справи: 2-431
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

22 вересня 2008 року                                  Маневицький
районний  суд   Волинської
області

в
складі:  головуючого-судді                                    Невара
О.В.,

при секретарі
Каращук В.С.,

з
участю  позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача                         ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до
Старосільської сільської ради Маневицького району Волинської області про
визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

4 серпня 2008 року
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Старосільської сільської ради Маневицького
району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття
спадщини. Свої вимоги обґрунтував тим, що його мати ОСОБА_3, яка проживала в с.
Розничі Маневицького району Волинської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем проживання він не подавав,
як і не вчинив інших дій по прийняттю спадщини, оскільки проживав окремо від
батьків і вважав, що спадщину прийняв спадкоємець за законом - його батько
ОСОБА_4, який на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі
спадкодавцем. Коли після закінчення шестимісячного терміну ОСОБА_4 звернувся в
нотаріальну контору за місцем проживання з метою переоформлення спадкового
майна на себе, з'ясувалось, що ОСОБА_3 ще в 2003 році посвідчила в
Старосільській сільській раді Маневицького району заповіт, за яким належне їй
майно заповіла позивачу ОСОБА_1. До цього про даний заповіт нікому не було
відомо. Посилаючись на зазначені обставини, вказуючи на те, що він являється
єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, однак пропустив строк для
прийняття спадщини з поважних причин, так як проживав окремо від батьків і
вважав, що її має прийняти спадкоємець за законом ОСОБА_4, який постійно
проживав разом зі спадкодавцем, а про заповіт, складений на його ім'я, дізнався
лише після спливу визначеного законодавством строку для прийняття спадщини,
просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, пояснив, що
йому стало відомо про заповіт ОСОБА_3 від батька ОСОБА_4. На той час
встановлений законодавством строк для прийняття спадщини уже закінчився. Жодних
дій по прийняттю спадщини позивач не вчинив, оскільки проживав окремо від
батьків і вважав, що її має прийняти спадкоємець за законом - ОСОБА_4, який
постійно проживав разом зі спадкодавцем. Просив суд визначити йому додатковий
строк для прийняття спадщини, так як він являється єдиним спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_3

Представник відповідача
ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю. Не заперечує проти визначення позивачу
додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки спадкоємець за законом
ОСОБА_4 спадщину не прийняв, а ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_3 Вважає, що позивач пропустив строк для прийняття
спадщини з поважних причин, оскільки дійсно нічого не знав про існування
заповіту, складеного на його ім'я спадкодавцем ще в 2003 році.

Заслухавши пояснення
сторін, свідка, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний
і підлягає до повного задоволення.

Статтями 1269, 1270 ЦК
України визначено порядок прийняття спадщини, де вказано, що спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

З оглянутого в судовому засіданні
свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Розничі Маневицького району Волинської області. В той же час
дослідженим судом заповітом, посвідченим Старосільською сільською радою
Маневицького району 4 квітня 2003 року за № 48, підтверджується, що ОСОБА_3 усе
належне їй майно заповіла ОСОБА_1.

З дослідженої в судовому засіданні
заяви про відмову від спадщини, посвідченої Старосільською сільською радою
Маневицького району, встановлено, що спадкоємець за законом після смерті
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у встановлений законом строк спадщину не прийняв і
відмовляється від належної йому частки спадкового майна. Таким чином, позивач
являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна, що залишилось після смерті
ОСОБА_3

Показаннями свідка ОСОБА_4. в
судовому засіданні підтверджується твердження позивача про те, що йому стало
відомо про заповіт, що складений на його ім'я, лише після закінчення
встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Про це йому
повідомив сам ОСОБА_4, коли не зміг переоформити в нотаріальній конторі на себе
спадкове майно, яке залишилось після смерті дружини ОСОБА_3

Наведені
обставини свідчать про
поважність причин, з яких ОСОБА_1 не була своєчасно подана заява про прийняття
спадщини та не вчинено будь-яких інших дій по її прийняттю.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272
ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної
причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним
заяви про прийняття спадщини.

Аналізуючи
зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає,
що ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, пропустив
встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому
слід визначити
йому додатковий строк у три місяці, який є достатнім для подання заяви про
прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209,
212-215 ЦПК України, ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у
три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Рішення набирає законної сили
протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана заява про
апеляційне оскарження. Якщо подається заява про апеляційне оскарження, рішення
набирає законної сили протягом двадцяти днів, якщо не буде подана апеляційна
скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення набирає законної сили
після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: