Справа № 22-ц-6347/ 2008 р.
Головуючий 1 інстанції - Помазан В.А.
судового наказу
Доповідач -  Карімова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
грудня 2008 року  судова колегія судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -  Карімової
Л.В.

суддів -
Кірсанової Л.І.,

Зазулинської Т.П.

при секретарі
-  Коршун І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства комерційний банк  ( ЗАТ КБ) „ПриватБанк”  на
ухвалу судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області  від 31 жовтня   2008 року по справі за  заявою ЗАТ
КБ „ПриватБанк” про видачу судового наказу про стягнення  з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИЛА:

30 жовтня 2008 року ЗАТ КБ
„ПриватБанк” звернувся до Лозівського
міськрайонного суду Харківської області з заявою про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором,  укладеного між ними 24.10.2006 року на суму
250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 %  на рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилався на те, що на  порушення умов цього  договору боржник взяті на себе зобов'язання
належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 13.10.2008 року має
заборгованість у сумі 4467, 96 грн., яка складається:  з
заборгованості за кредитом - 2698, 09 грн.; за відсотками за
користування кредитом -1769,87 грн.

На підставі наведеного заявник просив суд
видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ „ПриватБанк”
4467,96 грн.- заборгованості за кредитним договором та судових витрат у сумі  40,50 грн.

Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 31 жовтня  2008
року в прийнятті заяви ЗАТ КБ „ПриватБанк” про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором відмовлено  на підставі
ст.ст. 100,101 ЦПК України.

Ухвалою судової колегії апеляційного суду
Харківської області від 28 листопада
2008 року ЗАТ КБ „ ПриватБанк” за його заявою поновлено строк на
апеляційне оскарження вказаної ухвали суду першої інстанції.

В
апеляційній скарзі  ЗАТ КБ „ПриватБанк”,
посилаючись на  неправильне застосування
місцевим  судом норм матеріального та
процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду  першої інстанції.

Вважає
неврахованим суддею, що  вимога Банку про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості ґрунтується на правочині, вчиненому у
письмовій формі та відповідно до вимог закону,
і  заявник на підставі  ст. 1054
ЦК України  вправі достроково  вимагати повернення всієї суми кредиту.
Вказує також, що від боржника не надходило ніяких заперечень чи заяв щодо
наявності спору про право, тому твердження суду про наявність такого  спору, ґрунтується на припущеннях суду без
урахувань Узагальнення практики розгляду судами цивільних справ у наказному провадженні,
підготовленим Верховним Судом України, та висновку науково-правової експертизи
від 09.11.2007 р., проведеної експертами Академії правових наук України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши
доводи апеляційної скарги, судова колегія знаходить, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи
ЗАТ  КБ „ПриватБанк” в прийнятті
заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором, суддя відповідно до п.2 ч. 1 ст. 100 ЦПК України виходив з
наявності між сторонами  спору про право,
який повинен  розглядатися у порядку
позовного провадження.

З
матеріалів справи вбачається, що
між  ЗАТ КБ „ПриватБанк”  та ОСОБА_1 укладений договір кредиту на
умовах його повернення, строковості та цільового характеру  використання, виходячи з чого до цього
договору  згідно  ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні
положення про договір позики, у тому числі правила ст. 1051 ЦК України щодо  оспорювання
боржником договору як в частині суми кредиту так і відсотків за
користування кредитом.

За
таких обставин судова колегія  вважає,
що  висновок  судді грунтується на  законі і відповідає обставинам справи.

Посилання апелянта на те, що ніяких заяв чи заперечень від боржника щодо
наявності спору про право  не надходило
не може свідчити про неможливість такого спору
між сторонами  за договором,
оскільки в наданих до суду розрахунках заявника про стягнення грошових  сум не міститься будь-яких відомостей
про  згоду боржника  з такими розрахунками.

Відсутність
такої згоди боржника  потребує  відповідно до ст. 212 ЦПК України додаткової
оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами наданих заявником
документів.

Посилання апелянта на необхідність врахування судом першої інстанції  висновку науково-правової  експертизи
щодо можливості видачі судового наказу за кредитним договором  за
вказаною вимогою ЗАТ КБ „ПриватБанк”
не є доказом у справі, оскільки вона не призначалася судом  та
містить вирішення  правових
питань, що є тільки правом суду.

Посилання апелянта на наявність Узагальнення практики розгляду судами
цивільних справ у наказному провадженні, підготовленим Верховним Судом України,
також не є  правовою підставою для
скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки  зазначене узагальнення є окремою думкою судді
(суддів) і згідно ст. 8 ЦПК України  не
є  нормативно-правовим актом, відповідно
до якого суд вирішує справу.

Судова
колегія вважає, що  підстави для
скасування ухвали судді  від  31 жовтня 2008 року відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст. 312, 313-315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Ухвалу судді Лозівського
міськрайонного суду Харківської  області
від 31 жовтня  2008 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту  проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду
України.

Головуючий: (підпис)

Судді
:     (підписи)

Копія
вірна, суддя: