Справа № 2-1068/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И

24 березня 2008 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мироненко І.П.,

при секретарі Солодько Є.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права
власності на самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Маріупольської міської
ради про визнання права власності на самочинне будівництво. В обгрунтування
заявлених вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2.
На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді жилого будинку
АДРЕСА_1. Вказаний жилий будинок був побудований ними під час шлюбу та
зареєстрований на ім'я чоловіка. Земельна ділянка була надана чоловіку на
підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для
будівництва жилого будинку від 25 червня 1960 року. В даний час вона займається
переоформленням спадщини на своє ім'я. При отриманні довідки БТІ, техніком був
встановлений факт самовільного будівництва сараю літ. Г та переобладнання
кімнати 1-5 з кухні в жиле приміщення. Для впорядкування правовстановлюючих
документів вона вимушена звертатись до суду.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Вважає, що самовільне
будівництво вказаних споруд не зачіпає
нічиїх прав, просить визнати право власності на сарай літ. Г та
переобладнану кімнату 1-5 з кухні в жилу кімнату, розташовані АДРЕСА_1, за
ОСОБА_2.

Представник відповідача - Маріупольської міської ради, Жоголева В.В., діюча
на підставі довіреності, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не
заперечувала.

Виходячи з наведеного,
суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ст. 4
ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи
встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі
договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального жилого будинку площею 513 кв. м., посвідченого
Орджонікідзевською нотаріальною конторою 11 липня 1960 року у реєстрі № 5077,
що також підтверджується реєстраційним посвідченням Жданівського БТІ № 23322
від 22 листопада 1967 року.

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1, виданого Орджонікідзевським
районним відділом ЗАГС міста Жданова, 05 листопада 1959 року був укладений шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 769, після чого дружині було присвоєно
прізвище - ОСОБА_1.

Як вбачається з свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським
відділом  РАЦС Маріупольського міського
управління юстиції Донецької області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що було
зроблено відповідний актовий запис № 261.

При обстеженні домоволодіння АДРЕСА_1 техніком Маріупольського БТІ було
виявлено факт самовільного будівництва сараю літ. Г та переобладнання кімнати
1-5 з кухні в жилу, що підтверджується довідкою Маріупольського БТІ від 13
жовтня 2005 року.

За висновком будівельно-технічної експертизи № 297 від 11 березня 2008
року, при будівництві сараю літ. Г та переобладнанні жилої кімнати 1-5,
розташованих АДРЕСА_1 не порушені санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної
небезпеки. Площа жилої кімнати 1-5 (7,8 кв. м) у жилому будинку літ. А-1 не
задовольняє вимогам п. 2.24 ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будівлі. Основні
положення», згідно з якими площа спальні на одну людину, робочої кімнати або
кабінету повинна бути не менше 10 кв. м. враховуючи період забудови та
відсутність інших порушень будівельних норм, експлуатація жилої кімнати 1-5 у
жилому будинку літ. А-1, розташованого АДРЕСА_1 допускається. Сарай літ. Г та
жила кімната 1-5, їх несучі та огороджуючі конструкції знаходяться у
задовільному технічному стані та можуть експлуатуватись у подальшому. Технічний
стан будівельних конструкцій сараю літ. Г та жилої кімнати 1-5, розташованих
АДРЕСА_1, забезпечує їх безпечну та
надійну  експлуатацію.

Згідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, визнання відповідачем
пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

З урахуванням наведеного суд вважає
можливим  задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1  до Маріупольської міської
ради про визнання права власності на самочинне будівництво.

На підставі ст. 376 ч. 3, 5 ЦК
України та керуючись ст.ст.10, 60, 129-130, 174,  213, 215,ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1  до
Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне
будівництво - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2,
померлим ІНФОРМАЦІЯ_1,  право власності
на самочинно побудовані: сарай літ. Г та кімнату 1-5, переобладнану з кухні в
жилу, розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 та ввести їх до складу
домоволодіння АДРЕСА_1.

На рішення суду може
бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга має бути подана протягом двадцяти днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя: