Справа № 2-91-08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

22 квітня 2008 року                                    Нетішинський міський суд Хмельницької
області в складі: головуючого
судді -Кулеша Л.М.,

при
секретарях:
Кравчук І.Л., Оліферук Ж.А.,
Нещадименко В.Л.

з участю представника позивача-Дмитрука В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нетішин
цивільну справу за  позовом    Дочірнього підприємства «Рівненський технічний
центр по обслуговуванню великовантажних автомобілів» до ОСОБА_1  про стягнення шкоди, заподіяної працівником
при виконанні трудових обов'язків за наявності договору про повну матеріальну
відповідальність,-

В
С Т А Н О В И В:

Позивач просить
стягнути з відповідача, в якості покриття шкоди заподіяної працівником при
виконанні трудових обов'язків - 1154 грн. 31 коп., посилаючись на те, ОСОБА_1
був прийнятий на роботу комірником з правом реалізації отриманих під звіт
цінностей, з оплатою його роботи в розмірі 10% від суми реалізованої
продукції  і з ним був укладений договір
про повну матеріальну відповідальність.

Згідно
накладної №45 від 11.10.2006 року йому були передані під звіт  та для реалізації товарно-матеріальні
цінності (деталі до великовантажних автомобілів) на загальну суму 2506,03 грн.
Частково, вказані деталі, були ним відпущені споживачам і гроші в сумі 1351
грн. 72 коп. здані в касу підприємства. На даний
час за відповідачем рахуються під звітом  матеріальні цінності на суму 1154 грн. 31 коп., які фактично на
складі відсутні і гроші за них в
касу не здавались.

Представник позивача позов підтримав
і просив задовольнити.

Відповідач позов визнав частково і пояснив, що отримав у позивача
матеріальні цінності на суму 1745 грн.50 коп., які реалізував і переслав на
підприємство 1351 грн. 51 коп. Приблизно
400 гривень залишив собі, оскільки хворів і 10% від вказаної вище суми належало
йому, як оплата за
роботу. Вважає позовні
вимоги безпідставними,  так як
відповідно до накладної №45 від 11.10.2006 року одержав деталі до
великовантажних автомобілів на суму 1745 грн. 50 коп., що засвідчив своїм
підписом директор підприємства, головний бухгалтер та особа, яка відпускала
матеріальні цінності, тому на  яку суму
одержав матеріальні цінності, таку суму
повинен був повернути на підприємство.

Будучи
допитаним в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 отримав на реалізацію
матеріальні цінності на суму - 2506, 03 гривні, 1351,02 грн. переслав в касу
підприємства. На
сьогоднішній день за ним рахуються
під звітом матеріальні цінності на суму 1151 грн. 31 коп. Із них  393 гривні становить нестача
товарно-матеріальних цінностей, 760 грн. 53 коп. втрачена вигода.

В накладній, на відпуск ОСОБА_1 матеріальних
цінностей,
помилково не була вказана сума товару  з
врахуванням ПДВ, що становить -
1154 грн. 31 коп., на що не звернули увагу ні він, як керівник
підприємства, ні головний бухгалтер, однак відповідач зобов'язаний був
реалізувати товар по продажній ціні, з врахуванням ПДВ.

Заслухавши сторін, свідка ОСОБА_2,
дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню
частково.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, якщо між працівником
і підприємством, згідно ст. 135 КЗпП України укладено письмовий договір про
взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості
майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання, або для інших цілей, а
також, якщо майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за
разовою довіреністю або за іншими разовими документами.

Судом
встановлено, що згідно накладної № 45 від 11.10.2006 року ОСОБА_1 одержав у
позивача для реалізації
товарно-матеріальні цінності на суму 1745 грн. 50 коп. 1351 грн. 72 коп.
ним було  повернуто в касу підприємства,
залишок боргу становить 393 грн. 78 коп, які підлягають стягненню з
відповідача.

Суд не
приймає до уваги доводи позивача, його представника, свідка ОСОБА_2, що ОСОБА_1
були одержані у позивача товарно-матеріальні цінності на суму 2506 грн. 03
коп., оскільки із вказаної вище
накладної вбачається, що ОСОБА_1 одержав товар з ПДВ на суму 1745 грн.
50 коп., зокрема 1454 грн.58 коп. становить сума одержаних товарно-матеріальних
цінностей, 290 грн.92 коп. -сума ПДВ.

Оцінюючи
наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що з відповідача підлягає
стягненню на користь позивача 393 грн. 78 коп.- не повернутих коштів від
реалізації товарно-матеріальних цінностей відповідно до накладної № 45 від
11.10.2006 року, в решті позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до
ст. 60 ЦПК України позивачем  не доведені
обставини, на які  він посилається як на
підставу своїх вимог.

Що
стосується стягнення витрат на правову допомогу, то вони підлягають  стягненню в меншому розмірі, ніж просить представник
позивача, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, складність справи,
затрачений ним час.

Керуючись
ст.ст. 10, 60, 81,84, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.130, 134,
135-1КЗпП України,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь  Дочірнього
підприємства «Рівненський технічний центр по обслуговуванню великовантажних
автомобілів» 393 грн. 78 коп. за заподіяну
шкоду, 51 грн- сплаченого судового збору, 30 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, 200 грн. за надання
правової допомоги, а всього-674 грн. 78 коп.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути
подано до  Хмельницького апеляційного
суду,  через Нетішинський міський суд,
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                     Кулеша Л.М.