Справа № 22ц-2162/2008
Головуючий у 1інст. - Бечко Є.М.
Доповідач - Острянський В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 грудня 2008 року

м.
Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого- судді

Хромець Н.С.,

суддів:

Острянського В.І., Демченко Л.М.,

при секретарі: з  участю:

Вареник О.М.
представників позивача Жилінського О.В.і Радченка О.О.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ТОВ „Українська ДіВіДі Компанія” на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 11 березня 2008 року по справі за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська
ДіВіДі Компанія” до ОСОБА_1 про захист авторських прав, накладення  штрафу, зобов'язання здійснити
публікацію,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2007 року ТОВ „Українська ДіВіДі Компанія” звернулась з позовом до
ОСОБА_1. про  стягнення компенсації у
сумі 179280 грн за порушення майнових авторських прав на відтворення та
розповсюдження на території України аудіовізуальних творів на компакт-дисках
формату DVD, зокрема: „П'ятий
елемент”, „Таксі”, „Таксі-2”, „Леон”, „Авіатор”, „Блеф”, „9 рота”, „Нічний
дозор”, „Слухач”, що підтверджено
вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.05.2007 року.
Також, позивач просив відповідно до ст.52 ЗУ „Про авторське право і суміжні
права” накласти на відповідача штраф у сумі 10 % від суми компенсації та
зобов'язати відповідача опублікувати за свій власний рахунок в газеті
„Деснянська правда”  резолютивну частину
судового рішення про допущені порушення авторського права.

Рішенням місцевого суду  у задоволенні
позову  відмовлено.

В апеляційній скарзі  ТОВ „Українська
ДіВіДі Компанія” просить скасувати рішення суду
через невідповідність висновків суду обставинам справи  і порушення норм  процесуального права та ухвалити нове рішення
у відповідності до вимог законодавства.

Апелянт зазначає, що  суд не взяв до
уваги доведеність вини відповідача у порушенні авторських прав за вироком суду,
чим порушив вимоги ст.61 ЦПК України.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до висновку про
задоволення  апеляційної скарги, шляхом
скасування оскаржуваного рішення суду  з
ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Судом
першої інстанції було встановлено, що ТОВ „Українська ДіВіДі Компанія” згідно з
ліцензійною угодою від 16.03.2005 року, договорами № 150-06/04 від 15.06.2004
року, від 23.09.2005 року, від 12.07.2004 року , контрактом № 13 від 01.11.2002
року  має право на відтворення та
розповсюдження на території України аудіовізуальних  творів на компакт-дисках формату DVD, зокрема: „П'ятий
елемент”, „Таксі”, „Таксі-2”, „Леон”, „Авіатор”, „Блеф”, „9 рота”, „Нічний
дозор”, „Слухач”   (а.с.21-51).

Відповідно
до вироку Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.05.2007 року ОСОБА_1.
був визнаний винним у незаконному виробництві, зберіганні і реалізації
аудіовізуальних  творів на
компакт-дисках, серед яких „П'ятий елемент”, „Таксі”, „Таксі-2”, „Леон”,
„Авіатор”, „Блеф”, „9 рота”, „Нічний дозор”, „Слухач” на форматах DVD-R.

Що
ст.52 Закону України „Про авторське право і суміжні права” (далі - Закону)
передбачає способи цивільно-правового захисту авторського права.

Відмовляючи
у позові, суд першої інстанції виходив з того, що порушення майнових авторських
прав позивача не було доведено, оскільки відповідач лише зберігав зазначені
аудіовізуальні твори, за що законом відповідальність не передбачена.

Проте, з таким висновком місцевого
суду не може погодитись апеляційний суд.

З матеріалів справи вбачається, що
на підставі ліцензійних договорів позивач володіє виключними майновими
авторськими правами на відтворення та розповсюдження на території України
аудіовізуальних творів на компакт-дисках формату DVD: „П”ятий елемент”, „Таксі”, „Таксі-2”, „Леон”,
„Авіатор”, „Блеф”, „9 рота”, „Нічний дозор”, „Слухач”.

У відповідності до ст.45, ч.1 ст.47
Закону передбачено можливість доручення суб”єктами авторського права управління
своїми майновими правами організаціям колективного управління, а згідно з
правилами ст.8 цього Закону до об”єктів авторського права віднесено, зокрема,
музичні твори.

Згідно з положеннями ч.1-3 ст.440 ЦК
України та ст.15 Закону до майнових прав автора належить: виключне право на
використання твору; виключне право на дозвіл та заборону використання твору
іншими особами.

Аналогічні положення містяться у
ст.11 bis Бернської конвенції
про охорону літературних та художніх творів, яка відповідно до ст.9 Конституції
є частиною законодавства України.

Вироком Деснянського районного суду
м.Чернігова від 24 травня 2007 року, що є чинним, встановлено, що відповідач
виробляв та розповсюджував зазначені вище аудіовізуальні твори, за що й був
притягнутий до кримінальної відповідальності. Тому, за правилами ч.4 ст.61 ЦПК
України вирок суду є преюдиціальним для даної цивільної справи і факт порушення
ОСОБА_1. виключних майнових авторських прав ТОВ”Українська ДіВіДі Компанія”
доведенню не підлягає.

Вирішуючи питання про визначення
розміру компенсації за правилами п.”г” та абз.9
ч.2 ст. 52 Закону, згідно з яким розмір такої компенсації встановлений
від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат і враховуючи обсяг порушень, наміри
ОСОБА_1. та виходячи з меж заявлених позовних вимог і пояснень представника
позивача, даних останнім в засіданні апеляційного суду, колегія суддів виходить
з того, що відповідачем здійснено два порушення виключних майнових прав
позивача - відтворення та розповсюдження щодо 9 аудіовізуальних творів, кожний
з яких є окремим об”єктом авторського права і підлягає захисту законом. Також,
апеляційний суд, оцінюючи наведене в сукупності, вважає, що для розрахунку
компенсації необхідно брати до уваги 10 мінімальних зарплат, виходячи з того,
що на момент вчинення порушення мінімальна зарплата складала 332 грн. Таким
чином: а) розмір компенсації за незаконне відтворення буде складати 29 тис. 880
грн. (10 х 332=3.320 грн. х 9 =29.880); б) розмір компенсації за незаконне
розповсюдження буде складати 29 тис. 880 грн. (10 х 332  = 3.320 грн. х  9 = 29.880 грн.). Отже, загальний розмір
компенсації, який необхідно стягнути з відповідача в користь позивача, складає  59 тис. 760 грн. (29880 грн. + 29880 грн. =
59 760 грн.).

Відповідно до правил  ч.3 ст.52 Закону суд може постановити рішення
про накладення на порушника штрафу в розмірі 10 відсотків суми, присудженої
судом на користь позивача, який передається у встановленому порядку до
Державного бюджету України. Тому, враховуючи наведене вище та вимоги позивача
щодо цього, апеляційний суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1. штраф у
розмірі 5 тис. 976 грн. та стягнути його в користь Держбюджету України.

На думку апеляційного суду,
підлягають задоволенню і вимоги позивача
за правилами п.”є” ч.1 ст.52 Закону щодо зобов”язання відповідача у
судовому порядку опублікувати за власний рахунок в газеті „Деснянська правда”
резолютивну частину рішення по даній справі, оскільки факт порушення авторських
прав є доведеним.

Враховуючи
викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд  першої інстанції вказаним обставинам  не дав
належної  оцінки, що призвело до
ухвалення  незаконного рішення, останнє
підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення
позовних вимог, а доводи апеляційної скарги в цій частині підлягають
задоволенню.

Судові
витрати розподіляються відповідно до правил ст.88 ЦПК України.

Керуючись
ст.ст. 426, 432 ЦК України, ст.ст.50, 52 Закону України „Про авторське право і
суміжні права”,  ст.ст. 88, 303, 307, 309
п.3,4, 316, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу  ТОВ „Українська
ДіВіДі Компанія” задовольнити.

Рішення Деснянського районного
суду   м. Чернігова від 11 березня
2008 року скасувати.

Позов ТОВ „Українська ДіВіДі Компанія” до ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1в користь Товариства з обмеженою відповідальністю
„Українська ДіВіДі Компанія” 59 тис. 760 грн.
компенсації за порушення авторських прав.

Стягнути з ОСОБА_1в користь Державного бюджету України 5 тис. 976 грн.
штрафу за порушення авторських прав.

Зобов”язати ОСОБА_1опублікувати в газеті „Деснянська правда” резолютивну
частину даного рішення апеляційного суду про допущені ним порушення авторських
прав.

Стягнути з ОСОБА_1в користь Товариства з обмеженою відповідальністю
„Українська ДіВіДі Компанія” 90 грн. у повернення  витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_1в користь держави 1700 грн.  судового збору.

В задоволенні  іншої частини позовних
вимог відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржене
в касаційному порядку до Верховного Суду України впродовж двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді :