Справа № 2- 2396/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАІНИ

27 жовтня 2008 року Крюківський
районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої
судді  Зоріної Д.О., при секретарі Скічко
Н.В.., розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Кременчуці справу
за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить  винести рішення, яким розірвати шлюб
зареєстрований між ним та ОСОБА_2 в Кременчуцькому міському відділі РАГС
Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 257.

Свої вимоги  мотивував тим, що 18
травня 2002 року в Кременчуцькому міському відділі РАГС Полтавського обласного
управління юстиції між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого вони
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між ними
припинені по  причині несхожості  характерів, різних поглядів на  життя, втрати
почуття  любові  та
поваги  один  до одного. Шлюб
існує лише формально та  зберегти
його  вже неможливо.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив
розірвати шлюб, зареєстрований  в
Кременчуцькому міському відділі РАГС Полтавського обласного управління юстиції
18 травня 2002 року між ним та ОСОБА_2

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, пояснивши, що дійсно  між нею та
позивачем шлюбно-сімейні відносини припинені, не заперечує проти
розірвання шлюбу.

Суд, вислухавши  сторони по
справі  та вивчивши представлені докази
по справі вважає, що позовні вимоги законні та
обгрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав:

Шлюб між сторонами в справі зареєстрований
18 травня 2002 року у 18 травня 2002 за актовим записом № 257 що  підтверджується свідоцтвом  про одруження НОМЕР_1.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2.

Подружжя шлюбних відносин не підтримує , спільного господарства не ведуть.

Спільне  життя  сторін не склалося у зв”язку з виникненням
непорозуміння , різними поглядами на життя, відсутності спільних інтересів.

Почуття  любові і
поваги між ними  втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у
сторін відсутні.

Сторонами в судовому засіданні
досягнуто згоди про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з
відповідачкою і  суд  вважає
це  правильним  і таким , що відповідає інтересам  дитини.

Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає   .

Оскільки подальше спільне
проживання подружжя  і збереження  шлюбу суперечить інтересам  сторін, шлюб підлягає  розірванню.

З урахуванням обставин справи та
майнового стану сторін , державне мито за отримання  свідоцтва про розірвання шлюбу суд відносить
за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213,214, 215 ЦПК України, 105 ч.3, 110, 112
ч.2 СК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов фізичної
особи  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -
задовольнити.

Шлюб  зареєстрований 18 травня 2002 року у Кременчуцькому
міському відділі РАГС Полтавського обласного управління юстиції за актовим
записом № 257  між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 судові
витрати  на користь держави в розмірі 17
грн., ОСОБА_2  від сплати звільнити.

На  рішення суду  може бути
подана  апеляційна  скарга
на протязі  20  діб  з
моменту  подачі в 10-денний термін заяви  про апеляційне оскарження.

Суддя: