Справа № 22ц-105
Головуючий по 1 інстанції
Категорія 12   Мунько
апеляційній інстанції Захарова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2008 р. Колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Захарової А.Ф.

суддів   Іваненка В.Д.,  Демченка В.А.

при секретарі  Авласовій М.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2007 р. за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа
ОСОБА_3 про розірвання договорів купівлі-продажу будинку від 25.06.2005 року та
08.11.2006 року.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши ОСОБА_1,  його
представника,  які підтримали доводи
апеляційної скарги,  та представника
ОСОБА_2,  який на них заперечував,  судова палата,  -

встановила:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення боргу в сумі 12776 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував,
що 25 червня 2005 року на підставі нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу ним передано у власність відповідачки житловий будинок,  розташований у АДРЕСА_1.

Частину вартості будинку відповідачка сплатила грошима,  а на решту суми,  еквівалентної 2530 доларам США,  що становить 12776 грн. з розрахунку 5, 05
грн. за 1 долар СІЛА за офіційним курсом НБУ,
дала розписку,  викладену в угоді
від 25 червня 2005 року.

Незважаючи на те,  що ним вжито всіх
можливих заходів до виконання взятих на себе зобов'язань ,  відповідачка боргу йому не повернула,  що змушує його звернутись з даним позовом до
суду.

Посилаючись на те,
що згідно ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов
договору,  та вимог цього Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового
зобов'язання та в разі прострочення його виконання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення,  а також три
проценти

річних
від простроченої суми,  ОСОБА_1 просив
стягнути з ОСОБА_2 на його користь 12776 грн. боргу за розпискою від 25 червня
2005 року.

В заяві від 01 грудня 2006 року ОСОБА_1 просив стягнути з відповідачки крім
суми основного боргу у 12776 грн. суму 548, 14 грн. із розрахунку 3 % річних
від суми боргу,  та 1628, 94 грн. від
інфляційного знецінення,  що разом
становить 14953, 08 грн. 08 коп.

В квітні 2007 року ОСОБА_1 звертається до суду із заявою про зміну позовних
вимог. Вказував,  що на час укладення ним
з ОСОБА_2 договору купівлі-продажу від 25 червня 2005 року щодо будинку по
АДРЕСА_1 останній,  тобто будинок був
забезпечений всіма необхідними інженерними та комунікаційними мережами,  був підключений до системи газозабезпечення.

Однак,  ОСОБА_2 повністю не
розрахувалась з ним,  сплативши тільки
50500 грн.,  що еквівалентно 8500 евро і запропонувала
йому укласти додаткову угоду,  яка
пов'язана з розрахунками по вказаному договору від 25.06.2005 року.

З цього витікає,
що ця додаікова угода мала бути нотаріально посвідченою і бути складовою
договору купівлі-продажу від 25.06.2005 року,
але додаткова угода не була такою,
внаслідок чого і договір від 25.06.2005 року не відповідає вимогам
чинного законодавства,  а тому є
недійсним.

Не розрахувавшись з ним,  ОСОБА_2
всупереч вимогам ст. 629 ЦК
України в односторонньому порядку порушила умови договору,  не сплативши йому суму,  еквівалентну 2530 доларам США,
запропонувала йому додатково за додаткову плату
встановити електролічильник,  надати їй
договір на його використання та розрахункову книжку,  а також довідку РЕМ про відсутність
заборгованості за використану електроенергію ,
що не передбачалось умовами попередньої угоди. На виконання всіх цих
робіт йому був наданий місяць строку,  і
він практично виконав всі взяті на себе зобов'язання,  сплативши Черкаському РЕМ 212 грн. 22 коп.3а
технічні умови підключення електролічильника,
надав довідку Черкаського РЕМ від 25.06.05 року,  що він не є абонентом Черкаського РЕМ.

На виконання угоди від 26.05.05 p.,  яку він
уклав з Черкаським РЕМ,  27 травня 2005 року був виписаний наряд на підключення
нового абонента в АДРЕСА_1 та
встановлення у нього лічильника. Бригада електриків п'ять разів виїжджала до
цього будинку для виконання вказаних робіт,
але ОСОБА_2 не забезпечила доступ і,
на його погляд,  умисно,  щоб він не зміг повністю виконати умови
зазначеної угоди від 25.06.2005 року.

Таким чином,  він зробив зі своєї
сторони все,  щоб виконати умови
додаткової угоди,  однак ОСОБА_2 до цього
часу не погасила йому заборгованість за договором в сумі 19695 грн. та 2530
доларів США за виконані ним роботи згідно угоди і відмовляється в подальшому
відшкодувати йому борг. Навіть навпаки,
щоб не виконувати угоду,  ОСОБА_2
8 листопада 2006 року продала за 280275 грн. проданий ним їй за 70195 грн.
будинок і виїхала в невідомому напрямку.

Враховуючи наведене,
що обставини настільки змінилися,
що він ніколи б не уклав би договір купівлі-продажу будинку на таких
умовах,  на підставі ст. 55 Конституції
України,  ст. 651 ЦК України просив суд
залучити до участі в справі нотаріуса Черкаського нотаріального округу,  в якості третьої особи залучити ОСОБА_3,  розірвати договір купівлі-продажу
будинку,  укладений між ним і ОСОБА_2
25.06.2005 року,  повернувши сторони до
початкового становища. Для цього договір купівлі-продажу будинку від 08
листопада 2006 року,  укладений між ОСОБА_2
і ОСОБА_3,  - розірвати теж,  зобов'язавши ОСОБА_2 відшкодувати йому всі витрати
по справі.

Рішенням Черкаського районного суду від 15 жовтня 2007
року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з нього на
користь ОСОБА_2 196, 42 грн. витрат,
пов'язаних з її явкою до суду.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_1 просить його
скасувати,  як постановлене з грубим
порушенням закону і ухвалити нове рішення про задоволення його вимог.

Обговоривши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги,  судова палата вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК
України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших
випадках,  встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення стороною договору,  коли внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється того,
на що вона розраховувала при укладенні договору.

Посилаючись на наведене положення закону,  ОСОБА_1 просив розірвати договір
купівлі-продажу будинку,  укладений між
ним та ОСОБА_2 25 червня 2005 року,  а
також договір купівлі-продажу цього ж будинку АДРЕСА_1,  укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 8 листопада
2006 року.

Проте,  судом
встановлено,  що за договором від 25
червня 2005 року,  посвідченим приватним
нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу ОСОБА_4,
продавець ОСОБА_1 передав у власність,  а покупець ОСОБА_2 прийняла у власність жилий
будинок з господарськими будівлями та спорудами,  що знаходиться в АДРЕСА_1,  загальною площею 226, 8 кв. м,  житловою 63, 3 кв. м,  сплативши за будинок обговорену грошову суму.
Продаж вчинений за 70195 грн. Ці гроші продавець одержав від покупця до
підписання цього договору. Своїм підписом під цим договором продавець
підтверджує факт повного розрахунку за проданий жилий будинок і відсутність
щодо покупця будь-яких претензій фінансового характеру,  - як зазначено в п.3 договору (ар. 4).

В присутності нотаріуса продавець передав покупцю ключі та технічну
документацію від будинку. Сторони усвідомлюють,
що цим актом підтверджено передачу будинку покупцеві ( п. 11 договору).
Також в договорі зазначено,  що право
власності до покупця переходить після державної реєстрації цього документу (п.
п. 5 договору).

Таким чином,  ОСОБА_2 набула право
власності на будинок АДРЕСА_1 і області 25.06.2005 року,  як правильно зауважив суд,  а всі зобов'язання по договору
купівлі-продажу сторони виконали в повному обсязі в день його укладення. І це
заперечує на доводи позивача про те,  що
на час укладення зазначеного (спірного) договору ОСОБА_2 з ним повністю не
розрахувалася,  сплативши лише 50500
грн.,  що еквівалентно 8500 євро,  запропонувавши йому в день укладення договору
укласти додаткову угоду,  пов'язану з
розрахунками по договору.

Дійсно,  на ар. спр. 5 є в копії
угода між сторонами,  оформлена в день
укладення спірного договору,  а саме
25.06.2005 року,  в якій зазначено,  що ОСОБА_2,
купуючи будинок в с
Свідівок,  зобов'язується доплатити
до вказаної суми в договорі у валюті чи в гривнях за домовленістю. Що в даний
час нею сплачено 8500 євро. ОСОБА_1 зобов'язується встановити
електролічильник,  надати договір на
користування електролічильником і розрахункову книжку,  а також довідку РЕМ про відсутність
заборгованості за світло. Виконати це має в місячний строк. Зазначено,  що передача грошей відбудеться в момент
передачі документів на користування електроенергією. Залишок суми несплаченої
2530 доларів США.

З наведеного змісту угоди вбачається,  що договір купівлі-продажу будинку від
25.06.2005 року укладений сторонами ніби під умовою,  що кінцевий розрахунок ОСОБА_2 проведе з
ОСОБА_1 після того,  як позивач усуне
недоліки об'єкта,  що продається,  щодо забезпечення такого
електролічильником,  відповідними
документами по підводу і споживанню електричної енергії у будинку належним
чином. Однак,  ця «додаткова угода»,  як називає її позивач в заяві про зміну
позовних вимог,  нотаріально не
посвідчена всупереч положенню п. 15 договору від 25.06.2005 року,  згідно якого всі зміни та доповнення до цього
договору,  що зроблені за узгодженням
сторін,  повинні бути нотаріально
посвідчені. Тому угоду від 25.06.2005 року не можна вважати доповненням до
спірного договору.

Звідси,  судова
палата вважає можливим погодитись з висновком суду про те,  що зазначену «додаткову угоду» слід розглядати
як договір підряду відповідно до якого

ОСОБА_1 зобов'язався
встановити електролічильник та виконати інші роботи по електропостачанню
будинку на протязі 1 місяця,  а ОСОБА_2
повинна їх оплатити.

З матеріалів справи вбачається,  що в обумовлені терміни ОСОБА_1 не виконав
свої зобов'язання згідно угоди сторін від 25.06.2005 року. На виконання робіт
згідно заяви ОСОБА_1 Черкаським РЕМ
27 травня 2005 року було виписано наряд № 4657 і дано розпорядження
відповідним службам Черкаського РЕМ
виконати вказані роботи. На протязі червня-липня 2005 року ці роботи
виконані не були,  хоч і виїжджала
декілька раз бригада працівників Черкаського РЕМ для цього,  так як в
будинку ніхто не проживав ( ар. спр. 137-138). Ці роботи були виконані пізніше.

Станом на 31.05.2007 року зазначене будинковолодіння,  - по АДРЕСА_1,  - підключене до електромереж Черкаського РЕМ в однофазному
режимі 220 вольт.

Крім того,  в справі є дані про
те,  що ОСОБА_2 10.04.2006 року уклала
договір підряду З ТОВ «Текс»,  яке
виконало необхідні роботи по електропостачанню будинку,  про що свідчить договір та акт приймання
виконаних робіт від 12.04.06 року на ар. спр. 88-90.

Позивач
стверджував,  що своєчасно не виконав
умови угоди з ОСОБА_2 від

25.06.05          року з вини останньої,  проте належних доказів на підтвердження таких
доводів не

надав.

Не спростована належним чином і правомірність акту виконаних підрядних
робіт по електрифікації спірного будинку за завою ОСОБА_2 з боку ТОВ «Текс»
(ар. спр. 88-90).

В зв'язку з цим обґрунтованим є висновок суду про те,  що стороною в договорі купівлі-продажу
будинку від 25.06.2005 року ОСОБА_2 не були порушені умови договору,  оскільки вона набула право власності на
будинок та провела повний розрахунок по договору на момент його укладення. В
самому договорі зазначено,  що продавець
своїм підписом підтверджує факт повного розрахунку за проданий жилий будинок і
відсутність щодо покупця будь-яких претензій фінансового характеру (п.3
договору на ар. спр. 4).

Таким чином,  правомірним є й
висновок суду про те,  що договір
купівлі-продажу будинку між сторонами по справі виконаний обома сторонами і
підстав для його розірвання не має,  не
встановлена наявність визначених для цього законом підстав.

По справі встановлено,  що
користуючись правами власниками,  ОСОБА_2
уклала 08.11.2006 року договір купівлі-продажу цього ж будинку АДРЕСА_1 з
ОСОБА_3,  за яким остання придбала цей
будинок у свою власність за 280275 грн. (55500 $ США).

І за цим договором,  як вбачається з
нього,  і встановлено судом,  всі зобов'язання сторін були виконані ними в
день/укладення договору ( ар. спр. 79),
тому теж відсутні підстави для його розірвання.

До того ж ,  як правильно зауважив суд,  ОСОБА_1 не є стороною за договором від

08.11.06          року,
тому спірним являється його право звернення до суду з позовом про його

розірвання.
Невиконання відповідачкою ОСОБА_2 будь-яких інших договорів,

наприклад,  договору підряду від 25.06.2005 року,  - не являється підставою для розірвання

договорів
купівлі-продажу від 25.06.2005 року та від 08.11.2006 року. Доводи апеляційної

скарги
ОСОБА_1 про те,  що ОСОБА_2 обманула його
,  не розрахувавшись повністю

за
будинок при укладенні між ними договору купівлі-продажу будинку від 25.06.2005
року,  -

не
можуть бути взяті до уваги,  оскільки
заперечуються матеріалами справи,  що
викладені

вище.

До того ж,  якщо
позивач вважає,  що ОСОБА_2 не повністю
сплатила вартість будинку ,  то він має
право на стягнення заборгованості,  про
що спочатку і подав позов 16.11.2006 року ( ар. спр. 3).Але потім,  в квітні 2007 року від подав заяву про зміну
позовних вимог,  і,  не підтримуючи вимоги про стягнення
заборгованості,  просив розірвати
договори купівлі-продажу від 25.06.2005 року та 08.11.2006 року,  хоча визначених законом підстав для цього не
навів,  тому обґрунтовано судом було
відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Доведений судом і факт
того,  що ОСОБА_3 являється добросовісним
набувачем спірного на даний час будинку. На момент придбання цього будинку
позов ОСОБА_1 заявлений до суду ще не був. ОСОБА_3 провела в будинку значні
будівельні роботи,  істотно збільшивши
його вартість,  являючись його законним
власником.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження
суду,  висновки якого . на думку судової
палати,  відповідають матеріалам справи.

Рішення суду відповідає обставинам справи,
вимогам закону і підстав для його зміни чи скасування та задоволення
апеляційної скарги,  - не вбачається.

Правильно вирішено судом питання і про відшкодування судових витрат
відповідачці,  стягнуто такі на її
користь з позивача,  в задоволенні позову
якого відмовлено,  що спілкується з
вимогами ст. ст. 79,  88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.
303,  304, 307,  308,
314 ЦПК України,  судова палата,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від
15 жовтня 2007 року,  -залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України на протязі двохмісячного строку.