Справа № 2-1022/2008 р.
ТАТАРБУНАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

09 вересня 2008 року. Татарбунарський
районний суд Одеської області  у складі:

головуючого - судді
Тимошенка С.В.

при секретарі                            Коренчук О.Е.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської Ради
Татарбунарського району  про визнання
права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Лиманської сільської Ради
Татарбунарського району Одеської області, в якому просить  визнати за нею право власності на земельну
ділянку, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2. Після його
смерті на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району
залишилась земельна ділянка площею 4,73 гектари, засвідчена Державним актом на
право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, яку позивачка разом з матір'ю ОСОБА_3 має
успадкувати в порядку першої черги, інших спадкоємців немає. Мати позивачки не
бажає приймати спадщину. У 2008 році ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса
Татарбунарського району з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було
відмовлено по причині того, що її мати після смерті спадкодавця у 6-місячний
строк не відмовилась від прийняття спадщини на вказану земельну ділянку.
Фактично позивачка прийняла спадщину, оскільки у неї на руках був Державний акт
на земельну ділянку та здавала в оренду.

Зазначені обставини стали причиною звернення останньої до суду з вказаним
позовом про визнання права власності на зазначене нерухоме майно.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач - Лиманська сільська Рада - надіслала до суду заяву, в якій
просить заслухати справу за  відсутності
її представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх
обґрунтованими та законними.

Третя особа - ОСОБА_3 - в судовому засідані проти задоволення позову не
заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Із листа нотаріуса (а.с.10) видно, що ОСОБА_1  відмовлено у видачі свідоцтва про право
власності на спадщину по закону у зв'язку з тим,
що мати позивачки у 6-місячний термін не відмовилась від прийняття спадщини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_4 від 02.12.2006 року (а.с.6) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Із копії свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 (а.с.4) вбачається, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження є
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_3 (а.с.5) видно, що позивачка 31.10.1981 року зареєструвала шлюб з
ОСОБА_5, після чого їй присвоєно прізвище «ОСОБА_1».

Копією Державного акту на право власності
на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 24.08.2001 року (а.с.7), копією плану меж
земельної ділянки.

Як вбачається з витягу з технічної
документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки
НОМЕР_6 від 16.07.2008 року (а.с.8) вартість земельної ділянки площею 4,73 га,
що належить  ОСОБА_2 згідно Державного
акту НОМЕР_5, складає 48053,36 грн.

Довідкою №537 від 17.07.2008 року (а.с.9)
підтверджується, що ОСОБА_2 по день смерті проживав АДРЕСА_1

Відповідно до ст.1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка
померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за
заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

У судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги померлого ОСОБА_2, інших
спадкоємців немає. Однак, отримати свідоцтво про право власності на спадкову
земельну ділянку через нотаріальну контору позивачка не має змоги, оскільки її
мати у 6-місячний термін не відмовилась від прийняття спадщини. Разом з тим,
позивачкою надано суду докази належності спадкової земельної ділянки її
батькові та визнання за нею права власності на спадкове майно.

За таких обставин, суд вважає можливим
визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,73 гектари,
розташованої на території Лиманської сільської Ради Татарбунарського району
Одеської області, що належала її батькові ОСОБА_2.

Керуючись
ст.ст.58,59,60,130,174,208,209,213-215 ЦПК України, ст.ст.1216,1261,1268  ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права
власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_3 року в АДРЕСА_1, право власності на земельну ділянку площею 4,73
гектари, розташовану на території Лиманської сільської Ради Татарбунарського
району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на землю
серії НОМЕР_5, яка залишилася після смерті її ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя                                  Тимошенко