Справа №     22ц-129/2008 р.                                         Головуючий
12, 33                                                              Смілянець
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області в складі:

головуючого                                   Адаменко Л.В.

суддів                                              Ювшина
В.І., Скіця М.І.

при
секретарі                                  Бурдуковій
О.В.

з участю
адвоката                          ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Уманського міськрайонного суду від 12 листопада 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про переведення прав та обов'язків покупця за
договором купівлі - продажу земельної ділянки, -

встановила:

ОСОБА_4, діючи від
імені та в інтересах ОСОБА_2 в липні 2007 року звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, вказуючи, що на підставі свідоцтва про право на
спадщину йому належить на праві приватної власності 14 частина домоволодіння,
розташованого по АДРЕСА_1.

Іншими
співвласниками домоволодіння являються ОСОБА_5, котрій також належить 14
частина домоволодіння та нині покійний ОСОБА_6,
котрому належало 12 частина домоволодіння.

30
листопада 2006 року останній приватизував 1.2 частину земельної ділянки, що
належала до домоволодіння, площею 0.17 га та отримав Державний акт на право
приватної власності на землю, виданий Родниківською сільською радою та
зареєстрований 30.11.2006р.

Незадовго
до смерті, 06 грудня 2006 року, ОСОБА_6 продав
земельну ділянку відповідачці по справі ОСОБА_3 3а 12900 гривень.

Помер ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вважаючи,
що продаж земельної ділянки було вчинено з грубим порушенням норм земельного та
цивільного законодавства, враховуючи, що співвласники будинку мають
першочергове право на придбання земельної ділянки, просив суд перевести на
позивача права та обов"язки покупця да
договором купівлі - продажу земельної ділянки.

Рішенням
Уманського міськрайонного районного суду від 12 листопада 2007 року в
задоволення позову відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування рішення суду і
ухвалення нового рішення про задоволення позову з тих підстав, що суд неповно
дослідив докази по справі, висновки суду про відмову в задоволенні позову не
ґрунтуються на доказах по справі і неправильне застосування судом норм матеріального
права.

Судова
колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що
з"явилися, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах

доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга повинна бути відхилена виходячи з
наступного.

Відповідно
до вимог ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи
в задоволенні позову районний суд виходив з того, що на час відчуження
земельної ділянки єдиним її власником був ОСОБА_6 і
тільки він мав право володіти, користуватись і розпоряджатись земельною
ділянкою, тому позивач не мав переважного права на придбання вказаної земельної
ділянки.

Відповідно
до положень ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності
та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Згідно
довідки Родниківської сільської ради від 15.09.2007р. № 437 за господарством
АДРЕСА_1 рахувалась земельна ділянка площею 0.3773 га., з котрих 0.17 га
(рілля) передано у приватну власність ОСОБА_6 для ведення особистого
селянського господарства.

Відповідно
до перехідних положень до Земельного Кодексу України п.п. б) п. 15 до 1 січня
2008 року не допускається купівля - продаж або іншим способом відчуження
земельних ділянок і зміна їх цільового призначення(використання) земельних
ділянок, які перебувають у власності громадян, та юридичних осіб, виділених в
натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого
селянського господарства.

Судом
встановлено і підтверджено матеріалами справи, що за домоволодінням АДРЕСА_1
рахувалась земельна ділянка площею 0.3773 га., з котрих 0.17 га (рілля)
передано у приватну власність ОСОБА_6 для ведення особистого селянського
господарства і відповідно до перехідних положень ЗК України він не вправі був
продавати або іншим способом відчужувати її до 1 січня 2008 року за умови
набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок
земель, зважаючи, що угоди (утому числі довіреності), укладені під час дії
заборони на купівлю продаж або іншим чином відчуження земельних ділянок для
ведення особистого селянського господарства є недійсними з моменту їх
укладення.

Аналізуючи
зазначене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає вимогам
закону, обґрунтоване на зібраних та перевірених по справі доказах, в межах
пред'явленого позивачем позову, відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а доводи апелянта не є суттєвими, були предметом судового
розгляду, суд першої інстанції дав їм належну оцінку і вони не дають підстав,
передбачених ст.ст.307-309 ЦПК України для його скасування або зміни. Керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 діючого від імені та в інтересах ОСОБА_2 відхилити, рішення
Уманського міськрайонного суду від 12 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності одразу після проголошення і може бути оскаржена до Верховного
Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців.