Справа № 2-137/2008р.
Рядок статзвіту № 56
Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого - судді
з участю позивача:                        ОСОБА_1
представника позивача:                   ОСОБА_2
у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1до
Свалявського сільського споживчого товариства, Свалявської районної споживчої
спілки, ОСОБА_3 про повернення позичкових коштів в сумі 4329 грн. 14 коп., 153
грн. 43 коп. за проведення судово-бухгалтерської експертизи,
звернулась в суд із позовом до Свалявського сільського споживчого товариства,
Свалявської районної споживчої спілки, ОСОБА_3 про повернення позичкових коштів
в сумі 4329 грн. 14 коп., 153 грн. 43 коп.за проведення судово-бухгалтерської
експертизи, посилаючись на те, що в травні 1991 року між нею та Полянським
комбінатом громадського харчування був укладений договір про внесення заємних
коштів в розмірі 1000 карбованців. На той час позивачка працювала у Полянському
КГХ, який  являвся структурним
підрозділом райспоживспілки, бухгалтером. При реорганізації Полянський КГХ був
ліквідований і позивачку переведено на роботу до Свалявського сільського споживчого
товариства на посаду ревізора-бухгалтера.
Свалявське ССТ являлось структурним підрозділом Свалявської
райспоживспілки. Таким чином позивачка являлась пайовиком після реорганізації
Свалявської ССТ та райспоживспілки. При ліквідації Полянського КГХ разом з
переводом позивачки були переведені і заємні кошти, які були внесені позивачкою
до каси Полянського КГХ та  Свалявського
ССТ, про що свідчать записи у заємній книжці. 08.04.1992 року позивачкою
внесено 3000 крб., 30.11.1992 року - 1000 крб. А всього позивачкою внесено
заємних коштів на суму 5000 крб., а з нарахуванням процентів на 30.10.1992 року
становить 5120 крб. 1998 року позивачку було звільнено з роботи по скороченню
штатів, разом з тим залишаючись пайовиком Свалявського ССТ та РСС. На
неодноразові звернення позивачки про повернення коштів голова правління
Свалявського ССТ ОСОБА_3 не реагував, а тому просить суд винести рішення про
повернення їй внесених нею заємних коштів, згідно договору від 20.05.1991 року
та заємної книжки за № 037 від 30.05.1991 в сумі 5120 грн., згідно Указу Президента
України про індексацію одної гривні до рубля (1 грн. = 1.05 руб.).Також з 3
%  нарахування та індексації за минулі
роки з Свалявського ССТ. Також просить відшкодувати їй та членам її сім”ї
моральну шкоду з Свалявського ССТ та ОСОБА_3 в сумі 5000 грн. та судові витрати
по справі.
16.02.2004 року позивачкою змінено заявлені позовні
вимоги та просить повернути їй позикові кошти в сумі 4329 грн. 14 коп., з
урахуванням 3% річних та відшкодувати їй матеріальні збитки в сумі 153 грн. 43
коп. за проведення судово-бухгалтерської експертизи, які стягнути з
Свалявського сільського споживчого товариства.
В судовому
засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали
повністю та просить суд повернути їй позикові кошти в сумі 4329 грн. 14 коп., з
урахуванням 3% річних та відшкодувати їй матеріальні збитки в сумі 153 грн. 43
коп. за проведення судово-бухгалтерської експертизи, 51 грн. державного мита та
71 грн. за оформлення довіреності.
Представник відповідача Свалявської ССТ в судовому засіданні
пояснив, що 1991 року Полянський КГХ ліквідовано та позивачку переведено на
роботу в Свалявської ССТ та вона перебуваючи на посаді ревізора вела ділянку
роботи пов”язану з цільовим використанням коштів, а тому представник не може
пояснити суду куди поділися кошти вкладені пайовиками. На даний час
підприємство не може повернути кошти позивачці, оскільки вільних коштів на
рахунку товариства не має, прибутку підприємство не отримує. А тому просить суд
відмовити в задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений позов
не визнав та пояснив суду, що вперше позивачкою надавалась заява про повернення
коштів у 1998 році. На той час бажаючих отримати внесені грошові кошти було
багато та на зборах було вирішено не видавати позикові кошти. Після грошової
реформи 1996 року грошові кошти обезцінилися та перерахунок у гривні було
проведено за курсом 100000 крб. на 1 грн.,
внаслідок чого заємні кошти всіх працівників системи склали дуже не
значні суми в межах 0,50-2,50 грн. Індексація грошових коштів та умови про
компенсацію втрат від їх знецінення у Положенні обумовлені не були, тому
перерахунки коштів не проводились, інфляційні процеси у фінансовій сфері
держави на протязі 1992-1996 років обезцінили обігові кошти організацій, тому
фінансові можливості проіндексувати заємні кошти за рахунок прибутків на даний
час Свалявське ССТ не має можливості.  А
тому просить суд в задоволенні позову відмовити.
За клопотанням позивачки до участі в справі в якості
співвідповідача залучена Свалявська райспоживспілка.
Представник співвідповідача Свалявської райспоживспілки
пояснив, що де знаходяться на даний час позичкові кошти, вкладені працівниками
споживчих товариств ніхто не знає. Не відомо також чи передавались вони при
ліквідації Полянського КГХ до Свалявської сільської споживчої спілки ніхто не
може сказати. А виплатити такі кошти підприємство не може, оскільки для виплати
цих грошей необхідно ліквідувати товариство і продати його майно. Але в такому
випадку багато людей втратять роботу. Крім того позивачка йшла на ризик, коли
вкладала гроші. Позивачці було відмовлено в поверненні позикових коштів,
оскільки було введено в дію Закон України “Про індексацію грошових  доходів населення” від 03.07.1991 року. А
тому просить суд в задоволенні позову відмовити.
На виконання ухвали апеляційного суду Закарпатської
області від 03.02.2005 року про призначення судово-бухгалтерської експертизи,
то в судовому засіданні позивачка та її представника вважають, що зазначену
експертизу проводити не потрібно.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов слідуючого висновку.
Так, судом встановлено, що відповідно до договору “О
приёме заемных взносов от работников Полянского комбината питания Свалявского
райпотребсоюза” від 20.05.1991 року, укладеного між Полянським комбінатом
громадського харчування та ОСОБА_1, позивачка зобов”язувалась внести в касу
правління 1000 рублів та їй  надавалось
право в будь-який час витребувати і отримати в касі прийому свої кошти
(внески), а правління КГХ зобов”язувалось по закінченні звітного року щорічно
нараховувати від суми 3 % річних та нараховувати їх на особовий рахунок.
Згідно кооперативної книжки виданої 30.05.1991 року
Свалявською райспоживспілкою ОСОБА_1 позивачкою 30.05.1991 року зроблено внесок
в сумі 1000 рублів, 08.04.1992 року - 3000 рублів, 30.06.1992 року нараховано 3
% річних в сумі 120 грн., 30.10.1992 року позивачко внесено ще 1000 рублів, а
сальдо на 01.01.1993 року складало 5158 рублів.
Положенням про вклади на кооперативну позикову книжку
Свалявьскої райспоживспілки, затвердженим головою правління райспоживспілки
визначено, що при вкладі на 3 роки нараховуються 3 % річних від суми вкладу.
Суд не приймає до уваги висновок науково-правової
експертизи на замовлення Тячівської районної спілки споживчих товариств від
17.07.1997 року № 1-1-365 щодо правомірності застосування індексу інфляції при
поверненні пайових внесків членам споживчих товариств № 126/86 від 24.07.1997
року, виконаного науковим експертом ради науково-правових експертиз про
інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України, оскільки він
стосується пайових (основних та додаткових внесків) та не розповсюджується на
правовідносини між спілками та пайовиками щодо укладання договорів позики
Суд також не може прийняти до уваги посилання позивачки
на Закон України “Про індексацію грошових заощаджень громадян в Україні”,
відповідно до якого індексація грошових заощаджень громадян проводиться у
співвідношенні 1 рубль - 1 грн. 05 коп., оскільки така індексація
розповсюджується лише на заощадження громадян, що знаходяться на рахунках
ощадного банку України та його структурних підрозділів.
Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України - договір є обов”язковим
для виконання сторонами.
За ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов”язаний
повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,
визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та
такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений моментом пред”явлення вимоги, позика має бути
повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред”явлення
позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Таким чином позивачка має право на повернення позичкових
коштів за договором позики.
Разом з тим суд не може прийняти до уваги висновок
оцінювача ОСОБА_4. щодо розміру індексованого вкладу поскільки відповідно до
свідоцтва № 102 від 12.05.2003 року ОСОБА_4. є зареєстрованим оцінювачем і не
являється експертом. А тому суд приходить до висновку, що розрахунок розміру
вкладу, що підлягає до повернення ОСОБА_1. з урахуванням 3% річних починаючи з
дня внесення вкладу повинна провести Свалявська райспоживспілка та повернути
В решті позовних вимог - відмовити.
ст. 10, 60, 208, 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 629, 1049 ЦК
України, “Про індексацію грошових заощаджень громадян”, суд,-
ОСОБА_1задовольнити частково.
Зобов”язати Свалявську районну споживчу спілку провести
розрахунок позичкових коштів за договором від 20 травня 1991 року з урахуванням
Положення про вклади на кооперативну знижку та Договору “О приеме заемних
взносов от работников Полянського комбината питания Свалявського
райпотребсоюза” та повернути ОСОБА_1повну суму вкладу із сплатою 3% річних.
Стягнути з Свалявської РСС в користь ОСОБА_1153 грн. 43
коп. за проведення судово-бухгалтерської експертизи.
бути подано апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення Свалявського районного суду.
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
моменту оголошення рішення суду.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження .
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду
Закарпатської області через Свалявський районний суд.
:                                                          Н.М.ЖИГАНСЬКА