Справа № 2-1555
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2008 року Шевченківський районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючої судді
Смотрицького В.Г.

при секретарі Чебуришкіній Н.Ю.

з участю адвокатівОСОБА_5., ОСОБА_6.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, про визнання втратившими
право користування жилим приміщенням, та зустрічним позовом ОСОБА_2, неповнолітніх
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, 3-я особа на стороні позивача, що не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору КЖРЕП-6, про усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням та вселення в квартиру, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання втратившими право
користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, яка належить місцевій
раді, і складається з двох кімнат, загальною площею 58,60 кв.м., посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 є її онукою, а її
неповнолітні діти є її правнуками. В 1998р. ОСОБА_2 була зареєстрована в цій
квартирі і проживала в ній до 1999р., після чого поїхала на заробітки в Росію.
Більше ОСОБА_2 в спірній квартирі ніколи не проживала, тільки в 2002р.
зареєструвала в ній свою неповнолітню доньку ОСОБА_3 2002р.н., яка жодного дня
там не проживала, а в 2008р. зареєструвала свого неповнолітнього сина ОСОБА_4,
2007 р.н.  З 2006р. ОСОБА_2 проживає
разом з чоловіком у Львівській області. У зв'язку з тим, що відповідачі в
спірній квартирі не проживають більше шести місяців без поважних причин на
підставі ст. 71 ЖК України просила визнати їх такими, що втратили право
користуватися цим жилим приміщенням.

Представник
відповідача ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в інтересах позивачки та її неповнолітніх
дітей про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення в
квартиру посилаючись на те, позивачка ОСОБА_2 разом з своєю неповнолітньою
донькою ОСОБА_3 проживала в спірній квартирі. 10.10.2003р. її бабуся ОСОБА_1
вигнала їх з квартири і поміняла замки. З цього приводу вона зверталась в
КЖРЕП-6 і її питання поставили на контроль. Потім вони були змушені жити на
дачі та в орендованих квартирах. Вважала, що ОСОБА_1 порушує житлові права
ОСОБА_2, не впускає її в спірну квартиру, куди вона неодноразово приходила, щоб
вселитись. В  2008р. ОСОБА_2
зареєструвала в цій квартири свого сина ОСОБА_4, 2007р.н. Тому просила усунути
їй перешкоди в користуванні квартирою та вселити ОСОБА_2 разом з двома дітьми в
цю квартиру.

Позивачка
ОСОБА_1 в судовому засіданні свій позов підтримала і в поясненні підтвердила
обставини, викладені в позовній заяві. Позов ОСОБА_2 не визнала і пояснила
суду, що вона ніколи не виганяла свою онуку з спірної квартири, ніколи не
перешкоджала їй в користуванні нею. Дверні замки в квартирі дійсно були
поміняні оскільки їх зламав рідний брат ОСОБА_2, який також колись проживав у
цій квартирі.

Представник
відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позов ОСОБА_2 підтримала і в своєму
поясненні підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. В задоволенні
позову ОСОБА_1 просила відмовити. Також пояснила, що ОСОБА_2 неодноразово
приходила до бабусі і хотіла вселитись в спірну квартиру, але та її не пускала,
поміняла замки в дверях. До суду вона не зверталась тривалий час оскільки їхні
спільні з ОСОБА_1 рідні не радили це робити.

Представник
3-ї особи КЖРЕП-6 в судовому засіданні пояснила суду, що відповідачка ОСОБА_2 в
2003р. та 2008р. зверталась до них з приводу того, що її вигнали з спірної
квартири.

Представник
Служби у справах дітей в судовому засіданні просив винести рішення, яке б
максимально відповідало інтересам неповнолітніх дітей ОСОБА_2

Заслухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 про визнання осіб втратившими право користування жилим
приміщенням підлягає задоволенню, а в задоволенні позову ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні житлом та вселення має бути відмовлено.

Судом
встановлено, що сторони по справі зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідачка
ОСОБА_2 проживала в цій квартирі, після чого в 1999р. поїхала на заробітки до
Росії. Після повернення з Росії ОСОБА_2 з своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_3
більше не проживали в спірній квартирі, ніколи не приходили вселятися в неї,
тобто не намагались захистити свої житлові права. Позивач ОСОБА_1 не
перешкоджала ОСОБА_2 проживати в спірній квартирі. Це в судовому засіданні
підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - син ОСОБА_1 і батько ОСОБА_2, а також
підтверджується актом від 11.02.2008р. / а.с. 7 /. З 2006р. ОСОБА_2 проживає в
с. Карів Львівської області разом з чоловіком, своєю донькою ОСОБА_3 та сином,
який народився в 2007р. Це в судовому засіданні підтвердила представник
відповідачки - її мати ОСОБА_9.

Навіть якщо
припустити, що відповідачку ОСОБА_2 було вигнано з квартири в жовтні 2003р., то
і цьому випадку вона втратила право на користування спірною квартирою оскільки
не проживає в ній понад шість місяців без поважних причин. В судовому засіданні
представником відповідачки не було наведено жодної поважної причини не
проживання ОСОБА_2 з дітьми протягом такого тривалого часу. Якщо вона рахувала,
що порушуються її та неповнолітніх дітей права, то повинна була ще в 2004р.
звернутись до суду з подібним позовом, а не в 2008 році.

Посилання
представника відповідачки ОСОБА_2 на те, що подана нею в 2003р. заява
"знаходилась на контролі" в КЖРЕП-6, яке є балансоутримувачем
будинку, в якому розташована спірна квартира, є безпідставним оскільки це не є
поважною причиною не проживання в спірній квартирі протягом тривалого часу
понад 6 місяців.

Наданий
представником відповідачки акт від 12.05.2008р. / а.с. 33 / про те, що ОСОБА_1
не дозволяє ОСОБА_2 з дітьми проживати в спірній квартирі суд не приймає до
уваги оскільки він підписаний однією особою, крім того згідно з наданим
позивачкою ОСОБА_1 актом від 15.07.2008р. в будинку АДРЕСА_2, а ОСОБА_3 в цьому
будинку також не проживає.

За таких
обставин суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 разом з двома своїми
неповнолітніми дітьми мають бути визнані такими, що втратили право користування
спірною квартирою внаслідок не проживання в ній понад шість місяців без
поважних причин.

Відповідно немає
підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні
жилим приміщенням та вселення в квартиру.

Керуючись ст.ст.
61-64,71,72 ЖК України, ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

в и р і
ш и в:

Позов
ОСОБА_1задовольнити. Визнати ОСОБА_2 разом з своїми неповнолітніми дітьми
ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні
позову ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням та вселення в квартиру відмовити.

З повним
рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 23 липня
2008 року.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження або апеляційної скарги.

Заява про
апеляційне оскарження або апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя: