Справа № 2-618/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

10
вересня 2008
року                                                                       Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді                                Сова Т.Г.

при секретарі                                          Гронь О.К.

з участю
представників позивача та відповідача

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2до Менської міської ради Чернігівської
області про скасування рішення Менської міської ради та визнання Державного
акту на право власності на земельну ділянку не дійсним, суд

В С Т А
Н О В И В:

У
червні 2008 року ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до
Менської міської ради, Чернігівської області, про скасування рішення Менської
міської ради та визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку
не дійсним, мотивуючи свій позов тим, що згідно договору дарування від 30
серпня 1991 року, посвідченого державним нотаріусом Менської державної
нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1330, ОСОБА_2 набув у
власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м.
АДРЕСА_1. На початку 2008 року ОСОБА_2. звернувся до Менської міської ради з
заявою на приватизацію земельної ділянки, розташованої по вул.АДРЕСА_1. Однак
йому було відмовлено, в зв”язку з тим, що зазначена земельна ділянка належить
на праві приватної власності ОСОБА_3, так як остання, скориставшись своїм
правом на безоплатну передачу земельних ділянок у власність, звернулась у
грудні 1993 року із відповідною заявою до Менської міської ради. Її звернення
було задоволено рішенням виконкому Менської міської ради № 100 від 24 березня
1994 року , на підставі якого було видано Державний акт серії ЧН № 00017 від 14
червня 1993 року. Тому позивач для вирішення даного питання змушений звернутись
до суду та просить суд визнати недійсним рішення Менської міської ради № 100
від 24 березня 1994 року „ Про передачу земель у приватну власність і надання в
користування громадян” для ведення особистого підсобного господарства по
вул.АДРЕСА_1 Чернігівської області гр. ОСОБА_3
та Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧН № 00017
від 14 червня 1993 року, виданий на ім”я ОСОБА_3

Представник
позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представники
відповідача - Менської міської ради Чернігівської області в судовому засіданні
позовні вимоги визнав.

Дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає  задоволенню з таких підстав.

У
відповідності із ст. 40 Земельного кодексу України громадяни України,
реалізовуючи свої земельні права, за рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування можуть безоплатно набувати у власність
земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і гаражного будівництва. Право на безоплатну передачу
для зазначених потреб виникає у громадян у разі приватизації земельних ділянок,
які перебувають у їх користуванні, і в разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної власності за нормами безоплатної приватизації,
встановленими ст. 121 ЗК України.

Відповідно
до ст. 30 Земельного кодексу України в редакції від 18 грудня 1990 року до
набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право
користування земельною ділянкою, на якій розташовані  будівлі
та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

У разі видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий
акт згідно ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України визнається недійсним.

Як
встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору дарування від
30.08.1991 року, зареєстрованого в реєстрі № 1330 позивач набув у власність
житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул.АДРЕСА_1,
Чернігівської області.

Згідно
Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН № 00017, виданого
на підставі рішення 17 сесії 21 скликання Менської міської ради Чернігівської
області від 23 грудня 1993 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить
земельна ділянка площею 0.13га для ведення особистого підсобного господарства,
що розташована по вул.АДРЕСА_1, Чернігівської області.

ОСОБА_3померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Мена, що підтверджується копією свідоцтва про
смертьНОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, виданого відділом реєстрації актів
громадянського стану Менського районного управління юстиції Чернігівської
області.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено,
що позивачем порушені строки позовної давності, в межах якого особа може
звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Відповідно
п. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений
відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі
його пропущення з поважних причин.

Оскільки, позивач дізнався про порушення свого
права лише на початку 2008 року, то в суду є підставі визнати причини пропуску
позивачем строку позивної давності поважними і поновити позивачеві строк для
звернення до суду для захисту своїх цивільних прав.

За
таких обставин, суд, вважає, що рішення Менської міської ради № 100 від 24
березня 1994 року „ Про передачу земель у приватну власність і надання в
користування громадян” для ведення особистого підсобного господарства по
вул.АДРЕСА_1 Чернігівської області гр. ОСОБА_3
та Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧН № 00017
від 14 червня 1993 року, виданий на ім”я ОСОБА_3 позбавило позивача права на
приватизацію земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, що належить
ОСОБА_2. на праві приватної власності.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та
визнати недійсним рішення Менської міської ради № 100 від 24 березня 1994 року
„ Про передачу земель у приватну власність і надання в користування громадян”
для ведення особистого підсобного господарства по вул.АДРЕСА_1 Чернігівської
області гр. ОСОБА_3  та Державний акт на
право приватної власності на землю серії ЧН № 00017 від 14 червня 1993 року,
виданий на ім”я ОСОБА_3.

На
підставі викладеного, керуючись ст.257 ЦК України, ст. 152, ч. 1ст. 155, ч. 2
ст. 158 Земельного кодексу України,  ст.
57, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В:

Позов
ОСОБА_2- задовольнити.

Визнати
недійсним рішення Менської міської ради № 100 від 24 березня 1994 року „ Про
передачу земель у приватну власність і надання в користування громадян” для
ведення особистого підсобного господарства по вул.АДРЕСА_1 Чернігівської
області гр. ОСОБА_3.

Визнати
недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧН № 00017
від 14 червня 1993 року, виданий на ім”я ОСОБА_3.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається до Менського районного суду
Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуюча                                                                                        Т.Г.Сова