АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
22-278                                                    Головуючий
2008 р.                                                                            Мітенко
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня
2008 року                                                                                               м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:    БондараВ.О.

Суддів :                                 Прокопенка О.Л.

Маловічко С. В.
При секретарі:   Бабенко Т.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2

на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2007
року по справі за позовом ВАТ "Мелітопольгаз" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,  -

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2006 року ВАТ "Мелітопольгаз" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості. Позивач зазначав,
що з відповідачем,  який мешкає в
АДРЕСА_1 було укладено договір №961 від 29.06.2004 року про надання
газопостачання. Раніше такий договір було укладено з ОСОБА_1,  яка є власницею зазначеного будинку,  але у зв'язку з тим,  що вона в будинку не проживала,  договір було укладено саме з ОСОБА_3
Відповідно до умов договору відповідач повинен був вносити плату щомісячно за
спожитий природний газ за затвердженими в установленому порядку тарифами. Але
він несвоєчасно розрахувався за послуги,
надані позивачем,  і в нього
виникла заборгованість в розмірі 1369, 43 грн. Позивач зазначав,  що йому нічого не відомо було про те,  що з відповідачем проживала його бабуся,  яка має пільги,  оскільки ні відповідач,  ні ОСОБА_1 - його бабуся,  із заявою про нарахування пільг

до ВАТ "Мелітопольгаз" не звертались і ніяких
документів,  які підтверджують наявність
пільг,  їм не надавали.

Посилаючись
на вказані обставини позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь
заборгованість за спожитий газ в сумі 1369, 43 грн.

Ухвалою
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2007
року залучено до участі у справі у якості співвідповідача - ОСОБА_1

Рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2007
року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Мелітопольгаз" суму заборгованості в
розмірі 1369, 43 грн..

Не
погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подали
апеляційну скаргу в якій,  посилаючись на
неповне з'ясування всіх обставин справи,
на порушення матеріального та процесуального права,  просили рішення суду скасувати та справу
направити на новий розгляд у іншому складі суду.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Згідно
п. 1 ч. 1  ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції,  апеляційний суд має право постановити ухвалу
про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог  ст.  303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З
матеріалів справи вбачається,  що суд
правильно встановив правовідносини,  які
склалися між учасниками справи,  дав їм
належну правову оцінку,  а також дослідив
надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального та процесуального права та прийняв рішення,  яким спір знайшов своє належне вирішення.

Суд
правильно оцінив надані позивачем докази в тій частині,  що житловий будинок АДРЕСА_2 належить на
правах власності ОСОБА_1. Послуги по постачанню газу в цей будинок надаються з
1995 року.

18.04.2005 року працівниками ВАТ „Мелітопольгаз" були зафіксовані
показання

приладу обліку газу які складали 30670 куб.м.

Перед
цим показання лічильника газу складали 22860 куб. м.  за які відповідач призводив оплату,  але заборгованість складає 2, 62 грн.

Таким чином відповідачкою не сплачено за 7810 куб. м.  спожитого газу.

Згідно Постанови НКРЕ України №310 від
10.03.1999 року вартість газу природного для побутових потреб та
індивідуального опалення будинків,  за
наявності газових лічильників  за 1 куб.
м.  складає 17, 5 коп.

Заборгованість
позивачки за використаний газ складає (7810 ку. м.  х 0, 175) 1366, 75 грн. Окрім того у
відповідачки була заборгованість в сумі 2, 62 грн. Всього борг складає 1369, 37
грн.

Суд
першої інстанції дійшов до вірного висновку про необхідність стягнення вказаної
суми з відповідачки на користь позивача.

Відповідачка
не зверталась до позивача із заявою,  а
також не надавала йому відповідну довідку чи документ які б свідчили про
наявність у неї пільг по сплаті за спожитий газ.

Посилання
відповідача на неправильність розрахунку заборгованості за використаний газ
необгрунтовані.

Колегія
судців вважає,  що при слуханні справи
малі місце окремі порушення,  але вони не
є такими,  що призвели до неправильного
вирішення справи,  тому підстав для
скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313,  314, 315,  317 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2007
року по цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців.