Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа №  22-1656
2008  р.                                                Головуючий у 1 інстанції  -
Категорія -   27                                                                         Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня   2008
року   колегія   суддів
судової   палати   в
цивільних   справах Апеляційного суду Кіровоградської області у
складі:

головуючого судді      - Кодрула М.А.

суддів                            - Потапенка
В.І., Пономаренко В.Г.

при секретарі              - Донець А.Ю.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді справу за апеляційною скаргою
відкритого акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда  від 19
червня 2008
року  по справі за позовомОСОБА_1до відкритого акціонерного
товариства «Мегабанк»,ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У  червні 2007 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства
«Мегабанк» (далі ВАТ «Мегабанк») про визнання договору поруки недійсним,
мотивуючи вимоги тим, що 22 червня 2006 року її чоловік ОСОБА_2, уклав з ВАТ
«Мегабанк» договір поруки, відповідно до якого він несе солідарну
відповідальність перед банком за кредитним договором № 18/2005 від 22 червня
2005 року ПП «Безкаві».

Посилаючись
на те, що договір поруки укладений без її згоди, просила визнати його недійсним.

Рішенням  Ленінського районного суду м. Кіровограда  від 19 червня 2008 року позов
ОСОБА_1. задоволено. Визнано договір поруки № 18/2005 від 22 червня 2005
року укладений між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_2, з метою забезпечення зобов”язань
по кредитному договору № 18/2005 від 22 червня 2005 року ПП «Безкаві» перед ВАТ
«Мегабанк», недійсним.

В
апеляційній скарзі  ВАТ «Мегабанк»
просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким у
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовити.
Посилається на те, що суд неправильно застосував норми матеріального
права, згода дружини на укладення договору поруки не повинна бути викладена
письмово, а суд не з ”ясував чи була позивачкою надана усна згода на укладення
договору поруки.

Заслухавши  доповідь
судді-доповідача, пояснення представників сторін, що з”явилися, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до ст. 309 ЦПК України  підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни
рішення, є порушення або неправильне застосування норм матеріального або
процесуального права.

Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень ст. 65
СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з
позовом про визнання

2.

договору не дійсним як такого, що укладений другим із
подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного
побутового.

Для укладання одним із подружжя договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів
стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Оскільки позивачка, будучи дружиною відповідача ОСОБА_2,
згоди на укладання договору поруки не надавала, наслідки цього договору
впливають на матеріальне становище не тільки її чоловіка, а і її та їх
неповнолітньої дитини, з урахуванням вимог ст..215 ЦК України, є підстави
вважати вказаний право чин недійсним.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не
можна, так як вони не відповідають обставинам справи, суд неправильно
застосував норми матеріального права, у зв”язку з цим рішення суду
підлягає  скасуванню з ухваленням  нового рішення.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки
поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов”язку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення  зобов”язання  боржником.

Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою
щодо прийняття перед третьою особою на себе обов”язку
поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов”язання та нести відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
зобов”язання боржником
шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником.

Таким чином, порука є способом забезпечення виконання
зобов”язання (як правило грошового), а не угодою щодо розпорядження майном,
належним поручителю; договір поруки не створює обов”язків для будь-яких інших осіб, крім
сторін за договором, а відтак суд неправильно застосував до правовідносин, що
витікають з договору поруки, ст. 65 СК України згідно з якою згода подружжя
вимагається у разі розпорядження майном, що є об”єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки надання згоди дружиною для укладення договору
поруки ОСОБА_2 законом не передбачено, то відсутні підстави для застосування
ст..215 ЦК України та визнання договору поруки недійсним.

Зважаючи на викладене рішення районного суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1., з підстав передбачених п.4 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 307,309, 313,314,316,317,319
ЦПК України, колегія суддів судової палати,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу
відкритого акціонерного товариства «Мегабанк» - задовольнити частково .

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда
від 19 червня 2008 року скасувати.

Ухвалити  нове
рішення.

В задоволенні позовних вимогОСОБА_1до відкритого акціонерного
товариства «Мегабанк»,ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки №18/2005п від 22
червня 2006 року укладеного між ОСОБА_2, як фізичною особою та Кіровоградською
філією відкритого акціонерного товариства «Мегабанк» - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:

Судді: