Справа
№2-1621/08
РІШЕННЯ

/вступна
та резолютивна частини/

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 вересня
2008 року
м.Балаклія

Балаклійський
районний суд Харківської області в складі:

Судді   Муленко Л.М.,

при секретарі  Комар
Т.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Крамаренко О.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до Балаклійської міської ради
Харківської області про визнання права власності  на житловий будинок в порядку спадкування за
законом і за заповітом, та на самочинно побудовані будівлі,

ВС
Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність у
викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою  в обгрунтуванні доводів сторін, на що може
бути витрачено значний час,  суд на
підставі ч.3
ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити  вступну
та резолютивну частини рішення в такій редакції:

«Керуючись
ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.529,534,549 ЦК України (в редакції
1963 року)  ст.392, ч.5 ст.376 (в
редакції 2004 року), с у д

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 і за заповітом
після смерті ОСОБА_4 на самочинно переобладнаний житловий будинок літ. «А-1»,
загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., сарай літ. «Б»,
загальною площею 7,7 кв.м., сарай літ. «Г», загальною площею 6,0 кв.м., погріб
літ. «В», загальною площею 6,9 кв.м., навіс літ. «Ж», загальною площею 15,5
кв.м., колодязь, загальною площею 3,5 кв.м., вбиральню, та самочинно
побудований сарай літ. «З», загальною площею 11,9 кв.м., розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.»

Мотивоване рішення буде складено не пізніше  11 вересня 2008 року.

Суддя                                   Л.М. Муленко

Справа
№2-1621/08

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 вересня
2008 року                                                                                                      м.Балаклія

Балаклійський
районний суд Харківської області в складі:

Судді   Муленко Л.М.,

при секретарі  Комар
Т.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Крамаренко О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до Балаклійської міської ради
Харківської області про визнання права власності  на житловий будинок в порядку спадкування за
законом і за заповітом, та на самочинно побудовані будівлі,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка   звернулася   до суду з вимогою про визнання за нею права власності
в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 і за заповітом після
смерті ОСОБА_4 на самочинно переобладнаний житловий будинок літ. «А-1»,
загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., сарай літ. «Б»,
загальною площею 7,7 кв.м., сарай літ. «Г», загальною площею 6,0 кв.м., погріб
літ. «В», загальною площею 6,9 кв.м., навіс літ. «Ж», загальною площею 15,5 кв.м.,
колодязь, загальною площею 3,5 кв.м., вбиральню, та самочинно побудований сарай
літ. «З», загальною площею 11,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивачка у
позовній заяві вказала, що на підставі свідоцтва про право власності та
свідоцтва про права на спадщину від 13.11.1987 року &frac12; частина житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, належить її матері - ОСОБА_4,
та &frac12; частина
зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями у рівних частках - по 1/6
частці - належала позивачці, її матері - ОСОБА_4, брату - ОСОБА_3.

28.04.1970 року
її матір склала заповіт, за яким заповідала все належне їй майно у рівних
частинах позивачці та синові - ОСОБА_3. Вказаний заповіт не було змінено чи
скасовано.

21.01.1988 року
позивачка передала ОСОБА_3. за договором дарування належну їй 1/6 частину
житлового будинку з надвірними будівлями.

Після смерті
брата - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 вона є єдиною спадкоємицею, однак із заявою про прийняття
спадщини  до нотаріальної контори  не зверталася. У зазначеному житловому
будинку постійно проживає з серпня 1982 року, за власні кошти здійснювала
поточний та капітальний ремонт, вважає, що прийняла спадщину фактичним шляхом.

У житловому
будинку було самочинно здійснено демонтаж печі, за рахунок чого збільшилася
загальна і житлова площа будинку; самочинно побудовано сарай літер «З», який у
подальшому в експлуатацію не приймався та право власності на який оформлено не
було.

Згідно
технічного висновку, виготовленого комунальним підприємством “Балаклійське
архітектурне бюро”, зазначена реконструкція житлового будинку та самочинно
побудована будівля можуть бути використані для подальшої експлуатації.

В судовому
засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити
позов. Пояснив, що на теперішній час виникла необхідність оформити
правовстановлюючі документи на переобладнаний житловий будинок з надвірними
будівлями і самочинно побудовану будівлю,
але зробити це немає можливості, оскільки вони не були прийняті до
експлуатації.

Представник відповідача не
заперечувала проти задоволення позову.

Судом
встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 13.11.1987 року,
посвідченого у Балаклійській державній нотаріальній конторі, про що зроблено
запис за реєстровим №3398, матері позивачки - ОСОБА_4 належить &frac12; частина
житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 (а.с.16).

На підставі
свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.1987 року, посвідченого у
Балаклійській державній нотаріальній конторі,
про що зроблено запис за реєстровим №3400, та реєстраційного посвідчення
Балаклійського бюро технічної інвентаризації від 02.11.1987 року &frac12; частина
зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями у рівних частках належала
ОСОБА_4, ОСОБА_3. та ОСОБА_2. (а.с.13-15).

21.01.1988 року
1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що належала ОСОБА_2.,
перейшла за договором дарування, посвідченим у Балаклійській державній
нотаріальній конторі, про що зроблено запис за реєстровим №180, до ОСОБА_3, що
вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.1987 року та
з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.05.2008 року
(а.с.13,14,26).

За заповітом,
складеним 28.04.1970 року, посвідченим у Балаклійській державній нотаріальній
конторі, про що зроблено запис за реєстровим №991, ОСОБА_4 усе своє майно
заповідала в рівних частинах синові - ОСОБА_3. та дочці - ОСОБА_2. (а.с.18,19).

Згідно витягу зі
Спадкового реєстру, виданого 23.07.2008 року Балаклійською державною
нотаріальною конторою Харківської області, вказаний заповіт є чинним
(а.с.40,41).

Після смерті
ОСОБА_3, який  помер ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.5), та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4) ніхто із спадкоємців із
заявою про прийняття спадщини не звертався, що вбачається з повідомлення
Балаклійської державної нотаріальної контори від 23.07.2008 року (а.с.39).

Беручі до уваги,
що спадщина відкрилась до прийняття Цивільного Кодексу України 2004 року, суд
при вирішення питання про задоволення позову в частині визнання права власності
в порядку спадкування за законом і за заповітом на житловий будинок з
надвірними будівлями, застосовує норми ЦК України в редакції 1963 року.

Суд дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який не
заперечував проти задоволення позову, приходить до висновку, що заява підлягає
задоволенню, оскільки   згідно  549 ЦК України  (в редакції 1963 року) прийняттям спадкоємцем
спадку визнається фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном.

Позивачка є
спадкоємицею за законом другої черги на підставі ст.529 ЦК України (в редакції
1963 року), оскільки є сестрою померлого ОСОБА_3 (а.с.6,7). Зважаючи на те, що
спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 немає, ОСОБА_2 є єдиною
спадкоємицею після брата.

Згідно ст.534 ЦК
України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе
своє майно або частину його одній або декільком особам, як тим, що належать,
так і тим, що не належать до кола спадкоємців за законом.

Таким чином,
позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом після ОСОБА_4.

ОСОБА_2 прийняла
спадщину фактичним шляхом, оскільки на момент смерті спадкодавців і до цього
часу проживає у спірному житловому будинку.

У зазначеному
житловому будинку була самочинно виконана реконструкція - демонтаж печі,
внаслідок чого збільшилася його площа. Крім того, без отримання дозволу органів
місцевого самоврядування і оформлення технічної документації було побудовано
сарай літер «З».

Як вбачається з
технічного висновку  Комунального
підприємства “Балаклійське проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро”,
самочинно переобладнаний житловий будинок літ. «А-1 зі зміною житлової та
загальної площі, і самочинно побудований сарай літ. «З», розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, можуть бути використані для подальшої експлуатації.

Відділ
наглядово-профілактичної діяльності Балаклійського районного управління ГУ МНС
України в Харківській області надав позитивний  висновок щодо самочинного переобладнання
житлового будинку літер «А-1» та розташування самочинно побудованого сараю
літер «З» на земельній ділянці в АДРЕСА_1.

Згідно  392 ЦК
України (в редакції 2004 року) “власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою”.

У відповідності
із ч.5 ст.376 ЦК України  (в редакції
2004 року) “на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо
це не порушує права інших осіб”.

Враховуючи той
факт, що самочинна реконструкція житлового будинку та самочинно побудований
сарай літер «З» відповідають санітарним і протипожежним нормам,  не порушують прав інших осіб, суд вважає за
необхідне визнати за ОСОБА_2 право власності на зазначене самочинно збудоване
нерухоме майно.

На підставі
ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК
України, ст.ст.529,534,549 ЦК України (в редакції 1963 року)  ст.392, ч.5 ст.376 (в редакції 2004 року), с
у д

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 і за заповітом
після смерті ОСОБА_4 на самочинно переобладнаний житловий будинок літ. «А-1»,
загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., сарай літ. «Б»,
загальною площею 7,7 кв.м., сарай літ. «Г», загальною площею 6,0 кв.м., погріб
літ. «В», загальною площею 6,9 кв.м., навіс літ. «Ж», загальною площею 15,5
кв.м., колодязь, загальною площею 3,5 кв.м., вбиральню, та самочинно
побудований сарай літ. «З», загальною площею 11,9 кв.м., розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Мотивоване
рішення складено 11 вересня 2008
року.

Суддя                               Л.М.Муленко