Справа
№ 2-1419/ 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15
травня 2008 року
Індустріальний  районний суд м.
Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді   -
Слюсар Л.П.

при секретарі             -      Олексенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду  м.

Дніпропетровська
цивільну  справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до

ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2008 року позивачка звернулася до
суду з позовом  до

відповідача
про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
27  грудня 1986 року

вона
зареєстрував шлюб з відповідачем . В шлюбі народилися діти: донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження і син ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження.   На початку літа 2006
року стосунки

погіршилися.
Оскільки  не  розуміли з відповідачем один одного, почалися

сварки,
які  спричинили  втрату кохання та поваги.  З літку 2006 року

проживають
окремо.  Спільне господарство не
ведеться.  Після розірвання шлюбу

неповнолітній
син буде проживати з позивачкою.  Спору
про розділ майна не має.

Просила
шлюб розірвати.

В
судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги.  Вказала, що

відповідач
надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина

добровільно.

Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги визнав.
Просив суд розірвати

шлюб.
Вказала, що із літа 2006 року  проживають
окремо, примирення не можливе.

Суд  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши докази по справі, вважає, що

позов
підлягає задоволенню.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 27  грудня 1986 року в

відділі
РАЦС  Індустріального району м.
Дніпропетровська , актова запис № НОМЕР_1,

був
зареєстрований шлюб. В шлюбі народилися діти донька ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження і син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

року
народження.  Судом встановлено, що
сторони з літа 2006 року проживають

окремо,  примирення не можливе. Майновий спір  відсутній. Після розірвання

шлюбу  неповнолітній син  буде проживати з позивачкою.

Також
суд встановив, що із-за несумісності характерів між сторонами подальше

збереження
шлюбу не можливе.

При  таких обставинах суд приходить до висновку,
що причини, якими мотивують

сторони
свої вимоги є обґрунтованими, подальше сумісне життя  подружжя і

збереження
сім'ї не можливе.

Тому
суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб, судові

витрати
віднести за рахунок  відповідача.

Приймаючи
до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу

України
, ст.ст.11,15,30,60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб
між    ОСОБА_1 і  ОСОБА_1,
зареєстрований 27  грудня 1986
року відділом

реєстрації
актів цивільного стану Індустріального
районного управління юстиції

м.
Дніпропетровська , актовий запис №НОМЕР_1,
які мають неповнолітнього сина

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження  -
розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати в розмірі 17 грн. віднести за

рахунок
відповідача,  позивачку від сплати
звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар