апеляційний суд черкаської області
Справа №
22ц-341-2008р.                                               Головуючий
18                                                                      Плужник Т.Ф.
апеляційній інстанції Захарова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2008 р. Колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного

суду Черкаської області в складі:                                                                                                      '

головуючого                   Іваненка В.Д.

суддів                              Захарової
А.Ф.,  Качана О.В.

при
секретарі                  Шульзі Я.В.

зучастю
адвоката           ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2на
рішення Соснівського районного м. Черкаси від 10 жовтня 2007р. по справі за
позовом ЗАТ КБ
«Приватбанк» в особі філії «Черкаське головне регіональне управління»
ЗАТ КБ «Приватбанк»
до суб'єкту підприємницької діяльностіОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Вивчивши
матеріали справи,  вислухавши
представникаОСОБА_2  який підтримав
доводи апеляційної скарги та представника Черкаського ГРУ ЗАТ КБ «Приватбанк»,  який заперечував на доводи скарги,  судова палата, -

встановила:

В червні
2007 року ЗАТ КБ
«Приват-Банк» в особі філії «Черкаське головне регіональне управління»
ЗАТ КБ «Приватбанк»
пред'явило до суду позов до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особиОСОБА_2,  також до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по кредитному договору.

В обґрунтування
позовних вимог вказував,  що 15 червня
2005 року між ЗАТ КБ ,  «Приватбанком» в особі філії Черкаського ГРУ
«Приватбанку» та ПП ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №485 в/05,  згідно якого кредитор надав позичальнику кредит
у сумі 79100, 00 дол.
США на строк до 12 червня 2008 року (згідно графіку),  зі сплатою 16% річних.

У
випадку несвоєчасного погашення боргу по кредиту Позичальник сплачує Банку 32%
річних від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту.

Згідно
п.5.1 розділу 5 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань
щодо сплати відсотків за користування кредитом передбачених п.п.2.2.2; 4.1;
4.2; 4.3 Кредитного договору,  а також
термінів сплати кредиту,  передбачених
п.п.1.3 кредитного договору,  позичальник
сплачує банку пеню в розмірі 0, 2% від суми простроченого платежу за кожний
день прострочки платежу,  але не більше
подвійної облікової ставки НБУ,  діючої в
період сплати пені.

2

З метою
своєчасного і належного виконання зобов'язань по кредитному договору №485 в/05
від 15.06.2005 року з відповідачем №1 укладено договір застави майна
№Дз-485в/05 від 15.06.05 року.

Взяті на
себе зобов'язання позичальник не виконує належним чином,  непогашеними залишається заборгованість по
кредиту відсоткам та пені у встановлені договором строки.

Внаслідок
неналежного виконання позичальником взятих зобов'язань станом на 15.05.2006
року СПД-фізична особа ОСОБА_2має заборгованість перед «Приват-Банком» за кредитним
договором №485 в/05 від 15.06.2005 року в сумі 85110, 08 дол. США,  що згідно курсу НБУ станом на 15.05.2007 року складає
429805, 90 грн. в тому числі:

·
заборгованість по кредиту складає 79100, 00 дол. США що згідно курсу
НБУ станом на 15.05.2007р. складає 399455, 00 грн.;

·
заборгованість по відсоткам складає 4811, 02 дол.
США,  що згідно курсу НБУ станом на
15.05.2007 року складає 24295, 65 грн.;

·
заборгованість по пені складає 1199, 78 дол. США,  що згідно курсу НБУ станом на 15.05.2007 року складає
6058, 89 грн.

Відповідно
до  ст.
ст.  525; 526; 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння
відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно
до  ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити
проценти.

В
забезпечення своєчасного та належного виконання ПП ОСОБА_2своїх зобов'язань по
кредитному договору був укладений договір поруки,  а саме договір поруки №ДП-485 в/05 від
15.06.05 року між ЗAT
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3,
відповідно до п.2 якого ОСОБА_3 зобов'язується відповідати перед
позивачем за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі,  що і Чечель Анатолій Володимирович,  включаючи сплату кредиту,  процентів,
нарахованих за користування кредитом,
винагород,  штрафів,  пені та інших платежів,  відшкодування збитків.

Згідно п.4 договору поруки та
ст.  554 ЦК України у разі
порушення боржником

зобов'язання,  забезпеченого
порукою,  боржник і поручитель
відповідають перед кредитором

як солідарні боржники.

На
забезпечення кредитного договору 15 червня 2005 року між З AT КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_2був укладений і договір застави майна №Дз 485 в/05,  згідно якого в заставу позивачу було передано
зерносушарка Farm-Fans
CMS-500H,
2005 р.в.,
заставною вартістю 581435, 00 грн.

Згідно
п.17.1 договору застави майна від 15.06.2005 року (№Дз 485/05) відповідач
повинен в день укладення цього договору застрахувати предмет застави на суму
459336, 75 грн. на користь позивача від ризиків: незаконне заволодіння,  пожежі,
самозаймання,  ДТП,
стихійні явища (лиха) техногенних аварій та протиправних
дій третіх осіб, - і в день укладання цього договору разом з укладеним
договором страхування надати позивачу договір страхування та докази сплати
страхового платежу. Не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії
зазначеного договору страхування відповідач (ОСОБА_2 зобов'язаний продовжити
строк його дії у встановленому законом порядку та надати позивачу докази цього
та скарги страхового платежу. До повного виконання зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_2 зобов'язується не призначати будь-яку іншу особу
вигодонабувачем за договором страхування предмету застави. Однак,  хоча строк дії договору страхування
заставного майна скінчився 20.06.2006 року,
і на даний час заставне майно всупереч вимогам договору застави
залишається незастрахованим.

Згідно
п.18 договору застави майна № Дз 485/05 від 15 червня 2005 року,  укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2у разі
порушення заставодавцем (тобто ОСОБА_2) будь-якого із зобов'язань,  передбачених п.п. 17.1 договору застави
майна,  він сплачує на користь позивача
(ЗАТ КБ» «Приватбанк») штраф у
розмірі 30% від вартості предмету застави,
яка зазначена в п.9 цього договору.

3

Отже в
результаті не виконання умов п.17.1 договору застави № Дз 485в/05 від
15.06.2005 року заборгованість "ОСОБА_2 складає 34540, 69 дол. США,  що згідно курсу НБУ станом на 15.05.2007 року складає
174430, 49 грн.

Згідно
п.2.2.7 кредитного договору №485 в/05 від 15.06.2005 року ОСОБА_2зобов'язаний
надавати банку не пізніше 25 числа місяця,
наступного за звітним кварталом,
фінансову інформацію (баланс,
звіт про фінансові результати,
звіт про рух грошових коштів,
звіт про власний капітал,
примітки до звітів в обсязі,
передбаченому законодавством для відповідних звітних періодів для
відповідних суб'єктів господарської діяльності,
а також сумарні надходження на всі належні відповідачу ОСОБА_2рахунки за
три останні місяці (в розрізі кожного місяця),
а також іншу інформацію на вимогу банку,
у тому числі про належне відповідачу на праві власності або повного
господарського відання майно.

Згідно п.5.2
кредитного договору №485 в/05 від 15.06.2005 року у разі порушення відповідачем
будь-якого із зобов'язань,  передбачених
п.2.2.7,  він виплачує банку за кожний
випадок порушення штраф у розмірі 2% від суми отриманого кредиту.

Оскільки
звітність не надавалась відповідачем протягом останніх п'яти кварталів,  то ОСОБА_2повинен сплатити банку 7910, 00 дол. США або 39945, 00 грн.
по курсу НБУ станом на 31.05.2007 року.

На підставі
викладеного,   ст.  ст.
509; 525; 526; 530; 554; 1054 ЦК України,  позивач просив прийняти рішення про стягнення
солідарно з відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на його,  позивача,
користь суму заборгованості по кредитному договору №485 в/05 від
15.06.2005 року в розмірі 429805, 90 грн.

Прийняти
рішення про стягнення з ОСОБА_2на користь позивача штрафа в розмірі 174430,
49 грн. за порушення зобов'язань,
передбачених п.17.1 Договору застави № Дз-485/ в-05 від 15 червня 2005
року,  та штрафа в розмірі 39945, 50 грн. за порушення зобов'язання,   передбаченого п.5.2 Кредитного договору
№485/в-05 від 15.06.05 року стягнути з відповідачів на користь позивача і
судові витрати.

Заявою
від 24.07.07 року були уточнені позовні вимоги. ЗАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути
з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на свою користь заборгованість по кредитному
договору в сумі 455, 912, 38 грн.,
штрафи у вказаних вище сумах та витрати по справі.

В заяві
від 13.09.2007 року позивач,
вказуючи,  що ОСОБА_2добровільно
погасив заборгованість за кредитним договором від 15.06.2005р. в сумі 430000,
00 грн.,  просив стягнути на свою користь
солідарно з відповідачів 27813, 83 грн. у погашення боргу,  а також раніше виставлену заборгованість по
штрафам,  витрати по справі.

Рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2007 року позов
задоволено. Стягнуто з суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2,  ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» в
особі філії «Черкаське головне регіональне управління» ЗАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість по кредитному договору по відсотках - 13754, 23 грн.,  пеня - 14059, 60 грн.,  штраф за порушення зобов'язань по договору
поруки в розмірі 174430, 49 грн.,  штраф
за порушення зобов'язань по кредитному договору в сумі 47934, 60 грн. та судові
витрати в сумі 1730 грн.,  а всього
251908, 92 грн. солідарно.

Ухвалою
Соснівського райсуду м.
Черкаси від 02 листопада 2007 року внесені виправлення у рішення Соснівського райсуду м. Черкаси від
10.10.2007 року в частині зазначення договору за порушення зобов'язань якого
проводиться стягнення штрафних санкцій,
а саме правильно вважати «стягнути штраф за порушення зобов'язань по
договору застави в розмірі 174430, 49 грн.».

В
апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_2просив його скасувати в частині
стягнення з відповідачів солідарно штрафу за порушення зобов'язань за договором
застави від 15.06.2005 року № Дз 485/в-05 на 174430, 49 грн.,  вважаючи,
що позивачем   пропущений   встановлений   законом
строк   позовної  давності
для   вимоги ' зазначеного
штрафу,  та ухвалити нове рішення,  яким в цій частині в позові відмовити.

4

Обговоривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги,  судова палата
вважає,  що остання не підлягає до
задоволення.

Судом
встановлено,  що за кредитним договором
від 15.06.2005 року №485/в-05 З AT КБ «Приватбанк» в особі філії Черкаського ГРУ «Приватбанк»
надав ОСОБА_2 кредит в сумі 79100 доларів США на строк до 12.06.2008 року із
сплатою 16% річних. У випадку несвоєчасного погашення боргу по кредиту
позичальник відповідно до п.4.2 кредитного договору має сплатити 32% річних від
суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту.

Згідно п.5.1
розділу 5 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань щодо
сплати відсотків за користування кредитом,
передбачених п.п.2.2.2; 4.1; 4.2; 4.3 кредитного договору,  а також термінів сплати кредиту,  передбачених п.1.3 кредитного договору,  позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,
2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки платежу
(ар.спр.23-25).

Встановлено,  що цією ж датою - 15.06.2005 року з
ОСОБА_2було укладено договір застави майна №Дз-485/ в-05,  та з ОСОБА_3. договір поруки,  - №ДП-485в/05,  згідно з п.4 якого у випадку невиконання
боржником обов'язків за кредитним договором,
боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники
(ар.спр.30).

Відповідно
до  ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати
грошові кошти (кредит позичальникові у розмірі та на умовах,  встановлених договором,  а позичальник зобов'язується повернути кредит
та сплатити проценти.

Згідно  ст.
ст.  526; 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним чином та у встановлений строк.

Відповідно
до ч.1, 2  ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою,  боржник і
поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж обсязі,
що і боржник,  включаючи сплату
основного боргу,  процентів,  неустойки,
відшкодування збитків,  якщо інше
не встановлено договором.

Судом
встановлено,  що відповідач
ОСОБА_2несвоєчасно проводив погашення кредиту та відсотків за користування
кредитом та порушує умови графіку погашення суми кредиту,  не подавав фінансову інформацію,  своєчасно не перестрахував заставне майно і
не подав відомості про укладення договору страхування та сплату страхових
платежів,  що ,  підтверджується розрахунками заборгованості
за користування кредитом.  Відповідно до
останніх і вимог позивача суд обґрунтовано задовільнив позовні вимоги в повному
обсязі і стягнув солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (як поручителя) на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» в
особі філії Черкаське ГРУ заборгованість по кредитному договору по відсотках
13754, 23 грн.,  пеня - 14059, 60
грн.,  штраф за порушення зобов'язань по
договору поруки в розмірі 174430, 49 грн.,
штраф за порушення зобов'язань по кредитному договору в сумі 47934, 60
грн. та судові витрати в сумі 1730 грн.,
а всього 251908, 92 грн.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що рішення
суду є незаконним в частині стягнення штрафу в сумі 174430, 49 грн. в зв'язку з
не перестрахуванням предмету договору застави,
так як суд не застосував належним чином строк позовної давності,  який згідно з ч.2  ст. 258 ЦК
України сплив за один рік,  - не
можна визнати обґрунтованими.

Вимоги
відповідача щодо застосування в даному випадку спеціальної позовної (в один
рік) давності розглядались судом,  проте
не прийняті до уваги. При цьому суд зазначив,
що поскільки згідно п.5.7 кредитного договору термін позовної давності
за вимогами про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди,  неустойки -
пені,  штрафу за даним договором
установлюється сторонами тривалістю 5 років,
а договір застави ' є похідним від договору кредиту,  згідно п.3 якого договором застави
забезпечується виконання зобов'язань заставодавця.

З
цим,  на думку судової палати,  слід погодитися,  оскільки за п.26 договору застави майна
термін його дії - до повного виконання заставодавцем та заставодержателем

5

зобов'язань
за кредитним договором,  та всім
додатковим угодам до нього. Тому застосування меншого строку позовної давності
за вимогами по договору застави ніж строку давності визначеному сторонами у
кредитному договорі (п.5, 7) буде суперечити вищенаведеному положенню.

За
наведених обставин рішення суду відповідає матеріалам справи,  вимогам закону,  і підстав для його зміни чи скасування та
задоволення апеляційної скарги,  - не
вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303; 304; 307; 308; 314 ЦПК
України,  судова палата,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2007 року
залишити

без змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі
двохмісячного строку.