№2- 1772/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31  жовтня  2008
року   Печерський  районний суд м. Києва в складі :

головуючого   -
судді Кафідової О.В.,

при
секретарі  -                    Нечаєвій Ю.Ю., Глібко Н.В.,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні в м.Києві
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-ті особи
Головне  управління юстиції в м.
Києві  про визнання  недійсним договору позики ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить
постановити рішення, яким визнати недійсним договір позики від 22.03.2006 року,
укладений між відповідачами по справі ОСОБА_2. та ОСОБА_3., посвідчений Першою
Київською державною нотаріальною конторою 22.03.2006 року за реєстровим №
17-1439, посилаючись на те, що під час вчинення право чину - договору позики
сторонами були порушені вимоги ст. 65 СК України, а саме укладений без її
згоди, внаслідок чого порушені її права як співвласника майна, що знаходиться у
спільній сумісній власності.

Позивач, представник
позивача в судовому засіданні пітримали позовні вимоги та просили їх
задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній
заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2. -
ОСОБА_4. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що
відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із
подружжя, вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, а тому
відповідач ОСОБА_1., укладаючи договір позики усвідомлював, що йому необхідно, згідно
даного договору повернути борг. Крім того, рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 26.03.2008 року у задоволенні позову ОСОБА_3. до ОСОБА_2. про
визнання договору позики неукладеним у зв”язку з тим, що останній не передав
йому обумовлені договором грошові кошти - відмовлено.

Представник відповідача  ОСОБА_1. - ОСОБА_5.. в судовому засіданні
позов визнав та не заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що
дійсно при підписанні спірного договору позики не отримував згоди своєї дружини
на його укладання.

Представник третьої особи Головного
управління юстиції в м. Києві в судове засідання жодного не разу не з”явився,
будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, що
підтверджується судовими повістами з відміткою про їх отримання.

Суд визнав можливим розглянути справу у
відсутність представника третьої особи Головного управління юстиції в м. Києві.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до
наступних  висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, що 22.03.2006 року
між ОСОБА_2. та ОСОБА_1. був укладений Договір позики, відповідно до якого
ОСОБА_3. позичив у ОСОБА_2. 18 360 грн. 00 коп., що по курсу НБУ на 22.03.2006
року складає 3600 доларів США,  терміном
до 20.05.2006 року,  посвідчений
державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Петровою
Т.М. за реєстровим № 17-1439.

28.12.2007 року відповідачу ОСОБА_1. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального округу передано заяву гр. ОСОБА_2. з вимогою
повернути гроші в сумі 18 60,00 грн., яка залишилася без виконання та
відповіді.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 26.03.2008 року у задоволенні позову ОСОБА_3. до ОСОБА_2. про визнання
договору позики неукладеним у зв”язку з тим, що останній не передав йому
обумовлені договором грошові кошти - відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ,  у яких беруть участь ті самі особи або особа,
щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно ст. 65 Сімейного одексу України дружина, чоловік
розпоряджається майном, що є об”єктом права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із
подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і державної реєстрації,
а також договорів стосовно цінного майна, згода другого подружжя має бути
подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім”ї,
створює обов”язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором,
використане в інтересах сім”ї.

Договір позики не є правочином, який  підлягає державній реєстрації, а тому не
вимагає письмової згоди при його укладенні другого з подружжя.

Крім того, відповідач ОСОБА_1. за спірним договором
отримав кошти, а посилання позивачки на те, що він не брав зазначені в
договорі  кошти та те, що вона особисто
їх не бачила не приймається судом до уваги, оскільки вони не підтверджені
документально та спростовуются рішенням Печерського районного суду м. Києва від
26.03.2008 року, яке набрало законної сили.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов”язана повернути другій стороні в натурі все, що
вона одержала на виконання цього правочину.

Як вбачається зі змісту договору, який посвідчений
нотаріально та підписаний відповідачем ОСОБА_1., останній позичив у ОСОБА_2.
передбачену умовами зобов”язання грошову суму, що також встановлено рішенням
Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2008 року, яке набрало законної
сили.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов”язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні позивач не навів переконливих доказів порушення  його прав або ж законних інтересів, з боку
зазначених в позові відповідачів, визначених діючим законодавством.

Аналізуючи зібрані докази
в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги  безпідставні, не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні, не доведені правові підстави визнання правочину
недійсним, не встановлено порушень особистих прав і свобод позивача зазначеними
в позові відповідачами і тому в позові слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись:
Конституцією України, ст. 65 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 216, 334,
526  ЦК України, ст. ст. 10,11,60‚208,
209, 212, 213,215 ЦПК України  суд -

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву  ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-ті особи
Головне  управління юстиції в м.
Києві  про визнання  недійсним договору позики - залишити без  задоволення
.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного  суду  м. Києва
через Печерський  районний   суд м. Києва .

Заяву про  апеляційне  оскарження рішення  суду
може  бути подано  протягом 10
днів  з  дня
проголошення  рішення  .

Апеляційна  скарга  на
рішення  суду  подається
протягом  20 днів після  подання заяви про апеляційне оскарження .

СУДДЯ: