Справа № 2-113/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К
Р А Ї Н И

2 червня 2008 року
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

при секретарі - Борисенко О.І.,

за участю позивачаОСОБА_1.,

представника
прокуратури Чернігівського району Стойко В.В.,

представника
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом прокурора Чернігівського
району в інтересахОСОБА_1 до ТОВ „Карма” про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,  -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор
Чернігівського району в інтересахОСОБА_1. звернувся до суду з  позовом, в якому просить винести рішення про
поновлення позивача на посаді охоронця ТОВ „Карма”, зобов'язати відповідача
виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 жовтня 2007 року та
моральну шкоду в сумі 3000 грн., вважаючи, що звільнення проведено з численними
порушеннями трудового законодавства. Заявлені вимоги обґрунтовуються тим, що
наказом № 26 від 16 жовтня 2007 рокуОСОБА_1. було звільнено з роботи за ч. 2
ст. 41 КЗпП України за систематичне порушення трудової дисципліни у зв'язку з
втратою довіри. Формулювання наказу про звільнення має подвійне трактування і
не підтверджується документально. При цьому, позивача було позбавлено  можливості надати письмові пояснення щодо
накладеного на нього дисциплінарного стягнення, яке стало підставою наступного
звільнення. Звільнення відбулось без попередньої згоди профкому.

В судовому засіданні
представник прокуратури Чернігівського району та позивач заявлені вимоги
підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини
позову. Просили поновити ОСОБА_1. пропущений строк звернення до суду, оскільки
він є юридично необізнаним, а також через звільнення був позбавлений засобів до
існування і не міг звернутися за платною юридичною допомогою.

Представник відповідача позов
не визнав, пояснивши, що звільнення відбувалось з дотриманням норм трудового
законодавства, оскільки позивач неодноразово порушував трудову дисципліну.
ОСОБА_1 не являвся членом профспілки, тому звільнення проводилось без
попередньої згоди профкому.

Вислухавши сторін,
дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що  підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач
працював на посаді охоронця в ТОВ "Карма" з 11 травня 2006 року і
наказом  в.о. директора ТОВ "Карма"
від 16 жовтня 2007 року, № 28 за систематичне порушення внутрішнього трудового
розпорядку (дисципліни)ОСОБА_1. - охоронця звільнено з роботи 16 жовтня 2007
року у зв'язку з втратою довіри за п. 2 ст. 41 КЗпП України. (а.с. 6) За
положеннями п. 3 ст. 41 КЗпП України працівника, який безпосередньо обслуговує
грошові, товарні або культурні цінності, може бути звільнено у разі виявлення
його винних дій, якщо ці дії дають підставу для втрати довір'я до нього з боку
власника або уповноваженого ним органу. Відповідачем на підтвердження таких дій
не надано жодних доказів, як і не надано посадової інструкції позивача,
виходячи з якої можна було б зробити висновок про те, чи дійсно роботаОСОБА_1.
була пов'язана з безпосереднім обслуговуванням - прийманням, транспортуванням,
зберіганням, розподілом грошових та матеріальних цінностей, хоча обов'язок
доказування неодноразово роз'яснювався судом сторонам.

З мотивувальної частини
наказу про звільнення вбачається, що позивач систематично не виконував без
поважних причин обов'язки, покладені на нього правилами
внутрішнього трудового розпорядку, через що йому 26 березня 2007 року було
оголошено догану. Як вбачається з наданих представником відповідача доповідних
на ім'я директора ТОВ "Карма", догану позивачу було оголошено за те,
що він обмінявся чергуваннями з іншим охоронцем без дозволу начальника охорони.
Проте, опитані свідки ОСОБА_2. та ОСОБА_3 пояснили, що практика обміну
чергуваннями до цього випадку була усталеною і охоронці це здійснювали в
робочому режимі. Свідки також зазначили про те, що їм не відомо, чи суперечать
дії позивача та іншого охоронця їх посадовим інструкціям та правилам
внутрішнього трудового розпорядку, оскільки про існування останніх їм не відомо
і при прийнятті на роботу з їх змістом ніхто не знайомився. Суд погоджується
також з доводами позову відносно того, що при застосуванні дисциплінарного
стягнення, а також при звільненні у позивача не було відібрано письмових
пояснень з приводу подій, які стали підставою для звільнення, хоча при
ознайомленні з наказом позивач письмово не погодився з викладеними в ньому
обставинами. Натомість, ОСОБА_1 пояснював, що 14 жовтня 2007 року він постійно
був на робочому місці, а тому ввірений йому об'єкт не міг бути без охорони. Ці
його пояснення будь-якими доказами не спростовані.

Крім цього, суд зважає на
те, що наказ про звільнення позивача підписаний не директором ТОВ
"Карма", а виконуючим його обов'язки. Проте, наказу про
призначення ОСОБА_4 в.о. директора станом на 16 жовтня 2007 року або посадової
інструкції, в якій визначено порядок заміщення директора у його відсутність, а
також інших документів, що підтверджували б повноваження виконуючого обов'язки на звільненняОСОБА_1. суду не представлено.

Не знайшли підтвердження
доводи позову про те, що позивач був звільнений всупереч законодавству без
попередньої згоди профспілкого комітету ТОВ "Карма", оскільки, як
вбачається з відповіді райкому профспілки від 12 травня 2008 року, №  15, позивач не був членом профспілки, а отже,
згідно з положенням ст. 43-1КЗпП України, попередня згода профспілкового
комітету у випадку його звільнення не потрібна.

ОСОБА_1. пропущений місячний строк звернення до суду за захистом своїх
прав, але суд вважає можливим поновити позивачу вказаний строк, оскільки він є
юридично необізнаним, а також через звільнення був обмежений у засобах
існування і звернення за платною юридичною допомогою було для нього
ускладненим.

За
таких обставин, позивач підлягає поновленню на посаді охоронця ТОВ
"Карма". На його користь слід також стягнути середній заробіток за
час вимушеного прогулу. Суд визначає вказану суму, виходячи з розрахунку,
наданого представником прокуратури, оскільки він проведений у відповідності до
Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року, № 100, (з наступними змінами). Таким
чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить : 14,38
(середньоденний заробіток) х 15 (днів жовтня 2007 року) + 7 (місяців) х 438,47
(середньомісячний заробіток) + 14,38 х 2 (дні червня 2008 року) = 3313,75 грн.

Незаконне звільнення призвело до втрати
позивачем джерела доходів та вимагало відОСОБА_1. додаткових зусиль для
організації свого життя, тобто призвело до моральних страждань. Враховуючи
характер та тривалість страждань, спричинених позивачу, обставини справи,
ступінь вини відповідача, доводи позову, з урахуванням вимог розумності і
справедливості суд вважає, що з відповідача на користьОСОБА_1. слід стягнути
500 грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213-215, 367 ЦПК України,  ст.ст. 40, 41, 43-1, 44, 232-234, 235, 237-1
КЗпП України, Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року, № 100, (з наступними
змінами), -

В И Р І Ш И В :

Позов прокурора
Чернігівського району в інтересахОСОБА_1 до ТОВ „Карма” про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення
до суду.

ПоновитиОСОБА_1 на посаді
охоронця ТОВ "Карма".

Стягнути з ТОВ
"Карма" на користьОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного
прогулу  з 17 жовтня 2007 року по 2
червня 2008 року в сумі 3313,75 грн. та моральну шкоду в сумі 500 грн.

Стягнути з ТОВ "Карма" на користь
держави судовий збір в сумі 59 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Рішення в частині
поновленняОСОБА_1 на роботі підлягає негайному виконанню.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подано до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський
районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд
протягом 20 днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя
Н.В. Шитченко