АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-342                                                   Головуючий
2008 р.                                                                     Лихосенко
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008 року                                                                           м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Бондара В.О.

Суддів :                                Прокопенка
О.Л. Маловічко С. В.

При
секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2007 року по справі
за позовом Комунального підприємства "Водоканал" до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

13 вересня 2007 року КП
"Водоканал" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за комунальні послуги.

В позові
зазначалось, що в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 проживають
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, які користуються послугами КП "Водоканал".
У зв'язку з тим, що у період з 01
червня 2000 року до 01 червня - 2007 року споживачи не в повному обсязі вносили оплату за
спожиту воду і надання послуг каналізації, утворилась заборгованість у сумі 1364, 67  грн. , яку та судові витрати просили стягнути
з відповідачів на їх користь.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2007
року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто
в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 заборгованість за послуги по водопостачанню та каналізації станом
на 01 червня 2007 року в сумі 1364, 67  грн.  та
витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30  грн. , а всього 1394, 67  грн.

Не
погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на неправильне застосування норм

2

матеріального права, просили рішення суду скасувати та
ухвалите нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому
засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

За
змістом п.3 ч. 1 ст. 309
ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і зміни
рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом
встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є наймачем квартири 7 будинку 5 по вул.
Адміралтейській в м. Запоріжжі та зобов'язана оплачувати комунальні послуги
щомісяця. Разом з нею зареєстрований та проживає член її родини - дочка ОСОБА_2
Крім того, з нею також проживав син ОСОБА_3, який в липні 2007 року був знятий
з реєстрації по зазначеній адресі, згідно з рішенням суду.

Згідно
ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, що випливають
з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну
майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного
договору.

- З
матеріалів справи вбачається, що відповідачі протягом 2001-2007 років вносили
сплату позивачу в меншому розмірі від фактично нарахованих сум наданих послуг.
Таким чином вони визнавали борг і за таких обставин місцевий суд обґрунтовано
дійшов висновку про переривання перебігу позовної давності. І стягнення
заборгованості за 2000-2007
роки.

Задовольняючи
позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції не звернув увагу на те,
що позивач просить стягнути заборгованість з 01 червня 2000
року, проте в суму заборгованості включено і суму в 383, 43  грн. , яка виникла до зазначеної дати. При
цьому позивачем не надано жодного доказу про час виникнення заборгованості
станом на 01 червня 2000 року, тому
підстави для застосування положення про переривання перебігу строку позовної
давності в цій частині відсутні.

За таких
підстав, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої
інстанції, стягнувши з відповідачів солідарно суму заборгованості в розмірі 981, 24  грн. , тобто виключивши заборгованість в сумі 383,43  грн.

Керуючись ст.
ст. 307, 309, 313, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2007
року по цій справі змінити, стягнувши солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2
заборгованість за послуги водопостачання та каналізації станом на 01 червня 2007 року в сумі 981 (дев'ятсот
вісімдесят одна)  грн.  43
коп. В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців.