Справа № 2-2193/2008
З А О Ч Н Е  Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
19 вересня 2008 року                                                                                                 м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді                                                                                        Гончар
при секретарі                                                                                                 Войтенко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4про
відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -
13.05.2008 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, що спричинена
дорожньо-транспортною пригодою (надалі - ДТП), в якій вказали наступне.
30.01.2008 року  в 09-40 год. напроти
буд. АДРЕСА_1 сталася ДТП за участю позивача ОСОБА_2, який керував автомобілем
ГАЗ-24, дн НОМЕР_1, який належить на праві власності позивачу ОСОБА_1, та
відповідача ОСОБА_4, який керував автомобілем ЗАЗ-110207, д/н НОМЕР_2, який
належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 Дана ДТП відбулась з вини
відповідача ОСОБА_4, що підтверджується постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 18.02.2008 року про накладення на останнього
адміністративного стягнення. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль, власником
якого є позивач ОСОБА_1 Згідно проведеної експертизи розмір майнової шкоди
склав 2133,95 грн., витрати на складання висновку експерта-товарознавця склали
300,0 грн., витрати на відправку телеграми на ім`я відповідача ОСОБА_4 склали
7,79 грн., витрати на оголошення в газеті про виклик відповідачів в суд склали
85,0 грн. В зв'язку із чим, позивачі просили стягнути з відповідачів
матеріальну шкоду у сумі 2133,956 грн.,
витрати на складання висновку експерта-товарознавця в розмірі 300,0
грн., витрати на відправку телеграми в розмірі 7,79 грн., а також понесені
судові витрати у вигляді сплаченого судового збору (держмита) у сумі 51,0 грн.
та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_2, який діє від свого імені та від імені
позивача ОСОБА_1, згідно довіреності, підтримав викладене у позовній заяві,
наполягав на позовних вимогах, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Додатково надав суду заяву про стягнення з відповідачів на їх користь судові
витрати на оголошення в пресі про виклик відповідачів в суд, просив її
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не
з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом належним
чином, про причини неявки суд не повідомили.
За таких обставин суд визнає причину неявки відповідачів
до суду неповажною і вважає можливим провести заочний розгляд справи у
відсутності відповідачів по наявних матеріалах, про що постановив відповідну
проти заочного розгляду не заперечував.
Заслухавши осіб, які приймають участь у справі,
дослідивши матеріали цієї справи та адміністративного матеріалу, суд вважає
позов підлягаючим задоволенню у зв'язку з наступним.
Судом встановлено, що 30.01.2008
року  в 09-40 год. напроти буд. АДРЕСА_1
сталася ДТП за участю позивача ОСОБА_2, який керував автомобілем ГАЗ-24, дн
НОМЕР_1, який належить на праві власності позивачу ОСОБА_1, та відповідача
ОСОБА_4, який керував автомобілем ЗАЗ-110207, д/н НОМЕР_2, який належить на
праві власності відповідачу ОСОБА_3, з вини ОСОБА_4, що підтверджується
рішенням по адміністративній справі (постанова Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 18.02.2008 року про накладення на останнього адміністративного
стягнення, яка набрала законної сили).

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,  встановлені
судовим  рішенням  у адміністративній  справі,
що набрало законної сили,  не
доказуються при розгляді  інших  справ,
у  яких  беруть участь   ті
самі  особи  або
особа,  щодо  якої
встановлено  ці обставини.

Власником автомобіля ЗАЗ-110207, д/н НОМЕР_2 на час ДТП був і є зараз
відповідач ОСОБА_3 (довідка ВРЕР-1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області №
10/13-9856 від 03.09.2008 року. Відповідач ОСОБА_4 керував зазначеним
автомобілем на час ДТП, але суду не представляється можливим встановити, на
яких правових підставах (довіреність, договір оренди, тощо), оскільки в довідці
МРЕВ та в матеріалах адміністративної справи ці відомості відсутні, а
відповідачі в  суд не з'явились,
будь-яких доказів суду не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України,
особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, та причинила шкоду діяльністю по його використанню, зберіганню,
утриманню, повинна відшкодувати шкоду на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 1187 ЦК України,
якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість
його власника, шкода, спричинена діяльністю по його використанню,
охороні, отримуванню, відшкодовується ними спільно.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків  у  результаті
порушення  її цивільного права,
має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати,  яких  особа
зазнала  у  зв'язку зі пошкодженням речі,  а також витрати,  які особа мусить зробити
для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки
відшкодовуються  у повному
обсязі,  якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому  або  більшому розмірі.

В даному випадку порушено право власності
ОСОБА_1 на автомобіль
ГАЗ-24, дн НОМЕР_1, який належить їй на праві власності, саме цей автомобіль пошкоджено з вини відповідача  ОСОБА_4 в ДТП (довідка ДАІ).

Згідно висновку спеціаліста № 57/04 експертного автотоварознавчого
дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди пошкодженого
транспортного засобу від 11.04.2008 року,
розмір матеріальної шкоди (вартість відновлюваного ремонту) склав
2133,95 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є  діяльність,
пов'язана  з використанням,  зберіганням
або  утриманням транспортних
засобів тощо,  що  створює
підвищену  небезпеку для
особи,  яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода,    завдана    джерелом
підвищеної     небезпеки,
відшкодовується  особою,  яка
на  відповідній  правовій
підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди
тощо) володіє   транспортним   засобом,
механізмом,   іншим  об'єктом, використання,  зберігання або утримання  якого
створює  підвищену небезпеку (ч. 2
ст. 1187 ЦК України).

Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа,
яка здійснює діяльність,  що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду,  якщо
вона не доведе,  що шкоди   було
завдано  внаслідок  непереборної
сили  або  умислу потерпілого.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 не надали суду доказів і не довели, що
шкоду   було   завдано
внаслідок  непереборної  сили
або  умислу потерпілого.

Крім того, позивачем ОСОБА_2 понесені судові витрати, пов'язані з
опублікуванням виклику відповідачів у судове засідання через газету “Запорізька
правда” на суму 85 грн. (фіскальний чек від 27.08.2008 року на суму 85 грн.,
а.с. 64), витрати на відправку телеграми відповідачу ОСОБА_4 на суму 7,79 грн.
(фіскальний чек від 03.04.2008 року на суму 7,79 грн., а.с. 26), на оплату
послуг експерта в сумі 300 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру №
57/04-08 від 11.04.2008 року на суму 300 грн., а.с. 27).

На підставі ч. 1 ст. 88
ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з
іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позивачем ОСОБА_2 також понесені витрати на
сплату судового збору (держмита) у сумі 51 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді у сумі 30
грн., які документально підтверджені, зазначена сума підлягає стягненню з
відповідачів в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1192
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 61, 81, ч. 1 ст. 88, ст. ст. 209, 213, 215,
224 - 226, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_4,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3,  на
користь ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4, матеріальну шкоду в сумі
2133,95 грн. (дві тисячі сто тридцять три гривні дев'яносто п'ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_4,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3,  на
користь ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_4, понесені витрати на
проведення експертизи в сумі 300,0 грн. (триста гривень), на відправку
телеграми в сумі 7,79 грн. (сім гривень сімдесят дев'ять копійок), судові
витрати у вигляді судового збору у сумі 51,0 грн. (п'ятдесят одна гривня),
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі
30,0 грн. (тридцять гривень) та на оголошення в газеті про виклик відповідачів
в суд у сумі 85,0 грн. (вісімдесят п'ять гривень), а всього 473,79 грн. (чотириста
сімдесят три гривні сімдесят дев'ять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення  заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або шляхом безпосередньої
подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя
М.С. Гончар