Справа № 22-ц-1357 / 2008                                     Головуючий у 1-й інстанції
Категорія - 5                                                              Суддя-доповідач - Білецький О.М.
У Х В А Л А

і м е н
е м       У к р а ї н и

18 листопада 2008 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого
- Шевченка В.А.

суддів - Білецького О.М., Гагіна М.В.,

з участю
секретаря судового засідання  -  Кияненко
Н.М.

та осіб,
які беруть участь у справі  - представника
позивача і представника відповідача

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Зарічного
районного суду м.Суми  від 25 вересня 2008
року та на ухвалу Зарічного районного суду м.Суми  від 10 жовтня 2008 року

у справі
за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації власників гаражів «Марс» про
визнання права власності, визнання положень статуту незаконними, визнання
рішень та дій протиправними і зобов'язання вчинити дії, про спростування
недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и
л а :

У березні 2008
року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Уточнивши
вимоги, просив визнати за ним право власності на розбірний металевий гараж,
розташований на земельній ділянці ГОВГ «Марс» та визнати набуття ним права
власності за давністю користування на земельну ділянку, на якій розташований
цей гараж.

Просив визнати
таким, що суперечить нормам чинного законодавства і скасувати рішення загальних
зборів ГОВГ «Марс» від 09 лютого 2008 року про відмову у прийнятті його до
членів цієї організації і зобов'язати відповідача прийняти його у члени ГОВГ
«Марс» та виключити із своїх членів тих громадян, які не мають свідоцтв про
право власності на гаражі.

Також просив
визнати порушенням його конституційних прав та свобод втручання ГОВГ «Марс» у
його особисте та сімейне життя шляхом збирання, використання і розповсюдження
конфіденційної та недостовірної інформації і зобов'язати відповідача
спростувати таку інформацію на загальних зборах членів цієї організації.

Крім
того, просив стягнути з відповідача на свою користь 200 грн. на відшкодування
моральної шкоди, завданої вищезазначеними незаконними діями.

Рішенням
Зарічного районного суду м.Суми від 25 вересня 2008 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвалою
від 10 жовтня 2008 року Зарічний районний суд м.Суми роз'яснив вказане рішення,
зазначивши норми матеріального права, якими керувався при вирішенні спору та
вказав порядок і строк його оскарження.

В апеляційній
скарзі на судове рішення представник позивача, посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального
права, просить рішення суду від 25 вересня 2008 року скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення його вимог.

Вважає, що його
сином доведено права  на гараж і земельну
ділянку та, відповідно, право на членство в товаристві співвласників гаражів, а
також встановлено порушення з боку відповідача прав позивача і заподіяння йому
тим самим немайнових втрат.

В апеляційній
скарзі на ухвалу суду першої інстанції представник позивача, посилаючись на
порушення норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати і передати
питання на розгляд суду першої інстанції.

Зазначає,
що суд не керувався положеннями Конституції України та не конкретизував
положення статей, на підставі яких розглянув справу.

Заслухавши
пояснення і заперечення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення
суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено
судом із Державного акту на право користування землею серії Б №018671 від 1986
року, земельна ділянка загальною площею 0,27 га по АДРЕСА_1 була закріплена за
авокооперативом «Марс» на праві безстрокового і безоплатного користування.

Рішенням виконавчого комітету
Сумської міської ради народних депутатів №134 від 16 червня 1988 року
підтверджено надання авокооперативу «Марс» даної земельної ділянки площею 2793
кв.м, на якій раніше були розташовані гаражі військовослужбовців
артилерійського училища.

Рішенням
виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів №373 від 17
червня 1993 року земельну ділянку із земель громадської забудови по АДРЕСА_1,
загальною площею 0,41 га, надано під гаражне будівництво: у тому числі в
колективну власність авокооперативу «Марс» - 0,25 га, в приватну власність
громадянам-членам цього кооперативу - 0,16 га.

У 1991 році батьком позивача -
ОСОБА_2, було придбано розбірний металевий гараж, виробництва Річицького
суднобудівного-судноремонтного заводу для легкового автомобіля, який ним зі
згоди членів автокооперативу «Марс» та за погодженням з архітектором Зарічного
району м.Суми був розміщений на території цього автокооперативу.

В подальшому батько позивача став
членом автокооперативу і після отримання відповідного дозволу на його місці
збудував цегляний гараж, а металевий гараж без відведення земельної ділянки у
встановленому порядку і без отримання відповідних дозволів неодноразово
переміщав по території автокооперативу «Марс».

01
листопада 2006 року батько позивача зі згоди своєї дружини передав у власність
своєму синові ОСОБА_1. (позивачеві) розбірний металевий гараж.

Також судом
встановлено, що громадська організація власників гаражів «Марс» зареєстрована
рішенням виконкому Сумської міської ради №578 від 26 жовтня 2006 року.

ГОВГ «Марс» створена рішенням
частини власників гаражів, які входили до автокооперативу «Марс», однак не є
правонаступником автокооперативу «Марс».

Земельна ділянка цьому
новоствореному об'єднаннюу власність чи в користування не передавалась..

У грудні
2006 року представник позивача від імені сина подавав до ГОВГ «Марс» заяву, в
якій просив прийняти ОСОБА_1 до членів організації, зазначаючи, що той
являється володільцем металевого гаражу, розташованого на території цього
громадського об'єднання.

05 січня
2007 року правління ГОВГ «Марс» відмовило у задоволенні цієї заяви,
обґрунтовуючи відмову тим, що установка металевого гаражу є незаконною,
оскільки в 1993-1994 році ОСОБА_2 надавалася згода лише на тимчасове розміщення
розбірного гаражу і на даний час він розташований частково на землі, яка
рахується за Міністерством оборони України. При цьому посилалось на наданий
Управлінням земельних ресурсів м.Суми генеральний план побудови гаражів за
адресоюАДРЕСА_1 на якому металевий гараж не значиться.

Рішенням
загальних зборів ГОВГ «Марс» від 09 лютого 2008 року з аналогічних підстав
відмовлено в розгляді заяви ОСОБА_1 про прийом у члени цієї організації. Крім
того, зазначено, що до виділення цій громадській організації у встановленому
порядку земельної ділянки вирішення даного питання є передчасним. Також, з
огляду на наявність обґрунтованих сумнівів у його проживанні в м.Суми, заявнику
запропоновано особисто бути присутнім при подачі заяви та додатково надати
копії підтверджуючих документів.

Вказані
факти, вірно встановлено судом на підставі належним чином досліджених та оцінених
доказів на які суд послався у рішенні.

Цими
доказами, у тому числі й тими про які йдеться в апеляційній скарзі, зокрема,
копією паспорту на металевий гараж та чеку, довідкою про його передачу ОСОБА_2
і його дружиною своєму синові ОСОБА_1., підтверджується право власності
позивача лише на переносну розбірну металеву конструкцію, яка не є нерухомим
майном в розумінні ч.1 ст.181 ЦК України.

Таке
право позивача підкріплене достатніми письмовими доказами, воно фактично не
оспорюється, а тому достатніх підстав для його захисту чи встановленню в
судовому порядку, визначеному ст.392 ЦК України, не вбачається.

Позивачем не надано доказів надання йому в
користування чи у власність земельної ділянки для встановлення такого гаражу в
порядку визначеному ст.125 ЗК України.

ГОВГ
«Марс» на даний час не є володільцем такої земельної ділянки і тому не вправі
вирішувати питання розміщення громадянами гаражів на землях комунальної
власності та землях, які перебувають у віданні МО України. Таких вимог до
органу місцевого самоврядування чи інших юридичних осіб позивачем не
заявлялось.

Питання
набуття земельної ділянки за давністю користування, відповідно до ст.119 ЗК
України, можливе не шляхом безпосереднього звернення з позовом до суду, а в
порядку встановленому цим Кодексом з додержанням загальних правил щодо
звернення громадян за наданням землі до органів місцевого самоврядування. Крім
того, згідно з положеннями п.1 розділу ІХ «Прикінцеві положення» ЗК України, ця
норма може застосовуватися лише з 1 січня 2017 року.

Відповідно до ЗУ «Про об'єднання
громадян», ГОВГ «Марс» є добровільним громадським формуванням, створеним для
задоволення та захисту своїх інтересів. Рішення щодо членства конкретної особи
у відповідному формуванні, приймає саме орган управління об'єднання громадян.
Оскільки земельна ділянка для розміщення гаражу на землях ГОВГ «Марс» позивачу
у встановленому порядку не виділялась, підстав для спонукання про прийняття
його у члени цього товариства не вбачається.

Не маючи виділеної конкретної
земельної ділянки під гараж, позивач не є володільцем гаражу в розумінні вимог
статуту ГОВГ «Марс» та не має підстав для прийняття у члени цього об'єднання, а
тому положення цього Статуту щодо членства не порушують його прав та законних
інтересів. У зв'язку з цим є безпідставними і позовні вимоги про скасування
п.2.6 Статуту ГОВГ «Марс».

А так як
позивач не є членом громадської організації, то зарахування до її членів інших
громадян також не впливає на його права. Крім того, вимоги до цих осіб
безпосередньо не заявлялись.

Судом не
встановлено винних неправомірних дій чи рішень відповідача, тому не вбачається
законних підстав для відшкодування моральної шкоди з цих підстав.

Не
ґрунтуються на законі і доводи позивача про втручання ГОВГ «Марс» в його
особисте та сімейне життя.

У наданій
житлово-експлуатаційною організацією за місцем реєстрації ОСОБА_1 довідці
вказується, що він фактично не проживає в квартирі №3 по АДРЕСА_1та копія його
заяви про ненарахування оплати за послуги з водопостачання та водовідведення
через його не проживання та відсутність в квартирі сантехобладнання і
водопроводу, отримана відповідачем у встановленому порядку, стосується спірних
правовідносин і надана суду на підтвердження заперечень проти позову.

Крім
того, позивач не довів, що ці документи є втручанням в його особисте та сімейне
життя, містять недостовірну чи образливу інформацію чим зачіпають його честь
або гідність, як того вимагають ст.ст.277, 297, 301 ЦК України.

У своїй
заяві від 30 вересня 2008 року представник позивача просив роз'яснити рішення
суду від 25 вересня 2008 року.

Задовольняючи
таку заяву і роз'яснюючи судове рішення, суд першої інстанції в ухвалі від 10
жовтня 2008 року вказав норми матеріального права, якими керувався при
вирішенні даного спору та вказав порядок і строк його оскарження. При цьому
послався на те, що такі ж положення були в самому тексті рішення суду.

У
цілому, рішення суду за своїм змістом є зрозумілим. Зокрема, суд чітко виклав
суть спірних правовідносин, зміст норм матеріального права, фактичні обставини
та навів відповідні докази і мотиви, якими керувався при його ухваленні.

Сама ж
по собі та обставина, що суд не зазначив конкретних пунктів та частин норм
матеріального права, не дає підстав для висновку про те, що дане рішення є
незрозумілим по своїй суті.

Посилання
на статті Конституції, як норми прямої дії, можливе лише у випадках, якщо
спірні правовідносини не врегульовані відповідними актами законодавства
України.

Інші доводи апеляційних скарг також не спростовують
зазначених висновків.

Таким
чином, рішення та ухвала суду першої інстанції відповідають вимогам
матеріального та процесуального права, є законними та обґрунтованими, а тому не
вбачається підстав для їх зміни чи скасування.

Керуючись
ст.303, п.1 ч.1 ст.307, 308, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.314, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні
скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Зарічного районного суду м.Суми  від 25
вересня 2008 року та ухвалу Зарічного районного суду м.Суми  від 10 жовтня 2008 року  в даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набрала законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двох
місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України.

Головуючий:

Судді: