Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22-2431 2008  р.                                                                         Головуючий у 1-й інстанції -
Категорія -  5,6                                                                                                                            Доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 грудня 2008 року Колегія суддів  судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючої судді :  Авраменко Т.М.

суддів: Говорухіна
В.П.,Суровицької Л.В.

при секретарі :  Чернезі М.М.

за участю  позивачів  та представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Знам*янського
міськрайонного суду  Кіровоградської
області від 05 листопада 2008 року за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4,треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, Знам*янська
міська рада, управління містобудування, архітектури та житлово-комунального
господарства про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією та
розмежування її між співвласниками.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове
засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_3
і ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, Знам*янська міська рада, управління
містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства про усунення
перешкод у користуванні прибудинковою територією та розмежування її між
співвласниками.

Зазначали, що  на
підставі свідоцтва про право власності на житло їм на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1 у м.Знам*янка Кіровоградської області. Квартира №2 в
цьому будинку належить відповідачам, всього в будинку три квартири, квартира №3
належить третім особам ОСОБА_7.

Двір будинку перебуває у загальному користування і
земельна ділянка між квартирами не розподілена.

На початку листопада 2006 року відповідачі на відстані 60
см від входу в їх квартиру побудували свою літню кухню, чим створили для них
перешкоду в користуванні прибудинковою територією: а саме входом в квартиру,
який став вузьким і затруднює прохід.

2

Просили усунути перешкоди в користуванні прибудинковою
територією, призначити експертизу для визначення варіантів розмежування
території двору.

В квітні 2007 року позовні вимоги доповнили, просили
усунути перешкоди в користуванні прибудинковою територією шляхом знесення
самочинно збудовоної літньої кухні  (т.1
а.с.68).

Рішенням Знам*янського
міськрайонного суду  Кіровоградської
області від 05 листопада 2008 року в задоволенні позову відмовлено за
недоведеністю позовних вимог. Суд дійшов висновку, що позов грунтується на
припущеннях, позивачі не надали доказів про розмір земельної ділянки, що
відноситься до будинку, документів щодо їх права власності або користування
земельною ділянкою, в чому створені їм перешкоди в користуванні земельною
ділянкою та чим порушуються їх права.

В апеляційній скарзі
позивачі   просять  скасувати рішення суду першої інстанції  та ухвалити нове рішення про  задоволення позову. Зазначають, що суд дав
неправильну оцінку доказам по справі, що призвело до неправильного вирішення
справи. Посилаються на те, що
відповідачі самочинно збудувавши кухню, порушили положення ст.376 ЦК
України, а також порушили їх права, як співвласників.

В засіданні апеляційного
суду    позивачі  підтримали доводи апеляційної скарги, а
представник  відповідача просила
відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду  відповідає обставинам справи та вимогам
закону.

Колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити, оскільки ухвалене судом першої інстанції
рішення є законним і обгрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права
при розгляді справи додержано, а доводи апеляційної скарги не є істотними
(стаття 308 ЦПК).

Відповідно до ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Матеріалами справи
підтверджується, що будинок АДРЕСА_1 у м.Знам*янка Кіровоградської області
складається з трьох квартир, які були приватизовані  мешканцями будинку (т.1 а.с.4-8,32-36).
Будинок належав дистанції шляхів залізниці.

З пояснень сторін
вбачається, що до кожної квартири відносився окремий сторчовий погріб. Над
погребом, що відноситься до квартири відповідачів, ними було самочинно збудовано
спірну літню кухню, яка в технічному паспорті відображена як сарай (а.с.33,35).

Той факт, що між
співвласниками квартир був встановлений порядок користування погребами та
побудова літньої кухні відповідачами саме над погребом, що був у їх
користуванні, позивачами визнається. Треті особи, власники квартири №3 ОСОБА_7,
претензій щодо будівництва  не заявляли.

3

Статтею 116 ЗК України
передбачено, що громадяни та юридичні особи, набувають права власності та права
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх
повноважень. Позивачі не надали в суд першої інстанції документів про  право користування або право власності на
земельну ділянку щодо якої заявляють свої права. Не надано такі документи і в
суд апеляційної інстанції.

Наведене свідчить, що в
установленому законом порядку земельна ділянка позивачам не передавалась ні у
власність, ні у користування, тому суд не може розглядати спір між сторонами
щодо поділу такої земельної ділянки або встановлення порядку користування нею.

Відповідно до ч.1,2 ст.376 ЦК
України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається
самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належного проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.

Згідно з ч.7 ст.376 ЦК
України право звернення з позовом про знесення самочинного будівництва належить
органу державної влади або органу місцевого самоврядування, які такий позов не
заявляли.

Фізична особа може звернутись
з таким позовом в суд лише в тому випадку,
коли її право  порушено самочинним
будівництвом.

Суд дійшов правильного і
обгрунтованого висновку про відмову в позові з тих підстав, що позивачами не
доведено факт порушення їх прав самочинним будівництвом. Доводи апеляційної
скарги такого висновку суду не спростовують.

Доріжки до вхідних дверей квартир
відображені на фотографіях: до квартири позивачів (т.1 а.с.41, т.2 а.с.54), до
квартири відповідачів (а.с.65), до квартири №3 (а.с.66),зменшення ширини
доріжки до квартири позивачів на них не зафіксовано.

Посилання позивачів, що
внаслідок побудови літньої кухні прохід до квартири став вузьким та
затрудненим,  жодним доказом не
підтверджено, а ті акти, на які посилаються позивачі, таких фактичних даних не
мають ( т.1 а.с.9). Акт від 27 листопада 2008 року складено після розгляду
справи судом першої інстанції та додано до апеляційної скарги. Акт  має характер припущення щодо можливого
обмеження виходу з квартири на випадок катаклізмів в природі (т.2 а.с.56).

За таких обставин  підстави для
зміни чи скасування рішення суду,яке відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, не встановлено.

Керуючись ст.307 ч.1
п.1,ст.308,ст.314 ч.1 п.1,ст.315  ЦПК
України, колегія суддів,-

У  Х
В  А  Л  И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, а рішення Знам*янського
міськрайонного суду  Кіровоградської
області від 05 листопада 2008 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної  сили.

Головуюча суддя:

судді: