Справа № 2-336
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня  2008 року
Шевченківський     районний    суд
м. Чернівці  в   складі:

головуючого
судді                              Чебан
В.М.

при
секретарі
Дарійчук Є.О.

з
участю представника  позивача       ОСОБА_2

з
участю представника відповідача
ОСОБА_3-     ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці справу
за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а
н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2,  звернулась до суду з позовом про стягнення
матеріальної та моральної шкоди до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,  посилаючись на те, що вона - ОСОБА_1 є
власником автомобіля «Мітсубісі Спейс Стар», д.н. НОМЕР_1, 2003 року випуску,
сірого кольору, шасі НОМЕР_2, про що видано свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу від 04 травня 2006 року УДАІ УМВС України в Чернівецькій області.

05 вересня 2006 р. приблизно в 2242год. в м. Чернівці на
перехресті вулиць Червоноармійська - Пумнула в м. Чернівці, сталась
дорожньо-транспортна пригода за її участю, де вона  керувала транспортним засобом «Містсубісі
Спей Стар» д.н.з. НОМЕР_1 та водія
ОСОБА_3, який керував автомобілем «ВАЗ-2109», д.н. НОМЕР_3.

Постановою від 15 вересня 2006р. старшого інспектора оформлення ДТП УДАІ
УМВС України в Чернівецькій області про відмову в порушенні кримінальної справи
(відмовний матеріал № 6190 Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій
області, ЖРЗП № 9113 від 05 вересня 2006р.) було встановлено, що водій ОСОБА_3,
керуючи автомобілем «ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_3в стані алкогольного сп'яніння,
рухаючись по вул. Пумнула в м. Чернівці, на перехресті вулиць вул.
Пумнула-Червоноармійська, при виконанні лівого повороту з вул. Пумнула
(другорядна) на вул. Червоноармійська (головна) не виконав вимогу дорожнього
знаку 2.1. «Дати дорогу», внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем
«Мітсубісі Спейс Стар», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, що
рухалась по вул. Червоноармійська зі сторони площі Соборна в м. Чернівці, чим
порушив п.п. 2.9. «а», 16.11 Правил дорожнього руху України, що підтверджується
постановою від 10 листопада 2006р. Шевченківського районного суду м. Чернівці
по справі № 3-19151/2006р. де під час судового засідання водій ОСОБА_3   не заперечував, що ним   вживався алкоголь 05 вересня 2006р. до
моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_3 постанову від 15 вересня 2006р. УДАІ УМВС України в Чернівецькій
області про відмову в порушенні кримінальної справи та постанову від 10
листопада 2006р. Шевченківського районного суду м. Чернівці не оскаржував.

В наслідок ДТП, її автомобіль «Мітсубісі Спейс Стар», д.н.з. НОМЕР_1 зазнав
значні технічні ушкодження, які мають прямий зв'язок з ДТП  05 вересня 2006р.

Відповідно до заключення експерта ОСОБА_5 №27 від 31 січня 2007р. вартість
матеріальної шкоди, яка завдана автомобілю «Мітсубісі Спейс Стар», д.н.з.
НОМЕР_1 в наслідок ДТП становить - 72 712,00 грн.

Вартість послуг експерта ОСОБА_6 становить 540,00 грн., що підтверджується
квитанцією № 3/07 від 15 лютого 2007р.

Огляд пошкодженого автомобіля «Мітсубісі Спейс Стар», д.н.з. НОМЕР_1
проводився за участю експерта ОСОБА_6, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_8,
а також  особисто ОСОБА_3 та його
знайомого ОСОБА_7

З моменту скоєння ДТП,   ОСОБА_3
будь-яких дій по відшкодуванню заподіяної шкоди
ОСОБА_1 не здійснював.

Відповідно ст. 41 Конституції України - використання власності не може
завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Стаття 1166 ЦК України визначає, що - майнова шкода завдана майну фізичної
особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1187 ЦК України встановлює - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних  засобів особи, що цю діяльність здійснює.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Стаття 1188 ЦК України визначає, що шкода завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних
підставах:  шкода, завдана одній особі з
вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Крім матеріальної шкоди ОСОБА_3 своїми діями та бездіяльністю завдав їй
також моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 5000,00 грн., яка полягає в тому,
що після того як вона потрапила в ДТП у неї виникли фізичні розлади здоров'я,
нею було отримано тілесні ушкодження, витрачено певний час на лікувальний
процес. Після зіткнення автомобілів вона перебувала в шоковому стані, її
нервовий стан був дуже напруженим, після огляду свого автомобіля та місця події
вона зрозуміла, що перебувала в аварійно-критичній ситуації. Після ДТП у неї
виникли проблеми моральної характеру стосовно значного пошкодження її   автомобіля,
необхідністю проведення ремонту автомобіля та  вишукування грошових коштів для його
проведення,  в наслідок ДТП її було
позбавлено можливості користуватися, розпоряджатися своєю власністю на свій
розсуд, що потягло за собою незручності побутового характеру.  Такі обставини в непередбаченому порядку  порушили звичайний  розпорядок її   життя,
процес навчання, внесли непередбачені умови побутово-соціального
характеру, її дуже вразила сама поведінка водія ОСОБА_3, який усвідомлюючи свої
дії  по
вживанню  алкогольних     напоїв,
в  стані  сп'яніння
здійснював  керування автомобілем
«ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_3. В порушенням вимог Правил дорожнього руху України
ОСОБА_3 не мав права керувати автомобілем з важливої обставини - в стані
сп'яніння сідати за кермо автомобіля керувати автомобілем. Після скоєння ДТП на
протязі тривалого часу відповідач ОСОБА_3 не здійснив будь-які дії по погашенню
матеріальної шкоди та відшкодуванню її витрат,
не запропонував будь-які реальні та практичні варіанти відновлення
автомобіля.

Згідно ст. 1167 ЦК України
встановлює, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Просить стягнути з відповідачів на її
користь  72712,00 грн. спричиненої
матеріальної шкоди та 5000,00 грн. спричиненої моральної шкоди,  судові витрати, а саме, судовий збір в сумі
727,12 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
сумі 30,00 грн., а також   540,00 грн. за
складання висновку спеціаліста-товарознавця.

В судовому засіданні    представники
позивачки підтримали  позовні вимоги в
повному об'ємі  і дали пояснення
аналогічні викладеним в позові.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 позовні вимоги   визнав частково
і пояснив, що він визнає свою вину у скоєнні спірного ДТП. Разом з тим, не
погоджується з вказаною в позові сумою матеріальних збитків, хоча підтвердив
той факт, що огляд пошкодженого автомобіля позивачки проводився експертом в
його присутності. Що стосується розміру моральної шкоди, то визнав її частково,
залишивши визначення її розміру на розсуд суду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав і пояснив,
що ОСОБА_3 є його сином. Автомобіль «ВАЗ-2109» належить йому на праві
власності, але ОСОБА_3 має право на його управління. В момент ДТП даним
автомобілем управляв його син  -
відповідач ОСОБА_3 на відповідній правовій підставі . А тому, вважав, що за вчинені
дії стосовно спірного ДТП має відповідати саме він.

Суд, вислухавши пояснення
сторін,  дослідивши письмові матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судом
встановлено, що  позивачка - ОСОБА_1 є
власником автомобіля «Мітсубісі Спейс Стар», д.н. НОМЕР_1, 2003 року випуску,
сірого кольору, шасі НОМЕР_2, що підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу від 04 травня 2006 року виданого УДАІ УМВС
України в Чернівецькій області. 05 вересня 2006 р. приблизно в 2242год.
в м. Чернівці на перехресті вулиць Червоноармійська - Пумнула в м. Чернівці,
сталась дорожньо-транспортна пригода за
участю позивачки ОСОБА_1, яка керувала транспортним засобом «Містсубісі
Спей Стар» д.н. НОМЕР_1, та відповідача
ОСОБА_3, який керував автомобілем «ВАЗ-2109», д.н. НОМЕР_3.

Згідно постанови  старшого інспектора
оформлення ДТП УДАІ УМВС України в Чернівецькій області про відмову в порушенні
кримінальної справи від 15 вересня 2006 року встановлено, що відповідач -  ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ-2109», д.н.
НОМЕР_3, в стані алкогольного сп'яніння, рухаючись по вул. Пумнула в м.
Чернівці, на перехресті вулиць вул. Пумнула-Червоноармійська, при виконанні
лівого повороту з вул. Пумнула (другорядна) на вул. Червоноармійська (головна)
не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», в наслідок чого допустив
зіткнення з автомобілем «Мітсубісі Спейс Стар», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням
позивачки ОСОБА_1, що рухалась по вул. Червоноармійська зі сторони площі
Соборна в м. Чернівці, чим порушив п.п. 2.9. «а», 16.11 Правил дорожнього руху
України.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10 листопада
2006 року по справі № 3-19151/2006р. провадження по справі про вчинення ОСОБА_3
адмінправопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.1, 124 КпАП закрито у зв»язку з
закінченням строку притягнення до адмінвідповідальності. При цьому, під час
судового засідання водій ОСОБА_3 не заперечував, що ним вживався алкоголь
5.09.2006 року до моменту скоєнні ДТП.

Відповідно до заключення експерта
ОСОБА_5 №27 від 31 січня 2007 р. вартість матеріальної шкоди, яка завдана
внаслідок ДТП   автомобіля «Мітсубісі
Спейс Стар», д.н. НОМЕР_1, становить - 72 712,00 грн., вартість послуг експерта
ОСОБА_6 становить 540,00 грн., що підтверджується квитанцією № 3/07 від 15
лютого 2007р.    При цьому, сам
відповідач підтвердив в судовому засіданні
той факт, що огляд пошкодженого автомобіля позивачки проводився експертом
в його присутності.

Судом також встановлено, що автомобіль «ВАЗ-2109», д.н. НОМЕР_3, належить
на праві власності відповідачу ОСОБА_4, з правом керування ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Зазначену
обставину підтвердив в судовому засіданні також відповідач ОСОБА_4

Стаття 1187 ЦК України встановлює - джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням
транспортних  засобів особи, що цю
діяльність здійснює.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно  п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»
під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин , що
здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права повного
господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору
оренди, довіреності, тощо).

За наведених обставин суд вважає, що
ОСОБА_3 керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі, а
тому суд вважає, що відсутні відповідні правові підстави для стягнення з  відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки
спричиненої шкоди.

Стаття 1166 ЦК України визначає, що - майнова шкода завдана майну фізичної
особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1188 ЦК України визначає, що шкода завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних
підставах:  шкода, завдана одній особі з
вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На підставі наведеного суд вважає, що
спричинену позивачці шкоду в сумі 72712,00 грн. слід стягнути з
відповідача ОСОБА_3

Разом з тим, згідно вимог п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» постановляючи
рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що
не може   використовуватись за
призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання
про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за
шкоду.

А тому суд вважає, що слід зобов'язати
позивача повернути відповідачу ОСОБА_3 деталі, які підлягають заміні після
відшкодування збитків.

Що стосується заявлених позивачем позовних вимог щодо стягнення спричиненої
моральної шкоди, то вони підлягають до задоволення частково, а саме, в
сумі  2000,00 грн., яка, виходячи з
вищевикладеного, також підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3

Визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 2000,00 грн., суд виходить з того,
що відповідачем вчасно не була усунута заподіяна ним матеріальна шкода, їй
створено незручності неможливість тривалий час користуватися автомобілем,
змусило її прикладати додаткові зусилля по зміні організації і нормалізації
свого життя, у зв'язку з чим був порушений звичайний спосіб її життя.

Крім цього, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки
судові витрати,  а саме,   судовий збір в сумі 727,12 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.,  а також
витрати за складання висновку спеціаліста-товарознавця в сумі 540,00
грн.,  що підтверджується відповідними
письмовими квитанціями, наявними в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188  ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди»,  ст.ст. 10, 60, 88, 212-215  ЦПК України, суд,&frac34;

в и р і ш и в:

Позов  ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2,
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 72712,00 грн. спричиненої матеріальної шкоди та
2000,00 грн. спричиненої моральної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 727,12
грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
30,00 грн.  та 8 грн. 50 коп. як
сплачений судовий збір за позовні вимоги по стягненню моральної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1  540,00 грн.
за складання висновку спеціаліста-товарознавця.

Зобов'язати
позивача повернути відповідачу ОСОБА_3 деталі, які підлягають заміні після
відшкодування збитків.

В решті
позовних вимог - відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення -
з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна
скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження
до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.
Чернівці.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: