3 вересня 2008 року                                                                                   м.
Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:
суддів:
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
заступника прокурора                 м.
Кременчука Полтавської області в інтересах держави в особі управління
Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської
області до ОСОБА_1 про стягнення суми пенсії за касаційною скаргою
управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці
Полтавської області на рішення апеляційного суду Полтавської області від 15
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2006 року заступник прокурора м. Кременчука
Полтавської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду
України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1. про стягнення суми пенсії.
У обґрунтування позову вказував, що відповідач у період з
31 березня 2005 року до 30 червня 2006 року безпідставно отримав пенсію в
якості інваліда другої групи в сумі 5 111 грн. 31 коп., оскільки він на предмет
встановлення йому групи інвалідності в 2005 році не проходив огляд у
Кременчуцький МСЕК № 2.
Посилаючись на те, що ОСОБА_1. добровільно не повернув
отриману в зазначений період пенсію, заступник прокурора м. Кременчука просив
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 18 жовтня 2007 року позов задоволено та стягнуто із ОСОБА_1. на
користь управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в                 м. Кременчуці Полтавської
області суму пенсії, виплачену надміру, в розмірі               5 111 грн. 31 коп.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 15
січня 2008 року зазначене рішення районного суду скасовано, ухвалено нове, яким
у задоволенні позову відмовлено.

У обґрунтування касаційної скарги управління Пенсійного
фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області
посилається на невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм
процесуального права та ставить питання про скасування рішення апеляційного
суду й залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верхового Суду України, заслухавши доповідача, думку прокурора, обговоривши
доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 ЦПК України судові рішення
підлягають скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження у справі,
якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), який визначив повноваження адміністративних судів
щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції,  порядок звернення до адміністративних судів і
порядок здійснення адміністративного судочинства.

Частиною 2 ст. 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

За приписом п.п. 7, 8, 9 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень
- орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних
повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до
адміністративного суду.

Відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених
законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до
ч. 1 ст. 50 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” (зі змінами та доповненнями) суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Адміністративні справи, в яких однією із сторін є орган
чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу
місцевого самоврядування, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України,
підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Отже, спір, що виник між сторонами, є публічно-правовим,
а тому вимоги позивача повинні були розглядатись за правилами, встановленими
КАС України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року.

За таких обставин ухвалені в справі судові рішення
підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 340  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верхового Суду
України

у х в а л и л
а :

Касаційну
скаргу управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.
Кременчуці Полтавської області задовольнити частково.

Рішення
Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня
2007 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 15 січня 2008
року скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді Верховного Суду України:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута  В.С. Перепічай

Я.М. Романюк