Справа № 2-578/08
вересня  2008 року                                                        м.
Лебединський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді             Бакланова Р.В., при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедин справу за позовом
відкритого акціонерного товариства «Сумбуд» доОСОБА_1 та ОСОБА_2про визнання
особи такою що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом доОСОБА_1 та ОСОБА_2про визнання особи
такою що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те
що, відкрите акціонерне товариство «Сумбуд» є власником гуртожитку, що
розташований в      АДРЕСА_1
02.12.1998 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як працівникам структурного підрозділу
ВАТ «Сумбуд», згідно ордеру було надано службове житло, а саме, житлову кімнату
На сьогоднішній день відповідачі жодних трудових відносин з позивачем не
мають і фактично не проживають у вищезазначеному гуртожитку з 2000 року.
Тому відкрите акціонерне товариство «Сумбуд» просить суд визнатиОСОБА_1 та
ОСОБА_2такими що втратили право користування житловим приміщенням.
У судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги та попросив
суд визнати таким що втратив право користування житловим приміщенням ОСОБА_2
ВідповідачкаОСОБА_1у судове засідання не з'явилася хоча про дату, час і
місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але надіслала на адресу
суду заяву в якій зазначає, що з позовними вимогами ВАТ «Сумбуд» згодна та
додала до заяви копію паспорта де зазначено, що вона знялася з реєстрації у
гуртожитку, що розташований вАДРЕСА_1
Відповідач ОСОБА_2., у судове засідання не з'явився хоча про дату, час і місце
розгляду справи був повідомлений належним чином
і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки свого
На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про
причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, він вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд  вважає, що позовна заява підлягає до
задоволення, так як у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 не
проживає за АДРЕСА_1, більше ніж вісім років.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 88, 209, 212,
214-215, 224 - 226 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК України,
Позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Сумбуд» задоволити
Визнати ОСОБА_2таким, що втратив право на користування житловим
приміщенням, що розташоване за АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2на користь відкритого акціонерного товариства
«Сумбуд»,  судові витрати: державне мито
в розмірі 8 гривень 50 копійок, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в розмірі 7 гривень 50 копійок, сплачені останнім при подачі заяви.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського
апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом
подачі  в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його
копії.

Суддя:                                                                                Р.В. Бакланов

10. У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив
право

користування жилим

приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів
сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він
вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім'ї і був відсутнім понад
встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що
втратив право на жилу площу. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім'ї
особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду
спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою
до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами.

Наявність рішення суду про право громадянина користуватися
жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання
його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної
сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому
числі і в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився.

Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад
встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів
відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого
приміщення тощо).

11. Відповідно до ст.107 ЖК (

5464-10) наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце
проживання, втрачає право користування жилим

приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Разом
з тим належить враховувати, що згідно п.5 ст.71 ЖК (в редакції Закону від 18
грудня 1991 р. (1993-12) інваліди, влаштовані в будинки-інтернати або інші
установи соціальної допомоги, мають право на збереження за ними жилої площі
протягом 12 місяців. (Абзац перший пункту 11 із змінами, внесеними згідно з
Постановою Пленуму Верховного Суду України N 13 (

v0013700-92) від 25.12.92)

На ствердження вибуття суд може

брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною
іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка,
переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна
в інше жиле

приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на
невизначений строк тощо).

Громадяни, відсутні у місці постійного проживання

за умовами і характером роботи (члени екіпажів суден, працівники
геологічних, розвідувальних партій, експедицій та інші працівники, діяльність
яких пов'язана з постійним пересуванням), у період її виконання можуть бути
визнані на підставі ст.107 ЖК такими, що втратили право

користування жилим

приміщенням, з якого вони вибули у зв'язку з цією роботою, в разі
одержання жилої площі, вселенні на жилу площу членів сім'ї або в інших випадках
забезпечення їх жилою площею для постійного проживання (п.3 постанови Ради
Міністрів СРСР від 16 квітня 1988 р. N 477 “Про гарантію житлових прав
громадян, тимчасово відсутніх у місці постійного проживання за умовами і характером
роботи").

Суд може визнати особу такою, що

втратила право користування жилим

приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71
або ст.107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.
(Пункт 11 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду
України N 15 (

v0015700-98) від 25.05.98)