Справа №  2-1860/08/12
Київський районний суд м. Харкова в
Головуючого - судді Садовського К.С.
при секретарі -           Карамишевій
Н.В., Альбощій Ж.В.,
з участю представника позивача  -    ОСОБА_1,
третьої особи -  ОСОБА_2,
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до приватного підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної
шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної
В вересні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з приватного підприємця ОСОБА_4 на його користь
матеріальну шкоду, що завдана внаслідок ДТП, в розмірі 4422,80 грн., моральну
шкоду в сумі 4000 грн. та понесені ним судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог він вказує, що матеріальна шкода завдана внаслідок
дорожньо-транспортної події /далі ДТП/, яка мале місце 16 травня 2007 року.
Винність в ДТП відповідача встановлена постановою суду.
Рішенням
Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2007 р. позовні вимоги  ОСОБА_3 були частково задоволені.

Ухвалою
колегії судді судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
обалсті від 05.02.2008 року, вищезазначене рішення суду першої інстанції
скасовано, а справа направлена на розгляд до того ж суду, іншому судді.

Ухвалою
Київського районного суду м. Харкова від 08.04.2008 р. ОСОБА_6 і ОСОБА_5 залучені до участі по даній цивільній справі в якості
співвідповідачів.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та пояснив, що у
зв'язку із пошкодженням автомобіля позивач вимушений був докладати додаткових
зусиль для організації свого звичайного ритму життя.

Третя особа ОСОБА_2 вважає позовні
вимоги ОСОБА_3 таким, що підлягають задоволенню, про що заявив під час розгляду
справи в суді.

Відповідачі
ОСОБА_4, ОСОБА_5 і  ОСОБА_6 не з'явились,
про причину своєї неявки суд не повідомляли, заяв про відкладення розгляду
справи не подавали, хоча про час та місце судового засідання повідомлялись
належним чином, про що свідчать підписи ОСОБА_4 і ОСОБА_6 в зворотному
поштовому повідомленні про вручення судової повістки та підпис ОСОБА_5 в
явочному листі.

Зі згоди позивача суд ухвалює  рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд,
вислухавши пояснення представника позивача і третьої особи, дослідивши письмові
докази в матеріалах цивільної справи, адміністративну справу № 3-7636/07/02,
матеріал ЖРЗПЗ № 15563 від 23.10.2007 р., вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно чинної постанови Київського
районного суду м.Харкова від 09 липня 2007 року встановлено, що 16 травня 2007
року ОСОБА_6, керуючи автомобілем Мерседес Бенц 811, НОМЕР_1 по вул. Шевченко
м. Харкова не дотримався безпечного інтервалу руху, що спричинило зіткнення з
автомобілем Рено Сафран під керуванням водія ОСОБА_2, що завдало автомобілям
механічні пошкодження /а.с. 23/.

ОСОБА_6 судом був визнаний винним в
порушенні Правил дорожнього руху України, яке знаходиться в причинному зв'язку
із подією ДТП, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу.
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 було закрито, у зв'язку
з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для
суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно
якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Таким чином, постанова Київського
районного суду м. Харкова від 09 липня 2007 року у справі про адміністративне
правопорушення приймається за основу події ДТП, що мало місце 16 травня 2007
року.

В наслідок ДТП, що сталося, заподіяна матеріальна шкода позивачу.

Розмір матеріальної шкоди і понесених позивачем судових витрат
документально підтверджений матеріальними цивільної справи, а саме:
дослідженням спеціаліста-атотоварознавця № 00424 від 19.06.2007 р. з додатками,
/а.с. 10-12/ згідно з яким величина матеріальної шкоди, заподіяної володільцю
автомобіля „Renault Safrane” НОМЕР_2 в
наслідок пошкодження при ДТП складає 4422,8 грн.; квитанціями про сплату
судового збору в сумі 87,40 грн. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн./а.с.1, 2/.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку.

В судовому засіданні встановлено, що власником автомобіля  Мерседес Бенц 811, НОМЕР_1 є ОСОБА_4 /а.с.
92/.

Також в судовому засіданні достовірно встановлено, що станом на 16 травня
2007 року, тобто на момент вчинення ДТП, водій ОСОБА_6 не мав відповідних
правових підстав на керування транспортним засобом Мерседес Бенц 811, НОМЕР_1.

Так, з листа Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Харкова
від 01.01.2008 р. № 1073 Б/17-216 відомо що між приватним підприємцем ОСОБА_5
та ОСОБА_6 укладений Трудовий договір, який був зареєстрований в Ленінському
районному центрі зайнятості. Також ФОП ОСОБА_5 надав пояснення співробітникам
податкової інспекції про те, що ОСОБА_6 з травня місяця 2007 року на роботу не
з'являється; автомобіль Мерседес Бенц 811, НОМЕР_1 йому не належить і він не
мав права виписувати будь-які документи пов'язані з цим автомобілем /а.с. 134/.

Крім того, з листа Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.
Харкова від 20.08.2008 р. № 502/Б/17-222 вбачається, що заробітна плата
працівнику ОСОБА_6 була нарахована та виплачена ФОП ОСОБА_5 згідно
розрахунково-платіжних відомостей тільки за березень, квітень 2007 року, так як
ОСОБА_6 в травні на роботу не з'являвся. Також ФОП ОСОБА_5 пояснював
працівникам податкової інспекції, що документи на виїзд ОСОБА_6 в день аварії
ним не виписувались, так як останній взяв автомобіль Мерседес Бенц 811, НОМЕР_1
без дозволу. Він, ФОП ОСОБА_5, не здійснює діяльність на автомобілі Мерседес
Бенц 811, НОМЕР_1 Згідно пояснень ФОП ОСОБА_4 трудових договір з ОСОБА_6 вона
не укладала, зарплату йому не нараховувала та не виплачувала, ніяких
взаємовідносин з ОСОБА_6 не мала. Автомобіль Мерседес Бенц 811, НОМЕР_1
знаходиться у її власності як громадянки. Підприємницьку діяльність з
використанням цього автомобіля вона не здійснює /а.с. 173/.

Відповідно до постанови о/у ВКР Київського РВ ГУМВС
України в Харківській області від 02.11.2007 року, що була винесена за
результатами перевірки заяви ОСОБА_4 про викрадення ОСОБА_6 її автомобіля
Мерседес Бенц 811, НОМЕР_1, в порушенні кримінальної справи відмовлено на
підставі п.2 ст. 6 КПК України за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину
/а.с.  відмовного матеріалу № ЖРЗПЗ №
15563/.

Таким чином, ОСОБА_4, як власник автомобілю  Мерседес Бенц 811, НОМЕР_1 , що є джерелом
підвищеної небезпеки, повинна відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду.

Оскільки на момент ДТП ОСОБА_6 не мав достатніх підстав
на керування автомобілем Мерседес Бенц 811, НОМЕР_1 та не здійснював своїх
посадових обов'язків водія, то у суду не має правових підстав, при розгляді
даної цивільної справи, для стягнення з нього матеріальної шкоди, що завдана
позивачу.

Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити ОСОБА_4 її
право на звернення до суду з позовом до ОСОБА_6 (в порядку регресу) про
стягнення з нього суми, яку вона виплатить позивачу в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди.

Відповідно до п.2
ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного
провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати
усі наявні у них докази або повідомити про них суд.

Згідно з
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди
має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

На
підтвердження своїх позовних вимог в частині заподіяння відповідачем моральної
шкоди позивачем не вказано, з яких міркувань він виходив, визначаючи моральну
шкоду в розмірі 4000 гривень, суду не довів
завдання йому моральної шкоди, у зв'язку з чим суд відмовляє у
задоволенні позовної вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки
вважає її недоведеною.

Керуючись ст.ст. 61, 88, 212-215,
225, 226 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1187 ЦК України, суд, - суд, -

В И Р І
Ш И В  :

Позов ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію
матеріальної шкоди у розмірі 4422 грн. 80 коп., витрати по оплаті судового
збору у розмірі 87 грн. 40 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 30 грн., а всього стягнути з ОСОБА_4 4540 /чотири
тисячі п'ятсот сорок/ грн.. 20 коп.

В задоволенні вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - відмовити
повністю.

Відмовити ОСОБА_3 у стягненні з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 компенсації шкоди, що
завдана в наслідок ДТП.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Харківської
області через районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної
скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ

Повний текст рішення виготовлений
20.10.2008 р.

СУДДЯ