РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2008 року                                                                   м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої
судді                                        Стефанів
Н.С.

суддів                                                          Матківського
Р.Й., Мелінишин Г.П.

секретаря                                                    Сем'янчук
С. Й.

з участю
сторін                                          ОСОБА_1

представника                                             адвоката
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Коломийського міськрайонного суду від 27 листопада 2007
року у справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1 про припинення договору
довічного утримання, визнання права власності на будинковолодіння та
витребування будинковолодіння ,
-

встановила :

Рішенням
Коломийського міськрайонного суду від 27
листопада 2007 року
частково задоволено позовОСОБА_3

Визнано
недійсним та розірвано договір довічного утримання від 24.05.2006 року,
посвідченого нотаріусом ОСОБА_4 Коломийського районного нотаріального округу
зареєстрованим за №1087,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Відмовлено
в задоволенні позову в частині визнання права власності на будинковолодіння що
в АДРЕСА_1 та витребування цього будинковолодіння.

Справа № 22-ц-203/2008р.                               Головуючий у І
інстанції Максим'юк Р.Ю.

Категорія
14                                                       Суддя-доповідач
Стефанів Н.С.

2

В
апеляційній скарзі на дане рішення апелянт вказав, що позивачем не було
наведено достатньо доказів того, що відповідачем порушуються умови договору
довічного утримання, безпідставно відмовлено в об'єднанні позовів.

Крім
того, вказуючи в резолютивній частині рішення про визнання недійсним договору
та його розірвання, суд першої інстанції не врахував, що між цими двома
підставами є суттєві правові відмінності та настають різні правові наслідки, а
тому винесене по справі рішення суду є незаконним.

Просить
рішення Коломийського міськрайонного суду від 27.11.2007 року скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд.

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін та представника, обговоривши доводи апеляції
та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про
часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що 24.05.2006
року між сторонами було укладено договір довічного утримання, умови якого
відповідач не виконував, тобто не надавав ОСОБА_3 передбачених пунктом 7 договору
матеріального забезпечення: догляду, необхідної допомоги, побутових послуг.
Доводи апеляції щодо недоведеності ОСОБА_3 позовних вимог про порушення
апелянтом умов договору, спростовуються дослідженими судом доказами, які
наведені в рішенні суду.

Зі
змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 не заявляв перед судом вимоги щодо
визнання договору довічного утримання недійсним, укладеного між ним та ОСОБА_1,
а просив даний договір розірвати.

У
відповідності до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Крім
того, Коломийський міськрайонний суд, постановляючи рішення від 27.11.2007 року, мотивував
дане рішення нормами ст. ст. 755,
756 ЦК України.

Як
вбачається зі змісту ст. ст. 755,
756 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірваний
за рішенням суду. Отже, суд першої інстанції не мав права визнавати договір
довічного утримання недійсним, а повинен був тільки розірвати його.

В
зв'язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що із вступної та
резолютивної частини рішення суду слід виключити посилання на задоволення
позову в частині визнання договору довічного утримання недійсним.

3

На
підставі викладеного, ст. ст. 755,
766 ЦК України, керуючись ст. ст. 218, 307, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів ,
-

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Коломийського міськрайонного суду від 27
листопада 2007 року
змінити.

Виключити
з вступної та резолютивної частин рішення суду посилання на задоволення позову
в частині визнання договору довічного утримання недійсним.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.