Справа № 2-518/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К
Р А Ї Н И

20 серпня 2008 року
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

при секретарі - Борисенко О.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_2.,

представника відповідача ТОВ "Колос" - Коваленко М.М.,

представника відповідача відділення виконавчої

дирекції Фонду соціального страхування від нещасних

випадків на виробництві та професійних захворювань

України в м. Чернігові Чернігівської області - Пилипенко І.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовомОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю "Колос", відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові Чернігівської
області про визнання нещасного випадку на виробництві та зобов'язання видати
відповідний акт, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому
просить визнати нещасним випадком на виробництві випадок, який стався з ним 7
квітня 1987 року, та зобов'язати відповідача скласти та видати йому відповідний
акт форми Н-1, мотивуючи свої вимоги тим, що травму, яку він отримав з вини
відповідача, неправильно визначено, як побутову. Заявлені вимоги ґрунтуються на
тому, що 7 квітня 1987 року, перебуваючи в трудових відносинах з колгоспом
"Червоний прапор", правонаступником якого являється ТОВ "Колос",
він, виконуючи завдання завідуючого гаражем, в ході ремонту автомобіля марки
ГАЗ-53 в гаражі колгоспу у присутності свідків отримав виробничу травму, і з
діагнозом компресійний перелом хребта терміново був доставлений до
Чернігівської обласної лікарні, де був прооперований. Отримана ним травма
безпідставно кваліфікована керівництвом як побутова, тому він звертається до
суду для вирішення спірного питання, адже внаслідок нещасного випадку став
інвалідом 1 групи, але позбавлений можливості отримувати передбачені законодавством
виплати.

В судовому засіданні
представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити,
посилаючись на викладені в позові обставини.

Представник відповідача
ТОВ "Колос" вирішення спору віднесла на розсуд суду, пояснивши, що
будь-яких даних з приводу отримання позивачем травми, не має.

Представник відповідача відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України  в м.
Чернігові Чернігівської області проти задоволення позову заперечувала,
посилаючись на відсутність доказів щодо отримання позивачем травми під час
виконання трудових обов'язків.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4.,ОСОБА_5. розповіли,
що працювали разом з позивачем того дня, коли стався нещасний випадок, в гаражі
в робочий час і за дорученням завідуючого гаражем проводили ремонт автомобіля
марки ГАЗ-53. Під час ремонтних робіт автомобіль з незрозумілої причини зійшов
з домкратів, внаслідок чого позивача затисло між мотором і мостом транспортного
засобу. Шоху В.Ф. витягли та повезли до лікарні, де провели операцію. Про
вказаний випадок було обізнано все село, але керівництво колгоспу їх, як
безпосередніх свідків вказаного випадку, не опитувало. Чи складались з цього
приводу якісь документи, їм не відомо. Скоріше за все, тодішнє керівництво мало
намір приховати те, що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом.

Вислухавши пояснення
сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено і сторонами в
ході розгляду справи не оспорювалось, що 7 квітня 1987 року з позивачем стався
нещасний випадок - він під час ремонту автомобіля був придавлений останнім,
внаслідок чого отримав компресійний перелом тіл Д12 і Л1 спинного хребця з
компресією спинного мозку, внаслідок чого лікувався в Чернігівській обласній
лікарні з 7 квітня по 23 квітня 1987 року, про що свідчить медична карта
стаціонарного хворого за № 4672.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи
медичних документів вбачається, що інформація про причину отриманої травми
записана лікарями зі слів самого хворого. З результатів аналізів крові та сечі,
що були взяті у позивача в день його надходження до лікувальної установи,
вбачається, що алкоголь в кровіОСОБА_1. становив 0,5%, в сечі - 1,2%. Зазначене
знайшло відображення у виписці-епікрізі хворого, де також вказано про те, що
травму ОСОБА_1 отримав на виробництві, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння. За п. 1.5 Положення про розслідування і облік нещасних випадків на
виробництві, затвердженого Постановою Президіуму Всесоюзної ради професійних
союзів від 13 серпня 1982 року, № 11-6, що було чинним  на час виникнення спору, нещасний випадок міг
бути визнаний не пов'язаним з виробництвом, в тому числі, в результаті сп'яніння
особи, якщо він був наслідком вживання алкоголю та інших речовин. За давністю
часу та відсутності будь-яких документів з приводу отриманої травми суд
позбавлений можливості з'ясувати питання про наявність або відсутність зв'язку
отриманої травми з перебуванням позивача у стані алкогольного сп'яніння, але
зважає на те, що в доводах позову цей факт не відображено.

З архівної довідки № 207-17 від 6 серпня 2008
року (а.с. 37) вбачається, що в архівному фонді засідань правління колгоспу № 4
від 7 квітня 1987 року та № 5 від 7 травня 1987 року відсутні відомості про
факт розгляду нещасного випадку на виробництві, що трапився з ОСОБА_1Відомості
про оплату йому лікарняного листка також відсутні.

Виписка-епікриз з медичної картки позивача №
3891 (а.с. 8) про його лікування з 15 травня 1989 року по 9 червня 1989 в
неврологічному відділенні Чернігівської центральної районної лікарні свідчить
про те, що ОСОБА_1 лікувався з діагнозом : компресійний перелом Д12-Л1,
лямінектомія з приводу компресії спинного мозку, але із зазначенням того, що це
є наслідком побутової травми в 1987 році.

В наданій позивачем
трудовій книжці міститься запис про те, що в 1987 році виробив 68 трудоднів,
але записи про зарахування йому з поважних причин невиробленого мінімуму, тощо,
та підписи уповноважених осіб за вказаний період, відсутні. (а.с. 17)

Представник відповідача
ТОВ "Колос" також повідомила про відсутність в архівах будь-яких
даних, які б підтверджували, що травма, яка сталась з позивачем, носить
виробничий характер.

Оцінюючи покази свідків в судовому засіданні,
суд зважає на наступне. За вимогами ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи,
які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, лише пояснення щодо
суті позовних вимог, які дали в судовому засіданні свідки, за відсутності інших
письмових доказів, не можуть бути взяті судом до уваги. Обов'язок доказування і
подання доказів покладений на сторони, про що сторонам роз'яснювалось в ході
судового розгляду. Крім пояснень свідків, інших доказів на підтвердженні
доводів позову суду не надано, відповідні клопотання про їх витребування не
заявлялись.

Відсутність будь-якої інформації про
пов'язаність нещасного випадку з виробництвом при наявності збереження архівних
документів за 1987 рік не дає підстави вважати доводи позову
обґрунтованими.

При цьому, посилаючись в позовній заяві на
Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності", позивач не навів, яку саме норму закону, на його
думку порушив відповідач, і не зазначив під час розгляду справи, керуючись якою
нормою, відповідач повинен скласти та видати позивачу  акт за формою Н-1.

За таких обставин, суд вважає, що факт
отримання позивачем травми під час виконання трудових обов'язків є лише
припущенням позову, на якому не може ґрунтуватись судове рішення, якщо його
заперечує інша сторона.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України,
Положенням про розслідування і облік нещасних випадків на виробництві,
затвердженим Постановою Президіуму Всесоюзної ради професійних союзів від 13
серпня 1982 року, № 11-6, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні
позовуОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Колос",
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові
Чернігівської області про визнання нещасного випадку на виробництві та
зобов'язання видати відповідний акт - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подано до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський
районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд
протягом 20 днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                           Н.В.
Шитченко