Справа
№2-139/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
вересня 2008 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді -
Бобровської І.В.

при секретарі - Яценюк О.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської ІНФОРМАЦІЯ_4 Одеської області, ОСОБА_2
пр
о
відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Роздільнянської
ІНФОРМАЦІЯ_4 Одеської області про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, мотивуючи свої вимоги тим, що
19.04.2007 року в смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області з вини
ОСОБА_2,  якій працює в ІНФОРМАЦІЯ_1,
сталась ДТП, у результаті якої він зазнав матеріальної шкоди у вигляді:
вартості ремонтно-відновлювальних робіт належного йому автомобіля у розмірі
3223 грн. та моральної шкоди 1500 грн., а всього на суму 4723 грн., яку просить
стягнути на його користь.

В судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не
визнав і пояснив, що не може бути відповідачем за цією справою,
оскількиІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 19.04.2007р. не отримував путьового листа на
здійснення поїздки в смт.Лиманське, а взяв належний ІНФОРМАЦІЯ_2 автомобіль
самовільно під час обідньої перерви. Крім того, вважає, що і в діях ОСОБА_2
немає вини, оскільки ДТП сталась внаслідок непереборної сили, так як автомобіль
під керуванням водія ОСОБА_2 попав правим колесом у яму на дорозі,  в результаті
чого колесо лопнуло, та автомобіль викинуло на зустрічну смугу руху, а
позивач ОСОБА_1 мав змогу уникнути зіткнення, але заходів для цього не вжив.

Ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідача
був залучений ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, суду пояснив, що 19.04.2007р. в обідню перерву дійсно виїхав в смт.Лиманське
Роздільнянського району Одеської області на належному ІНФОРМАЦІЯ_2, в якій він
працював водієм, автомобілю за приватним проханням свого начальникаІНФОРМАЦІЯ_3
без отримання путьового листа. Рухаючись по вул.Леніна в смт.Лиманське на
повороті колесо автомобіля, яким він керував, попало в вибоїну на дорозі,
внаслідок чого він не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху і
зіткнувся з автомобілем позивача, який рухався в зустрічному напрямку. Вважає,
що в його діях вини в скоєнні ДТП немає, навпаки, вина вбачається в діях
позивача ОСОБА_1, яких мав змогу уникнути зіткнення, але не зробив цього.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення
сторін, оцінивши надані докази, показання свідків, суд вважає, що позов ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню з  таких
підстав.

Судом  встановлено,
що 19.04.2007 року приблизно о 12 год. 50 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем
марки «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_1 належним ІНФОРМАЦІЯ_2 Одеської
області (а.с.10), рухаючись по вул..Леніна в смт.Лиманське Роздільнянського
району Одеської області в напрямку м.Роздільна Одеської області, при скоєнні
повороту, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обставини,
погодні умови (розпочався дощ), стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно
контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням,
виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки
«М-2140», державний номер НОМЕР_2під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався в
зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Постановою ст. інспектора ПС Роздільнянського РО ГУМВД
України в Одеській   області від
27.04.2007р. в порушенні кримінальної справи відмовлено і відносно ОСОБА_2
складено протокол за ст.124 КУпАП про порушення ним п.12,1 ПДД, який в судовому
порядку не розглядався.

Із пояснень допитаних в судовому засіданні свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4. вбачається, що автомобіль ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_2
виїхав із-за повороту по мокрій дорозі на великий швидкості і його почало
носити по всій дорозі. Побачивши це, водій ОСОБА_1 негайно розпочав гальмувати
свій автомобіль і з'їзжати на обочину, де і зупинився, оскільки далі був крутий
глиняний спуск аж до воріт житлового будинку. Автомобіль ОСОБА_2 вдарив автомобіль
ОСОБА_1 в бік і притулив його до дерева. Після скоєння ДТП водій ОСОБА_2
визнавав себе винним і погодився відшкодувати ОСОБА_1спричинену шкоду, для чого
запропонував поїхати до його майстра, який оцінив вартість ремонту автомобілю в
700 доларів США, про що ОСОБА_2 власноручно склав розписку. Крім цього,
підтвердили складену на місці пригоду схему ДТП та протоколи огляду
транспортних засобів, які буди ними підписані. Зазначили, що ніяких ям на цій
дільниці дороги не було, що спростовує твердження відповідача про те, що його
колесо попало в яму.

Оскільки питання про вину або невинність ОСОБА_2 в
порядку КУпАП не встановлювалось, на підставі досліджених судом в судовому
засіданні протоколу про адміністративне правопорушення, схеми пригоди,
протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди, огляду транспортних засобів,
пояснень, що є у відмовному матеріалі № 915 від 19.04.2007р., показань свідків
- очевидців ДТП,  допитаних в судовому
засіданні, суд приходить до висновку, що ДТП сталось з вини ОСОБА_2, який
порушив п.12,1 ПДД України.

Вини водія ОСОБА_1 в скоєнні ДТП не встановлено.

Згідно договору про виконання робіт по ремонту
автомобіля, укладеного 19.04.2007р. між ОСОБА_1та ОСОБА_5 та калькуляцією,
складеною на ремонт цього автомобілю, сума матеріального збитку, що зазнав
ОСОБА_1 - власник автомобілю марки «Москвич -2140», д.н.НОМЕР_2, становить 3223
грн. (а.с.11-12). Перелік виконаних майстром робіт по ремонту автомобілю
позивача не суперечить виявленим працівниками ДАІ пошкодженням цього
автомобілю, які зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу від
19.04.2007р. (див. відмовний матеріал) і підтверджені сторонами в судовому
засіданні, а тому приймаються судом до уваги.

Крім цього, вартість ремонту автомобілю в 700 доларів США
зобов'язувався сплатити ОСОБА_1і ОСОБА_2, що
підтверджується власноручно написаною їм
в день ДТП розпискою, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи
(а.с.9) і еквівалентно витраченої ОСОБА_1сумі в 3223 грн. Також  встановлено, що  вартість ремонту в сумі 700 доларів США
оцінив майстер, к якому ОСОБА_2 сам привіз ОСОБА_1, але оскільки він був дуже
зайнятий, позивачеві прийшлось звернутись до іншого майстра і  відремонтувати у нього свій автомобіль.

У відповідності зі ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка неправомірно заволоділа
транспортним засобом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.

Судом встановлено, що автомобіль ВАЗ-2107, д.н.НОМЕР_1
належить ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10). Відповідач ОСОБА_2 працював на час скоєння ДТП
в ІНФОРМАЦІЯ_1, що визнано сторонами в судовому засіданні і ніким не
оспорюється. Але як вбачається з заперечень ІНФОРМАЦІЯ_4 та з пояснень самого
ОСОБА_2, він взяв службовий автомобіль самовільно і виїхав на ньому у приватну
поїздку під час обідньої перерви без отримання путьового листа, без якого він
взагалі не може вирушати на службовому автомобілі, що було підтверджено і ним
самим в судовому засіданні, тобто заволодів транспортним засобом неправомірно.
Доводи позивача про те , що він виконував прохання свого начальника,
відповідачем не доведені та матеріалами справи не підтверджені.

Таким чином, суд вважає, що матеріальну шкоду повинен
відшкодовувати позивачеві саме відповідач ОСОБА_2  В даному випадку ОСОБА_6 за дії ОСОБА_2
відповідальності не несе.

Згідно зі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана
майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки, між неправомірними діями і заподіяною шкодою
існує зв'язок, вина ОСОБА_2 встановлена, матеріальна шкода у розмірі 3223 грн.,
підлягає відшкодуванню в повному обсязі з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини.

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 зазнав моральної шкоди, яку суд
оцінує у 1000 грн.  Моральна шкода
полягає у втраті нормальних життєвих зв'язків, неможливістю протягом довгого
часу користуватися своїм автомобілем, відмови відповідача у добровільному
порядку відшкодувати заподіяну шкоду та необхідністю звертатись до суду для
захистом своїх прав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати - оплата
державного мита у розмірі 43,54 грн., підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст.ст.10,11,14,32,60,88,209,212,214-215,218 ЦПК
України, ст. ст. 1166, 1167,  1187 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 3223 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 181 грн.

В іншій частині позову -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції, шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.

Суддя: