Справа № 2-1049/2008
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

27 серпня 2008 року
Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого                                                            -
судді  Куліша Ю.В..

при секретарі                                              -
Іванченко О.М.

за участю позивача                                      -
ОСОБА_1.

відповідача                                                   -
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтави справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про захист
честі, гідності та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И
В :

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про захист честі,
гідності та стягнення моральної шкоди. Свою позовну заяву мотивував тим, що
ОСОБА_2.  неодноразово порушувала його
права, як громадянина та представника органу державної влади, поширюючи про
нього неправдиву інформацію та обмовляла його, чим знижувала його престиж та
ділову репутацію. ОСОБА_2. звернулась з листом до начальника УМВС України в
Полтавській області в якому навела ряд неправдивих відомостей, які стосуються
його службової діяльності та особистого життя, звинувачувала його у звільненні
її з посади головного бухгалтера за надуманими підставами, звинувачувала його
щодо проведення ремонту у службовій квартирі за рахунок організації Просив суд
постановити рішення, яким зобов'язати відповідач публічно перед ним вибачитись,
стягнути заподіяну моральну шкоду в розмірі 400 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, поклався на
обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2. в судовому засіданні позовні вимоги повністю не
визнала, заперечували факти викладені в позовній заяві. Зазначила, що нею
дійсно направлявся лист начальнику УМВС України в Полтавській області в якому
вона просила допомоги щодо її звільнення з роботи. Просили в задоволенні
позовної заяви ОСОБА_1. відмовити за її безпідставністю.

Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1. та відповідач ОСОБА_2. перебували в
трудових відносинах. 26.03.2007 року вона була звільнена із займаної посади у
зв'язку із скороченням штату чисельності працівників.

08.01.2008 року відповідач ОСОБА_2. звернулась до начальника УМВС України в
Полтавській області із заявою в якій просила провести перевірку діяльності
відділу державної служби охорони при УМВС України в Полтавській. У вказаному
листі повідомляє про її звільнення, невиконання судових рішень та порушення
трудового законодавства.

На підставі вказаної заяви було проведено перевірку щодо звільнення
ОСОБА_2. із займаної посади, перевіркою порушень на встановлено.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в
межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми
правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

УМВС України в Полтавській області, куди було адресовано лист ОСОБА_2. є
контролюючим органом, який контролює діяльність ВДСО при УМВС України в
Полтавській області та уповноважений розглядати заяви і повідомлення про
допущення порушень у своїй діяльності. В заяві відповідача адресованої
начальнику УМВС України в Полтавській області міститься лише інформація про
порушення трудового законодавства щодо звільнення ОСОБА_2. та невиконання
судових рішень, будь-які інші повідомлення про позивача у зверненнях відсутні.
За таких обставин суд визнає звернення відповідача до контролюючого органу
правомірним, і таким, що не порушують права позивача та не принижують його
честь, гідність, ділову репутацію, а тому в задоволенні вказаної вимоги
необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна  шкода,
завдана  фізичній  або
юридичній  особі неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою,  яка її
завдала,  за наявності  її
вини.

Суд, вважає, що позивач не довів в судовому засіданні, що діями відповідача
заподіяна йому моральна шкода, а тому вимога про стягнення моральної шкоди з
відповідача на користь позивача не підлягає до задоволення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1. в повному
обсязі.

Керуючись ст. 1167 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 79, 88
209, 213-215, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про захист честі,
гідності та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м.
Полтави  шляхом  подачі заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подачі апеляційної скарги  на
рішення суду протягом двадцяти днів
після  подання  заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня  проголошення рішення.

Рішення суду набирає чинність
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо  подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана, рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання апеляційної скарги У разі подання апеляційної
скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи  апеляційним судом.

Головуючий                                                                                                            Ю.В.Куліш