Справа
№ 2-2454/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2008 року Крюківський районний суд міста
Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при
секретарі Скічко Н.В., розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом
фізичної особи ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, за
участю третьої особи комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації» про визнання права власності на самочинне
будівництво,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в
якій просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на
самовільно збудовані будівлі виробничо-складсьикх приміщень літ. «Д3»
площею 157,4 кв.м. літ. «Д4» площею 835,8 кв.м. та добудований
другий поверх в прибудові літ «Д1» площею 16,0 кв.м., розташованих
АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивував тим,  що він є власником приміщення ангару літ «Б»
та приміщення овочесховища літ. «Д,Д1», розташованих АДРЕСА_1.
Згідно рішення Крюківського районного суду міста Кременчука від 12 листопада
2007 року за позивачем визнано право власності на самовільно збудований склад
літ. «І», прибудову літ. «Д2» та переобладнання ангару літ. «Б» зі
зменшенням загальної площі на 55,3 кв.м., розташованих АДРЕСА_1. Під час
користування овочесховищем та ангаром з прибудовами, самовільно побудовано
будівлю виробничо-складських приміщень
літ. «Д3» площею 157,4 кв.м., літ. «Д4» площею
835,8 кв.м. та добудовано другий поверх
в прибудові літ. « Д1» площею 16,0 кв.м.   Кременчуцька міська санітарно-епідеміологічна
станція та Державний пожежний нагляд Крюківського району міста Кременчука не
заперечують проти подальшої експлуатації самочинних будівель.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги
підтримав з наведених вище підстав та просив суд позов задовільнити в повному
обсязі.

Представник відповідача виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради та представник третьої особи КП «Кременчуцьке МБТІ»
в судове засідання не з»явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча
були належним чином увідомлені про час та місце слухання справи.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у
відсутності представників відповідача та третьої особи на підставі наявних в
справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

На підставі
пояснень позивача, представника відповідача, досліджених та оцінених
письмових доказів,  суд  встановив наступне:

Відповідно до договору дарування від 16 червня 2005 року,
посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу
Дзюбою В.І., ОСОБА_1 належить на праві власності приміщення овочесховища літ.
«Д,Д1» загальною площею 525,9 кв.м. АДРЕСА_1.

Згідно договору дарування від 16 червня 2005 року,
посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу
Дзюбою В.І.,  ОСОБА_1 належить на праві
власності приміщення ангару літ. «Б»
загальною площею 488,6 кв.м. АДРЕСА_1.

18 листопада 2005 року між Кременчуцькою міською радою та
ОСОБА_1  укладено договір оренди землі,
згідно з яким ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку несільськогосподарського
приміщення для експлуатації та обслуговування приміщення овочесховища та ангару
АДРЕСА_1.

За час користування овочесховищем та ангаром з
прибудовами позивачем ОСОБА_1 самовільно добудовано будівлю
виробничо-складських приміщень літ. «Д3»  площею 157,4 кв.м., літ. «Д4»
площею 836,8 кв.м. та добудований другий поверх в прибудові літ. «Д»

Як вбачається з довідки за вихідним номером
01265/0302  від 14 жовтня 2008 року
Кременчуцька міська санітарно-епідеміологічна станція також не заперечує проти
експлуатації та визначення права власності на самовільно збудовані
виробничо-складські приміщення літ. «Д3», літ. «Д4» та
самовільного добудування другого поверху в будівлі літ. «Д1»,
розташовані  АДРЕСА_1.

Згідно висновку спеціаліста від 23 вересня 2008 року,
самовільно побудована будівля виробничо-складських приміщень літ. «Д3,
Д4», добудований другий поверх в прибудові літ. «Д1», які
знаходяться АДРЕСА_1 знаходяться в задовільному технічному стані, збудовані у
відповідності з вимогами Державних будівельних норм і нормативних акьів для
будівництва, діючих в Україні, придатні до подальшої експлуатації.

Відповідно до вимог статті 376 Цивільного кодексу
України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що
об»єкт нерухомості який є предметом спору, збудований без істотних порушень
чинних будівельних норм і правил та інших державних стандартів з питань
будівництва, експлуатація та функціонування не суперечить суспільним інтересам
та не порушує права і інтереси інших осіб, отже позовні вимоги ОСОБА_1 є
законними та обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст. 376 ЦК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради, за участю третьої особи комунального
підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про
визнання права власності на самочинне будівництво - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно
збудовані будівлі виробничо-складських приміщень літ. «Д3» площею
157,4 кв.м., літ. «Д4» площею 835,8 кв.м. та добудований другий
поверх в прибудові літ. «Д1» площею 16,0 кв.м., розташованих
АДРЕСА_1.

На  рішення
суду  може бути  подана
апеляційна  скарга  на протязі
20  діб  з моменту
подачі в 10-денний термін заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя :