Справа № 22ц-1267/2008
Р І Ш Е Н Н  Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03 жовтня  2008
року

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

Хромець Н.С.,

суддів:

Демченко Л.М., Острянського В.І.

при секретарі:         з участю:

Сетченко Н.М. Представника
відповідача Скорик М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові заявуОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у
справі за позовом ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства
„Чернігівобленерго” про визнання незаконними актів форми НВП та Н-5 незаконними
та зобов'язання скласти акт форми Н-1,

в с т а н о в и в :

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 07 серпня 2008 року ОСОБА_1задоволено, визнано
незаконними акт розслідування нещасного випадку на виробництві від 06 червня
2007 р. форми Н-5 та акт № 1 від 6 червня 2007 р. форми НВП про нещасний
випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом, що стався 4 травня 2007
р. з працівником ВАТ ЕК „Чернігівобленерго” ОСОБА_1 Відповідача зобов'язано скласти
акт форми Н-1 про нещасний випадок на підприємстві, що стався 4 травня 2007 р.
з працівником ОСОБА_1

У вересні 2008 р. позивач
звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на
те, що рішенням від 7 серпня 2008 р. не вирішене питання відшкодування судових
витрат. Позивач просить стягнути на його користь витрати по оплаті судового
збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при
поданні позовної заяви і апеляційної скарги, а також витрати на правову
допомогу.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний
суд вважає, що заява позивача підлягає частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

З наявних у матеріалах
справи квитанцій встановлено, що позивачем сплачено при зверненні до суду
першої інстанції 8,50 грн. судового збору (державне мито) та 7,50 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а при поданні
апеляційної скарги ним сплачено відповідно 4,25 грн. та 7,50 грн.  Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України на
користь позивача з відповідача належить стягнути вказані вище витрати, що в
підсумку складе 27, 75 грн.

Вимоги позивача про
відшкодування витрат на правову допомогу задоволені бути не можуть з наступних
підстав.

Відповідно до положень
ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать витрати на правову допомогу.
Згідно з ч.1 ст. 56 ЦПК України  правову
допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має
право на надання правової допомоги. Частиною 2 цієї ж норми ЦПК встановлено, що
така особа, яка має право на надання правової допомоги,  допускається ухвалою суду за заявою особи,
яка бере участь у справі. За умовами договору від 18 липня 2007 р., укладеного
між позивачем і приватним підприємством Юридичний сервісний центр (а.с. 32),
підприємство, в числі інших обов'язків, зобов'язалось представляти
інтереси  позивача у судових органах всіх
інстанцій. Призначений приватним підприємством для виконання обов'язків за
даним договором адвокат ОСОБА_2 брав участь у справі на підставі саме цього
договору і у процесуальному статусі представника позивача (п.”е” договору), що
відповідає нормам ч.1 ст. 40 та ч.4 ст.42 ЦПК України. Відшкодування витрат на
оплату праці представника сторони чинним ЦПК України не передбачене, а тому
вимоги позивача в цій частині задоволені бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 220, 56, 79, 88 ЦПК України,  апеляційний суд

в
и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія
„Чернігівобленерго” на користь ОСОБА_1 27 (двадцять сім) грн.. 75 коп. на
відшкодування витрат на оплату судового збору і витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

У задоволенні вимог про відшкодування витрат на оплату послуг представника
позивача відмовити.

Рішення   набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: