Справа №2 -131/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

05 вересня 2008 року                                                                              м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запорожжя в складі:

головуючого судді:                                                                                            Амброскіна В.Л.,

при секретареві:                                                                                                 Мітіної
Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1., її представника ОСОБА_2, а також представника відповідачів ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Запорізького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих та
Профспілкового комітету Запорізького учбово-виробничого підприємства
Українського товариства сліпих, треті особиОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. та
ОСОБА_1., про визнання незаконним та скасування протоколу спільного засідання
адміністрації та профспілкового комітету Запорізького учбово-виробничого
підприємства Українського товариства сліпих, щодо зняття з квартирного обліку,
про поновлення на квартирному обліку та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернулася до суду
з вищевказаними вимогами. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві
позивач зазначила, що вона працює на Запорізькому
учбово-виробничому підприємстві Українського товариства сліпих з 1968 року та з
1983 року перебувала на квартирному обліку для розширення житлової площі.
12.07.2004 року вона звернулася до адміністрації підприємства із заявою про
зміну підстави «розширення» на «відселення» у її особовій справі, так як вона є
інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду. Далі, 08.12.2004 року
адміністрація підприємства разом із профспілковим комітетом було винесено
рішення про зняття її з черги на отримання житла разом із членами її сім'ї, але
після протесту прокурора Комунарського району м.Запоріжжя 12.07.2005 року вона
була поновлена на черзі. Але 13.09.2005 року на спільному засіданні
адміністрації та профспілкового комітету Запорізького учбово-виробничого
підприємства Українського товариства сліпих - Протокол №14, її знов було знято
із квартирного обліку, на підставі п.1 ст.71 Житлового кодексу та пунктів 18,
19, 26 «Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов». З
даним протоколом вона повністю не згодна, оскільки в даному випадку були
порушені її права та права членів її сім'ї, так як, ніхто з членів її сім'ї у
встановленому законом порядку не були визнані такими, що втратили право
користування її квартирою, в даний час фактично в її 2-х кімнатної квартирі
проживають 2 сім'ї в складі 5 чоловік, де одну кімнату квартири займають вона
та її син 1980 року народження, а іншу займає її старший син із дружиною та
дитиною. Крім того, позивач вважає, що їй було спричинену моральну шкоду,
оскільки вона на протязі довгого часу вимушена була звертатися до прокуратури,
міськжитлуправління та юридичної консультації, з приводу неправомірних дій
відповідачів, відвідувати судові засідання та знайомитися з протоколами, що
спричиняло їй побутові незручності, нервові стреси, переживання та душевні
страждання, члени профспілкового комітету неодноразово приїздили до неї в
квартиру з перевірками щодо складу її сім'ї, опитували з цього приводу сусідів,
постійно вимагали оновлення документів, що спричинило їй моральну шкоду, яку
позивач оцінила в 12000 грн.. Таким чином, позивач просить суд визнати протокол
спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Запорізького
учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих №14 від
13.09.2005 року, щодо зняття її з квартирного обліку незаконним та скасувати
його, а також зобов'язати відповідачів поновити її на квартирному обліку та
стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 12000 грн..

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1. свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не зважаючи на
скасування відповідачами спірного рішення та поновлення її на квартирному
обліку, та просила її позовні вимоги задовольнити повністю. Крім того, ОСОБА_1.
у судовому засіданні пояснила, що вона стала на квартирний облік у 1983 році
складом сім'ї 4 чоловіка - вона, її чоловік та двоє синів, як ветеран
виробництва відповідно до умов колективного договору, оскільки її житлова площа
була меншою ніж 8 квадратних метрів на одного члена сім'ї. Зараз у неї склад
сім'ї складає 5 осіб - вона, її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_6, а також дружина
останньогоОСОБА_5 та її син ОСОБА_7Всі вони зареєстровані та проживають за
адресою: АДРЕСА_1 та цю квартиру вона отримала від підприємства. Але її
синОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_5 та сином дружини ОСОБА_6. тимчасово проживають в
м.Новомосковську Дніпропетровської області, де проходить дійсну військову
службу її син, але постійно приїжджають до м.Запоріжжя на вихідні дні та у
відпустку та інколи посеред тижня, вони сплачують за це житло квартирну плату
та комунальні послуги та займають у квартирі одну кімнату в якої знаходяться їх
речі.

Представник позивача ОСОБА_2у
судовому засіданні повністю підтримала позицію позивача та вважала, що позовні
вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Директор Запорізького
учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих ОСОБА_8 у
судовому засіданні, позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі та
пояснив, що підприємство по відношенню до позивача діяло відповідно до
житлового законодавства, оскільки невістка позивача забезпечена житловою
площею, але при винесенні рішення про зняття її із квартирного обліку було
допущено помилки, які потім було виправлено, та це рішення скасовано. Вимоги
стосовно моральної шкоди є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Представник відповідачів ОСОБА_3 у
судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі та
пояснив, що оскаржуване рішення про зняття позивача з квартирного обліку
скасовано відповідно протоколу спільного засідання
адміністрації та профспілкового комітету Запорізького учбово-виробничого
підприємства Українського товариства сліпих №27 від 26.03.2008 року, та
ОСОБА_1. була поновлена на квартирному обліку. Але, її склад сім'ї не
відповідає дійсності, оскільки її синОСОБА_4 із своєю дружиною ОСОБА_5 та її
сином ОСОБА_6. проживають в м.Новомосковськ Дніпропетровської області, де
ОСОБА_5 має дві квартири та забезпечена житлом, а позивач бажає таким чином за
рахунок підприємства незаконно отримати ще одну квартиру. Моральна шкода
позивача не обґрунтована та не підтверджена відповідними доказами, а тому
задоволенню не підлягає.

Третя особаОСОБА_4 у судовому
засіданні пояснив, що він постійно зареєстрований в квартирі своєї матері
ОСОБА_1. за адресою: АДРЕСА_1 іншого житла не має та на квартирному обліку ніде
не перебуває. В цієї квартирі на теперішній час проживають позивач ОСОБА_1.,
його брат ОСОБА_1., його дружина ОСОБА_5, її дитина від першого шлюбу ОСОБА_6.
та він. Він із дружиною та дитиною тимчасово проживають в м.Новомосковськ
Дніпропетровської області, оскільки він проходить військову службу у військової
частині в цьому місті, але 2-3 рази на тиждень вони приїжджають в Запоріжжя. В
Новомосковську вони із дружиною та дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_2, але
ця квартира є спільною сумісною власністю його дружини та її колишнього
чоловіка. Вони із дружиною та дитиною займають маленьку кімнату в квартирі по
вул.Олімпійської, де знаходяться їх особисті речі, та вони сплачують матері
гроші за комунальні послуги та квартирну плату за цю квартиру.

Третя особа ОСОБА_5 у судовому
засіданні показала, що вона з 2004 року зареєстрована та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 а до того часу була зареєстрована та проживала в м.Новосковськ
Дніпропетровської області. Вона домогосподарка, ніде не працює, та часто їздить
в Новомосковськ, оскільки там у військової частині служить її чоловік ОСОБА_1..
Її син ОСОБА_6. навчається у школі №18 м.Новомосковська у 6-му класі, який теж
приїжджає у Запоріжжя на вихідні та канікули, а в інші дні за ним у
Новомосковську доглядають родичі. Коли вони бувають в Новомосковську, то
проживають за адресою: АДРЕСА_2, ця квартира була придбана на кошти її
колишнього чоловіка з яким у неї є усна домовленість про звільнення квартири за
першою вимогою, але договір купівлі-продажу оформлений на неї.

Третя особа ОСОБА_1. у судовому
засіданні показав, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 де
крім нього ще проживає його мати ОСОБА_1., його братОСОБА_4 із дружиною ОСОБА_5
та її сином ОСОБА_6.. В квартирі він займає велику кімнату, маленьку кімнату
займає його брат із дружиною та дитиною, а мати ночує в коридорі. Його брат
проходить службу у м.Новомосковську Дніпропетровської області, але 2 рази на
тиждень він із дружиною приїжджають в Запоріжжя. На квартирному обліку він ніде
не перебуває, в цієї квартирі всім разом тісно, та він бажав би відчувати себе
вільніше.

Вислухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі, дослідивши облікову справу №166 щодо квартирного обліку
ОСОБА_1., а також дослідивши інші докази, які є у справі, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що:

ОСОБА_1 є інвалідом першої групи з
дитинства за зором.

Відповідно до витягу з проколу №37
від 26.01.1983 року спільного засідання адміністрації та профспілкового
комітету Запорізького УВП УТОС, випливає, що ОСОБА_1. була прийнята на
квартирний облік для розширення житла, як ветеран підприємства, складом сім'ї
чотири чоловіка, відповідно до довідки про склад сім'ї від 09.12.1982 року та
акту обстеження житлових умов від 13.01.1983 року - відповідно до який у
двокімнатної квартирі АДРЕСА_1 житловою площею 28,6 м2, проживали
ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_9, та їх два сини ОСОБА_6 та ОСОБА_1

Згідно із довідки голови
профспілкового комітету Запорізького УВП УТОС, випливає, що профспілковим
комітетом у 1970-х роках було ухвалено рішення, яким було передбачено рахувати
потребуючих поліпшення житлових умов тих осіб, які забезпечені житловою площею
вищою за рівень, встановленого Радою Міністрів Української РСР і Українською
республіканською радою профспілок - на 2 м2, тобто 8 м2
на одну особу.

Згідно із довідки про склад сім'ї
від 26.01.1998 року, склад сім'ї ОСОБА_1. складав чотири чоловіка - вона, її
мати ОСОБА_10 та двоє синівОСОБА_4 та ОСОБА_1..

Згідно із заяви ОСОБА_1. від
08.01.2002 року, остання відмовилася від отримання запропонованої їй квартири в
АДРЕСА_2

Відповідно до довідок командира
військової частини А-3032 №99 від 02.12.2002 року та №198 від 23.12.2002 року,
випливає, що старший лейтенант ОСОБА_6 проходить дійсну військову службу у
військової частині А-3032 в м.Новомосковськ Дніпропетровської області та на
квартирному обліку військової частини не перебуває та житлом не забезпечувався.

Відповідно до довідок Запорізького
машинобудівного конструкторського бюро «Прогрес» №44 від 21.11.2002 року,
випливає, що ОСОБА_1 працює на зазначеному підприємстві на посаді
електромонтера та на квартирному обліку для поліпшення житлових умов на
підприємстві не перебуває.

Відповідно до заяви ОСОБА_1. від
12.07.2004 року, остання звернулась до керівництва підприємства із проханням
змінити запис у особовій справі щодо поліпшення житлових умов, змінивши слово
«розширення» на «відселення з одним із синів», так як вона потребує стороннього
догляду. Згідно із витягу з проколу №69 від 18.08.2004 року спільного засідання
адміністрації та профспілкового комітету Запорізького УВП УТОС, випливає, що у
зміні запису в списках черговості, щодо поліпшення житлових умов ОСОБА_1.,
відмовлено за відсутністю підстав.

Згідно із копії свідоцтва про
смерть, виданого Запорізьким міським відділом РАЦС Запорізького обласного
управління юстиції від 29.11.2004 року, випливає, що ОСОБА_1 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1про що було зроблено актовий запис за №10577.

Згідно із довідки командира
військової частини А-3032 від 02.12.2004 року, випливає, що старший лейтенант
ОСОБА_6 проходить військову службу за контрактом у військової частині А-3032 з
19.06.1999 року та на квартирному обліку у військовій частині не перебуває.

Згідно із витягу з проколу №72 від
08.12.2004 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету
Запорізького УВП УТОС, ОСОБА_1. було знято із квартирного обліку згідно із
ст.71 Житлового кодексу Української РСР та п.п.1 п.26 Правил обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в
Української РСР, так як сім'я ОСОБА_1. залишилася у складі 3-х осіб та проживає
у двохкімнатної квартирі житловою площею 28,6 м2, в межах
забезпеченості житловою площею. На зазначене рішення 08.12.2004 року прокурором
Комунарського района м.Запоріжжя було винесено протест з вимогою його
скасувати, у зв'язку із тим, що ОСОБА_1. не була попереджена про засідання щодо
вирішення її квартирного питання за 15 днів, у зв'язку із чим не могла
представити докази та пояснення стосовно даного питання, чим було порушено її
права.

Згідно із довідки з місця
проживання та склад сім'ї від 10.02.2005 року, виданої ЖЕД №24, випливає, що
ОСОБА_1. проживає у квартирі АДРЕСА_1 житловою площею 28,6 м2, та
має склад сім'ї - п'ять осіб: вона, син ОСОБА_1., синОСОБА_4, дружина
останньогоОСОБА_5 та син останньої ОСОБА_6 причому ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
зареєстровані за даною адресою з 30.11.2004 року.

Відповідно до свідоцтва про
одруження, виданого відділом РАЦС Комунарського районного управління юстиції
м.Запоріжжя від 27.11.2004 року, ОСОБА_6 таОСОБА_5 уклали шлюб ІНФОРМАЦІЯ_1про
що було зроблено актовий запис №622.

Згідно із витягу з проколу №11 від
12.07.2005 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету
Запорізького УВП УТОС, випливає, рішення від 08.12.2004 року про зняття з
квартирного обліку ОСОБА_1. було скасовано, остання була поновлена на квартирному
обліку та було уточнено її новий склад сім'ї.

Згідно із виписок із особових
рахунків №13843 та №13443, виданих ЖЕД №2 м.Новомосковськ Дніпропетровської
області, випливає, щоОСОБА_5 є відповідальним квартиронаймачем квартири
АДРЕСА_3 (двохкімнатної, житловою площею 29,1 м2) та квартири
АДРЕСА_2(трьохкімнатної, житловою площею 31,0 м2) по вулиці
Космонавтів в м.Новомосковську Дніпропетровської області.

Відповідно до ксерокопії дублікату
договору купівлі-продажу від 15.06.1996 року, посвідченого Новомосковською
держнотконторою за реєстровим №2452, виданого 04.11.2003 року державним
нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори за реєстровим
№2-4541, випливає, щоОСОБА_5 придбала на праві власності квартиру АДРЕСА_2,
житловою площею 31,0 м2.

Згідно із листа КП Новомосковського
міжрайонного БТІ від 12.02.2008 року, за ОСОБА_5 зареєстровано на праві
власності квартиру АДРЕСА_2, на підставі Дублікату договору купівлі-продажу від
04.11.2003 року, посвідченого Новомосковською держнотконторою за реєстровим
№2-4541.

Згідно із довідок №82 і №83 від
09.09.2005 року,  виданих командиром
військової частини Т-0320, випливає, що ОСОБА_6 за адресою військової частини
не зареєстрований та на квартирному обліку у військовій частині не перебуває.

Відповідно до акту від 09.09.2005
року, складеному заступником директора по соціальним питанням ОСОБА_11, головою
ППО УТОС Железняковим І.І. та членом профспілкового комітету ОСОБА_12.,
випливає, що названі особи виїжджали до м.Новомосковськ  Дніпропетровської області з метою уточнення
місця проживання ОСОБА_5, ОСОБА_6. таОСОБА_4, відповідно до справи №166
квартирного обліку ОСОБА_1.. В результаті поїздки встановлено, що ОСОБА_5 має
два особових рахунків на квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_2
Дніпропетровської області, першу квартиру здає в піднайом, а в другій проживає
сама із сином ОСОБА_6., чоловікомОСОБА_4 та братом ОСОБА_13. За інформацією
сусідів ОСОБА_5 працює бухгалтером, син ОСОБА_6. навчається у школі. Тому
комісія дійшла висновку про те, що ОСОБА_5, ОСОБА_6. таОСОБА_4 не можуть бути
членами сім'ї ОСОБА_1., а тому склад сім'ї останньої складає дві особи:
ОСОБА_1. та її син ОСОБА_1., житловою площею 28,6 м2 забезпечені та
підлягають зняттю з квартирного обліку.

Згідно із витягу з проколу №14 від
13.09.2005 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету
Запорізького УВП УТОС, випливає, що ОСОБА_1. було знято із квартирного обліку
відповідно до ч.1 ст.71, п.п.1 і 5 ч.2 ст.40 Житлового кодексу Української РСР
та п.18, 19 і п.п.5 п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Української РСР.

Відповідно до витягу з протоколу
№27 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Запорізького
учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих від 26.03.2008
року, рішення про зняття ОСОБА_1. з квартирного обліку відповідно до протоколу
№14 від 13.09.2005 року було скасовано, також було частково скасовано рішення
про уточнення нового складу родини ОСОБА_1. відповідно до протоколу №11 від
12.07.2005 року, залишивши решту протоколу без змін, та поновивши таким чином
ОСОБА_1. на квартирному обліку, а також було запропоновано ОСОБА_1. оформити
документи щодо квартирного обліку відповідно до вимог п.18 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових
приміщень в Української РСР.

Дані обставини підтверджуються
дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст.11 ЦПК України,
суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичної особи, поданою згідно
вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставин, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.2 ст.40 Житлового
кодексу Української РСР, встановлено вичерпний перелік підстав для зняття
громадян з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, який не може бути
розширений, та ций перелік продубльований у п.26 Правил обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в
Української РСР.

Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української
РСР, при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається житлове приміщення протягом шести місяців, але згідно із вимогами
ст.72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд вважає, що в оскаржуваному
протоколі №14 від 13.09.2005 року спільного засідання адміністрації та
профспілкового комітету Запорізького УВП УТОС, яким було знято ОСОБА_1. з
квартирному обліку, йдеться безпідставне посилання на ч.1 ст.71 Житлового
кодексу Української РСР, хоча жодного члену її сім'ї не було визнано судом
таким, що втратив право користування житловим приміщенням останньої, а також є
необґрунтовані посилання на пункти 1 і 5 ч.2 ст.40 Житлового кодексу
Української РСР та підпункт 5 пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Української РСР,
оскільки виходячи з протоколу не зрозуміло: - в чому відбулося поліпшення
житлових умов ОСОБА_1., в наслідок чого відпали підстави для надання іншого
жилого приміщення; - та які відомості, що не відповідають дійсності, або
неправомірні дії службових осіб, стали підставою для взяття ОСОБА_1. на
квартирний облік. Крім того, в оскаржуваному протоколі також йдеться
незрозуміле посилання на пункти 18 і 19 Правил обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Української РСР,
які стосуються подання порядку подання заяви про прийняття на квартирний облік
та попереднього розгляду цих заяв.

Таким чином суд вважає, що рішення
про зняття ОСОБА_1. з квартирного обліку відповідно до протоколу №14 від
13.09.2005 року, є необґрунтованим, а оскаржуваний протокол є незаконним,
оскільки не відповідає житловому законодавству, а тому в цієї частині позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Крім того, суд приходить до
висновку про те, що оскільки оскаржуваний протокол №14 від 13.09.2005 року, на
час розгляду справи скасований, та позивач ОСОБА_1. поновлена на квартирному
обліку, тому в частині позивних вимог стосовно скасування цього протоколу та
поновлення позивача на квартирному обліку, її порушене право відновлено в
повному обсязі, а тому зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають, не
зважаючи на те, що позивач наполягає на їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Але, суд вважає, що дії відповідачів, щодо обстеження житлових умов
позивача та витребування відповідних довідок не можуть розцінюватися як
протиправні, оскільки це право установи щодо ведення облікових справ, в якій
громадяни перебувають на квартирному обліку, а факт звернення до державних
органів з метою захисту своїх прав не є підставою для стягнення моральної
шкоди.

Суд вважає, що позивачем не надано жодного належного доказу заподіяння
позивачеві моральної шкоди з підстав викладених у позовній заяві, а тому  вважає в цій частині позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що задоволенню підлягає лише
позовна вимога, щодо визнання оскаржуваного протоколу незаконним, а інші
позовні вимоги, щодо скасування цього протоколу, поновлення позивача на
квартирному обліку та стягнення моральної шкоди, задоволенню не підлягають.

З огляду на те, що з чотирьох позовних вимог немайнового
характеру, задоволенню підлягає лише одна позовна вимога, тому судові витрати у
вигляді витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи та витрат на
правову допомогу, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню на
користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 11, 60, 79, 81, 84, 88, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1.
задовольнити частково.

Визнати незаконним протокол №14 від
13.09.2005 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету
Запорізького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих,
щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1.

В задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_1., до Запорізького учбово-виробничого
підприємства Українського товариства сліпих та Профспілкового комітету
Запорізького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих,
про скасування протоколу спільного засідання адміністрації та профспілкового
комітету Запорізького учбово-виробничого підприємства Українського товариства
сліпих, про поновлення на квартирному обліку та про стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Стягнути в солідарному порядку із Запорізького учбово-виробничого підприємства Українського
товариства сліпих та Профспілкового комітету Запорізького учбово-виробничого
підприємства Українського товариства сліпих на користь ОСОБА_1 судові витрати,
щодо сплати витрат на інформаційне забезпечення в розмірі 01 грн. 87 коп. та
витрат на правову допомогу в розмірі 225 грн. 00 коп., а всього в розмірі 226
грн.87 коп..

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
В.Л. Амброскін