№ 2о-25/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

19 лютого 2008 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський
районний
суд міста Маріуполя Донецької
області у складі:

судді              Попової С.А.,

при секретарі      Больсуновій
Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту визнання батьківства,

заінтересовані особи -   ОСОБА_2,

Орджонікідзевський відділ реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2008 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
встановлення факту визнання батьківства щодо нього ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх вимог заявник вказував на те, що його
батьки ОСОБА_4 і ОСОБА_3 перебували у цивільному шлюбі, від якого народились
він та його брат ОСОБА_2. Свідоцтво про його народження не містить визначення
батьком ОСОБА_3, проте факт визнання останнім за життя свого батьківства по
відношенню до заявника  підтверджується
рішенням Алексєєвського районного суду Бєлгородської області, Росія, що набрало
чинності, яким встановлено факт визнання батьківства ОСОБА_3 по відношенню до
брата заявника - ОСОБА_2, показаннями свідків, допитаних під час розгляду
справи брата, випискою погосподарської книги, за даними якої він з дня
народження проживав спільно однією сім"єю з батьком,  матір"ю і братом. Інших дітей, окрім
нього і брату ОСОБА_2, у батьків не було. Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1., а мати -
у 1999 році. Просив встановити факт визнання ОСОБА_3 свого батьківства по
відношенню до нього. Зазначав, що рішення суду йому потрібно для оформлення
своїх спадкових прав після смерті батька.

В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги і доповнив їх вимогою про внесення відомостей про батька до актового запису про  його народження. Надав пояснення аналогічні тим, що викладені в заяві.

Залучені у якості заінтересованих осіб ОСОБА_2 і представник Орджонікідзевського відділу РАЦС Маріупольського МУЮ в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши заявника, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до  висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Заявник - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі Афанасьєвка Алексєєвського району Бєлгородської області РСФСР, про що Афанасьєвською сільською радою Алексєєвського району Бєлгородської області вчинено актовий запис за № 44 від 08 липня 1960 року (а.с. 5). В графі батьки вказана мати ОСОБА_4, дані про батька відсутні.

ОСОБА_3, 1929
року народження, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 14 від 23.06.2006р. вчинений адміністрацією Афанасьєвського сільського поселення Алексєєвського району Бєлгородської області (а.с. 6).

З 1 січня 2004 року набрав чинності Сімейний кодекс України, оскільки він не має зворотної сили, то до правовідносин, що виникли, судом застосовуються положення діючого на момент їх виникнення  законодавства.

Так, відповідно до ст. 3 Основ законодавства СРСР і союзних республік про
шлюб та сім'ю, у тому разі коли дитина народилась до 1 жовтня 1968 року, її
ймовірний батько помер і батьківство не було оформлене у добровільному порядку,
факт визнання батьківства може бути встановлений у судовому порядку.

За положеннями п. 3 абз. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України
"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ
щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006р.
при розгляді справ
про  встановлення  батьківства
щодо дитини,
яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми
КпШС...

Згідно зі ст. 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту
батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а
фактичні дані які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та
вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження
останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно
підтверджують визнання особою батьківства.

Адже, відповідно до ст. 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР від 29 грудня 1969 року “Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім'ю Української  РСР” судове встановлення батьківства могло мати місце лише відносно дітей, що народилися після 1 жовтня 1968 року.

До цього часу, інститутом права взагалі не було передбачене судове встановлення батьківства. Так, у ст. 32-1
Кодексу законів про сім'ю, опіку та актів цивільного стану Української РСР (у редакції Указу Президії Верховної Ради УРСР від 15 червня 1945 року) було визначено, що “мати дитини, яка народила від особи, з якою вона не перебувала у шлюбі, не має права звертатися до суду з позовом про встановлення батьківства та стягнення аліментів з вказаної особи на утримання дитини”.

Разом з тим не заборонялось добровільне встановлення батьківства, як відносно дітей народжених до 1 жовтня 1968 року, так і після.

Названим Указом зворотна дія закону була передбачена лише в одному випадку, жінка мала право звернутись до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства, якщо це визнання мало місце саме до 1 жовтня 1968 року, а потім ймовірний батько помер, й неможливо іншим шляхом встановити батьківство.

При перевірці наданих заявником доказів, судом встановлений факт безперечного визнання ОСОБА_3 свого батьківства щодо заявника ОСОБА_1 саме до 01 жовтня 1968 року.

Так, з витягу погосподарської книги № 3 - особистий рахунок № 239 за період 1960-1986р.р., виданого адміністрацією Афанасьєвського сільського поселення муніципального району "Алексеевский район и город Алексеевка" Бєлгородської області від 19.11.2007р. вбачається, що главою господарства у домоволодінні є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в помешканні якого був зареєстрованим і проживав ОСОБА_1, 1960р.н., з народження і до 01.01.1986р. В даному документі міститься визначення родинних стосунків ОСОБА_1 щодо господаря - "син" (а.с. 7).

Об"єктивно визнання ОСОБА_3 свого батьківства щодо заявника ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків, наданих в межах вирішення Алексєєвським районним судом Бєлгородської області Російської Федерації цивільної справи № 2-763/06 за заявою брата заявника - ОСОБА_2. Так, свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 зазначили, що у ОСОБА_3, з яким тривалий час працювали у колгоспі, було два сина: ОСОБА_2 і ОСОБА_1, сім"я ОСОБА_3 була дружня, батько дбав про синів, виховував їх, одягав, обував, за життя визнавав синами.  Аналогічні дані щодо матері ОСОБА_4, як і у заявника ОСОБА_1, міститься в свідоцтві про народження його брата - ОСОБА_2. За рішенням суду від
06.12.2006р., що набрало чинності 17.12.2006р., встановлено факт визнання ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., батьківства у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 8-9).

Вищезгадані пояснення свідків і встановлені чинним рішенням суду РФ обставини, зважаючи на положення ст. 61 ч. 3 ЦПК України приймаються судом як доведені і не підлягають доказуванню в межах даної справи.

Крім того, допитана в даному судовому засіданні свідок ОСОБА_7, що є дружиною заявника,  пояснила, що підтримуючі дружні стосунки із родиною чоловіка, їздила з ним в селище Афанасьєвка до батьків ОСОБА_1- батька ОСОБА_3 і матері ОСОБА_4, вони жили однією сім"єю у цивільному шлюбі. Батько заявника завжди ставився до ОСОБА_1 як до сина і не ставив під сумнів своє батьківство.

З урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 щодо встановлення факту визнання ОСОБА_3 за життя свого батьківства.

На підставі ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст. 7 Указу Президії
Верховної Ради УРСР від 29 грудня 1969 року “Про порядок введення в дію Кодексу
про шлюб та сім'ю Української  РСР”,  Постанови Пленуму Верховного Суду України
"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3
від 15.05.2006р., керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт визнання ОСОБА_3, 1929
року народження, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 14 від 23 червня 2006 року вчинений адміністрацією Афанасьєвського сільського поселення Алексєєвського району Бєлгородської області РФ) свого батьківства відносно сина ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_4.

Внести відомості про батька ОСОБА_3 у актовий запис про народження ОСОБА_1 № 44 від 08 липня 1960 року, вчинений Афанасьєвською сільською радою Алексєєвського району Бєлгородської області РФ: в графу
"батько" внести відомості про батька - "ОСОБА_3" (з рос. - ОСОБА_3).

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя ________________