Красногвардійський районний суд
Справа 2о-122-2008 рік
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2008 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в
головуючої - судді                                                     Руденко М.А.
при секретарі                                                            Сорокіній А.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа:
Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту
належності правовстановлюючого документу, -
серпня 2008 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просила
встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючих документів: свідоцтва про
право на спадщину від 13 березня 1958 року, посвідченого державним нотаріусом
Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Прийменко Л.І., та
зареєстрованого в реєстрі № 1-1287 та свідоцтва про право на спадщину за
законом від 09 січня 1964 року, посвідченого нотаріусом Третьої
дніпропетровської державної нотаріальної контори Головіною Н.Я.,
зареєстрованого в реєстрі № 1-70.
обґрунтування заяви, заявниця вказала на те, що 16 грудня 1999 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О.М. було
посвідчено заповіт, за яким її мати ОСОБА_2 заповіла домоволодіння АДРЕСА_1 їй
- ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася
спадщина на вище вказане  домоволодіння.
У встановлений законом строк вона звернулася до КП ДМБТІ щодо видачі витягу з
Реєстру прав власності для оформлення спадщини на домоволодіння АДРЕСА_1. Але у
видачі вище вказаного Реєстру їй було відмовлено, мотивуючи це тим, що право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 видане фізичній особі на прізвище «ОСОБА_2»
на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13 березня 1958 року
посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної
нотаріальної контори Прийменко Л.І., зареєстрованого в реєстрі № 1-1287 та
свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 січня 1964 року, посвідченого
нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Головіною
Н.Я., зареєстрованого в реєстрі № 1-70. Виявилось, що у вказаних вище
свідоцтвах в результаті помилкового перекладу з російської мови «ОСОБА_2» на
українську мову, в прізвищі, імені по-батькові її матері були зроблені помилки,
а саме замість «ОСОБА_2» було записано «ОСОБА_2». У зв'язку з цим вона вимушена
звертатися до суду.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги
підтримала, просила заяву задовольнити. Суду пояснила, що встановлення факту
належності правовстановлюючих документів на домоволодіння їй необхідно для
отримання витягу з Реєстру прав власності для оформлення спадщини на
домоволодіння АДРЕСА_1 та прийняття спадщини.
Представник зацікавленої особи Третьої дніпропетровської
державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду
письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, заперечень
проти заявлених вимог немає.
заявницю, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню
за наступних підстав.
Згідно до ст. 256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти,
від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав громадян.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 є рідною
матір'ю заявниці по справі - ОСОБА_1, що підтверджується актовим записом № 324
Єнакієвського міського ЗАГС м. Єнакієво в свідоцтві про народження заявниці
(а.с.34-35). 03 квітня 1971 року заявниця по справі ОСОБА_1 одружилась з
ОСОБА_3, та змінила своє дівоче прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що
підтверджується актовим записом № 576 Ленінського Будинку Щастя м.
Дніпропетровська в свідоцтві про одруження (а.с.32-33).
16 лютого 1999 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким належний
їй будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і
спорудами, що знаходиться: АДРЕСА_1, заповідала - ОСОБА_1 (а.с.8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, у віці 88 років - померла, що
підтверджується актовим записом № 96 відділу реєстрації смерті
Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області
(а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на вище вказане домоволодіння. 15
липня 2008 року заявниця звернулася до комунального підприємства
«Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» з заявою про видачу
витягу з Реєстру прав власності для оформлення спадщини на домоволодіння
АДРЕСА_1. Але в видачі витягу з Реєстру прав власності їй було відмовлено,
мотивуючи відмову тим, що право власності на домоволодіння АДРЕСА_1
зареєстровано за «ОСОБА_2» на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13
березня 1958 року (а.с.4) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 09
січня 1964 року (а.с.5). Виявилось, що в вище вказаних свідоцтвах, в результаті
не вірного перекладу з російської мови на українську мову, не вірно вказано
прізвище, ім'я та по батькові матері заявниці, а саме як «ОСОБА_2».
У відповідності з п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих
документів осіб, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що
зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в
Те, що в вище вказаних документах було допущено помилку,
підтверджується також копією паспорту ОСОБА_2 НОМЕР_1 виданий 20 серпня 2001
року  Красногвардійським РВ УМВС України
в Дніпропетровській області (а.с.29), свідоцтвом про смерть ОСОБА_2, від 05
січня 2008 року, актовий запис № 96 відділу реєстрації смерті
Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що
в свідоцтві про право на спадщину від 13 березня 1958 року та свідоцтві про
право на спадщину за законом від 09 січня 1964 року, прізвище, ім'я, по
батькові «ОСОБА_2» не вірно перекладено з російської на українську мови. Тому
суд приходить до висновку, що слід встановити факт належності вище вказаних
свідоцтв ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 належить свідоцтво
про право на спадщину від 13 березня 1958 року та свідоцтво про право на
спадщину за законом від 09 січня 1964 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 60, 212,
256 ЦПК України, суд, -
Заявлені вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 Свідоцтва про право на спадщину від 13
березня 1958 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Прийменко Л.І., та зареєстрованого в реєстрі № 1-1287 виданого на ім'я
ОСОБА_2 та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 січня 1964 року,
посвідченого нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної
контори               Головіною Н.Я.,
зареєстрованого в реєстрі № 1-70 на ім'я ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                         М.А. Руденко