Справа  № 22 - ц - 1042 / 2008 р.                                    Головуючий у 1-ій інстанції Білера П.П.
Суддя-доповідач Кононенко О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н
е м  У к р а ї н и

07
жовтня 2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого
- Шевченка В.А.

суддів
- Кононенко О.Ю., Білецького О.М.

з
участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та осіб, які беруть участь у справі -  представника позивача ПП “СІБ” - Фесенко
С.М., відповідача ОСОБА_1., її представника ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду  Сумської області цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської
області від 27 червня 2008 року

у
справі за позовом Приватного підприємства «СІБ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу
по витратам на утримання будинку та прибудинкової території

в с т а
н о в и л а :

У квітні 2008 року ПП «СІБ» звернулося до суду
із вказаним позовом, свої вимоги мотивуючи тим, щоОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1 зобов'язана вносити плату по експлуатаційним витратам, проте ігнорує
свої зобов'язання, проводить оплату несвоєчасно та в меншому розмірі, в
результаті чого виникла заборгованість в сумі 629 грн. 27 коп. станом на 01
березня 2008 року.

Тому,
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1. на користь ПП «СІБ» 629 грн. 75 коп.
заборгованості по оплаті за спожиті послуги з утримання будинку та
прибудинкової території, а також судові витрати.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня
2008 року позовні вимоги ПП «СІБ» задоволено.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1. на користь ПП «СІБ» 629 грн.
75 коп. боргу по витратах на утримання будинку та прибудинкової території та 30
грн. за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1.  на користь держави 51 грн. судового збору.

В апеляційній скарзіОСОБА_1 просить апеляційний суд скасувати зазначене
рішення суду через невідповідність висновків суду обставинам справи і ухвалити
нове рішення, яким зобов'язати ПП «СІБ» провести перерахунок та повернути їй
помилково сплачені кошти за період з 16 лютого 2005 року, а також стягнути з
позивача на її користь 1000 грн. на відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Вказує,
що не є споживачем послуг, наданих ПП «СІБ», оскільки не перебуває з останнім у
договірних відносинах, хоча при цьому помилково з 16 лютого 2005 року
сплачувала кошти за надані послуги.

Зазначає,
що якість фактично наданих послуг є вкрай низькою, що вказує на порушення
позивачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Перелік
послуг, що надаються ПП «СІБ» не співпадає з переліком послуг, визначених у
додатку №1 до договору №4 від 16 березня 2006 року між балансоутримувачем
будинку та ПП «СІБ». При тарифі 0,95 грн. за кв.м. і загальній площі квартири
відповідача 50,30 кв.м. оплата за місяць повинна становити 47 грн. 78 коп., а
не 55 грн. 33 коп., як нараховував позивач.

Вважає,
що тарифи на послуги не були затверджені виконавчим комітетом міської ради у
встановленому порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1., її
представника ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника
позивача ПП “СІБ” - Фесенко С.М., яка заперечувала проти скарги, вивчивши
матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду
- зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,3 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм
процесуального права.

Порушення
норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Місцевий суд, задовольняючи позовні вимоги ПП «СІБ», виходив з того, що між
сторонами склалися цивільні правовідносини, проте відповідач свої зобов'язання
належним чином не виконує, що дає право кредитору вимагати від боржника
виконання обов'язку.

На думку колегії суддів, даний висновок узгоджується з обставинами справи
та доказами, яким суд першої інстанції дав належної оцінки.

Судом першої інстанції встановлено, щоОСОБА_1 на підставі договору
дарування від 15 лютого 2006 року є власником квартири АДРЕСА_1 але в ній не
проживає.  ПП «СІБ» надає послуги з
утримання будинку за вказаною адресою та прибудинкової території.

ВідповідачОСОБА_1 фактично проживає за АДРЕСА_2

Письмовий договір між сторонами про участь у витратах на
утримання будинку та прибудинкової території укладено не було, але фактично
позивачем надаються вказані послуги, проводяться відповідні роботи, про що
свідчать надані позивачем звіти по виконаним роботам (а.с. 64-98).

Згідно
розрахунків тарифів на послуги по утриманню будинків та прибудинкової території
(а.с. 9, 11) тариф для будинку по вул. АДРЕСА_1становить 1,1 грн./кв.м., а
тариф для першого поверху зазначеного будинку - 0,95 грн./кв.м.

Вказані обставини свідчать про існування договірних відносин між позивачем
та відповідачем з лютого 2006 року - часу набуття відповідачем права власності
на квартируАДРЕСА_1

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»,
ст.  162 ЖК України плата за комунальні
послуги повинна вноситись наймачем своєчасно за затвердженими в установленому
порядку тарифами.

Оскільки, відповідач в порушення зазначених вимог закону своєчасно та в
належному обсязі плату за користування наданими ПП «СІБ» послугами з утримання
будинку та прибудинкової території не вносила, суд обґрунтовано стягнув
заборгованість на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про відсутність між сторонами у справі укладеного
у встановленому порядку договору, а відтак, відсутність обов'язку оплачувати
послуги не ґрунтуються на законі і суперечать вимогам 67, 68, 162 ЖК України.

Посилання на низьку якість наданих ПП «СІБ» послуг всупереч вимогам ст.ст.
57, 60 ЦПК України не грунутується на належних доказах та спростовується
наданими позивачем доказами, зокрема, матеріальним звітом по видам робіт в
період з лютого 2007 року по лютий 2008 року.

Посилання апелянта на невірний розрахунок позивачем щомісячної плати за
надані послуги та порушення процедури встановлення тарифів за них, не можуть
бути прийняті до уваги колегією суддів. Оскільки квартира відповідача не
знаходиться на першому поверсі будинку, тариф
на послуги з утримання будинку та прибудинкової території для її
квартири становить не 0,95 грн., а 1.1 грн./кв.м. Виходячи з даного тарифу,
ОСОБА_1 вірно нараховувалося 55.33 грн. квартирної плати за місяць. Тарифи, при
цьому, встановлені на підставі та у відповідності до вимог Закону України «Про
житлово - комунальні послуги».

Вимоги до позивача, зазначені в апеляційній скарзі, не можуть бути
розглянуті колегією суддів. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідач у встановленому
порядку не зверталася до ПП «СІБ» із позовом.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої
інстанції, повно та всебічно досліджені судом та обґрунтовано ним спростовані.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду в частині
стягнення з відповідача ОСОБА_1. судового збору в розмірі 51 грн. на користь
держави підлягає зміні, оскільки остання надала суду апеляційної інстанції
копію посвідчення, згідно з яким вона є учасником війни, інвалідом другої групи
загального захворювання і відповідно до ст.4
Декрету Кабінету Міністрів України
“Про державне мито” від 23 червня 2005 року      звільнена від сплати судового збору  на користь держави.

А тому, ці витрати необхідно віднести за рахунок держави на підставі ч.2
ст.88 ЦПК України. В іншій частині рішення суду першої інстанції необхідно
залишити без змін.

Керуючись ст.  303, п.3 ч.1 ст.307,
п.4 ч.1 ст.309,  ст.ст.313, 314, 316, 319
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.

Рішення
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2008 року
змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 51 грн. судового збору на користь держави
та віднести ці витрати за рахунок держави.

В іншій
частині рішення суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до
Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: