УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2008 р.                                                                                    м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                              Девляшевського
В.А.,

суддів:                                                         Матківського
Р.Й., Соколовського В.М.,

секретаря                                                    Самуляк
О.М.,

з участю
позивача                                     ОСОБА_1
та його адвоката - ОСОБА_2,

представника
відповідача                        ОСОБА_3
та адвоката -ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Богородчанського районного суду від 20
грудня 2007р., -

встановила:

Рішенням
Богородчанського районного суду від 01 серпня 2007 року, яке залишено без змін
ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 16.10.2007 року, частково задоволено позов
ОСОБА_5: ОСОБА_1 зобов»язано усунути перешкоди в користуванні під»їздом ОСОБА_5
до складського приміщення магазину по вул. Чорновола № 8 в селищі
Солотвино Богородчанського району та перенести сходовий марш на попереднє
місце. З ОСОБА_1 в користь ОСОБА_5 стягнуто 1900  грн.  моральної шкоди, 700  грн.
судових витрат.

Ухвалою
Богородчанського районного суду від 20.12.2007
року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд названого вище
рішення за нововиявленими обставинами. Місцевий суд дійшов до висновку про те,
що наведені в заяві відомості не являються підставою для перегляду рішення за
нововиявленими обставинами.

В
апеляційній скарзі на зазначену ухвалу ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої
інстанції безпідставно не врахував неправдивість пояснень свідка ОСОБА_6.

Справа № 22-Ц-264/2008 р.                         Головуючий у 1 інстанції І.В.
Круль

Категорія
44                                                   Доповідач
В.А. Девляшевський

2

Апелянт
вказує, що названий свідок скрив: факт самовільної перебудови ОСОБА_5 двох
квартир; незаконність складення акту державної приймальної комісії по прийняттю
в експлуатацію магазину. Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що до справи
було долучено сфальсифіковані рішення Солотвинської селищної ради від 12.10.2006 року. Вважаючи у
зв»язку із наведеним оскаржену ухвалу незаконною, ОСОБА_1 просить її скасувати,
постановивши ухвалу про скасування рішення Богородчанського районного суду від 01.08.2007 року по даній
справі за нововиявленими обставинами та направлення справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

В засіданні
Апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали,
додатково надавши копію постанови слідчого прокуратури Богородчаснького району
від 24.12.2007 року про
відмову у порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_3

Представник
відповідача та адвокат ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги заперечили, вказавши,
що надані апелянтом документи не являються нововиявленими обставинами. Тому
вважають, що оскаржена ухвала судом першої інстанції була постановлена
правильно.

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення
з таких підстав.

Постановляючи
рішення по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником
магазину по вул. Чорновола в селищі Солотвино Богородчанського району, якому
самовільними діями ОСОБА_1 створено перешкоду у користуванні під»їздом до
складського приміщення названого магазину. В основу рішення була покладена
наявність у позивача правовстановлюючих документів на цей об»єкт власності та
пояснення свідків про існування перешкод у користуванні підсобним приміщенням
магазину. Встановлено, що надані позивачем документи власності є дійсними по
даний час.

Наявність
чи відсутність належного договору оренди землі у власника магазину предметом
дослідження суду не була. Висновок про його дійсність не приймався. Тому
виявлений факт фальсифікації рішення селищної ради, згідно якого було укладено
згаданий договір оренди, не являється підставою для перегляду судового рішення
за нововиявленими обставинами.

В п. 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про практику перегляду судами у зв»язку з
нововиявленими обставинами рішень ухвал і постанов у цивільних справах, що
набрали законної сили» від 27.02.1981
року № 7 із
змінами і доповненнями зазначено, що не можуть бути визнані нововиявленими
обставини, на які посилалась особа, яка брала участь у справі, у своїх
поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні
судом вимог ст. 15 ЦПК
України (1964р.).

3

Колегією
суддів встановлено, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на судове рішення у своїх
поясненнях посилається на самовільні дії ОСОБА_5 щодо здійснення перебудови
квартир під магазин, на відсутність у неї передбаченого законодавством дозволу
на виконання будівельних робіт (а.с. 123). Отже, обставини на які посилається
ОСОБА_1 в заяві про перегляд рішення по даній справі були йому відомі, і про
них він міг отримати відповідне підтвердження під час розгляду даного спору
судом першої інстанції.

Посилання
ОСОБА_1 на виявлені завідомо неправдиві пояснення свідка ОСОБА_6, як на
підставу перегляду судового рішення, не можуть бути прийняті до уваги. Адже в
п. 6 названої
вище постанови Пленуму Верховного Суду України вказано, що суди повинні
виходити з того, що посилання в заяві на наявність у матеріалах справи завідомо
неправдивих показань свідка, фальшивих документів, за загальним правилом
визнається підставою для перегляду судового рішення, якщо ці обставини
встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Такого вироку щодо свідка
ОСОБА_6 немає, і крім того висновки суду щодо обгрунтованості позову ОСОБА_5
підтверджені не тільки поясненнями свідків, а й документальними доказами.

Приймаючи
до уваги наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржена по даній справі
ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою. Доводи апелянта
висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування названої ухвали
немає.

Керуючись ст.
ст. 218, 307 ч. 2, 312, 319, 325, 361 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Богородчанського районного суду від 20 грудня 2007 року по даній
справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців після набрання
законної сили ухвалою.