Справа № 2- 419 /2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11.11. 2008 року        Южноукраїнський міський суд Миколаївської
області

у складі: головуючого - судді        -
Волкової О.І.

при
секретарі                    -  Плохотнюк М.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Южноукраїнську цивільну справу
за позовною заявою

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

Про встановлення порядку
користуванням житловим приміщенням, визначити розмір плати за користування  житловим приміщенням та комунальні послуги.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1.  звернувся до суду із позовною
заявою, в якій просить виділити кімнату
12,6 кв.м.  відповідачці з її
дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та зобов'язати її щомісячно вносити
плату   Ѕ
квартирну плату, Ѕ  плати за
комунальні послуги, Ѕ (користування гарячою та холодною водою), 1/2 за
використання електроенергії та плату за користування житловим приміщенням в
розмірі 500 гривень та   судові   витрати 81 гривню.

В судовому
засіданні позивач та його представник позов підтримали та суду пояснили,  що позивачеві належить на праві приватної
власності квартира  в якій проживає  він та його колишня дружина з дочкою від
першого шлюбу та їх син.

Оскільки
позивач з відповідачкою розірвали шлюб,
то він просить виділити колишній дружині
з її дочкою  кімнату 12,6  кв.м. Також позивач просить суд  зобов'язати її  оплачувати
Ѕ     за користування квартирою,
та крім того оплачувати йому  як власнику
500 грн. щомісяця  за житло.

Відповідачка
позов визнала частково та суду пояснила, що вона з позивачем перебувала в шлюбі
від якого у них є син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2народження.  Відповідачка
з позивачем шлюб розірвала, але продовжує жити к квартирі  з дітьми та займає кімнату, яку виділив їй
позивач 12,6 кв.м., та щомісяця вносить
оплату за користуванням квартирою.
Дві інші кімнати закриті  позивач
в квартирі не проживає, інколи приходить.

Як вбачається
із матеріалів справи, позивач та відповідач колишнє подружжя,  від якого мають сина  ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.   Між сторонами шлюб розірвано 11.10.2007року.

Квартира за
АДРЕСА_1  належить ОСОБА_1 на
підставі  свідоцтва про право власності  на житло
№ 7614 від  20.04.2000 року (а. с.
10).

ОСОБА_2.  вселилася
та проживає в квартирі як  член
сім'ї  власника квартири  ОСОБА_1., при цьому угоду про порядок
користування житловим приміщенням вони не уклали, угоду не було укладено і після
розірвання шлюбу.

На час розгляду справи судом  відповідачка та двоє її дітей зареєстровані
та проживають в квартирі  за АДРЕСА_1
в  кімнаті 12,6 кв.м.

Окрім того
місце проживання дитини  сторонами не
визначено.

Сторони не заперечують цих фактів.

Судом
встановлено що плату за комунальні послуги
та квартирну плату здійснювали сторони. Відповідачка надала  квитанції
про  сплату комунальних послуг.

Відповідно до ст.156  Житлового кодексу  члени сім'ї власника квартири, які проживають  разом з ним
у квартирі, що йому належить, користуються житловим  приміщенням нарівні з власником  квартири, якщо при їх вселенні  не було іншої угоди  про порядок
користування цим приміщенням. У разі відсутності угоди між власником   квартири
і колишні члени його сім'ї
про  безоплатне  користування
займаним приміщенням до цих відносин застосовуються  правила, встановлені ст.162 ЖК України.

Відповідно до
ст.162  ЖК  плата за користування житловим приміщенням
в  квартирі, що належить громадянинові на
праві приватної власності,
встановлюється угодою сторін.
Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за
затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної
плати і плати за комунальні послуги визнаються угодою сторін. Наймач  зобов'язаний  своєчасно  вносити квартирну  плату і плату
за комунальні послуги.

Відповідно до
ч.2 ст.50 ЖК  при наданні жилих приміщень
не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі.

Встановивши ці
обставини, оцінивши докази, які надали сторони суд  в відповідності до ст. 156, 162, ЖК України
прийшов до висновку, що відповідачка та її діти
як колишні члени  сім'ї, власника
квартири користуються житловим приміщенням, а тому  в задоволені позову йому слід відмовити.

Посилання
позивача  про те, що  з  його
заробітної плати  відраховувалась  квартирна плата ним не доведено.

Відповідно до
вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона  посилається на підставі своїх
вимог або заперечень.

Щодо вимог
позивача в частині зобов'язати позивачку
щомісяця   виплачувати йому 500
грн. за користуванням приміщенням,   то
це право сторін укласти  таку угоду.
Судом  встановлено, що угода про порядок
користування квартирою між сторонами не була укладена, як  при вселені позивачки з її дочкою, так і
між  сторонами  після розірвання шлюбу.

На
підставі  вищевикладеного та керуючись
ст. ст. ст. ст. 8,10,11,60,212-215,218
ЦПК  України та ст. ст. 50,
156,162,  ЖК.  ЖК
України,

ВИРШИВ :

В
задоволені  позову ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про встановлення порядком
користуванням житловим приміщенням, визначити розмір плати за користування  житловим приміщенням та комунальні
послуги  - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через
Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі в
десятиденний  строк з дня
проголошення  рішення заяви про   апеляційне оскарження і подачею після
цього  протягом двадцяти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до Апеляційного суду Миколаївської області або в
порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Южноукраїнського

міського суду
О.І. Волкова.