Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22- 2036   2008 р.                                                                     Головуючий у 1-й інстанції -Шаєнко
Категорія -23                                                                                          Доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23
грудня  2008 року
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді -  Черненка В.В.

Суддів - Потапенка В.І., Спірідонової Л.С.

при секретарі - Сегал О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою приватного
сільськогосподарського підприємства «Лан» на рішення Петрівського  районного суду Кіровоградської області
від  10 липня 2008 року  у справі за
позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2  до приватного сільськогосподарського
підприємства «Лан» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, стягнення
орендної плати та відшкодування моральної шкоди
, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , від імені якої діє
ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до приватного сільськогосподарського
підприємства «Лан» ( далі ПСП «Лан») про розірвання договорів оренди земельних
ділянок, стягнення орендної плати та відшкодування моральної шкоди.                                                                                                                                Зазначала
, що з відповідачем перебуває у договірних відносинах.  Згідно договорів оренди землі від 14.07.2004
року відповідач повинен сплачувати орендну плату за користування її земельними
ділянками в строк з 01.09. по 01.05 наступного року, але не виконав своїх
обов'язків за 2005 - 2006 роки.                                                                                                                             Під
час розгляду справи представник позивачки, ОСОБА_2, змінював позовні вимоги та
остаточно просив суд розірвати договори оренди землі, стягнути з відповідача
заборгованість по орендній платі у сумі 586.91 грн., за 2005-2007 роки, пеню за
прострочення сплати орендної плати у сумі 1681.32 грн., 5000 грн. заподіяної
моральної шкоди та судові витрати по справі.                 Рішенням  Петрівського районного суду  Кіровоградської області  від 10 липня 2008 року  позов задоволено частково. Розірвано договори
оренди земельної ділянки від 14.07.2004 року № 150 та 57 , заключних між
ОСОБА_1 та ПСП «Лан» . Стягнуто з ПСП «Лан» на користь ОСОБА_1 заборгованість
по орендній платі у сумі 586.91 грн, 125 грн.сплаченого судового збору і 30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У
задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ПСП «Лан» на користь ОСОБА_1 пені у
сумі 1681 грн. 32 коп. та моральної шкоди у сумі 5000 грн. - відмовлено.                                   У апеляційній
скарзі ПСП «Лан»  просить скасувати  рішення Петрівського районного суду  Кіровоградської області  від 10 липня 2008 року  та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити , посилаючись на те, що судом неповно
з'ясовано обставини , що мають значення для справи , висновки суду не
відповідають обставинам справи, судом невірно застосовано норми матеріального
права.                                                                                                                                                                                                       Рішення
суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо
стягнення з ПСП «Лан» на користь ОСОБА_1 пені у сумі 1681 грн. 32 коп. та
моральної шкоди у сумі 5000 грн. не оскаржено , а тому в цій частині
апеляційним судом не перевіряється.                                                                                                                                                                                                                               2                                                                                Судом
першої інстанції встановлено і сторонами не оспорюється , що між ОСОБА_1 та ПСП
«Лан» 14 липня 2004 року були укладені договори оренди земельних часток(паїв) ,
відповідно до яких орендодавець передав , а орендар прийняв дві земельні
ділянки розміром 7.46 і 7.33 га в користування строком на 10 років.                                                                         Відповідно
до п.9 вищезазначених договорів передбачено обов'язок орендаря сплачувати
орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 1496.25 грн. по договору № 57
і 1445.46 грн. по договору № 150 , яка сплачується по закінченню кожного року
господарювання, але не пізніше 1 травня наступного року.                                                                                                     Відповідачем  надано розрахунок нарахування та виплати
орендної плати за земельні ділянки ОСОБА_1 , у якому він зазначив суму орендної
плати за договором № 57 у сумі 1084.25 грн. за 2005 рік, та 1122.20 грн. за
2006 рік, а за договором № 150 - 1145.46 грн. за 2005 рік та 1496.05 грн. за
2006 рік.                                                                                                                   Суд дійшов висновку , що
суми орендної плати, зазначені у наданому відповідачем розрахунку не
відповідають розмірам орендної плати , зазначеної у договорах оренди , а тому
заборгованість по орендній платі становить 586.91 грн.                                                                                   Виходячи
з встановлених обставин , з посиланням на ст.651 ЦК України, Закон України «Про
оренду землі» , суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для
стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договорів оренди
землі, укладених між сторонами по справі.                                                                                                             Заслухавши
суддю-доповідача , учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної
скарги   та дослідивши матеріали справи ,
колегія суддів вважає , що   апеляційна
скарга  підлягає   задоволенню з таких підстав.                                                                                            Згідно
п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог , з підстав
передбачених ст. 309 ЦПК України.                      З
матеріалів справи ( ас. 6-17)  вбачається
, що між ОСОБА_1 та ПСП «Лан» 14 липня 2004 року були укладені договори оренди
земельних часток(паїв) , відповідно до яких орендодавець передав , а орендар
прийняв дві земельні ділянки розміром 7.46 і 7.33 га в користування строком на
10 років.                                                                                               Пунктом
9 вищезазначених договорів передбачено обов'язок орендаря сплачувати
орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 1496.25 грн. по договору № 57
і 1445.46 грн. по договору № 150 , яка сплачується по закінченню кожного року
господарювання, але не пізніше 1 травня наступного року.                                                                                                        ПСП «Лан» під
час розгляду справи у суді першої інстанції надало бухгалтерські документи та
розрахунки ( ас. 51-77) по виплаті ОСОБА_1 орендної плати за використання
орендованих земельних ділянок та зазначило , що свої договірні обов'язки
виконує у повному обсязі. На підтвердження
цього також надало інші документи , підтверджуючі виконання своїх
зобов'язань перед позивачкою ( а.с. 89-92, 106-107), виходячи з яких станом на
01.05.2008 року переплата складає 72.64 грн.                                                                                                                             Представник
позивача ОСОБА_2 в заяві про уточнення та зміну позовних вимог ( ас. 94-96)
навів свій розрахунок по сплаті відповідачем орендної плати позивачці,
відповідно до якого сума заборгованості по орендній платі становить 586 грн.91
коп.                                                 У обґрунтування апеляційної скарги
ПСП «Лан» зазначило , що судом першої інстанції не було взято до уваги той
факт, що згідно п.4.3 договору оренди землі № 57 він набирає чинності після
державної реєстрації. Цей договір було зареєстровано 23.04.2007 року , після того
, як позивач надала всі необхідні для цього документи.                                                     Колегія суддів
вважає, що ці доводи апеляційної скарги є обгрунтованими та підтверджуються
наступними матеріалами справи.                                                                                            Договором
оренди землі № 57,  укладеним між
сторонами по справі  14 липня 2004
року  та зареєстрованим 23 квітня 2007
року ( ас.6-11)                                                                                               Державним
актом на право власності на земельну ділянку серія КР № 9100465 площею 7.33 га
, виданим на ім.'я ОСОБА_1  26 червня
2006 року на підставі свідоцтва про

3

право на спадщину за законом від
09.03.2005 року реєстр. № 101, ВСА № 234019.                                      Відповідно до п.5 Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 25 грудня 1998 року № 2073 ,
для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа
(заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу
земельних ресурсів також копію державного акта на право на землю, що перебуває
у власності фізичних або юридичних осіб.                                           Представник
позивачки ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив , що сума боргу по орендній
платі виникла у зв'язку з тим, що до 2007 року відповідач сплачував позивачці
орендну плату у розмірі 1.5% , а не 2% як передбачено договором № 57. Також
підтвердив, що саме з вини позивачки тривалий час не був зареєстрований договір
оренди земельної ділянки площею 7.33 га.                                                                                                                              Наведене
вище свідчить про те, що саме з вини позивачки ПСП «Лан» не мало можливості
своєчасно зареєструвати зазначений договір оренди , а тому до 2007 року воно на
законних підставах сплачувало позивачці орендну плату у розмірі 1.5% від
оціночної вартості землі. З 2007 року розмір орендної плати по договору № 57
становить 2%.                                                          Такий
висновок суду також підтверджується довідкою ПСП «Лан» ( ас.89), розрахунком
нарахування та виплати орендної плати ( ас.92), довідкою ПСП «Лан» ( ас.106)
розрахунком ( ас.107) .                                                                                                                                                      Факт відмови представника позивачки
, ОСОБА_2 отримати належну ОСОБА_1 орендну плату підтверджується актом від 10
жовтня 2007 року ( ас. 40)                                   Спірні
правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 18, 20, 21, 24, 25, 32, 35, 36
Закону України «Про оренду землі».                                                                                                               Враховуючи
встановлені обставини справи та вимоги Закону України «Про оренду землі» ,
колегія суддів дійшла висновку , що ПСП «Лан» у повному обсязі виконує  перед позивачкою зобов'язання по сплаті
орендної плати , заборгованість по орендній платі за зазначений у позовній
заяві період відсутня, а тому відсутні також і правові підстави для розірвання
договорів оренди, укладених між сторонами 14 липня 2004 року за № 150 та № 57,
що є підставою для скасування постановленого по справі рішення та ухвалення
нового рішення про відмову у задоволенні позову.                                                                                           Відповідно
до ст.88 ЦПК України судові витрати , пов'язані із розглядом справи необхідно
покласти на позивача.                                                                                                     Керуючись ст.ст. 88, 303, п.2 ч.1
ст.307,  п.1, 3, 4 ч.1 ст. 309, ст.ст.
313, 314,316 , 319 ЦПК України , колегія суддів , -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу приватного
сільськогосподарського підприємства «Лан»
-  задовольнити .                                                                                                                            Рішення  Петрівського
районного суду Кіровоградської області від  10 липня 2008 року  в частині розірвання  договорів оренди земельних ділянок від
14.07.2004 року за  № 150 та 57 ,
заключних між ОСОБА_1 та ПСП «Лан» та стягнення з ПСП «Лан» на користь ОСОБА_1
заборгованості по орендній платі у сумі 586.91 грн. - скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення , яким у задоволенні цих позовних вимог відмовити.                            В решті рішення
залишити без змін.                                                                                            Судові
витрати, пов'язані із розглядом справи покласти на позивачку.                                           Рішення
набирає законної сили з моменту його
проголошення і  може бути
оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :