Справа №2-____/2008
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 листопада 2008 року.
м. Пирятин

Пирятинський
районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кругляк В.Г.

при секретарі - Івженко Н.І.

з участю позивачки
ОСОБА_1. (фізична особа) та представника позивачки ОСОБА_2. (фізична
особа), відповідача ОСОБА_3(фізична особа), представника відповідача ОСОБА_4.
(фізична особа), державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної
контори - Батрак В.Г. ( державна установа),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом  ОСОБА_1до  ОСОБА_3 , Пирятинської державної нотаріальної
контори  про   визнання свідоцтв про право на спадщину
частково недійсними та визнання права власності на 3/4 частини житлового
будинку та автомобіля,

в с т а
н о в и в:

ОСОБА_1. звернулася
в суд з позовом до ОСОБА_3про визнання свідоцтв про право на спадщину частково
недійсними та визнання права власності на 3/4 частини житлового будинку та
автомобіля.

У судовому
засіданні позивачка та її представник свій позов підтримала. Уточнила свої
позовні вимоги і просить визнати
свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Пирятинською
державною нотаріальною конторою Полтавської області 25 березня 2008 року
(реєстровий №541) та свідоцтво про право на спадщину за законом, видане
Пирятинською державною нотаріальною конторою Полтавської області 25 березня
2008 року (реєстровий №543) частково недійсними, а також визнати за нею право
власності на 3/4 частини будинковолодіння АДРЕСА_1, а також  визнати за нею право власності на 3/4 частини
автомобіля марки ВАЗ-21063,  номерний
знак НОМЕР_1( дописати з позову про сумісну власність).

Відповідач  ОСОБА_3. та його
представник позов не визнали заперечують проти його задоволення, пояснюючи це
тим що зазначене вище рухоме та нерухоме майно, за винятком
самовільної прибудови до сараю, самовільно побудованої літньої кухні та само­вільно
побудованого гаражу,  не належить
до спільної сумісної власності подружжя, оскільки, воно не було набуте
подружжям за час шлюбу відповідно до вимог
законодавства.

Представник відповідача Пирятинської державної нотаріальної контори
Батрак В.Г.  позов не визнала, просить
відмовити в його задоволенні.

Судом
встановлено:

Позивачка
ОСОБА_1. перебувала у  шлюбних відносинах
з ОСОБА_5.  з 07.10.1970 року. (а.с.     ).

За час
спільного проживання позивачка ОСОБА_1.
разом з ОСОБА_5.  за спільні
кошти  капітально відремонтували житловий
будинок, який знаходиться в    АДРЕСА_1та
разом проживали в ньому.

Документи
на будинок були оформлені на 5 (а.с.
).

Крім
цього, в 1987 році ОСОБА_1. з чоловіком ОСОБА_5 придбали автомобіль ВАЗ-21063.

ІНФОРМАЦІЯ_1  помер ОСОБА_5
(а.с.    ) після його смерті відкрилася
спадщина, яка складалася з будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1, а
також автомобіля ВАЗ-21063 випуску 1987 року, кузов НОМЕР_2, шасі б/н, номерний
знак НОМЕР_1.

Таким
чином відкрилася спадщина на майно, що було зареєстроване за померлим ОСОБА_5.

Спадкоємцями
вказаного майна є ОСОБА_1. та син померлого ОСОБА_5- ОСОБА_3., які мали б
успадкувати спадщину, що належала померлому в рівних долях.

25 березня
2008 року позивачці ОСОБА_1. було видане свідоцтво про право на спадщину за
законом, згідно з яким вона являється спадкоємцем частини будинковолодіння
АДРЕСА_1. ( а.с.    )

Разом з
тим у судовому засіданні  дослідивши матеріали спадкової справи № 394, за 2007 рік, з яких було
встановлено , що ОСОБА_3, маючи за законом право на  частку майна своєї покійної матері - не
став вимагати у свого батька виділення йому цього майна в натурі або шляхом
оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом в державній нотаріальній
конторі - хоч він і мав на це законне право, що спростовує твердження позивачки          щодо того, що ОСОБА_3., ніби то, постійно вимагав від позивачки ОСОБА_1. та від свого
померлого батька половину вищевказаного оспорюваного будинковолодіння.

Позивачка ОСОБА_1. не являлась першою дружиною померлого ОСОБА_5.,виходячи з вищевикладеного
та дослідивши у судовому засіданні докази та пояснення сторін, суд бере до
уваги те, що житловий будинок і сарай були збудовані до дати укладення шлюбу
позивачки ОСОБА_1. та померлого ОСОБА_5 . тобто до  07.10.1970 р.

У
зв»язку з цим слід зауважити , що зазначене  нерухоме майно окрім самовільної
прибудови до сараю, самовільно побудованої літньої кухні та само­вільно
побудованого гаражу - не належить до спільної сумісної власності подружжя,
оскільки, воно не було набуте подружжям за час шлюбу. Отже, вищевказані  самовільно побудовані об»єкти нерухомості, -
не можуть бути включені до складу спадкового майна, оскільки, вони повинні бути
знесені, або належним чином узаконені.

Зважаючи на те ,
що на час розгляду справи вищезазначені будівлі і споруди  не зареєстровані в БТІ, то вони не мають
офіційного статусу будівель і споруд, та, відповідно, не можуть бути включені
до складу спадкового майна.

Разом з тим у судовому засіданні було встановлено, що вищевказаний  автомобіль
був придбаний за  власні кошти
ОСОБА_3.,  і був подарований  його батьку ОСОБА_5.,і належав
йому  на праві особистої приватної
власності і не належав до об'єктів спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю чоловіка
є майно, набуте  ним за час шлюбу, але за
кошти, які належали, йому особисто.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від
того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу).

У
відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно
до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за
рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права
на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом

Отже
виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що у свідоцтвах про право
на спадщину за законом , виданим нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної
контори, є правомірними, тобто нотаріусом правильно визначено частку позивачки,
у спадковому майні , що залишилося після смерті 5.

За таких
обставин у задоволенні позову повинно бути відмовлено.

Керуючись
ст.ст. 10,11,88,209,212,214-215,217.218 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.57, ст. 60 СК
України України, ст.ст. 1261,1301 ЦК України, суд-

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову  ОСОБА_1.

Свідоцтво
про право на спадщину за законом, видане
Пирятинською державною нотаріальною конторою Полтавської області,
25.03.2008року, за реєстровим № 541 про визнання права власності за законом на
_____ частину житлового бу­динку
АДРЕСА_1 , видане гр-ці ОСОБА_1 , - визнати дійсним.

Свідоцтво про
право на спадщину за законом, видане Пирятинською державною нотаріальною
конторою Полтавської області, 25.03.2008р., за реєстровим № 543, про визнання
права власності за законом на ___ частину автомобіля марки ВАЗ-21063,
випуску 1987 року, кузов НОМЕР_2 , шасі б/н, д.н. НОМЕР_1 , вида­не
гр-ці ОСОБА_1 , - визнати дійсним.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження до апеляційного суду
Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подана апеляційна скарга протягом двадцята днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -