Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30 жовтня 2008 року Татарбунарський районний
суд Одеської області в складі:

головуючого - судді                        Семенюк Л.А.

при секретарі                              Унгурян Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Татарбунари Одеської області справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася
до суду з заявою про встановлення факту визнання батьківства, посилаючись на
слідуючі обставини.

З серпня 2005 року заявниця почала проживати у цивільному шлюбі з
ОСОБА_2 в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області єдиною сім'єю.
Разом з ОСОБА_2им вони купили будинок, який розташований по АДРЕСА_1, де вона
мешкає до цієї пори.  Від сумісного
проживання з останнім, вона народила сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У
відповідності до діючого сімейного законодавства України, прізвище хлопчика в
актовому запису про його народження було записано „ОСОБА_1”, оскільки заявниця
з ОСОБА_2 юридично не оформили шлюбних відносин.

ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2 помер. Оскільки останній є біологічним батьком її сина ОСОБА_3, вона
звернулась в суд із вказаною заявою про встановлення факту визнання
батьківства, посилаючись на те, що ОСОБА_2 визнавав себе батьком дитини,
піклувався про нього, забезпечував матеріально, приймав участь у його
вихованні, але за життя встановити факт свого батьківства не встиг.

На сьогоднішній день заявниця позбавлена можливості отримувати пенсію на
сина ОСОБА_3 у зв'язку з втратою годувальника та претендувати на спадок в
інтересах дитини, оскільки в свідоцтві про народження останнього запис про
батька зроблено відповідно до ст.125 СК України.

Надавши суду
докази батьківства ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3., заявниця звернулася до суду із
вказаною заявою, посилаючись на ст.130 СК України, яка передбачає встановлення
факту батьківства за рішенням суду.

В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, пояснивши, що з
ОСОБА_2 проживала однією сім'єю, не встигши зареєструвати з ним шлюб та належно
встановити батьківство через матеріальні труднощі. Але, зважаючи на те, що
ОСОБА_2 за життя визнавав себе батьком її сина ОСОБА_3, піклувався про нього,
виховував та забезпечував матеріально,ОСОБА_1, зважаючи на неможливість
отримання пенсії по втраті годувальника на вказану дитину, а також встановлення
істинних родинних зв'язків дитини, просить встановити факт батьківства за рішенням суду,
посилаючись на надані суду докази.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському
районі Одеської області проти вимог заяви не заперечував, пояснивши, що
встановлення судом факту батьківства ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3., надасть заявниці
можливість отримувати пенсію на дитину по втраті годувальника.

Вислухавши пояснення та доводи сторін,
пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Так, свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що заявницю добре знає, як подругу та
колегу по роботі. Їй відомо, що вона з 2005 року проживала однією сім'єю з
ОСОБА_2 до його смерті. За період сумісного проживання з ОСОБА_2, у 2006 році в
них народився син Дмитро, померлий визнавав себе батьком хлопчика, дуже пишався
сином та піклувався про нього, але юридично шлюб між батьками дитини не був
оформленим, тому прізвище хлопчика було записано „ОСОБА_1”.

З копії свідоцтва про народження (а.с.3 ) вбачається, що батьком
ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, записаний ОСОБА_2 відповідно до актового
запису № 210 від 26.12.2006 року (а.с. ).

Довідкою №327 від 15.10.2008 року, виданою виконкомом Білоліської
сільської Ради (а.с. ), підтверджується, що
заявниця проживає по АДРЕСА_1 та має на утриманні неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Із копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не
перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути
встановлений за рішенням суду.

Згідно п.15 Постанови
Пленуму
Верховного Суду України “Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне
значення” від 31 березня
1995 року №5, заяви про встановлення фактів
батьківства або визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про
народження конкретна особа не вказана батьком дитини.

Судом з достовірністю встановлено, що
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, є кровним батьком дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Крім того, ім'я
та по-батькові померлого ідентичні зазначеним в
свідоцтві про народження дитини в графі „батько”.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства
підлягають задоволенню з внесенням відповідних змін до актового запису про
народження дитини.

Керуючись ст. ст. 58- 60, 213, 215
ЦПК України,
ст. 128,130 Сімейного Кодексу України,
суд,

В И Р І
Ш И В:

Заяву ОСОБА_1
про встановлення факту батьківства -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_3  в с. Білолісся
Татарбунарського району Одеської області, громадянина України - батьком
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести зміни в актовий запис про народження №210 від 26.12.2006 року,
здійснений відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського
районного управління юстиції Одеської області, в графи:

1
“відомості про дитину”,
змінивши прізвище дитини з “ОСОБА_1” на “ОСОБА_2”, всі інші відомості про
дитину - залишити без змін;

2
“відомості про батька”,
записавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, громадянина України, який народився
в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області України - батьком
дитини.

На рішення Татарбунарського районного суду може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                         Семенюк