Справа № 2-442/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
вересня 2008 року                                                                         м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський
районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді                                                                             Гончар
М.С.

при секретарі                                                                                     Войтенко
Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2. та
ОСОБА_3., в якому зазначала наступне. 15.09.2005 року до неї перейшло право
вимоги на суму 36040,0 грн. у ОСОБА_2. та ОСОБА_3., як боржників за договором
позики від 22.03.2005 року та договором іпотеки від 22.03.2007 року, укладеним
між ОСОБА_2. та з одного боку та ОСОБА_4. з іншого боку. В зв'язку із чим,
позивач просила звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 на її
користь та визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_2. та ОСОБА_3. по &frac12; частці кожному.

У попередньому судовому засіданні 19.12.2007 року відповідач ОСОБА_2. подав
зустрічну позовну заяву (а.с.42), яка була залишена судом без руху (ухвала суду
від 19.12.2007 року, а.с. 54), а 25.02.2008 року повернута ОСОБА_2. за ухвалою
суду на підставі заяви ОСОБА_2. про її повернення до відкриття по ній
провадження у справі (ухвала суду від 25.02.3008 року, а.с.90).

В судовому засіданні 25.03.2008 року позивач ОСОБА_1 уточнила свої позовні
вимоги шляхом їх зменшення, відмовилась від раніше заявлених позовних вимог до
ОСОБА_3. (заява від 24.03.2008 року, а.с. 97-98). В зв'язку із чим, відмова
позивача від позовних вимог в частині була прийнята судом, провадження в цій
частині справи закрито (ухвала суду від 25.03.2008 року а.с.106). ОСОБА_3.
залучена до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних позовних вимог на предмет спору (ухвала суду а.с. 107).

В своїх уточнених позовних вимогах позивач ОСОБА_1 просила звернути
стягнення на предмет іпотеки: &frac12; частка квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2., на її користь та визнати за нею право власності
на &frac12; частку квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2. Оскільки, 09.12.2006 року
ОСОБА_3. повернула їй всю суму боргу 36040,0 грн. Однак, половину цієї суми
18020,0 грн. вона повернула ОСОБА_3. назад, як безпідставно набуту. Таким
чином, відповідач ОСОБА_2. не виконав перед нею грошове зобов'язання у сумі
18020,0 грн. Відповідно до умов вищезазначеного договору позики від 22.03.2007
року ОСОБА_2. та ОСОБА_3. зобов'язались у разі порушення строків повернення
позики сплатити на користь позикодавця штраф у розмірі 0,5 % від суми боргу за
кожен день прострочення. Згідно із розрахунком сума штрафу на день подачі
позову складає 32886,50 грн. (розрахунок: 18020,0 *0,5 % * 365 днів). Також
сума інфляційних витрат відповідно до ст. 625 ЦК України становить 5069,03 грн.
(розрахунок: 18020,0 * 123,13 %/100%). Отже, сума заборгованості відповідача
ОСОБА_2. перед позивачем, на її думку, на становить 55975,53 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю
ОСОБА_7 підтримали викладене у позовній заяві, наполягали на уточнених позовних
вимогах від 24.03.2008 року (а.с.97), просили суд їх задовольнити, звернути стягнення
на предмет іпотеки: &frac12; частка квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 та визнати за
ОСОБА_1 право власності на &frac12; частку квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2. та його представник за довіреністю ОСОБА_6 у судовому
засіданні позов не визнали в повному обсязі, просили у його задоволенні
відмовити, мотивуючи тим, що ОСОБА_2. не відмовляється сплатити будь-який борг,
якщо він дійсно має місце; однак, позивач позовних вимог до цій справі про
стягнення будь-якого боргу з ОСОБА_2. не заявляє, також відсутнє відповідне
рішення суду з цього приводу; в разі, якщо таке рішення суду буде, ОСОБА_2.
погасить цей борг самостійно за рахунок коштів, отриманих від продажу належної
йому частки квартири АДРЕСА_1; але зробити продаж своєї частки квартири зараз
він не в змозі, так як за клопотанням позивача на теперішній час судом та
нотаріусом накладено заборону на відчуження ним цієї частки квартири.

Треті особи ОСОБА_3., ОСОБА_4., приватний нотаріус Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_5., у судове засідання не з'явились, про час та
місце розгляду справи судом повідомлялись, про причини своєї неявки суд не
повідомили. Їх неявка не перешкоджає розгляду цієї справи.

Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід
відмовити в зв'язку з наступним.

Встановлено, що 15.09.2005 року до ОСОБА_1 на підставі нотаріально
посвідченого договору про відступлення права вимоги, укладеного між  ОСОБА_1 та ОСОБА_4. (а.с.5), перейшло право
вимоги боргу в сумі 36040,0 грн. у ОСОБА_2. та ОСОБА_3. за договором позики від
22.03.2005 року та договором іпотеки від 22.03.2007 року, укладеним між
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. з одного боку та ОСОБА_4. з іншого боку.

Крім того, відповідно до умов вищезазначеного договору позики від
22.03.2007 року ОСОБА_2. та ОСОБА_3. зобов'язались у разі порушення строків
повернення позики сплатити на користь позикодавця штраф у розмірі 0,5 % від
суми боргу за кожен день прострочення.

09.12.2006 року ОСОБА_3. повернула ОСОБА_1 всю суму боргу 36040,0 грн.

Однак, половину цієї суми у розмірі 18020,0 грн. ОСОБА_1 повернула ОСОБА_3.
назад, як безпідставно набуту, що підтверджується розпискою ОСОБА_3. від
05.09.2007 року (копія, а.с. 99).

Таким чином, на думку позивачки ОСОБА_1, залишилась несплаченою сума
18020,0 грн., що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2., крім того, з
відповідача ОСОБА_2., який своєчасно не виконав перед нею грошове зобов'язання,
підлягає стягненню на її користь, як позикодавця, штраф у розмірі 0,5 % від
суми боргу за кожен день прострочення в сумі 32886,50 грн. (розрахунок: 18020,0
*0,5 % * 365 днів) та сума інфляційних витрат відповідно до ст. 625 ЦК України,
що становить 5069,03 грн. (розрахунок: 18020,0 * 123,13 %/100%), а всього
55975,53 грн. В зв'язку із чим, позивач ОСОБА_1 просила звернути стягнення на
предмет іпотеки: &frac12; частка квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 та визнати за
ОСОБА_1 право власності на &frac12; частку квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

Суд вважає зазначені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2..
необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності
відповідачу ОСОБА_2. та третій особі ОСОБА_3. по &frac12; частці кожному (довідка ОП «ЗМБТІ» № 11078 від 12.12.1007, а.с.24 а).

Позивач ОСОБА_1 не надала суду будь-яких належних доказів в підтвердження
факту наявності у неї безспірного
права на стягнення з ОСОБА_2. грошової суми у розмірі 55975,53 грн.
(рішення суду, виконавчий лист на його виконання тощо) та що вартість &frac12; частки квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_2.,. становить саме
стільки ж - 55975,53 грн.

Відповідач ОСОБА_2. та його представник у судовому засіданні пояснили, що
ОСОБА_2. не погоджується із наявністю у ОСОБА_2. боргу в сумі 55975,53 грн.
перед ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 не заявляла по цій справі позовних вимог до ОСОБА_2. про
стягнення з нього 55975,53 грн.

Крім того, згідно із ст. 366 ЦК України звернути стягнення на вимогу
кредитора на частку в майні, що належить боржнику на праві спільної часткової
власності можливо, можливо з проведенням відповідного перерахунку, якщо у
боржника недостатньо іншого майна, на яке можна звернути стягнення, для
погашення боргу перед кредитором, виділ цієї частки майна в натурі є
неможливим, та боржник відмовляється від продажу цієї частки.

Позивач ОСОБА_1 та її представник не зазначили в позовній заяві, не надали
до неї та в судовому засіданні будь-яких належних доказів в підтвердження того,
що у відповідача ОСОБА_2., як боржника, недостатньо іншого майна, на яке можна
звернути стягнення, для погашення боргу нею, як, кредитором, виділ належної
ОСОБА_2, &frac12; частки в квартирі АДРЕСА_1 в натурі
є неможливим, та що ОСОБА_2., як боржник відмовляється від продажу цієї частки
квартири з метою погашення боргу.

Навпаки, в судовому засіданні по цій справі відповідач ОСОБА_2. та його
представник заявляли, що ОСОБА_2.
згодний продати свою &frac12; частку квартири
АДРЕСА_1 з метою погашення суми боргу перед кредитором, визначеної судовим
рішенням, але відсутнє таке рішення суду на теперішній час, та він позбавлений
права розпоряджатись своєю часткою квартири на свій розсуд, в тому числі шляхом
відчуження цієї частки з метою погашення боргу перед кредитором, оскільки судом
по цій справі та додатково нотаріусом за заявою позивача накладено заборону на
її відчуження в забезпечення вимог позивача, як кредитора.

При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2., треті особи: ОСОБА_3., ОСОБА_4., приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5. про звернення стягнення на
предмет іпотеки: &frac12; частка квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 та визнання
за ОСОБА_1 права власності на &frac12; частку квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2., - відмовити.

Рекомендувати
позивачеві в порядку ст. 16 ЦК України обрати інший спосіб судового захисту її
порушеного права , а саме: примусового виконання обов'язку в натурі (п.5 ч. 2
ст. 16 ЦК України) тощо.

Крім
того, в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України в разі відмови позивачеві у задоволенні
його позову в повному обсязі, сума понесених ним судових витрат за рахунок
відповідача не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 16, 366 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 61, 81, 88, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет іпотеки: &frac12; частка квартири
АДРЕСА_1 на користьОСОБА_1, визнання за ОСОБА_1 права власності на &frac12; частку квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя  шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення  заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або шляхом безпосередньої подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Суддя
М.С.
Гончар