Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22 -
993   2008 р.                              Головуючий у 1-й інстанції -  Бершадська О.В.         Категорія -   50,51                                                      Доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
жовтня  2008 року Колегія суддів  судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого -
судді -Кіселик С.А.

суддів  -
Франко В.А., Суржик М.М.

при
секретарі -  Липі А.О, Косенко Ж.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1
на  рішення  Кіровського
районного суду  міста  Кіровограда
від  21 березня  2008 року.

В С Т А Н О В И Л А:

В
листопаді 2004 року позивач  ОСОБА_1
звернулася  до суду із позовом  до ДП «Кіровоградський  ремонтний
завод»  про визнання
незаконними  дублікату  трудової книжки,  ряду наказів про поновлення на роботі,  записів
в оригіналі трудової книжки, що внесені
на підставі цих наказів, та
визнання не поновлення її на роботі.

Зазначила,
що 03.02.2003 року місцевим судом Кіровського району м Кіровограда
постановлено  рішення про поновлення її
на роботі на посаді в'язальниці схемних джгутів з 16.12.2002 року у в/ч А-2201.
Ухвалою  апеляційного суду
Кіровоградської області від 26 червня 2003 року   уточнено
резолютивну частину рішення
місцевого суду  від  03.02.2003 року  вказівкою про поновлення її на роботі, на
посаді в'язальниці  схемних джгутів  2 розряду з 04 листопада 2002 року.

Фактично
накази про  її поновлення на роботі  адміністрацією не  видавались. Накази  про поновлення  на роботі, на які посилається відповідач та
які зазначені  в трудовій  книжці не мають логічного  пояснення, а тому  після неодноразових  змін, уточнень та доповнень позовних  вимог
просила визнати  незаконними  накази
про  її  поновлення на роботі  за №
203  від 04.11.2002 року, №
21  від 04.02.2003 року, № 115  від 26.06.2003 року, як такі, що не
відповідають  вимогам  законодавства, визнати незаконними  записи
в оригіналі трудової книжки починаючи з № 11  по 24, що
не підтверджуються  наказами.  Визнати незаконними записи з № 1  до № 7
в дублікаті  трудової книжки,
визнати  незаконним  дублікат
трудової книжки і просить  її
замінити  на новий. Визнати факт  затримки поновлення на роботі,
зобов'язати  відповідача  завірити
копії оригіналу  та  дублікату
трудової  книжки. Зобов'язати  відповідача видати позивачу  довідку
про перейменування  назви  підприємства відповідача, зобов'язати  видати
законний наказ про поновлення на роботі та внести про це запис в трудову
книжку. Визнати незаконною дату звільнення
з роботи згідно наказу № 22 від 05.02.2003 року, змінити  дату звільнення, видавши новий наказ про звільнення
, зобов'язати видати  копії  законних наказів про поновлення на роботі та
про звільнення  з роботи. Визнати  факт
порушення  відповідачем  вимог
законодавства про ознайомлення з наказами під розписку, Зобов'язати  відповідача
видати  накази по  особовому складу  про скасування наказів № 203 та 21 та  наказ про скасування скорочення посади
позивача, визнати затримку  видачі
трудової книжки і її  дублікату,
стягнути  з відповідача середній
заробіток  за вимушений прогул  в сумі 32334 грн. 82 коп.  та
10000 грн. на відшкодування
моральної  шкоди.

Справа  судом
першої  інстанції  розглядалася
двічі.

Останнім  рішенням
Кіровського  районного  суду
міста  Кіровограда  від  21
березня  2008 року   позов
задоволено частково та визнано
недійсними записи за № 23 та 24  в
оригіналі трудової книжки  Войцеховської
Ніни Василівни  та зобов'язати ДП
«Кіровоградський ремонтний завод» внести в них
відповідні  зміни  зазначивши в записі № 23  дату
поновлення на роботі 04.11.2002 року і підставу поновлення Наказ  № 115 від
26.06.2003 року. В запису   №
24  зазначити  дату
звільнення  з роботи  05.02.2003 року і підставу - Наказ  № 22 від 05.02.2003 року.

Зобов'язано  ДП «Кіровоградський  ремонтний
завод»  внести в дублікат  трудової книжки  Войцеховської Ніни Василівни  відомості
в частині  зазначення стажу
роботи  по окремих періодах із
зазначенням дати і номера документу, на підставі якого проведено відповідні
записи  у
дублікаті.

Визнано
недійсним запис №7  в дублікаті  трудової книжки  Войцеховської Ніни Василівни  та зобов'язати ДП «Кіровоградський ремонтний
завод» внести в нього  відповідні  зміни
зазначивши в записі дату
звільнення з роботи  05.02.2003
року і підставу - Наказ № 22  від
05.02.2003 року, та стягнуто з ДП «Кіровоградський  ремонтний
завод»  на користь  держави 51 грн. судового збору.

В  задоволенні
решти  вимог  відмовлено.

Не
погодившись із рішенням суду першої інстанції
позивач просить його скасувати, а справу направити на новий розгляд  із мотивів
неправильного  застосування  норм
матеріального  права,  порушення
судом  норм  процесуального права  та невідповідності  висновків
суду  обставинам  справи.

Апелянт
зазначив, що  формулювання  задоволених
судом  вимог  не
відповідає тим вимогам, що
заявлялися  позивачкою, а
отже  суд
вийшов  за  межі
позовних  вимог.  Рішення
суду  є  дослівною
копією  попереднього  вже
скасованого  апеляційним  судом
рішення  Кіровського
районного  суду  міста
Кіровограда  від  24 травня
2006 року. Суд  першої  інстанції
не  встановлював  та
не  досліджував  жодних
спірних  обставин  справи, а
просто  скопіював  попереднє
скасоване  рішення  суду.

Крім  того,
хоча судом  і  відмовлено
у  задоволенні  решти
позовних  вимог,  однак
частина  із  них, як це
вбачається  із  матеріалів
справи  та  рішення суду,
не  була  предметом
судового  розгляду.  Так
судом  не  розглядалися
вимоги  про  визнання
незаконними  видані  ДП «КРЗ»
накази  № 203  від
04.11.2002 року  та № 21  від
04.02.2003 року   зі  змістом
про поновлення  позивачки  на
роботі  і  посаді
з 04.11.2002 року.  Не  розглянуто
вимогу  про  визнання
затримки  виготовлення  наказу
№ 115  станом  на 03.06.2004 року,  затримку
внесення  його  до
трудової  книжки  позивачки
та  відсутність  реєстрації
наказу  № 115  у
журналі  реєстрації  наказів
особового складу.  Не  розглядалася
вимога  про  зміну
дати  звільнення  та
зобов'язання  відповідача  виготовити
новий  наказ  про
новий  день  звільнення
і  видати  копію
цього  наказу  позивачці.
Також   залишено  без
уваги  вимога  про
зобов'язання  ДП «КРЗ»   видати
позивачці  належно  оформлені
оригінал  та  дублікат
трудової  книжки.

Заслухавши  доповідь судді доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія  суддів
Судової палати у цивільних
справах  Апеляційного суду
Кіровоградської області  дійшла висновку,
що апеляційна скарга  підлягає  частковому
задоволенню  із наступних  підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК  України, рішення  повинно бути
законним і обґрунтованим.

В п.1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року №11 «Про судове
рішення» зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши  всі вимоги
цивільно-процесуального
законодавства і всебічно  перевіривши  обставини, вирішив справу  відповідно до норм  матеріального права, що підлягають  застосуванню
до цих правовідносин, а в разі їх відсутності - відповідно  до закону, що регулює такі відносини,
або  виходячи із загальних засад і змісту  законодавства
України.

Обґрунтованим  визнається
рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають
значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і
правові  наслідки є вичерпними,
відповідають  дійсності і
підтверджуються  достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відмовляючи  у
задоволенні  вимог  позивачки
про  визнання  незаконними
виданих ДП «КРЗ»  наказів   № 203
від  04.11.2002 року  та № 21
від  04.02.2003 року   зі
змістом  про поновлення  позивачки
на  роботі  і
посаді  з 04.11.2002 року  суд
першої  інстанції  дійшов
висновку, що  посилання  позивача
на  те, що  наказ № 21
видано  до  дати
постановлення  рішення  суду
є  помилковим  і не
підтверджується  матеріалами  справи, оскільки  рішення
суду  постановлено  03.02.2003 року, а  наказ № 21 - 04.02.2003 року.  Суд  не
прийняв  до  уваги
вказівки  позивача  про
фальсифікацію  наказу № 21  в
частині  примітки  про
відмову  позивача  ознайомитися
з ним, оскільки  суду  надані
лише  завірені  копії
наказу,  відмінність  в
тексті  наказу  в
частині  додатку  може
бути  викликана  помилкою
при  виготовлені  витягу
із  наказу.

Вирішуючи  питання
про  дійсність  наказу № 203
від 04.11.2002  року  суд
виходить  з  того, що
завірена  копія  даного
наказу, яка  оглядалася  судом
і  надавалася  позивачем, має  виправлення
в номері  наказу, що  ставить
під  сумнів  його
достовірність. Крім  того
даний  наказ  був
предметом  розгляду  Кіровського
районного  суду  міста
Кіровограда  (рішення  від
03.02.2003 року)  і  із
даного  рішення  вбачається, що  наказ № 203
від  04.11.2002 року  є
наказом  про  перевід
позивача  на  посаду
комірника  і  йому
дана  відповідна  правова
оцінка.

Однак  із
такими  висновками   колегія
суддів  погодитися  не
може.

Апеляційним
судом на підставі досліджених доказів встановлені наступні обставини.

04  листопада
2002 року  ОСОБА_1.  на
підставі  наказу № 203 від
04.11.2002  року тимчасово переведено
із  посади  в'язальника
схемних  джгутів  на
посаду  комірника КВЗ, а 16
грудня  2002 року  звільнено
по ст.40 п.3  КЗпП  України.

Рішенням  Кіровського
районного  суду  міста
Кіровограда  від 03.02.2003
року  ОСОБА_1.  поновлено
на  посаді  в'язальниці
схемних  джгутів  у
військовій  частині А-2201, з 16
грудня 2002 року,  та стягнуто  на
її  користь  середній
заробіток  за  час
вимушеного  прогулу  і
моральну  шкоду.

Ухвалою
Судової  палати  в
цивільних  справах  Апеляційного
суду  Кіровоградської  області
від 26  червня 2003 року  рішення
місцевого  суду  Кіровського
району міста  Кіровограда  від  03
лютого  2003 року  залишено
без  змін, однак  уточнено
резолютивну  частину   рішення
вказівкою  про  поновлення
ОСОБА_1  на  роботі
з 04  листопада  2002 року.

Наказом  №22
командира  військової  частини А2201   від
05  лютого  2003 року,
(т.1 а.с. 42), на  підставі  особистої
заяви,  ОСОБА_1, в'язальника  схемних
джгутів, кабелів  і  шнурів
з  05  лютого
2003 року  звільнено  з
роботи  за  власним
бажанням  по ст. 38 п.3 КЗпП
України, про  що    у
трудовій  книжці  позивачки
зроблено  відповідний  запис
за  № 14 (т.1 а.с.24).

Із  наданої
суду  для  огляду
трудової  книжки ОСОБА_1  та
копії   цієї  книжки
(т.1 а.с. 22-25)   вбачається,
що  роботодавцем  видавалися
накази  № 203  від
04.11.2002 року  та  № 21
від 04.02.2003 року  про
поновлення  позивачки  на роботі
в'язальника  схемних  джгутів
з 04 листопада  2002 року  та
зроблено  відповідні  записи
до  трудової  книжки
за  №  13  та
23.  Підставою  для
видачі  даних  наказів, як
зазначено  в  доданих
до  матеріалів  справи їх
копіях (т.1 а.с.15,16),  є  постанова
(рішення)  Кіровського  районного
суду  міста  Кіровограда
від  03  лютого
2003 року.

Колегія  суддів
не  може  прийняти твердження  відповідача, що  накази № 203
від 04.11.2002 року  та № 21  від  04
лютого 2003 року  про  поновлення
позивачки  на  роботі
не  видавалися, оскільки  дане
твердження  суперечить  дослідженим
колегією  суддів  матеріалам
справи.

Наявність  цих
наказів  підтверджується  як
записами  у  трудовій
книжці  ОСОБА_1  про
поновлення  останньої,  на
підставі  цих  наказів,
на  роботі  так
і  завіреними  суддею
Куценко  О.В.   копіями
цих  наказів.

Дані  накази
позивачка  просить  скасувати, оскільки  вважає
їх  такими, що   містять
недостовірні  відомості.

Колегія  суддів, в
цій  частині, погоджується  із
доводами  позивачки  і
дійшла  висновку,  що
спірні  накази  не
можуть  вважатися  дійсними
за  наявності  наказу
№ 115  від 26 червня  2003
року  про  поновлення ОСОБА_1  на
роботі  в'язальника  схемних
джгутів  з 04 листопада  2002 року,
та у зв'язку  із  невідповідністю  цих
наказів  реальній  дійсності, оскільки   наказ
№ 203  від 04.11.2002 року  датований
04.11.2002 року  і  має  за
підставу  рішення  Кіровського
районного  суду  міста
Кіровограда,  яке  постановлене
03.02 2003  року  і  про  нього
на  день  винесення
наказу   не  могло
бути  відомо.  Наказ
№ 21  від  04 лютого 2003 року , відповідно  до його тексту,  має
за  підставу  також
рішення  Кіровського  районного
суду  міста  Кіровограда
від   03 лютого 2003 року,
однак  дане  рішення
містить  вказівку  на
поновлення  позивачки  на
роботі з 16.12.2002 року, а не з
04.02.2003 року. Зміну  щодо  уточнення
резолютивної  частини  рішення
суду  про  поновлення
ОСОБА_1.  на  роботі
з  04  листопада
2002  року  внесено
ухвалою  судової  палати
в  цивільних  справах
Апеляційного  суду  Кіровоградської  області
лише  26 червня 2003 року,  тобто  на  04
лютого 2003 року  особа, яка  видавала
наказ  про  такі
зміни  фактично не  могла
знати.

В  іншій
частині  висновки  суду
відповідають  обставинам  справи
і  доводи  апеляційної
скарги  їх  не
спростовують.

В  своїй
апеляційній  скарзі  ОСОБА_1. зазначала, що  суд
першої  інстанції  не
встановлював  та  не
досліджував  жодних  спірних
обставин  справи, а  просто
скопіював  попереднє  скасоване
рішення  суду.

Однак  дане
твердження  не  відповідає
дійсності.

Із  ухвали
судової  палати  в
цивільних  справах  Апеляційного
суду  Кіровоградської  області
від 18  жовтня 2006 року  вбачається, що  рішення
Кіровського  районного  суду
міста  Кіровограда   від
24  травня  2006 року
було скасовано  та  направлено
на  новий  розгляд
з підстав  не  дослідження
та  залишення  без
оцінки  і  висновку
деяких  позовних  вимог, а
саме  можливості  зобов'язання
ДП «КРЗ»  видати  копію
нового  наказу  про
поновлення  на  роботі
та  про  новий
день  звільнення;  стягнення
з  відповідача  на
користь  позивачки  оплати
за  вимушений  прогул при
затримці  виконання  рішення
про  її  поновлення
на  роботі  з 03.02.2003 року  по
день  постановлення  рішення
судом.

При  новому
розгляді  справи  судом
першої  інстанції зазначені  позовні
вимоги  були  розглянуті. Суд  дослідив
надані  сторонами  докази
та  дав  їм
належну  правову  оцінку
і  дійшов  висновку, що
підстав  для  зобов'язання
відповідача  видати  новий
наказ  про  поновлення
позивача  на  роботі
не  існує, оскільки  наказ
№ 115  від  26.06.2003 року  відповідає
вимогам  законодавства  України
і  підстав  для
його  скасування  судом
не  вбачається (т.2 а.с.114).

Вирішив  суд
першої  інстанції  і питання
щодо  вимоги  про
стягнення  з  відповідача
на  користь  позивачки
оплати  за  вимушений
прогул  при  затримці
виконання  рішення  про
її  поновлення  на
роботі   та  дійшов
висновку, що  ці  вимоги
позивачки  задоволенню  не
підлягають, так  як  є
недоведеними (т. 2 а.116).

Колегія суддів  погоджується
із  такими  висновками
суду  першої  інстанції.

Крім  того,
в  апеляційній  скарзі,
апелянт  ставить  питання
про  те, що  судом
не розглянута   вимога     про
визнання  затримки  виготовлення
наказу  № 115  станом
на 03.06.2004 року,  затримку  внесення
його  до  трудової
книжки  позивачки  та
відсутність  реєстрації  наказу
№ 115  у  журналі
реєстрації  наказів  особового складу та  вимога
про  зобов'язання  ДП «КРЗ»
видати  позивачці  належно
оформлені  оригінал  та
дублікат  трудової  книжки.

Однак  дане
твердження  не  відповідає
дійсності, оскільки  із   рішення
Кіровського  районного   суду
міста  Кіровограда  від
21  березня  2008 року
вбачається, що  дані  вимоги
були  предметом  дослідження
у  суді  першої  інстанції ( т.2 а.с. 114, 115)  і
по  ним  прийнято
рішення,  а  саме
відмовлено  у  задоволенні..

Таким  чином
колегія суддів дійшла переконання, що
вирішуючи  питання  про
відмову  в  визнанні
незаконними  виданих ДП «КРЗ»  наказів
№ 203  від  04.11.2002 року  та № 21
від  04.02.2003 року   зі
змістом  про поновлення  позивачки
на  роботі  і
посаді  з 04.11.2002 року  суд
першої  інстанції  дійшов
висновку  який  не
відповідає  обставинам  справи.

Згідно вимог п.3
ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи  вищенаведене, колегія  суддів
дійшла  висновку, що рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі ч.3
ст.38, ст.ст. 235, 236, 237 - 1, КЗпП України,
Інструкції про  порядок  ведення
трудових  книжок  працівників, яка  затверджена
наказом  Міністерства  праці України, Міністерства  юстиції
України, Міністерства  соціального  захисту
населення   України  від 29 липня 1993 року  за № 58, керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314,
316  ЦПК України, колегія суддів,-

В  И
Р  І  Ш
И  Л  А :

Апеляцію
ОСОБА_1  задовольнити частково.

Рішення  Кіровського районного суду міста  Кіровограда
від  21  березня
2008 року скасувати.

Позов ОСОБА_1
про визнання незаконними ряду наказів про поновлення на роботі, дублікату  трудової книжки, записів  в оригіналі трудової книжки,  визнання не поновлення її на роботі  стягнення
середнього  заробітку  при
затримці  видачі  трудової
книжки  та  моральної
шкоди   задовольнити частково.

Визнати  недійсним
виданий  ДП «Кіровоградський  ремонтний
завод»  наказ № 203  від 04.11.2002  року
про  поновлення  ОСОБА_1 на
роботі  в'язальника  схемних
джгутів.

Визнати  недійсним
виданий  ДП   «Кіровоградський  ремонтний
завод»  наказ №  21
від  04.02.2003  року
про  поновлення  ОСОБА_1 на
роботі  в'язальника  схемних
джгутів.

Визнати  недійсними
записи  за № 23  та 24
в  оригіналі  трудової
книжки ОСОБА_1  та  зобов'язати
ДП  «Кіровоградський  ремонтний
завод»  внести  в
них  відповідні  зміни
зазначивши  в  записі № 23
дату  поновлення  на роботі
«04.11.2002 року»  і  підставу «наказ № 115  від 26.06.2003 року»;  в
записі № 24 - дату  звільнення  з
роботи - «05.02.2003 року»  і  підставу
«наказ № 22  від 05.02.2003 року».

Зобов'язати   ДП
«Кіровоградський  ремонтний  завод»
внести  в  дублікат
трудової  книжки ОСОБА_1  відомості
в  частині  зазначення
стажу  роботи  по
окремих  періодах  із
зазначенням  найменування,
дати  і номера  документа, на
підставі  якого  проведено
відповідні  записи  у
дублікаті.

Визнати  недійсним
запис  за № 7  в
дублікаті  трудової  книжки ОСОБА_1 та  зобов'язати
ДП «Кіровоградський
ремонтний  завод»    внести
в нього  відповідні    зміни, зазначивши  в
записі  дату  звільнення
з  роботи  «05.02.2003 року» і підставу «наказ  № 22
від 05.02.2003 року»

В  задоволенні
решти  вимог  ОСОБА_1 до ДП «Кіровоградський  ремонтний
завод»  відмовити.

Стягнути  з ДП «Кіровоградський  ремонтний
завод»  на  користь
держави  судовий  збір  в
сумі 51 грн.

Рішення набирає
чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двох місяців до
Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді :