Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

26 листопада
2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Лященко Н.П.,

суддів:

Жайворонок Т.Є.,                   Перепічая В.С.,                           Костенка
А.В.,                       Прокопчука
Ю.В.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення суми боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції,
трьох відсотків річних та відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, за касаційного
скаргою ОСОБА_2 на рішення колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області від 1 листопада 2007 року,

в с т а н о в и л
а :

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернулася
в суд із позовом до ОСОБА_2. про стягнення боргу за договором позики з
урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та відшкодування моральної
шкоди.                 Свої
вимоги мотивувала тим, що відповідачка заборгувала їй 2 200 доларів США, про що
видала 6 листопада 2000 року власноруч написану розписку, пообіцявши повернути
борг до січня 2004 року. Однак прострочила його повернення, а в               2006 році взагалі відмовилась
від його погашення, заявивши, що написана нею розписка не дає позивачці права
вимоги повернення боргу.

ОСОБА_2звернулась в суд із зустрічною позовною заявою та просила суд
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, стягнути з                  ОСОБА_1 на її користь 20 000
грн. на відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що розписка
була написана нею у листопаді 2000 року на ім'я ОСОБА_1 (на той час -ОСОБА_1
під впливом тяжких матеріальних обставин і обману. Насправді грошей вона не
позичала, а названа в розписці сума мала бути оплатою за відшкодування витрат
по її виїзду до Італії на роботу. Однак, в Італії вона була продана ОСОБА_3 в
Рим громадянину албанської національності. За таких обставин вважає заявлений
ОСОБА_1 позов безпідставним і таким, що завдав їй моральної шкоди, на
відшкодування якої просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь   20 000 гривень.

Рішенням Дубровицького районного суду
Рівненської області від 10 липня 2007 року
позов ОСОБА_1 задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2.
відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1  16 831 грн. 76 коп. боргу з урахуванням
індексу інфляції та трьох відсотків річних, 5 000 грн. на відшкодування моральної
шкоди, 530 грн. судових витрат, 51 грн. судового збору на користь держави.

Рішенням колегії  суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області від 1 листопада 2007 року вказане рішення
суду першої інстанції змінено: в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди відмовлено. В іншій частині рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалене  у справі рішення
апеляційної інстанції та задовольнити її касаційну скаргу,  посилаючись на неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2. в
частині стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків
річних за прострочення виконання зобов'язання суд першої інстанції, з
висновками якого в цій частині погодився й суд апеляційної інстанції, виходив
із того, що відповідно до розписки від 6 листопада 2000 року ОСОБА_2 взяла у
ОСОБА_1 в борг 2 200 доларів США. Відповідачка прострочила виконання грошового зобов'язання за укладеним з позивачкою договором по­зики, на вимогу останньої зобов'язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої
суми.

Проте з та­ким
висновком судів погодитися не можна з таких підстав.

Судом встановлено, що в листопаді 2000 року між сто­ронами
було укладено до­говір позики, за
яким пози­вачка передала відповідачці                    2 200 доларів США.

Згідно зі ст. 214 ЦК УРСР боржник, який прострочив виконання грошового зобо­в'язання, на вимогу креди­тора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з
простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характери­зує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для неви­робничого споживання, а ці­ни
в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ст. 214 ЦК УРСР щодо сплати боргу з ураху­ванням
встановленого індек­су інфляції поширюються лише на випадки простро­чення
виконання грошово­го зобов'язання, яке визна­чене договором у гривні.

Як убачається з розписки, що
міститься в матеріалах справи ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_1. (ОСОБА_1) 2 200
доларів США.

Отже, підстав стягувати суму з урахуванням
індексу інфляції у суду не було.

В цій частині рішення суду підлягає скасуванню
з постановленням нового рішення про відмову в позові.

В решті рішення суду відповідає вимогам
матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду й не можуть бути підставами для скасування
правильного по суті рішення.

З урахуванням наведеного ухвалені у справі рішення в частині
стягнення                       індексу
інфляції у розмірі 4 555 грн. без змін залишатися не можуть і підлягають
скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись
ст. ст. 341, 335, 336, ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

в  и
р і ш и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Дубровицького районного суду
Рівненської області від 10 липня 2007 року та рішення колегії  суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області від 1 листопада 2007 року в частині стягнення
на користь позивачки 4 555 грн. індексу інфляції скасувати і ухвалити в цій
частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В
решті рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 10
липня 2007 року та рішення колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області від 1 листопада 2007 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Н.П. Лященко

Судді:

Т.Є. Жайворонок

А.В. Костенко

В.С. Перепічай

Ю.В. Прокопчук