Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 червня 2008  року Балаклійський районний суд Харківської
області в складі головуючого-судді ТІМОНОВОЇ В.М., при секретарі -
Волосовцевій О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання  особи
такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2008 року позивачі звернулися до суду з
позовом, в якому просили визнати ОСОБА_3 та її неповнолітню доньку ОСОБА_4
такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за
адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те, що
зазначений будинок належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, в якому
значаться зареєстрованими і проживають позивачі, а відповідачка та її
неповнолітня донька лише значиться зареєстрованою. З осені 2004 року ОСОБА_3 з
донькою не проживає і не бажає  знятися з
реєстрації, незважаючи на прохання
власника знятися з реєстрації в добровільному порядку.

В судовому засіданні позивачі та їх представник
підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити.

Відповідачка заперечувала проти задоволення  позову,
посилаючись на те, що їй нема куди
зареєструватися. Крім того, ОСОБА_3 пояснила, що
дійсно вона не проживає у спірному будинку з листопада 2003 року.
Близько року вона  проживала  у своєї свекрухи, а з осені 2004 року і по
теперішній час  мешкає в  АДРЕСА_1, де мешкає її мати. Своє не
проживання у будинку  позивача вона
пояснює тим, що  з будинку вона пішла не
з власної волі, а після скандалу з ОСОБА_5, який,  її вигнав з
цього будинку.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивачів,
допитавши свідків,
вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в
межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що  житловий будинок НОМЕР_1, розташований за
адресою : АДРЕСА_1 ,  належить
ОСОБА_5  на праві приватної власності на
підставі рішення  виконкому
Бригадирівської  сільської ради від
06.06.1990 року  ( а. с. 12-13).

Як вбачається із
довідки, виданої виконкомом Бригадирівської сільської ради 29 лютого 2008 року,
в зазначеному будинку проживають ОСОБА_5 з дружиною ОСОБА_2. В будинку  значаться зареєстрованими , але не проживають
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 9 ).

Із пояснень самої відповідачки вбачається, що вона з
донькою значиться зареєстрованою у спірному будинку, але з листопада 2003 року
разом із донькою проживала в АДРЕСА_1 у свекрухи, а з 2004 року по теперішній
час по АДРЕСА_2.

Факт відсутності ОСОБА_3 у  спірному приміщенні підтверджується також
актами обстеження будинку  від 29 лютого
2008 року та від 06 березня 2008 року, складеними  депутатами
Бригадирівської сільської ради Балаклійського району ОСОБА_6.
ОСОБА_7  у присутності свідків
ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10 та секретаря
сільради ОСОБА_11 ( а.с.10,11 ).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10,ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15  підтвердили, що  ОСОБА_3 з донькою  не проживає в будинку АДРЕСА_1  близько трьох років.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків
і таких доказів суду не надано.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про конфлікт відповідачки
з позивачем, на який ОСОБА_3 посилається як на підставу залишення спірного
будинку в 2003 року, знають зі слів
відповідачки.

Таким чином, в судовому засіданні були допитані свідки як
за клопотанням  позивачів, так і за
клопотанням відповідача. Факт неприязних стосунків  ОСОБА_3 та
позивача  не підтверджено. Доказів
про звернення відповідачки до відповідних органів з цього приводу суду не
надано.

Відповідно до ч.3 ст. 168 ЖК України договір найму жилого
приміщення в будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності,
укладений як на визначений, так і на невизначений строк, може бути розірвано за
вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для
проживання йому та членам його сім»ї. У цьому випадку  власник будинку повинен  попередити наймача про наступне розірвання
договору за три місяці.

Згідно з ч.2  ст..
405 ЦК України  член сім»ї власника житла
втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без
поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги ОСОБА_1
обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки
відповідачкою не надано доказів та письмових заперечень проти позову, які б
підтверджували незаконність чи необгрунтованість вимог позивача.

Таким чином,
суд  визнає відповідачку та її
неповнолітню доньку такими, що втратили право користування житловим
приміщенням, оскільки ОСОБА_3 та її неповнолітня  донька ОСОБА_4  більше ніж
один рік не проживають в  будинку
АДРЕСА_1  без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 60,
209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.168 ЖК України, ст.. 405 ЦК
України,    суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання  особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, і її неповнолітню доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим
приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Харківської області через Балаклійський районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

СУДДЯ