Справа №2-563/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

11 серпня 2008 року

Богуславський районний суд Київської області  в складі:

головуючого судді                                  Тітова М.Б.

при секретарі                                           Олійник Л.С.

з участю представника позивача           Олійник Р.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі
цивільну справу за позовом територіального центру соціального обслуговування
пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян управління праці і соціального
захисту населення Богуславської районної державної адміністрації до Біївецької
сільської ради Богуславського району, Київської області про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Територіальний центр соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких
непрацездатних громадян управління праці і соціального захисту населення
Богуславської районної державної адміністрації, звернувшись до суду з даним
позовом, просить визнати за територіальним центром право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, загальною площею 39,60 кв.м. та господарські споруди: два
сараї, погріб, колодязь, загальною інвентаризаційною вартістю 13311 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1померла
ОСОБА_1, яка до дня смерті постійно проживала в стаціонарному відділенні
територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких
непрацездатних громадян, що розташований в м.Богуславі по
вул.Інтернаціональній,3.

10 січня 2002 року ОСОБА_1. склала заповіт, згідно якого все своє майно
заповіла територіальному центру соціального обслуговування пенсіонерів та
одиноких непрацездатних громадян. Заповіт посвідчено 10.01.2002 року секретарем
Біївецької сільської ради і на день смерті він не був скасований.

Після смерті ОСОБА_1. відкрилася спадщина, яка складається із житлового
будинку та господарських будівель, що розташовані в АДРЕСА_1

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

У червні 2008 року територіальний центр соціального обслуговування
пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян звернувся до Богуславської
державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на
спадщину за заповітом.

Листом від 10.06.2008 року Богуславська державна нотаріальна контора
повідомила територіальний центр, що свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_1., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданим бути не
може, оскільки відсутній факт належності померлій правовстановлюючого документу
на житловий будинок.

Той факт, що саме ОСОБА_1. була власником будинку АДРЕСА_1підтверджується
довідкою Біївецької сільської ради від 08.07.2008 року.

Білоцерківське МБТІ виготовило
технічний паспорт на будинок спадкодавця ОСОБА_1., згідно якого в
АДРЕСА_1знаходиться житловий будинок загальною площею 39,60 кв.м. та
господарські споруди: два сараї, погріб, колодязь, загальною інвентаризаційною
вартістю 13311 гривень.

Оскільки в позасудовому порядку територіальний центр не може встановити
своє право власності на спадкове нерухоме майно після смерті ОСОБА_1., так як
державний нотаріус вимагає витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме
майно, а такий витяг  не можливо отримати
в МБТІ, то в даному випадку є єдиний вихід у судовому порядку встановити  право позивача на спадкове нерухоме майно.

В судовому засіданні  представник
позивача Олійник Р.П. позов підтримала, обґрунтувавши вимоги вищевикладеними
фактами.

Біївецька сільська рада свого представника в судове засідання не направила,
але надіслала листа, в якому просить справу
розглянути за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги
визнаються.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні  попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України  у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

В  судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1померла ОСОБА_1, що стверджується копією свідоцтва про її смерть.

10 січня 2002 року ОСОБА_1. склала
заповіт, згідно якого все своє майно заповіла територіальному центру
соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян.
Заповіт посвідчено 10.01.2002 року секретарем Біївецької сільської ради і на
день смерті він не був скасований.

Після смерті ОСОБА_1. відкрилася спадщина, яка складається із житлового
будинку та господарських будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 , що
підтверджується довідкою Біївецької сільської ради №571 від 08.07.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Із копії технічного паспорта на будинок, що виготовлений Білоцерківським
МБТІ, вбачається, що в АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок загальною площею
39,60 кв.м. та господарські споруди: два сараї, погріб, колодязь, загальною
інвентаризаційною вартістю 13311 гривень.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення
вимог позивача.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 130, 174 ЦПК
України,  ст. 1218,  ч.1 ст. 1223 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за територіальним центром
соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян
управління праці і соціального захисту населення Богуславської районної
державної адміністрації  право власності
на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею
39,60 кв.м. та господарські споруди: два сараї, погріб, колодязь,
загальною інвентаризаційною вартістю 13311 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня  проголошення рішення заяви  про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги
або в порядку визначеному ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: суддя  и        (підпис)