У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 серпня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду
України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Григор'євої Л.І., Гуменюка В.І.,-

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності на житловий будинок та його
розподіл, визначення порядку користування земельною ділянкою, за
касаційною скаргою ОСОБА_2на рішення Центрального районного суду
м. Сімферополя від                 24
вересня 2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 13 лютого 2008 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2004 ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним
позовом. Свої вимоги мотивував тим, що з вересня1992 року перебував із
відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах. У цьому ж році сторони отримали
земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва. Вказана земельна
ділянка була оформлена на відповідачку. У квітні 1994 року сторони уклали шлюб.
Добудувавши вказаний будинок по АДРЕСА_1 сторони спільно проживали в ньому,
вели сумісне господарство. У серпні 2004 року вони розірвали шлюб. До
теперішнього часу будинок не зданий в експлуатацію. У зв'язку з цим позивач
позбавлений можливості поділити майно, зокрема вказаний будинок. На пропозицію
позивача ввести будинок в експлуатацію та поділити майно колишня дружина
відмовилася. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1. просив зобов'язати відповідачку ввести будинок в експлуатацію, визнати
за ним право на частку в спільній сумісній власності. Під час розгляду справи
позивач доповнив і змінив свої вимоги та остаточно просив суд визнати за ним
право власності на 43100 частини вказаного будинку.

Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від
24 вересня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволено. Постановлено визнати
за ОСОБА_1. право власності на 43/100 частини будинку по АДРЕСА_1, а за
ОСОБА_2. - на 57/100 частин із виділенням приміщень у натурі. Зобов'язано
сторони зробити відповідні переобладнання в будинку. Визначено порядок
користування земельною ділянкою, а також вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду АРК від 13 лютого 2008 року
рішення місцевого суду в частині визнання за сторонами права власності на
частки будинку скасовано й у задоволенні цих вимог відмовлено. В решті -
рішення суду залишено без зміни.

ОСОБА_2. звернулася до Верховного Суду України із
касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення й
постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1. повністю у позові,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в
межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної
скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги  не дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень), колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк