Справа № 22ц - 9628/2007
рік                            Голов,  в 1-й інстан. Халаджи О.В.
Категорія   32                                            Доповідач Пономарьова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 січня
2008 року                     Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
судді  Пономарьової О.М.

суддів                                         Бабенка П.М. ,  Бондаренко Л.І.,

при
секретарі                             Арутюнян
Г.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку

цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

визнання
таким,  що втратив право користування
житловим приміщенням,  -

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою на
рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 листопада 2007
року,  яким їй відмовлено в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання його таким,  що втратив право користування житловим
приміщенням в кв. АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення та ухвалити нове - по суті
позовних вимог,  оскільки судом
неправильно застосовані норми матеріального права та зроблені висновки,  які не відповідають фактичним
обставинам.  Суд протиправно не
застосував приписи  ст.  107 ЖК України,  хоча встановив,  що відповідач вибув на інше постійне місце
проживання.

В
судовому засіданні позивачка підтримала доводи апеляційної скарги і просила її
задовольнити,  оскільки рішення суду не
правильне і не може залишатись без змін.

Відповідач
та представник третьої особи в судове засідання не з'явились,  про час та місце судового засідання
повідомлені належним чином.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким,  що втратив право користування жилим
приміщенням в кв. АДРЕСА_1,  суд першої
інстанції виходив з того,  що до липня
2007 року відповідач відвідував спірну квартиру,  де знаходились його особисті речі,  але не мав вільного доступу до квартири у
зв'язку з тим,  що між відповідачем та
позивачкою виник конфлікт. Причини його не проживання в спірній квартирі понад
6 місяців суд визнав поважними.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення позивачки,  дослідивши
матеріали цивільної справи,  перевіривши
доводи апеляційної скарги,  апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав .

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом
встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що позивач та відповідач є наймачами кв.
АДРЕСА_1,  але ОСОБА_2,  який зареєстрований за вказаною адресою в
спірній квартирі,  останній час за місцем
реєстрації не мешкає у зв'язку з конфліктом,
який виник між ним та позивачкою.

Ці
обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5.

Відповідно
до  ст.
71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за
ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Житлове приміщення
зберігається за тимчасово відсутнім наймачем чи членом його сім'ї у разі
відсутності їх в найманому житловому приміщенні понад 6 місяців у разі
поважності причин їх відсутності.

Згідно з
вимогами  ст.  72 ЖК України ці особи можуть бути визнані
такими,  що втратили право користування
жилим приміщенням внаслідок відсутності їх понад шість місяців при відсутності
причин,  вказаних у ч.3  ст.  71
ЖК України,  або інших причин,  які суд визнає поважними.

Докази,  що знаходяться в цивільній справі,  не свідчать про ту обставину,  що відповідач без поважних причин не проживав
в спірній квартирі понад 6 місяців.

Суд
першої інстанції дійшов підставного висновку про те,  що відповідача не можна визнати таким,  що втратив право користування жилим
приміщенням в спірній квартирі,  оскільки
він іншого житла не має,  а в спірній
квартирі не проживав з поважних причин,
оскільки з позивачкою у нього виник конфлікт і він не мав вільного
доступу до квартири.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що суд
протиправно не застосував приписи  ст.  107 ЖК України не можна визнати
обгрунтованими,  оскільки з матеріалів
справи вбачається,  що позивачка
звернулась до суду з позовом про визнання відповідача таким,  що втратив право користування жилим
приміщенням з підстав,  зазначених у  ст.  71
ЖК України,  і під час розгляду справи
підстави позову не змінювала,  а
відповідно до  ст.  11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін на інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи,  повно та всебічно дослідив надані сторонами
докази,  яким дав належну правову оцінку.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав,  із якими процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Апеляційний
суд визнає,  що рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і процесуального права,  тому на підставі  ст.
308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Димитровського міського суду Донецької області від 12 листопада 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили .