Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-413/ 2008р.                                         Головуючий
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2008 року                                                                                    м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Бондара В.О.

Суддів:                   Маловічко с. В.

Прокопенка О.Л.
При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою

ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької

області від 16 листопада
2007 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до

ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

10 вересня 2007 року ОСОБА_2
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

В позові зазначив, що 06.06.2006
року він позичив ОСОБА_1 20
000  грн. , який

видав розписку про отримання цієї суми та зобов»язався віддати її до 01.10.2006 року, але

борг в строк не повернув. Згідно розписки передбачено нарахування
процентів, розмір яких

визначений як 24 %. Строк
заборгованості складає з 06.06.2006
року по 10.09.2007 року,

тому розмір суми процентів за цей період дорівнює 20 000 х 2 % : 100 х 14 = 5600  грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь борг у розмірі 20 000  грн.  та
суму

процентів за прострочення платежу у розмірі 5600  грн. , а також
судові витрати, юридичні

послуги.

Рішенням
Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2007 року позовні
вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг по
розписці у розмірі 20
000  грн. , а також судові витрати у
розмірі 230  грн.  В
іншій частині позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просив скасувати вказане рішення та постановити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1
не заперечує, що взяв в борг у ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 20 000  грн., яку зобов»язався повернути позикодавцю,
про що власноручно написав розпис­ку. Проте стверджує, що гроші він брав як
керівник фермерського господарства «Надія» та на потреби цього господарства.
Тому, на його думку, суд необгрунтовано стягнув суму з

2

нього як фізичної особи, не задовольнивши його клопотання
про його заміну як неналежного відповідача на належного - юридичну особу
ФГ «Надія».

Однак
такі ствердження відповідача та надана суду на їх обґрунтування довідка про
отримання ФГ «Надія» коштів у сумі 20000
грн.
від ОСОБА_2 та зарахування їх на облік фермерського господарства / а.с. 18/, підписана самим
же відповідачем ОСОБА_1 як головою господарства, не заслуговують на увагу як
такі, що не спростовують висновків суду. Так, з розписки вбачається, що гроші
отримані саме ОСОБА_1 особисто і вказівка у розписці, що він є головою
фермерського господарства «Надія», та встановлення печатки цієї юридичної особи
на ній не впливають на характер спірних правовідносин та не тягнуть заміни
боржника за договором.

Крім
того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження
змісту довідки про те, що позичена в ОСОБА_2 сума зарахована на будь-який
розрахунковий рахунок ФГ «Надія».

Таким
чином, місцевим судом вірно встановлено факт укладення між сторонами по справі
договору позики, а також факт того, що відповідач не виконав взяте на себе за
договором зобов»язання щодо повернення боргу.

Встановивши
зазначені факти ' та
визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, суд першої
інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті і справедливе
рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 313, 314,
315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2007 року

по цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена до Верховного Суду України
в касаційному порядку протягом двох місяців.