Справа № 22-2151/2008
Головуючий у 1-й інстанції: Ясінський Л.Ю.
Категорія: 37                                     Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

9 грудня 2008
року                  Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду кіровоградської області в
складі:

Белінської
І.М.(головуючої),

Гайсюка О.В.,

Чорнобривець О.С.,

при секретарі - Ткач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вільшанського районного суду від 25 вересня 2008 року в цивільній справі за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2008 року ОСОБА_1
звернулась до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини її
батьком ОСОБА_3. Посилалась на те, що її батько був єдиним спадкоємцем за
заповітом спадщини, що відкрилась після смерті його батька, а її діда, ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер і її батько, не отримавши свідоцтва
про право на спадщину. Проте, оскільки на час відкриття спадщини батько
постійно проживав з дідом, ОСОБА_1 просила встановити факт прийняття ним
спадщини.

Рішенням Вільшанського
районного суду від 25 вересня 2008 року
заяву задоволено: встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме жилого будинку з надвірними побудовами, розташованого по
АДРЕСА_1у смт.Вільшанка Кіровоградської області, - яка залишилась після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду через порушення норм процесуального та
матеріального права і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.
Зазначає, що висновок суду про те, що на час відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_4 ОСОБА_3 постійно проживав із спадкодавцем не відповідає дійсності та
грунтується на неповному з»ясуванні обставин, що мають значення для справи,
неправильному застосуванні норм матеріального права.

Заслухавши пояснення
ОСОБА_1, перевіривши долучені до матеріалів справи докази, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вирішила, що скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду - скасуванню з поверненням справи на новий судовий
розгляд.

Відповідно до ч.3ст.1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи вбачається,
що батько заявниці, який був єдиним спадкоємцем за заповітом спадщини, що
відкрилась після смерті його батька, не оформив свого права на спадщину і помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлено, що місце
реєстрації місця постійного проживання ОСОБА_3 за паспортом не співпадає з
місцем проживання спадкодавця, що перешкоджає заявниці оформити своє право на
всю спадщину, що відкрилась після смерті
її батька.

Якщо постійне проживання
особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними
документами, у зв»язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення
факту прийняття спадщини ( п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України 37
від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»).

Таким чином, юридичне
значення в даному випадку має встановлення факту постійного проживання
спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім того, згідно із
роз»ясненнями, що містяться у п.2 зазначеної постанови, справи про спадкування
розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається
до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які
можуть вплинути на спадкові права й обов»язки інших осіб та (або) за наявності
інших спадкоємців і спору між ними.

Зважаючи на те, що згідно
із ч.2ст.1223 ЦК України, у разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом
право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265
ЦК, суду необхідно було встановити коло осіб, на права яких може вплинути
судове рішення в справі про встановлення факту постійного проживання спадкоємця
зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка розглядається в порядку окремого
провадження, і разі наявності таких осіб та спору про право на спадщину, - на
підставі ч.6ст.235 ЦПК України залишити заяву без розгляду та роз»яснити
заявниці, що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних
підставах. Оскільки, особа, яка подала апеляційну скаргу, у разі неприйняття
ОСОБА_3 спадщини, теоретично набуває право на спадкування за законом, причому
вона є спадкоємцем першої черги, як син спадкодавця, - ця особа, в усякому
випадку, повинна була бути притягнута до участі в справі в якості
заінтересованої особи до з»ясування питання наявності чи відсутності спору про
право на спадщину між заявницею та цією заінтересованою особою.

Неналежне виконання судом
першої інстанції вимог чч.1-4, 6 ст.235
ЦПК України, неправильне застосування норм матеріального права,
вирішення питання про права особи, яка не брала участь у справі призвели до
ухвалення неправильного рішення, яке відповідно до  п.4ч.1ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню
з передачею справи на новий розгляд.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, п.4ч.1ст.311, ст.ст.313-315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовільнити частково. Рішення Вільшанського районного суду від 25 вересня 2008
року скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд до того ж суду іншим
суддею.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: