Справа №2-1518/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м.Ковель
23 жовтня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням
судді  Лапіна О.Ф.,

за участю секретаря Денисюк Т.В.,

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Верховного Суду України від
06 лютого 2008 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя направлено на новий розгляд в частині поділу квартири АДРЕСА_1
та незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_2

ОСОБА_1 звернулась з позовом до
ОСОБА_2  про поділ спільного подружжя та
просила виділити їй у власність квартиру по АДРЕСА_1, відповідачу виділити
незавершений будівництвом будинок по АДРЕСА_2

В судовому засіданні 13.05.2008 року
позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги змінила, просить провести реальний поділ
спільного майна подружжя шляхом виділення їй незавершеного будівництвом
житлового будинку АДРЕСА_2, відповідачу виділити квартиру АДРЕСА_1, стягнувши з
відповідача компенсацію в сумі різниці у вартості виділеного майна, мотивуючи
свої вимоги тим, що спільне проживання в одній квартирі є неможливим, вона буде
відшукувати кошти для закінчення будівництва житлового будинку та переїде
проживати до своїх батьків.

В судовому засіданні 23.10.2008 року
позивачка позовні вимоги змінила, просить виділити їй у власність квартиру по
АДРЕСА_1, без компенсації різниці у вартості виділеного майна, відповідачу
виділити незавершений будівництвом будинок по АДРЕСА_2, мотивуючи свої вимоги
тим, що у зв'язку із значним збільшенням вартості нерухомості вона у разі
виділення їй при поділі майна недобудованого житлового будинку не має
матеріальної можливості сплатити відповідачу компенсацію різниці у вартості майна
та добудувати будинок, також вона  не
буде мати реальної можливості відчужити недобудований будинок, який знаходиться
на земельній ділянці, що перебуває у приватній власності відповідача, змінилися
і сімейні обставини, які на даний час не дозволяють змінити місце проживання,
просить врахувати ту обставину, що спільне проживання сторін є неможливим,
постійні суперечки, які виникають на грунті взаємної неповаги негативно
впливають на розвиток  та здоров'я
неповнолітньої дитини, а тому просить провести поділ майна в натурі, і
враховуючи викладене, а також інтереси дитини, яка навчається у
загальноосвітній школі, яка знаходиться біля будинку,  в якому розміщена спірна квартира, та
можливість відповідача добудувати будинок за рахунок не стягнутої  компенсації різниці вартості розподіленого
майна, просить позов її задовольнити повністю.

Представник позивача ОСОБА_3
заявлені позовні вимоги підтримала з підстав викладених позивачкою.

Відповідач ОСОБА_2 змінені позовні вимоги не
визнав, суду пояснив, що спільне проживання бувшого подружжя  дійсно є неможливим, однак він не має іншого
місця проживання, ніж спірна квартира, не має коштів для завершення будівництва
спірного житлового будинку та має значну
заборгованість за договором позики, а тому просить провести поділ
нерухомого майна шляхом виділення йому у власність квартири по АДРЕСА_1 ,
позивачці - незавершений будівництвом будинок по АДРЕСА_2 та стягнути з
останньої на його користь компенсацію різниці вартості майна.

Представник відповідача ОСОБА_4. проти позову
заперечив з підстав викладених відповідачем.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що
позов підставний і підлягає до задоволення.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб ( а.с. 31)
сторони перебували в шлюбі з  04 січня
1998 року.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_5.

Згідно виконавчого листа від 01 жовтня 2007 року з
відповідача на користь позивача на утримання дитини проводиться стягнення
аліментів в розмірі ј частини його заробітку.

Відповідно до ст.60 СК України майно набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини  самостійного заробітку.

Під час перебування в шлюбі  сторонами придбано 07.08.2000 року квартиру
АДРЕСА_1, що стверджується  договором
купівлі-продажу квартири (а.с.25).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ковельської
міської ради № 16/23 від 25.02.2000 року
відповідачу ОСОБА_2. надано у приватну власність земельну ділянку по
АДРЕСА_2 площею  860 кв.м. для  будівництва та обслуговування  житлового будинку та господарських споруд.

На даній земельній ділянці  подружжям побудований житловий будинок
забудовником якого визначений відповідач. Дана обставина сторонами не
заперечується.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 14.07.2006 року готовність будинку складає 63%.

Згідно ч.3 ст.331 ЦК України  у разі необхідності особа, яка виготовила річ
може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на
який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме
майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування
земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної
документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного
будівництва.

Таким чином, зазначений об'єкт є предметом спільної
сумісної власності.

Згідно ст.71 СК України майно, що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу
майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші обставини що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо іншого не визначеного
домовленістю між ними.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 14.07.2006 року поділ квартири в натурі між сторонами з
технічної точки зору неможливий, зазначена квартира є неподільною річчю, поділ
незавершеного будівництвом будинку можливий
в частках найбільш наближених до ідеальних.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №
0306 від 30.09.2008 року дійсна вартість квартири становить 290788,0 грн.,
дійсна вартість незавершеного будівництвом житлового будинку - 454913,0 грн.

При визначенні способу поділу майна суд враховує наступні
обставини:

-              твердження сторін щодо
неможливості спільного проживання та негативний вплив спільного проживання
сторін  на здоров'я та розвиток
неповнолітньої дитини;

-              інтереси
неповнолітньої дитини, яка проживає разом із позивачкою, навчається в
загальноосвітній школі, яка знаходиться в районі розташування спірної квартири;

-              знаходження
незавершеного будівництвом житлового будинку на земельній ділянці, яка
перебуває у приватній власності відповідача та реальну можливість останнього
розпорядитись даною садибою і забезпечити себе житлом;

-              розмір
позовних вимог ОСОБА_1, яка просить виділити їй у власність меншу частку
спільного майна без стягнення на її користь компенсації різниці вартості
розподіленого майна;

-              матеріальне
становище сторін, перебування неповнолітньої дитини на фактичному утриманні
позивачки, та розмір сплачуваних відповідачем аліментів на утримання дитини;

-              перебування
спірного майна на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду від 23
вересня 2005 року під арештом, у зв'язку із стягненням з відповідача боргу в
сумі 65650грн. згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 04 листопада
2005 року.

та вважає необхідним провести поділ майна в натурі
виділивши позивачці у власність квартиру АДРЕСА_1, відповідачу - незавершений
будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_2 без стягнення на користь позивачки
компенсації різниці у вартості майна.

У відповідності до ст.88 ЦПК України на користь позивачки
з відповідача підлягають стягненню понесені та документально підтвердженні
судові витрати по справі в розмірі сплаченого судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на загальну суму 834 , 22
грн., а також з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в
розмірі 895,78 грн ( 1700 - 804,22=895,78), який не доплачений  позивачем, на користь якого постановлено
рішення.

Судові витрати понесені сторонами на проведення експертиз
слід залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, на підставі ст. 60,71 СК України, ст.331 ЦК України, суд-

В
И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_1 у власність квартиру АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_2 у власність незавершений будівництвом
житловий будинок по АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 834 (вісімсот
тридцять чотири) грн.  22 ( двадцять
дві)  коп судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі
895 ( вісімсот дев'яносто п'ять) грн  78
коп.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом
строку, встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст..294 ЦПК, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

ГОЛОВУЮЧИЙ :
О.Ф. ЛАПІН