Справа № 22ц-2144/2008
Головуючий у першій інстанції
Категорія - цивільна
Доповідач - Лакіза Г.П.
У Х В А Л А

Іменем
України

05 грудня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого:

Коренькової З.Д.

суддів:

Лакізи Г.П.,

Шевченка В.М.

при секретарі:

Марченко О.О.

З
участю: позивачаОСОБА_1., представника відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23
жовтня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, КП
„Деснянське” Чернігівської міської ради про визнання членом родини наймача і
зобов'язання укласти договір найму житлового приміщення, -

в с т а н о в и в:

На рішення Деснянського районного
суду м. Чернігова від 23 жовтня 2008 року, яким відмовлено у задоволенні
позовуОСОБА_1., позивачем подана апеляційна скарга, в якій вона просить
скасувати рішення та ухвалити нове. Доводи скарги зводяться до того, що вона з
1986 року постійно мешкала в кв.АДРЕСА_1 разом з братом та його дружиною. З
2000 року в квартирі вона проживає без реєстрації. За час проживання вона, як
член родини готувала, прала, прибирала, сплачувала за комунальні послуги. Саме
ці перелічені обставини суд повинен був взяти до уваги і на підставі ст. 64 ч.
2 Житлового кодексу України визнати її членом сім'ї наймача.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що позивачка не надала суду беззаперечних
доказів того, що вона вселялася до наймача та членів його сім'ї з їх спільної
згоди для спільного проживання та ведення спільного господарства, а також з
того, що за життя свого брата ОСОБА_5, який був наймачем спірної квартири, і до
лютого 2008 рокуОСОБА_1 зберігала за собою право користування іншим жилим
приміщенням.

Вислухавши суддю - доповідача,
пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Так, судом першої інстанції
встановлено, в спірній квартирі АДРЕСА_1 до грудня 2006 року були зареєстровані:
квартиронаймач ОСОБА_5(брат позивачки), його дружина ОСОБА_2 та її син
ОСОБА_4(а.с.12). 17 грудня 2006 року ОСОБА_5був знятий з реєстрації в зв'язку
зі смертю. Після цього в квартирі залишились зареєстрованими дві особи -
ОСОБА_2, яка стала наймачем спірної квартири на підставі рішення Деснянського
РВК № 316 від 10.12.2007 р., та її син ОСОБА_4(а.с.45, 47).

ОСОБА_1 була зареєстрована в спірній квартирі з 10.06.1986 по 07.11.2000 р.
(а.с.56).

Відповідачі по справі ОСОБА_2 іОСОБА_4, які перебувають в місцях
позбавлення волі, в своїх письмових поясненнях суду першої інстанції
категорично заперечують доводи позивача про те, що вона за життя брата
вселилась в спірну квартиру з його згоди та з їх згоди як мешканців цієї
квартири, як член їх сім'ї (а.с.26-27, 44).

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд першої інстанції дав їм
належну оцінку, та дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що
позивачем ОСОБА_1не доведено, що вона вселилась в спірну квартиру для
постійного проживання як член сім'ї наймача квартири - її брата ОСОБА_5 за його
життя, з його згоди та згоди членів його сім'ї - ОСОБА_2 і ОСОБА_4

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що до 12.02.2008
рокуОСОБА_1 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_6
(а.с.71), з якимОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі. В засіданні суду
апеляційної інстанції позивачОСОБА_1 також підтвердила, що в зв'язку із вступом
у шлюб з гр-ном ОСОБА_6 вона зареєструвалась та проживала в його квартирі за
вказаною вище адресою.

Відповідно до ст.ст. 64, 65 Житлового
кодексу України наймач і члени його сім'ї, що проживають разом з ним, набувають
права користування жилим приміщенням, а особа, яка вселилась до наймача, як
член сім'ї, не набуває права користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає
за собою право користування іншим жилим приміщенням або якщо є інші докази
того, що вона при цьому не змінювала свого постійного місця проживання.

Проживання позивачки в спірній квартирі після смерті наймача ОСОБА_5 та за
відсутності інших мешканців цієї квартири, які перебувають в місцях позбавлення
волі - ОСОБА_4з 06.04.2006 р., а ОСОБА_2 - з 17.12.2006 р. (а.с.49, 46), та
оплата нею після цього комунальних послуг не дають підстав для задоволення
позовних вимогОСОБА_1.

Враховуючи, що позивачка не надала суду переконливих та достатніх доказів
того, що за життя квартиронаймача ОСОБА_5 вона вселилась в спірну квартиру як
член сім'ї наймача, за згодою наймача та членів його сім'ї, а також те, що за
період після зняття з реєстрації в спірній квартиріАДРЕСА_1 вона мала інше
постійне місце проживання, в якому була зареєстрована до лютого 2008 року, де
зберігала своє право користування жилим приміщенням, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з
дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної
скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу
належить відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313
- 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м. Чернігова від 23 жовтня 2008 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду України в
касаційному порядку на протязі двох місяців з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий:                                                      Судді: