Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22-1809   2008 р.                                                                      Головуючий у 1-й інстанції
Доповідач - Потапенко В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23
грудня 2008 року
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді -  Черненка В.В.

Суддів - Потапенка В.І., Спірідонової Л.С.

при секретарі - Животовській С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1
на рішення  Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 8 травня  2008
року у справі  за позовом  ОСОБА_1
до обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на
селі про визнання договору недійсним , -

ВСТАНОВИЛА:

У липня 2007 року  ОСОБА_1
звернувся у суд з позовом до обласного фонду підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі про визнання
кредитного договору № 2 від 15 січня 2004 року  недійсним .      Під
час розгляду справи позивач змінив позовні вимоги та просив визнати
вищезазначений кредитний договір неукладеним.                                             Рішенням  Ленінського районного суду м. Кіровограда від
8 травня  2008 року  у задоволенні позову відмовлено.                                                                                                                    У
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 8 травня  2008 року
та постановити  нове рішення  , яким задовольнити його позов у повному
обсязі,  посилаючись на те, що рішення є
незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи.                                                                             Заслухавши
доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що   апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.                                                                                                       Згідно
п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав
передбачених ст. 308 ЦПК України.                      Судом
першої інстанції встановлено , що 15 січня 2004 року між сторонами  по справі укладено кредитний договір , по
умовам якого позивачу надано кредит у сумі 50000 грн. для будівництва житлового
будинку з надвірними будівлями з сплатою 3% річних.                 Відповідно до додатку № 2 до кредитного договору № 2
від 15.01.2004 року  початок погашення
кредиту визначено 15 липня 2005 року , дата погашення кредиту 2.03.2009 року,
строк користування кредитом 5 років.                                                                                                           Згідно
з додатком № 1 до кредитного договору № 2 від 15.01.2004 року позивач
02.03.2004 року отримав кредит у сумі 35000 грн., та 30.03.2004 року  ще 15000 грн, тобто 50000 грн. , що також ним
підтверджено і у судовому засіданні.                                                                                   25 лютого 2005 року між
ОСОБА_1 та АТ «Українська пожежно-страхова компанія укладено договір
страхування кредиту за № 101.                                                                            У
письмовій заяві позивача від 1 квітня 2003 року про надання йому кредиту у сумі
50000

2

грн. зазначено, що з умовами
надання кредиту та методикою розрахунку щодо повернення кредиту, а також
відсотків за користування кредитом він ознайомлений та згоден у повному обсязі.
Враховуючи
вищезазначені обставини , з посиланням на ст.ст. 203, 215, 216, 638, 639, 1054,
1055 ЦК України , суд першої інстанції дійшов висновку , що при укладенні
кредитного договору між сторонами були додержані всі вимоги , передбачені ст.
203 ЦК України , у судовому засіданні не встановлено обставин , які б
порушували права та зобов'язання позивача за кредитним договором, а тому у
задоволенні позову відмовив. При цьому також суд зазначив, що посилання
позивача на ті обставини , що відповідачем у примірнику договору , який в нього
знаходиться зроблено дописки без його відома і згоди, які порушують права і
зобов'язання є безпідставними, оскільки як при укладенні договору , так і в
подальшому будь-яких питань щодо видачі кредиту, користування ним, сплати
відсотків, строку повернення кредиту в позивача не виникало. З зазначеним
позовом ОСОБА_1 звернувся тільки у липні 2007 року , після пред'явлення Фондом
позову до нього про розірвання кредитної угоди та повернення незаконно
одержаних коштів, у зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного
договору.                         Відповідно
до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.                                                З
матеріалів справи вбачається ( ас.121) , що остаточною позовною вимогою ОСОБА_1
є визнання кредитного договору № 2 від 15 січня 2004 року  неукладеним, з посиланням на те, що на
примірниках договорів відсутні підписи однієї із сторін.                                               Доводи
, викладені у апеляційній скарзі стосовно того, що висновки суду не
відповідають обставинам справи , колегія суддів вважає  необґрунтованими та не підтвердженими
відповідними доказами.                                                                                                                            Так
, відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій
формі. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним
договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.                                                                                           Стаття
1046 ЦК України містять посилання на те, що договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.                                Позивач отримав кредит у сумі 50000 грн., використав його
на власні потреби, і відсутність підпису голови обласного фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва на селі на екземплярі договору що
знаходиться в позивача не може бути підставою для визнання договору
неукладеним.                                                                                                                Виходячи
з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права , його
висновки відповідають фактичним , а тому підстави для його скасування в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції
відсутні.                                                                                                                                                   Керуючись  ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308,
313-315,  319 ЦПК України , колегія
суддів ,-

УХВАЛИЛА
:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1
- відхилити.                                           Рішення  Ленінського районного суду м. Кіровограда від
8 травня  2008 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
- суддя

Судді :