Справа № 2-437
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М       У К Р А Ї Н И

25
вересня 2008 року
Маневицький районний суд Волинської області

в складі:        головуючого - судді                           Невара О.В.,

при секретарі                                       Каращук
В.С.,

за участю     позивача
ОСОБА_1,

відповідача                                           ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на
стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -
Маневицька державна нотаріальна контора про тлумачення заповіту, -

В С Т А
Н О В И В:

7
серпня 2008 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про тлумачення
заповіту, вказавши, що 2.07.2001 року ОСОБА_3 на неї було оформлено заповіт,
згідно з яким остання заповіла їй земельну частку (пай), розміром 4.78 умовних
кадастрових га та майновий пай, вартістю 6297 грн. 08 копійок. На підставі
рішення Вищетарасівської сільської ради від 4.10.2001 року ОСОБА_3 було видано
державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 111975 від
30.11.2001 року. Площа земельної ділянки, яку було передано у приватну
власність, становить 5.07 га. Після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в
с. Северинівка Маневицького району, між позивачем, як спадкоємцем за заповітом,
та відповідачем ОСОБА_2, як спадкоємцем за законом другої черги, яка є рідною
сестрою спадкодавця, виник спір щодо тлумачення заповіту. Коли позивач
звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, їй в цьому було відмовлено, оскільки в заповіті вказано земельну
частку (пай), розміром 4.78 умовних кадастрових га, а не земельну ділянку,
площею 5.07 га, що належала спадкодавцю згідно державного акту від 30.11.2001
року. Вирішення питання щодо волі покійної ОСОБА_3 за спірним заповітом має
правове значення для успадкування позивачем вказаної спірної земельної ділянки.
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила здійснити тлумачення
заповіту ОСОБА_3, який було 2.07.2001 року посвідчено секретарем виконавчого
комітету Куклинської сільської ради Волинської області, визнавши, що
спадкодавець заповіла їй земельну ділянку, площею 5.07 га, що знаходиться на
території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району
Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на
право приватної власності на землю від 30.11.2001 року, що був виданий взамін
сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 002487 від 5.09.1996
року, розміром 4.78 умовних кадастрових га.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з
підстав, викладених в позовній заяві, просила здійснити тлумачення заповіту
ОСОБА_3, який було 2.07.2001 року посвідчено секретарем виконавчого комітету
Куклинської сільської ради Волинської області, визнавши, що спадкодавець
заповіла їй земельну ділянку, площею 5.07 га, що знаходиться на території
Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області,
яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності
на землю від 30.11.2001 року, що був виданий взамін сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ДП № 002487 від 5.09.1996 року, розміром 4.78
умовних кадастрових га.

Відповідач ОСОБА_2, визнавши позов, пояснила, що ОСОБА_3 до дня смерті проживала у неї
вдома в с. Северинівка Маневицького району, де й померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Їй
відомо, що ОСОБА_3 заповіла належні їй земельну частку (пай) та майновий пай
ОСОБА_1 Проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Маневицької державної
нотаріальної контори в судове засідання не з'явився і не повідомив про причини
неявки, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та
місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою про отримання
судової повістки.

Враховуючи думку позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, які не заперечують щодо розгляду справи у
відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Маневицької державної нотаріальної контори, а також те, що в
справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати
справу у відсутності вказаного представника.

Заслухавши
пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що
позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно
ст. 213 ЦК України зміст
правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення
змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину
значення слів і понять, а також загальноприйняте
у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і
понять, а також загальноприйняте
у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину,  їхній зміст встановлюється
порівнянням  відповідної  частини правочину зі змістом інших його частин,
усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими  частиною
третьою  цієї статті,  немає
можливості  визначити справжню
волю особи, яка вчинила  правочин, до уваги беруться мета правочину,
зміст попередніх
переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту,
подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення
заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У
разі спору між спадкоємцями тлумачення
заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 2.07.2001
року ОСОБА_3 в Куклинській сільській раді Маневицького району Волинської
області посвідчила заповіт, згідно з яким належну їй земельну частку (пай),
розміром 4.78 умовних кадастрових га, майновий пай, вартістю 6297 грн. 08
копійок, заповіла своїй племінниці ОСОБА_1 На підставі рішення Вищетарасівської
сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 4.10.2001
року ОСОБА_3 було видано державний акт на право приватної власності на землю
серії ІІІ-ДП № 111975 від 30.11.2001 року. Площа земельної ділянки, яку було
передано у приватну власність, становить 5.07 га. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла
в с. Северинівка Маневицького району, де проживала до дня смерті в будинку сестри
ОСОБА_2 Позивач ОСОБА_1 в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини не
може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки в заповіті
вказано земельну частку (пай), розміром 4.78 умовних кадастрових га, а не
земельну ділянку, площею 5.07 га, що належала спадкодавцю згідно державного
акту від 30.11.2001 року. Вирішення питання щодо волі покійної ОСОБА_3 за
спірним заповітом має правове значення для успадкування позивачем вказаної
спірної земельної ділянки. Зазначене підтвердили сторони в судовому засіданні,
а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 2.07.2001 року,
посвідченого секретарем Куклинської сільської ради Маневицького району
Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за № 43; свідоцтва про смерть
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1; державного акта на право приватної власності на землю
серії ІІІ-ДП № 111975 від 30.11.2001 року; довідки № 187/08 від 19.03.2008
року, виданої відділом земельних ресурсів у Томаківському районі
Дніпропетровської області.

З
оглянутої судом довідки № 473/08 від 14.07.2008 року, виданої відділом
земельних ресурсів у Томаківському районі Дніпропетровської області,
встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії
ІІІ-ДП № 111975, виданий Вищетарасівською сільською радою 30.11.2001 року,
реєстраційний № 2199, взамін сертифіката на право на земельну частку (пай)
серії ДП № 002487, реєстраційний № 1024 від 5.09.1996 року, розміром 4.78
умовних кадастрових га. Земельна ділянка, площею 5.07 га, знаходиться на
території Вищетарасівської сільської ради.

Аналізуючи
зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає,
що слід вважати, що згідно положень заповіту ОСОБА_3, посвідченого 2 липня 2001
року секретарем виконавчого комітету Куклинської сільської ради Маневицького
району, вона на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну ділянку,
площею 5.07 га, що знаходиться на території Вищетарасівської сільської ради
Томаківського району Дніпропетровської області, своїй племінниці ОСОБА_1

Керуючись
ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212 ЦПК України, ст.ст. 213, 1256 Цивільного кодексу  України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позов
задовольнити повністю.

Вважати,
що згідно положень заповіту ОСОБА_3, посвідченого 2 липня 2001 року секретарем
виконавчого комітету Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської
області, вона на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну ділянку,
площею 5.070 га, що знаходиться на території Вищетарасівської сільської ради
Томаківського району Дніпропетровської області, племінниці ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів
з дня проголошення рішення і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення
набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не
буде подана заява про апеляційне оскарження. Якщо подається заява про апеляційне
оскарження, рішення набирає законної сили протягом двадцяти днів, якщо не буде
подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення набирає
законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: