Цивільне судочинство                                                                                                                                                                 позовне провадження, категорія -
про право власності та інші
Справа № 2-196/08 копія
Рішення

іменем України

22 травня 2008 року                                                                                             м.
Любомль.

Любомльський районний суд Волинської області
в складі:

головуючого судді              Дороша П.І.,

при секретарі                        Федчишин Г.В.,

з участю позивача                ОСОБА_1 .,

представника позивача       ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу імені
Шевченка  про визнання договору
купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

До
Любомльського районного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1, який
просить постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу
приміщень картоплесховища, зерноскладу та піднавісу зерноскладу, які
знаходяться в АДРЕСА_1, укладеного 09 серпня 2007 року між позивачем та
сільськогосподарським виробничим кооперативом ім. Шевченка ( далі СВК).

Свої
вимоги мотивує тим, що придбав у СВК ім. Шевченка за 117045 гривень приміщення
картоплесховища, зерноскладу та піднавісу зерноскладу. Для нотаріального його
посвідчення звернувся до нотаріуса, який відмовив у реєстрації та посвідченні
договору через відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме
майно, витягу з реєстру  прав власності,
експертної оцінки на придбані приміщення. У зв'язку з цим звернувся до відповідача,
який також  відмовився оформляти відповідну
документацію. Вважає, що він набув права власності на вказане нерухоме майно,
оскільки досяг згоди з відповідачем щодо усіх істотних умов договору, вказані
приміщення прийняв у володіння, відповідно до висновку про вартість об'єкта
оцінки сплатив усі необхідні кошти .

Таким
чином, позивач  не може в повній мірі
володіти, користуватися та розпоряджатися ним, у зв'язку з цим звернувся до
суду.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову
підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві доводи.

Представник відповідача, голова правління СВК
ім. Шевченка Редькович О.А.,  в судовому
засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно між сторонами  09 серпня 2007 року був укладений договір
купівлі-продажу приміщень картоплесховища, зерноскладу та піднавісу зерноскладу.
Питання продажу даного майна вирішувалось 01 серпня 2008 року

на
загальних зборах членів кооперативу. Отримані від продажу кошти були направлені
на погашення заборгованостей товариства. Відмовив у наданні  правовстановлючих документів на вказане
нерухоме майно через їх фактичну втрату, а коштами на переоформлення необхідної
документації товариство не володіє. Приміщення картоплесховища, зерноскладу та
піднавісу зерноскладу на момент їх продажу під застовою чи арештом не були.

Аналізом доказів по справі суд встановив
наступне.

Факт купівлі-продажу приміщень
картоплесховища, зерноскладу та піднавісу зерноскладу, які знаходяться в
АДРЕСА_1 та належать СВК ім. Шевченка,
стверджується укладеним між сторонами договором  від 09 серпня
2007 року.

З протоколу
№ 1 від 01 серпня 2007 року вбачається, що для погашення заборгованостей
члени товариства ім. Шевченка вирішили продати приміщення картоплесховища,
зерноскладу і піднавісу зерноскладу.

У відповідності до акту приймання - передачі
ОСОБА_1. прийняв, а голова кооперативу передав, приміщення картоплесховища,
зерноскладу і під навісу зерноскладу.

Наданим оцінювачем Глизем О.М. звітом про
оцінку приміщень зерноскладу, піднавісу зерноскладу та овочесховища, що
знаходиться у власності СВК ім. Шевченка, встановлено, що загальна вартість
вказаного майна складає 117045 гривень.

Згідно квитанцій до прибуткового касового
ордера № 53 від 03 серпня 2007 року та № 54 від 09 серпня 2007 року ОСОБА_1.
вніс у касу СВК ім. Шевченка 117145 гривень.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його права власності.

Статтею 220 ЦК України встановлено, що у разі
недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий
договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору,
що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове
виконання договору, але одна із сторін ухилялася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне
нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У відповідності до ч.1, ч. 3 ст. 334 ЦК
України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право
власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню
виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної
сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх
оцінка, аналіз законодавства вказують на наявність підстав для визнання
договору купівлі - продажу нерухомого майна укладеного 09 серпня 2007 року між
Кречетніковим В.В. та СВК і м. Шевченка дійсним, а тому позов слід
задовольнити.

Керуючись ст.ст.10,11,209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ст.
220, 334,392 ЦК суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу
нерухомого майна приміщень картоплесховища, зерноскладу та піднавісу
зерноскладу загальною вартістю 117045 гривень,
які знаходяться в АДРЕСА_1
Волинської області, укладеного між ОСОБА_1та сільськогосподарським
виробничим кооперативом ім. Шевченка 09 серпня 2007 року, та визнати за
ОСОБА_1  право власності на дане нерухоме
майно.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до апеляційного суду Волинської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: суддя
П.І.
Дорош