Справа № 22-ц-846а/2008                  Головуючий у суді першої інстанції  - Жмурченко В.Д.
Категорія  - 30                                     Суддя-доповідач  - Білецький О.М.
року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в складі:
суддів -  Гагіна
секретаря судового засідання  -  Рой Я.М.
які прийняли участь у розгляді справи
у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області
цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
Недригайлівського районного суду Сумської області від 24 березня 2008 року
в справі
за позовом ОСОБА_1 до Приватного виробничого сільськогосподарського кооперативу
Агрофірма «Синівка» Липоводолинського району про відшкодування майнової та
2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у
зв'язку із членством в КСП ім.Леніна йому з 1994 року належала земельна частка
(пай) площею 3,36 га із земель колективної власності на яку він у листопаді
1996 року отримав відповідний сертифікат.
листопаді 2001 року йому видано державний акт про право приватної власності на
цю земельну ділянку, площа якої була визначена в 2,91 га.
році та в подальших роках керівництво ПВСК «Синівка» відмовляло йому в
укладенні договорів оренди землі, однак без його згоди самовільно обробляло та
безоплатно використовувало в сільськогосподарському виробництві цю земельну
що таким неправомірним використанням в період 1994 - 2005 років включно
належної йому на праві власності земельної ділянки порушувались права власника
та завдавались значні матеріальні збитки та немайнові втрати, а тому уточнивши
вимоги, просив стягнути з відповідача на свою користь 500000 грн. на
відшкодування майнової шкоди і 500000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням
Недригайлівського районного суду Сумської області від 24 березня 2008 року
позов задоволено частково.

Стягнуто
з ПВСК АФ «Синівка» на користь ОСОБА_1 1631 грн. у відшкодування майнової шкоди
за користування земельною ділянкою (паєм) і 100 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Стягнуто
з ПВСК АФ «Синівка» на користь держави 59 грн. 50 коп. судового збору і 30 грн.
за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповноту з'ясування обставин,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на порушення
судом норм матеріального і процесуального права, просить зазначене рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог
у повному обсязі. Зазначає, що суд помилково нараховував йому стягнення,
виходячи з розмірів орендної плати, у той час як він просив стягнути шкоду із
врахуванням вартості землі, переліку посіяних та зібраних господарством
культур, їх урожайності  і неотриманих
доходів. Посилається на безпідставне заниження розміру компенсації моральної
шкоди.

Заслухавши
пояснення позивача, який підтримав свої вимоги, дослідивши матеріали та
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ч.3 ст.303 ЦПК
України надає апеляційному суду право вийти за межі доводів апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального
права та порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Відповідно до
п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає безумовному скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Як
встановлено місцевим судом, ОСОБА_1 до лютого 1994 року був членом КСП
ім.Леніна.

Рішенням
Липоводолинської райдержадміністраці від 28 листопада 1996 року йому у
власність надавалась земельна частка (пай) площею 3,36 га із земель колективної
власності КСП ім.Леніна, без визначення її меж у натурі (на місцевості).
Позивачем отримувався правовстановлюючий документ - сертифікат серії СМ
№0113070 від 13 грудня 1996 року.

Відповідно до
рішення сесії Синівської сільської ради від 18 червня 2001 року, ОСОБА_1
передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,91 га, розташовану на
території сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва. В подальшому позивач отримав Державний акт серії ІV-CМ №017814 від 01
листопада 2001 року.

Судом встановлено також, що ПВСК АФ «Синівка»
з 2000 року по 2004 рік використовувало для сільськогосподарського виробництва
належну позивачеві земельну ділянку, без його згоди та без укладення з ним
будь-яких угод, зокрема, договору оренди земельної частки (паю). Ніяких коштів
власнику землі товариство за це також не сплачувало.

За таких
обставин суд першої інстанції вважав, що відповідач без жодних законних підстав
використовував земельну ділянку (пай), яка належить ОСОБА_1, а тому пославшись
на ст.152 ЗК України стягнув на його користь кошти за таке використання,
виходячи з наданого ПВСК АФ «Синівка» розрахунку орендної плати, яку міг би
отримати позивач за цей період.

Задовольняючи
вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд керувався положеннями
ст.1167 ЦК України та виходив з того, що незаконне використання земельної
ділянки потягло для власника різні негативні наслідки.

Як вбачається,
судом досліджувались ряд наявних у справі довідок та договорів з яких
вбачається, що протягом 2000 - 2003 років ПВСК АФ «Синівка» використовувало
належну ОСОБА_1 земельну частку (пай) на підставі укладених із Синівською
сільською радою договорів і сплачувало цій сільраді відповідну плату (том 1
а.с12, 24, 25, 26, том 2 а.с.183, 235, 256, 289 та інші).

Однак оцінка цим
доказам не дана і правомірність дій відповідача з їх урахуванням не визначена.
У той же час, вказані факти мають істотне значення для суті спору.

Таким
чином, суд, фактично, вирішив питання про права та обов'язки даного органу
місцевого самоврядування, який до участі у справі не притягувався.

За таких
процесуальних порушень рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

Крім того, при
новому розгляді суду необхідно визначитись з підставами позову, характером
спірних правовідносин, що склалися та із законодавством яке застосовується при
їх врегулюванні.

При цьому
потрібно встановити за захистом якого порушеного права звернувся ОСОБА_1 у
кожному періоді: на земельну частку (пай) чи земельну ділянку із чітко
визначеними на місцевості межами.

Для цього
належить з'ясувати,
зокрема, коли отримано позивачем Державний акт, яким чином і коли
встановлювались межі наданої йому у власність земельної ділянки, а при
проведенні розрахунків враховувати її площу в ці періоди та вартість.

Керуючись ч.3
ст.303, п.5 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, ст.ст.314, 315 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а
л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Недригайлівського районного суду Сумської області від 24 березня 2008 року в
даній справі скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж суду в
іншому складі.

Ухвала набрала законної сили з
моменту проголошення і протягом двох місяців з цього часу може бути
оскаржена  в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий -

Судді -