Справа № 2-465/2008 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2008 року Новоселицький районний суд, Чернівецької
області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А.

при секретарі Щербань В.П.

представника позивача Кормакова А.Г.

відповідача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду в м. Новоселиця справу за позовом Новоселицького виробничого управління
житлово - комунального господарства до ОСОБА_1,

-     про стягнення заборгованості по утримані
будинку та централізованого постачання холодної води та водовідведення,

встановив:

Враховуючи складність мотивувальній частині рішення суд
відповідно до ст..209 ЦПК України, суд вважає можливим проголосити вступну та
резолютивну частину рішення.

Сторони можуть ознайомитись з повним рішенням суду після
29.04.2008 року.

Керуючись ст..10,59,60,61,88, 208-218 ЦПК України,
ст..267,509,610,611,623 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Новоселицького виробничого
управління житлово - комунального господарства
303 грн.88 коп..

Стягнути з ОСОБА_1
в дохід держави  судові витрати по
сплаті державного мита в сумі 51 грн..

Стягнути з
ОСОБА_1 судові витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду судової
справи в розмірі 30 грн. на користь Новоселицького виробничого управління
житлово - комунального господарства.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицкий районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:

Справа № 2-465/2008 рік.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2008 року Новоселицький районний суд, Чернівецької
області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А.

при секретарі Щербань В.П.

представника позивача Кормакова А.Г.

відповідача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду в м. Новоселиця справу за позовом Новоселицького виробничого управління
житлово - комунального господарства до ОСОБА_1,

-     про стягнення заборгованості по утримані
будинку та централізованого постачання холодної води та водовідведення,

встановив:

Позивач звернувся
до суду з позовом в якому зазначив, що відповідач користується квартирою
поАДРЕСА_1.

Відповідач отримавши послуги з утримання будинку на
протязі з 2004 року по 2008 рік не розрахувався за отримані послуги в зв'язку з
чим за ним сталось заборгованість в сумі 994 грн. 29 коп..

Вважає, що відповідач порушив вимоги встановлені
відповідно до п.1.3.3 Типового договору найму житла у будинках державного і
комунального фонду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №939
від 22.06.1998 року, які передбачають, що , „наймач у встановлений термін
сплачує квартирну плату і плату за комунальні послуги”.

Відповідач будучи неодноразово повідомлений про
необхідність погасити заборгованість в добровільному порядку її не погасив.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість
та понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі і просить суд позов задовольнити.

Представник додатково пояснив, що в розрахунок
собівартості яка нараховується користувач квартир входить ряд послуг які надає
ВУЖКХ. Відповідач отримав дані послуги але категорично відмовляється сплатити
за них. Гроші які сплачуються громадянами на рахунок ВУЖКХ не в достатній мірі
покривають всі необхідні витрати на утримання будинків. Тому ВУЖКХ в порядку
черговості і можливості проводить необхідний текучий ремонт.

Відповідач позов визнав частково і пояснила, що вона
фактично проживає в квартирі по АДРЕСА_1тому в
даній квартирі не проживає, тимчасово перебувала за кордоном і отримати
послуги з водовідведення та водопостачання не могла, крім того ніхто не
користувався водою та каналізацією. Погоджується погасити витрати лише на
утримання будинку. В решти просить суд відмовити за пропуском позивачем строку
позовної давності.

Свідки ОСОБА_2. та ОСОБА_3 суду показали, що позивач не
проживає в квартирі по АДРЕСА_1. Тривалий період часу вона не проживала в
квартирі.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач відповідно
до проведеного розрахунку станом на 01.02.2008 року заборгував позивачу за
утримання будинку 994 грн.29 коп..

З наданого позивачем розрахунку планової собівартості,
доходів і тарифів по квартирній платі Новоселицького ВУЖКХ, вбачається, що
зазначені витрати поточний ремонт, технічне обслуговування внутрішньо
будинкових систем водопостачання, водовідведення і зливкової каналізації,
освітлення місць загального користування підвалів, під'їздів та інші планові
витрати.

З наданої фотокопії закордонного паспорта позивача
вбачається, що вона в квітні 2004 року виїхала за кордоном.

З договору купівлі продажу між ОСОБА_4. та ОСОБА_1,
вбачається, що позивач 11.06.2004 року купила квартиру по АДРЕСА_1.

Згідно із ч.3
ст..267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

Суд оцінюючи у сукупності викладені докази дійшов
висновку, що слід застосувати строк позовній давності і відмовити позивачу у
стягненні боргу за 2004 рік у зв'язку з пропуском строку позовній давності без
поважних причин.

Суд приймаючи до уваги, що позивач не проживала в
квартирі по АДРЕСА_1 і не користувалась водопостачанням і водовідведенням. Суд
вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача лише витрати на
тримання будинку за 2005 рік у сумі 84 грн.63 коп., за 2006 рік у сумі 80 грн.
64 коп., за 2007 рік у сумі 80 грн. 64 коп., в

Згідно із ст..88 ЦПК України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Тому враховуючи,
що позивач поніс витрати на оплату інформаційне - технічне забезпечення
розгляду судової справи в розмірі 30 грн., суд вважає, що вони підлягають
стягненню з відповідача на користь Новоселицького виробничого управління
житлово - комунального господарства.

Суд приймаючи до
уваги, що позивач звільнений від оплати судового збору при зверненні до суду,
суд відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, вважає, що вони підлягають стягненню з
відповідача в дохід держави.

Таким чином слід
стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті державного мита
в сумі 51 грн..

Керуючись ст..10,59,60,61,88, 208-218 ЦПК України,
ст..509,610,611,623 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Новоселицького виробничого
управління житлово - комунального господарства
303 грн.88 коп..

Стягнути з ОСОБА_1
в дохід держави  судові витрати по
сплаті державного мита в сумі 51 грн..

Стягнути з
ОСОБА_1 судові витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду судової
справи в розмірі 30 грн. на користь Новоселицького виробничого управління
житлово - комунального господарства.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицкий районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: