ёСправа
Головуючий  у першій інстанції
Категорія - цивільна                                  Артюх
Доповідач - суддя Горобець Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М   У К Р А Ї Н И

05 грудня  2008 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ  у складі :

Головуючого
судді
Хромець Н.С.

Суддів:
Горобець Т.В., Острянського В.І.

При секретарі                                    Вареник
О.М.

З  участю ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ченігові  цивільну справу за  апеляційною
скаргою ОСОБА_1  на рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 жовтня 2008 року у справі за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення,

В с т а н о в и в :

В обґрунтування
апеляційної скарги  на рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 14 жовтня 2008 року, яким ОСОБА_4відмовлено в
задоволенні його позовних вимог про усунення перешкод в здійсненні права
власності шляхом виселення ОСОБА_3 з
неповнолітнім сином  ОСОБА_5,
позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального та порушення норм процесуального права і ставить питання про
скасування  оскаржуваного рішення з
ухваленням нового рішення  про
задоволення його позовних вимог.

ОСОБА_4 зазначає, що суд
невірно застосував до спірних правовідносин ст. 156 ЖК України, не врахував
положень ст. 64 та ст. 65  ЖК України, не
прийняв до уваги того факту, що відповідачка має на праві власності в м.
Чернігові 2/3 частин и трикімнатної квартири.
Позивач також вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про
те, що позов належним чином не обґрунтований.

Судом встановлено, що з
29.08.1992 до 25.02.2005  року
відповідачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5- сином власника
садиби  за спірною адресоюАДРЕСА_1. В
1994 році у них народився син ОСОБА_7. В 1997 році техніком МБТІ  зафіксовано самочинне будівництво будівель
Г-1 та Г1-1 в зазначеній садибі біля будинку”А” .  З дозволу власника  відповідачі поселились  відповідно до ч.2 ст. 156 ЖК України спочатку
в будівлі „ А”, потім в самочинно зведеній будівлі Г-1. Після смерті
ОСОБА_8право власності на зареєстроване будинковолодіння оформлено на позивача,
а на будівлі Г-1 та Г1-1 за позивачем
зареєстровано право власності на підставі рішення виконавчого комітету
Чернігівської міської ради від 21.07.2008 року.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень
ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої
інтонації, якщо не буде встановлено обставин, які є безумовною підставою для
скасування рішення

Відповідно до ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду
першої інстанції без зміни, якщо дійде висновку що рішення ухвалене з
дотриманням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне  по суті і справедливе рішення
з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір по суті,
суд першої інстанції повно та всебічно дослідив надані докази , з”ясував всі
обставини по справі, вірно визначив характер спірних правовідносин, правильно
застосував до спірних правовідносин
закон  і ухвалив законне  рішення.

Відмовляючи в задоволенні
позову, заявленого ОСОБА_5 та, виходячи з доказів, наданих позивачем, суд
першої інстанції правильно послався на ст. 156
Житлового Кодексу України, так, як в даному випадку об”єктом права
власності, яке позивач вважає порушеним, є жиле
приміщення - будинок, отже  режим
проживання в ньому регулюється  нормами
ЖК України.

Відповідно до ст. 9 ЖК
України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення, або
обмежений у праві користування ним інакше, як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Відповідачка та її неповнолітній  син в будинок за спірною адресою в м.
Чернігові по  вул. Пролетарський гай, 4
поселились правомірно , як члени сім”ї
ОСОБА_1,   де власником  на той час був батько останнього -  ОСОБА_5

Після зміни власника
будинку та після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 С.І.  відповідачі залишились проживати в будинку
і  користуються  будівлею
під літерою Г-1 в даній садибі .
Позивачка в будівлі під літерою Г-1 , яка до 21.07.2008 року являлась
самочинним будівництвом в садибі по вул.. Пролетарський гай,4,  проживає з дозволу попереднього власника  садиби,
несе витрати по оплаті комунальних послуг по спірному приміщенню,
здійснює поточний ремонт, дозволені власником переобладнання. Фактично  між
сторонами виникли та продовжують існувати правовідносини найму жилого
приміщення, що витікає із змісту  ч. 1
ст.11 ЦК України.

Відповідно до
положень  ч.3 ст. 168 ЖК України договір
найму жилого приміщення в будинку, що належить громадянинові, може бути
розірвано на вимогу наймодавця, якщо жиле приміщення , займане наймачем ,
необхідне для проживання наймодавцю та членам його сім”ї, за умови попередження
наймача про розірвання договору  за три
місяці.

Саме такий порядок
виселення наймача визначений законом, і лише за умови його дотримання можливе
виселення .

Доказів дотримання такого
порядку та доказів на підтвердження обставин, які в силу ст. 168  ЖК України можуть бути підставою для
виселення наймача, позивачем не надано, що свідчить про необгрунтованість
позовних вимогОСОБА_1

Але,  посилання суду першої інстанції в
мотивувальній частині рішення на ст.157 ЖК України та на ст. 405 ЦК України в
мотивувальній та резолютивній частині рішення є неправильним в силу того,
що  названі норми матеріального права
спірні правовідносини не регулюють.

Враховуючи вищезазначене
та виходячи з положень  ч.2 ст. 308 ЦПК
України,  підстави для скасування
судового рішення  і  задоволення позовних вимогОСОБА_1, відсутні.

Керуючись ст.303,304,
307,308, 314-315, 317,319 ,324   ЦПК
України, апеляційний   суд  -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення  Новозаводського районного суду  м. Чернігова
від 14 жовтня 2008 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її  проголошення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з
моменту набрання законної сили.

Головуючий
Судді: