№2-456/2008
Рішення

Іменем
України

06 жовтня 2008 року Кам»янський районний
суд Черкаської області у складі: судд Коваленка В.І., при секретарі Кравченко
Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1
до  Ревівської сільської ради про
визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_1. звернувся у суд з позовом до  Ревівської сільської ради про визнання права
власності, посилаючись на те, що   28
червня 1996 року житловий будинок був переданий йому у власність на підставі
договору довічного утримання, який зареєстрований у Ревівській  сільській раді 18 липня 1996 року. Земельна
ділянка розміром 0,34 га була передана позивачу в постійне користування
відповідно до  рішення Ревівської
сільської ради.

З
метою покращення житлово-побутових умов позивачем було збудовано верванду,
позначену літерою «а», сараї, позначені літерами «В», «Г», «Д», баню, позначену
на плані літерою «Б» та убиральню, позначену літерою «у», а всього на суму
15753 грн.

В судовому засіданні позивач свої позовні
вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове  засідання не з»явився, однак в матеріалах
справи є заява, яка надішла від сільского голови, в якій він просить розглянути
справу за відсутністю їх представника,  з
позовними вимогами він згоден.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення
у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішлення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнаннявідповідачем
позову суд за наявності для того законих підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши  матеріали справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Матеріалами  справи встановлено,що    28 червня 1996 року житловий будинок був
переданий у власність   позивачу на
підставі договору довічного утримання, який зареєстрований у Ревівській  сільській раді 18 липня 1996 року. Земельна
ділянка розміром 0,34 га була передана позивачу в постійне користування
відповідно до  рішення Ревівської
сільської ради.

З метою покращення житлово-побутових умов
позивачем було збудовано верванду, позначену літерою «а», сараї, позначені
літерами «В», «Г», «Д», баню, позначену на плані літерою «Б» та убиральню,
позначену літерою «у», а всього на суму 15753 грн.

Відповідно до  висновку по питанню збудованих споруд у
домоволодінні ОСОБА_1. по АДРЕСА_1-самочинно
збудовані будівлі побудовані без порушень вимог «Пожежної безпеки в
Україні», а тому вважають за можливе видати правові документи на  прибудову.

Згідно з ст. 376 ЦК України   на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У зв»язку з тим, що  самочинно збудоване нерухоме майно не порушує
права інших осіб, а тому за позивачем
необхідно визнати право власності на зазначену вище  добудови..

Керуючись ст.ст. 4,9, 214-215 ЦПК
України. ст. 376 ЦК України,

вирішив:

Визнати право власності за ОСОБА_1 на
веранду-літера «а», сараї, позначені літерами «В», «Г», «Д», бані, позначену
літерою «Б», та  убиральню, позначену
літерою «у», що розташовані по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційому порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд
першої  інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: