Справа № 2- 2172/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

24
жовтня 2008 року
Центрально-Міський районний суд м. Макіївки  в складі:

головуючого    судді
Стратейчук  Л.З.

при
секретарі
Торолашвілі
О.Г.

розглянув  у відкритому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу  за  позовом
ОСОБА_1 до Макіївської міської ради,
КП „БТІ м.Макіївки”, ОСОБА_2  про
визнання права власності на самочинне будівництво в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати за ним  право
власності в порядку спадкування на
збудоване без належного узгодження та проекту на виділеній рішенням
виконкому Центрально-Міської районної ради м.Макіївки   його батькуОСОБА_3   земельній ділянці домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 , яке складається з жилого будинку „А-1” загальною площею 68.20 м2, в
тому числі жилою 41.80 м2, літньої кухні „Б-1”, сараю „В-1”, убиральні „Д-1”,
літнього душу „Г-1”, гаража „Е-1”, огорожі, водопроводу.

У
судовому засіданні   позивач  і його представник ОСОБА_4 підтримали   позовні вимоги  і пояснили,
що   земельні ділянка за
зазначеною адресою була виділена батьку позивача у 1959 році рішенням
виконкому, з ним був укладений договір про надання земельної ділянки у
безстрокове користування для будівництва жилого будинку, який був
зареєстрований у БТІ. У 1967 року сґамойленко В.Ф. закінчив будівництво і став
оформлювати акт прийоми будинку до експлуатації, але з невідомих для позивача
причин  його оформленні не завершив.  23 жовтня 1997 року його батько помер. Він
залишився проживати у будинку батька. У 2007 році він звернувся до нотаріальної
контори  для отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом, оскільки є єдиним спадкоємцем, але йому відмовили
у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки, як виявилося, домоволодіння
не внесене у реєстр об'єктів нерухомості і фактично є самочинним будівництвом,
оскільки відсутній акт про уведенні будинку в експлуатацію.  При будівництві батько позивача побудував
надвірні будівлі на межі з сусідньою ділянкою, на якій розташоване
домоволодіння ОСОБА_2., але останній не заперечує проти визнання за ним права
власності на домоволодіння з надвірними будівлями.

Представник відповідача - Макіївської
міської ради, що діє за довіреністю, до зали суду  не з'явився, надав листа з проханням
розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не  заперечує.

Відповідач  КП „БТІ м.Макіївки”  надав суду листа з проханням слухати справу у
відсутність свого представника. Покладається на рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи
повідомлений належним чином, надав суду заяву про визнання позову і з проханням
слхати справу у його відсутність.

Суд вислухав пояснення  позивача і
його представника,   дослідив  матеріали справи та дійшов висновку, що позов
підлягає  задоволенню по наступних
підставах.

Позивач в справі є рідним сином
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с.7) і
проживав разом з батьком до моменту смерті останнього, що видно з домової книги
(а.с.13-15).  ОСОБА_3  помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть (а.с.7).

Рішенням виконкому
Центрально-Міської районної ради від 12.02.1959 року № 90 ОСОБА_3  була виділена земельна  ділянка площею  527 м2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8), 13
березня 1959 року з ОСОБА_3 був укладений договір про надання в безстрокове
користування зазначеної земельної ділянки для будівництва індивідуального
жилого будинку , який зареєстрований у БТІ
01.04.1959 року за номером 1-1525 (а.с.9-10).

Згідно технічного паспорту, виданого КП БТІ м.Макіївки   29.04.2008 року на ім'я ОСОБА_3, і акту  БТІ від 06.05.2008 року,  адреса домоволодіння змінилась з „АДРЕСА_2”
на „АДРЕСА_1”,  на  території домоволодіння у 1965 році на
підставі договору забудови, зареєстрованого у БТІ 01.04.1959 року за номером
1-1525,  збудований жилий будинок   „А-1” загальною площею 68.20  м2, в тому числі жилою 41.80 м2, літня кухня
„Б-1”, сарай „В-1”, літній душ  „Г-1”,
убиральня „Д-1”, гараж „Е-1”, домоволодіння має огорожу, водопровід,  загальна інвентаризаційна вартість
домоволодіння становить  37862 грн  (а.с.17-22).

Згідно  паспорту технічного стану,
виданого КП “ГрадАРпроект”
02.06.2008  року, результати
візуального обстеження будинку і надвірних будівель        виявили задовільний стан  конструкцій, які допускають нормальну
технічну експлуатацію при умові проведення регулярного поточного ремонту, але
зовнішні стіни будинку за мірою протидії теплопередачі дещо не відповідають
вимогам, що пред'являються до конструкцій і потребують додаткового
утеплення,  літня кухня „Б-1”, сарай
„В-1”, літній душ „Г-1”, гараж „Е-1”
розташовані на межі с сусідньою ділянкою, що є   порушенням п.3.25* ДБН 360-92**  (а.с.23-31).

Згідно ч. 1 ст.376 ЦК
України  житловий будинок, будівлі,
споруди, інше нерухоме майно, вважаються самочинними, якщо вони збудовані без
належного дозволу чи належно затвердженого
проекту.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК
України  суд може визнати  за власником, користувачем земельної
ділянки,  виділеної їй для цієї мети,  право власності на самочинно збудоване на ній
нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб.

З огляду на наведені норми
закону суд вважає  дане будівництво
самочинним, здійсненим  з порушенням
будівельних правил,  але жилий
будинок, за висновком компетентного підприємства може експлуатуватися в
подальшому, користувач суміжної земельної ділянки  відповідач ОСОБА_2 про порушення своїх прав
не заявив і позов визнав, іншими відповідачами позов також визнається, тому
такі відхилення від нормативних вимог суд оцінює, як незначні, приходить до
висновку, що самочинне будівництво права інших осіб не порушує,   і вважає
самочинне будівництво таким, на яке можливо визнати право власності.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та
перехідних положень  до ЦК України, що
набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний кодекс застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Оскільки ОСОБА_3  помер   під час чинності попереднього ЦК
України,  суд вважає за необхідне
застосовувати положення саме цього Кодексу.

Згідно ст.. 549 ЦК України, що діяв з 1.01.1964 року,  встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину,
якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З пояснень позивача і матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 вступив в управління  і
володіння  будинком з надвірними
будівлями  після смерті батька, тобто
фактично прийняв спадщину, тому суд вважає, що позивач фактично прийняв
спадщину,     що відкрилася після
смерті  його  батька.

Відповідно інформації наданої нотаріальною конторою, будь-хто крім позивача
в справі з заявами про прийняття спадщини не звертались прийняття спадщини
(а.с.52).

Суд вважає, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, що
підтверджують факт прийняття спадщин
позивачем  у встановленому
порядку, що інших спадкоємців немає,    з
дня відкриття спадщини минуло понад 6 місяців і причиною невидачі  свідоцтва про право власності на спадкове
майно є наявність самочинних дій спадкодавця щодо  об'єкта нерухомості, який одночасно є
об'єктом спадщини.

Відповідно до ст.. 328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом,  відповідно ст..392 ЦК України  власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

З урахуванням наявних в справі
доказів, мотивів, наведених вище, враховуючи,
що позивач є єдиним спадкоємцем і в разі визнання за ним права власності
будь-чиї права порушені не будуть,  суд
вважає можливим визнати за позивачем право власності на самочинно збудований
жилий будинок та надвірні будівлі в порядку спадкування.

Керуючись
ст.10, 11, 109, 212-215 ЦПК України,
ст.  328, 376,   392, 1233 ЦК
України,      суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1  задовольнити.

Визнати за  ОСОБА_1  право власності в порядку спадкування  на самочинно збудоване домоволодіння
інвентаризаційною  вартістю 37862 грн.,
за адресою: АДРЕСА_1 :    жилий будинок
„А-1”  прибудовою „а-1” і погрібом
загальною площею  68.20 м2, в тому числі
жилою - 41.80 м2,      літню  кухню „Б-1”, сарай „В-1” літній душ „Г-1”,
убиральню „Д-1”, гараж „Е-1”, з
огорожею та водопроводом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
: