Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
головуючого:  суддів:
Яреми А.Г., Балюка М.І., Гуменюка В.І.,   Данчука В.Г.,  Лихути Л.М.,  Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,
розглянувши 26 листопада 2008 року
в м. Києві скаргу ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами
рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 січня 2002 року, ухвали
Апеляційного суду м. Києва від 16 липня 2002 року й ухвал Верховного Суду
України від   14 листопада 2002 року, 28
лютого                2008 року, 16
травня 2008 року та  16 жовтня 2008 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 18 січня
2002 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Святошинського районного
суду м. Києва від 22 квітня
2002 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від    16 липня 2002 року, апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на зазначене судове рішення
повернуто без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду України від
14 листопада 2002 року в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 на вказані
судові рішення відмовлено.

Ухвалою судді Верховного Суду
України від 28 лютого 2008 року скаргу ОСОБА_1 про перегляд судових рішень у
зв'язку з винятковими обставинами визнано неподаною та повернуто скаржниці.

Ухвалою Верховного Суду України від
16 травня 2008 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судових
рішень у зв'язку з винятковими обставинами через пропуск процесуального строку.

Ухвалою Верховного Суду України від
16 жовтня 2008 року                    у
допуску скарги ОСОБА_1 до провадження у зв'язку з винятковими обставинами й
витребуванні справи відмовлено.

У листопаді 2008 року ОСОБА_1
звернулась до Верховного Суду України зі скаргою, у якій просить переглянути в
зв'язку з винятковими обставинами рішення Святошинського районного суду                   м. Києва від 18 січня 2002
року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від           16 липня 2002 року й ухвали
Верховного Суду України від    14
листопада 2002 року, 28 лютого   2008
року, 16 травня 2008 року та 16 жовтня                 2008 року. В обґрунтування
скарги вона посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
незастосування судами закону, який підлягав застосуванню, неправильне
застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права та
зазначає про неоднакове застосування судами одного і того ж самого положення
закону. Прикладів іншого, ніж у зазначеній справі, застосування  одного і того самого положення закону в
скарзі не  зазначено та копій відповідних
судових ухвал чи витягів з них по інших справах, які б свідчили про неоднакове
застосування судом (судами) касаційної інстанції одного і того самого положення
закону, до скарги не додано.

Колегія
суддів вважає, що у допуску скарги до провадження у зв'язку з винятковими
обставинами та витребуванні справи слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України
судові рішення у цивільних справах можуть бути переглянуті у зв'язку із
винятковими обставинами після їх перегляду у касаційному порядку, якщо вони
оскаржені з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної
інстанції одного і того самого положення закону; визнання судового рішення
міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, таким, що
порушує міжнародні зобов'язання України.

Доводи скарги і зміст копій
оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про наявність
передбачених ст. 354 ЦПК України підстав для перегляду судової ухвали у зв'язку
із винятковими обставинами.

Керуючись ст. 356
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску
скарги ОСОБА_1  у зв'язку з винятковими обставинами
та витребуванні справи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий  Судді Верховного Суду
України

А.Г. Ярема   М.І. Балюк   В.І. Гуменюк   В.Г. Данчук

Л.М. Лихута   Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін