Справа №2-393/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

29 березня 2008
року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого -
судді    Хомика А.П.

про секретарі
-             Петрів В.М.

з участю
адвоката -     ОСОБА_8,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 особисто та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в
:

Позивачі
звернулись до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договором
позики. В підтвердження своїх вимог покликаються на те, що 07.04.1999 року
ОСОБА_4 отримав у ОСОБА_6 - її чолвоіка позику в сумі 16000 грн., що на той час
в еквівалентному співвідношенні становило 4000 доларів США. В цей же день,
відповідач, в присутності своєї дружини - ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7.
власноручно написав розписку, в якій зобов'язувався повернути борг за договором
позики до 10.10.1999 року в сумі еквівалентній 4000 доларів США. У випадку
відсутності ОСОБА_4, у цей же термін, суму позики зобов'язується повернути його
дружина ОСОБА_5 Однак, у термін до 10.10.1999 року позичальник - ОСОБА_4 суми
позики не повернув. Згідно умови, зазначеної в розписці його дружина ОСОБА_5 є
поручителем і на підставі ст. 191, 192 ЦК України (в редакції 1963 року) та ст.
553, 554 ЦК України зобов'язана сплатити суму позики. Проте, й вона не виконала
взятих на себе зобов'язань.

ІНФОРМАЦІЯ_2 її
чоловік - позикодавець загинув. Про договір позики, який фактично був укладений
між ОСОБА_6 та відповідачами по справі, їм раніше нічого відомо не було,
оскільки останній їх до цієї справи жодним чином не залучав. Вона, ОСОБА_1,
дізналася про вказану позику в серпні 2005 року коли в їхній квартирі
проводився ремонт, та підчас пересування меблів було знайдено розписку,
складену відповідачами. Вважають, що позовна давність ними пропущена з поважної
причини.

Оскільки вони -
позивачі по справі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_6, спадкове майно якого
прийняли, то відповідно мають право на прийняття суми позики, як спадкового
майна.

Так, згідно
довідки №2313 від 04.12.2007 року виданої державним ощадним банком України курс
долара США відносно гривні станом на 10.10.1999 року тобто в день, коли відповідачі
зобов'язані були повернути суму позики, становив 1 долар США = 4,4485 грн.
Отже, сума позики, яка підлягає поверненню становить 17794 грн. і дану суму
вони просять стягнути з відповідачів солідарно.

Позивачка в
судовому засіданні підтримала позовні вимоги, послалась на обставини, викладені
в позовній заяві, яку просить задоволити та провести заочний розгляд
справи.

Відповідачі в
судове засідання не з'явились, не повідомивши причин, хоча були своєчасно
повідомлені про час та місце судового засідання через оголошення в пресі і,
керуючись п. 9 ст. 74 ЦПК України, суд вважає цих осіб повідомленими про дату
судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів
неповажною та розглянув справу у їхній відсутності, провівши заочний розгляд
справи.

Вислухавши
пояснення позивачки, свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов
є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Небажання
відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема
з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному
розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Як вбачається з
матеріалів справи, то згідно розписки від 07.04.1999 року відповідач ОСОБА_4
позичив у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 16 тис. грн. і зобов'язався повернути їх
до 10.10.1999 року. Для забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_5
зобов'язалась сплатити борг свого чоловіка - ОСОБА_4 у випадку його відсутності.

У відповідності
до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1, ОСОБА_6. помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а у
відповідності до копій свідоцтв про право на спадщину, виданих 01.08.2005 року
Першою Дрогобицькою держнотконторою,
його спадкоємцями стали позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Згідно вимог
ст.374 ЦК України (в редакції 1963 року) та ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі
або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Позика
вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених
родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його
банківський рахунок. Окрім того ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не
звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, і зобов'язаний сплатити суму боргу.

Поручителі
відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків (ч. 2 ст. 554 ЦК).

Згідно довідки
№2313 від 04.12.2007 року, виданої ДВОБ №6307 ВАТ „Державний ощадний банк
України”, курс долара США відносно гривні станом на 10.10.1999 року тобто в
день, коли відповідачі зобов'язані були повернути суму позики, становив за 1
долар США 4,4485 грн., тобто сума боргу відповідачів становить 17794 грн.

Оскільки
позивачі по справі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_6, спадкове майно якого
прийняли, то відповідно до вимог ст. ст. 1218, 1261 ЦК України мають право на
прийняття суми позики, як спадкового майна.

Враховуючи вище
наведене, суд вважає, що позов в частині стягнення боргу за договором позики є
підставним, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як
позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем -
позивачкою гроші  в сумі еквівалентній
4000 доларів США, став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики в
обумовлений розпискою строк, тобто до 10.10.1999 року.

Разом з тим,
оскільки поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, а тому з відповідачів в користь позивачів слід стягнути суму боргу
солідарно.

Відповідно до п.
6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід
розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 79, 81 ЦПК
України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 177,94 грн. та витрати
на ІТЗ в сумі 30,00 грн.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 79, 81, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 191, 192, 374
ЦПК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 267, 553, 554, 1046, 1047, 1049,
1050 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 17794 грн.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в дохід держави 177,94 грн. судового збору 30,00
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи
позовного провадження.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя