґрунтується на показах свідків ОСОБА_13. та ОСОБА_14., що
раніше були допитані судом та письмовими доказами (договорами купівлі-продажу
тощо), що були надані нею суду раніше та містяться в матеріалах даної справи.

Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали
справи, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний -
повному задоволенню в зв'язку з наступним.

Встановлено, що згідно із довідкою ОП «ЗМБТІ» № 9406 (а.с. № 173) право
власності зареєстровано:

-  на квартиру АДРЕСА_1 на:

= 2/3 частки за ОСОБА_2

= 1/3 частку за ОСОБА_15. (спільна неповнолітня дитина ОСОБА_1. та ОСОБА_2)

на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_16., приватним
нотаріусом Запорізького міськонотаріального округу 15.02.2001 року р. № 366;

-     на квартиру
АДРЕСА_3 на:

= &frac14;
частку  за ОСОБА_1

= &frac34;
частки за ОСОБА_17. (неповнолітня дитина позивача
ОСОБА_1. від першого шлюбу)

на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_16., приватним
нотаріусом Запорізького міськонотаріального округу 15.02.2001 року р. № 1065.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.01.1999 року
(свідоцтво про одруження НОМЕР_2 а.с.5) по 23.12.2005 року (шлюб розірваної
судовому порядку 23.12.2005 року, рішення набрало чинності), і в тому числі
15.02.2001 року, тобто на час придбання спірних часток вищезазначених квартир.

На цей час діяв КпШС України, тому саме його нормами слід керуватись у
вирішенні спору по цій справі.

В силу ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям під час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю.

Звідси, 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, що зареєстровані на ім'я  ОСОБА_2, та &frac14; частка квартири АДРЕСА_3, що зареєстровані на ім'я  ОСОБА_1., є спільною сумісною власністю подружжя.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та
відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не
надали суду належних доказів в спростування вищезазначеного факту.

Суд оцінює критично покази свідків з боку ОСОБА_1. -  ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12. та з боку ОСОБА_2 - ОСОБА_13. та ОСОБА_14.,
оскільки згідно із принципом допустимості доказів будь - яка передача грошей
повинна підтверджуватись не показами свідків, а письмовими доказами (договір
дарування батьками грошей ОСОБА_2. на придбання квартири тощо).

Розписки ОСОБА_1. від 18.08.2001 року про отримання ним у ОСОБА_18.
за автомобіль ВАЗ 21099, д.з. НОМЕР_1, грошових коштів в сумі 2200 у.е. та від 28.01.2002
року про отримання у ОСОБА_5 грошових коштів за гараж у сумі 2100 доларів
США, що були, на думку ОСОБА_1., його особистою власністю, самі по собі нічого
не підтверджують по цій справі, в тому числі, що саме ці кошті були використані
ОСОБА_1 на придбання 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2 та &frac14; частку квартири АДРЕСА_3 на ім'я
ОСОБА_1.

Крім того, це не можливо, оскільки вищезазначені квартири були придбані
подружжям 15.02.2001 року, тобто за декілька місяців раніше до отримання
коштів ОСОБА_1 за вищезазначеними розписками.

В силу ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Звідси, ОСОБА_1. та ОСОБА_2. в квартирі АДРЕСА_1 належить по 1/3 частці
(розрахунок: 2/3 частки на ім'я ОСОБА_2 /2 особи), а в квартирі АДРЕСА_3 - по
1/8 частці (розрахунок: 1/4 частка на ім'я ОСОБА_1. /2 особи).

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та
відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не надали
суду належних доказів в спростування вищезазначеного факту.

Доводи ОСОБА_1. про те, що його частка в квартирі АДРЕСА_1 повинна бути
збільшена з 1/3 до &frac12; за рахунок, що ця квартира також придбана за кошти від
продажу належної лише йому квартири АДРЕСА_2 спростовуються свідоцтвом про
право власності на житло від 19.01.2001 року № 11/д, виданим Ленінською
районною адміністрацією Запорізької міської ради на зазначену квартиру на 4-х
осіб: ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_15., ОСОБА_17., по &frac14; частці кожному (а.с.25).

ОСОБА_1 не надав суду належних доказів в підтвердження того, що під час
перебування його у шлюбі із ОСОБА_2 також було придбано металевий гараж
вартістю 2000 грн. та гарнітур у залу вартістю 1500 грн., а всього на загальну
суму 3500 грн. і що на теперішній час це рухоме майно дійсно існує.

При вищевикладених обставинах, суд приходить до переконання, що
обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги ОСОБА_1. в
частині визнання за ним права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, в решті
його позову - слід відмовити.

Також суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні
вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 1/8 частку квартири
АДРЕСА_3 в порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя.

Керуючись ст. 22, 24, 28-29 КпШС України, ст. ст. 10, 11, 81, ст. 88, 209,
212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов  ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частку квартири
АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/8 частку квартири
АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя  шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення  заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або шляхом безпосередньої подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Суддя
М.С.
Гончар