Справа № 2-493/08/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ             УКРАЇНИ

14 травня 2008 року Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого             судді  Муратової С.О.

при секретарях
Плохая В.Є., Гресс Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Харківської обласної філії АКБ
„Укрсоцбанк” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив :

Позивач
звернувся до суду із позовною заявою та просить суд стягнути з відповідачів
солідарно грошові кошти у розмірі 69479,21 гр., витрати по сплаті державного
мита за подання даної позовної заяви у розмірі 694,80 гр. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гр., вказуючи
наступне. 24.03.2006 р. між АКБ „Укрсоцбанк” та ОСОБА_1був укладений договір
кредиту № 851/10/27-11/6-218, згідно якого позивач надав відповідачу у
тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру
використання грошові кошти в сумі 79920,00 доларів США, зі сплатою 12,75
відсотків річних зі щомісячним погашенням основної заборгованості по 444,00
доларів США, та кінцевим терміном погашення основної заборгованості до
10.03.2021 року, на придбання чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Вказана
квартира була передана відповідачем в забезпечення кредитних зобов'язань перед
позивачем відповідно іпотечного договору № 851/11/27-11/6-422, укладеного
24.03.2006 р. та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 1019. Відповідно
до договору поруки № 851/11/27-11/6-423, укладеного між позивачем, відповідачем
та ОСОБА_2., останній зобов'язався перед позивачем у повному обсязі солідарно
відповідати за виконання відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту,
сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій.
Відповідачу та співвідповідачу неодноразово направлялись листи-повідомлення про
наявність несплаченого чергового платежу, та вимогою добровільно погасити
заборгованість за договором кредиту. У зв'язку з невиконанням відповідачем та
співвідповідачем зобов'язань за укладеними договорами, позивач був змушений
звернутись до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом. 12 лютого
2007 року Червонозаводським районним судом м. Харкова позов банку був
задоволений, вказаний договір кредиту розірваний у зв'язку з неналежним його
виконанням відповідачем, звернено стягнення на предмет іпотеки з визначенням у
рішенні способу реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури
продажу предмету іпотеки, встановленої ст. 38 Закону України „Про іпотеку”, АКБ
„Укрсоцбанк” в особі Харківської обласної філії АКБ „Укрсоцбанк” надано право
на продаж предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві. 22.03.2007 року від
ОСОБА_1до банку поступила заява, в якій він повідомив про відмову від свого
права на викуп квартири та дав згоду на її продаж за вартістю, що буде
встановлена на підставі експертної оцінки. Відповідно до висновку, зробленого
суб'єктом оціночної діяльності ТОВ „Незалежна профгрупа”, ринкова вартість
чотирьохкімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 станом на 27.07.2007 року
становила 353400 гривень. 30 серпня 2007 року вищезазначений предмет іпотеки
був реалізований. За рахунок реалізації квартири, банк задовольнив свої вимоги
у розмірі 353500,00 гривень. Однак загальний борг відповідачів на дату
розірвання договору кредиту становив 422979,21 гр., тобто залишився непогашеним
борг у розмірі 69479,21 гр.

В судовому
засіданні представник позивача Михайлов О.І., який діє на підставі довіреності
ВКС № 268780 від 19.12.2007 р., посвідченої приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с.152), позовні вимоги підтримав
повністю, просив суд постановити по справі заочне рішення, про що надав до суду
письмову заяву (а.с.150), підтримав доводи на обґрунтування заявлених позовних
вимог, викладені в позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_1в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, був
повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи. Згідно з
довідками адресно-довідкового бюро Управління МВС України в Харківській області
від 17.12.2007 р. та 18.12.2007 р. (а.с.94, 98), ОСОБА_1не зареєстрований в м.
Харкові та Харківській області. Відповідно до відмітки дільниці № 14 Київської
філії КП „Жилкомсервіс” в розписці про отримання судової повістки, щодо
необхідності явки в судове засідання (а.с.105), вручити судову повістку
відповідачу ОСОБА_1не вбачається можливим, оскільки він не проживає за адресою:
АДРЕСА_2 В подальшому відповідач ОСОБА_1був викликаний в судове засідання через
оголошення у засобах масової інформації, а саме в газетах „Урядовий кур'єр” №
59 (3719) від 29 березня 2008 року на сторінці 14 та „Слобідський край” № 52-53
(21092-21093) від 08 травня 2008 року на сторінці 9 про необхідність його явки
в судове засідання (а.с.153, 154), причину своєї неявки суду не повідомив.

Співвідповідач
ОСОБА_2. в судове засідання також не з'явився, причину неявки суду не
повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду
справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання ним судових
повісток (а.с.101, 116, 130, 140, 144), а також поштовим повідомленням про
отримання співвідповідачем ОСОБА_2. телеграми про необхідність його явки в
судове засідання (а.с.133). В подальшому співвідповідач ОСОБА_2. також був
викликаний в судове засідання через оголошення у засобах масової інформації, а
саме в газеті „Слобідський край” № 59 (3719) від 29 березня 2008 року на
сторінці 14 (а.с.153), причину своєї неявки суду не повідомив.

Представник
співвідповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в попередньому судовому засіданні проти
позову заперечував. Після проведення попереднього судового засідання, в той же
день ОСОБА_3 розписався в явочному листі щодо необхідності його явки в судове
засідання (а.с.86). В подальшому представник співвідповідача ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового
розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання ним
судових повісток про необхідність його явки в судові засідання (а.с.100, 115,
132, 139, 143), причину своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.
2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних
причин.

Таким чином,
відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2. та його представник ОСОБА_3 не з'явились в судове
засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і
місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до
ч.1, 2 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів
заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх
відповідачів.

Зі згоди
представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи,
на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд,
заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що  позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до
ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до
ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ході судового
розгляду справи судом достовірно встановлено, що між позивачем та ОСОБА_1
24.03.2006 р. було укладено договір кредиту № 851/10/27/6-218 (а.с.8-11),
згідно п.1.1 якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру
використання грошові кошти в сумі 79920 доларів США, зі сплатою 12,75 відсотків
річних зі щомісячним погашенням основної заборгованості по 440,00 доларів США з
кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 10.03.2021 р.

Згідно п.1.2
умов договору, кредит був наданий на придбання нерухомого майна, а саме:
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до
іпотечного договору № 851/11/27-11/6-422 від 24.03.2006 р., укладеного між
позивачем та відповідачем ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с.12-13), ОСОБА_1передав
в іпотеку АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк” в якості забезпечення виконання
зобов'язань за договором кредиту № 851/10/27-11/6-224 від 24.03.2006 р.
чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належать відповідачу на праві приватної
власності на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2006 р., посвідченого
приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за
реєстровим № 1015 (а.с.61).

Згідно договору
поруки № 851/11/27-11/6-423 від 24.03.2006 р., посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с.14),
ОСОБА_1. зобов'язався перед позивачем АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк”
солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1умов щодо сплати суми кредиту,
відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у
розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту № 851/10/27-11/6-224 від
24.03.2006 р. (п.1.1. договору); був ознайомлений з умовами договору кредиту
(п.1.2 договору).

Згідно зі ст.
526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до
умов кредитного договору - п.п.3.3.8, 3.3.9 - відповідач ОСОБА_1взяв на себе
зобов'язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання,
а також сплати пені у разі невиконання кредитних зобов'язань у визначений
термін (а.с.8-11).

Рішенням
Червонозаводського районного суду м. Харкова по цивільній справі за позовом АКБ
соціального розвитку „Укрсоцбанк” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання кредитного
договору та звернення стягнення на предмет іпотеки від 12 лютого 2007 року
(а.с.35-36), позовні вимоги АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі
Харківської обласної філії АКБ „Укрсоцбанк” про дострокове розірвання договору
кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки були задоволені. Вказане
рішення суду було оскаржено відповідачем ОСОБА_2. до апеляційного суду
Харківської області (а.с. 82-83, 110). Ухвалою судді судової колегії судової
палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 15 лютого
2008 року (а.с.125), апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 12 лютого 2007 року визнано неподаною та
повернуто. Таким чином, рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова
від 12 лютого 2007 року набуло чинності.

Салаху О.С.
надсилалось повідомлення № 03-2-01/96-496 від 19 березня 2007 року (а.с.19),
про те, що АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Харківської обласної
філії АКБ „Укрсоцбанк” на підставі рішення місцевого суду Червонозаводського
району м. Харкова від 12.02.2007 року заплановано укласти договір
купівлі-продажу чотирикімнатної квартири, що знаходиться: АДРЕСА_1, а також
повідомлено, що він вправі письмово повідомити АКБ „Укрсоцбанк” про свій намір
купити вищезазначену квартиру та набути переважне право на придбання її у АКБ
„Укрсоцбанк”. На вказане повідомлення 22 березня 2007 року, ОСОБА_1надав
письмову заяву (а.с.20), в якій вказує, що відмовляється від переважного права
на придбання у АКБ „Укрсоцбанк” чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 та дає свою
згоду на продаж зазначеної квартири будь-якій особі покупцеві за ціною, яка
буде визначена незалежною експертною оцінкою.

Вищевказаним
рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2007 року
(а.с.35-36) було встановлено, що відповідно розрахунку суми заборгованості за
договором кредиту, укладеним між АКБ „Укрсоцбанк” та ОСОБА_1, станом на
23.11.2006 р. ОСОБА_1має перед банком прострочену заборгованість в сумі
83758,26 доларів США, що згідно з курсом НБУ (5,05 за один долар США) складає
422979,21 гривень як на дату розірвання договору за рішенням суду, тобто
12.02.2007 року, так і на 23.11.2006 року, тобто на час нарахування заборгованості.

Відповідно до
ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до
звіту № 07/27-02 про оцінку майна від 03 серпня 2007 року, складеного ТОВ
„Незалежна профгрупа” та висновку про вартість чотирьохкімнатної ізольованої
квартири АДРЕСА_1 (а.с.37-81), ринкова вартість об'єкту оцінки:
чотирьохкімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 станом на дату оцінки 27 липня
2007 року складає 353400,00 гр.

Відповідно до
договору купівлі-продажу ВЕТ № 927699 від 30 серпня 2007 року, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрованого в реєстрі за № 2950 (а.с.17), укладеного між АКБ соціального
розвитку „Укрсоцбанк” таОСОБА_4., ОСОБА_4 придбала у власність квартиру
АДРЕСА_1 Продаж було вчинено за 353500,00 гр.

Таким чином,
судом достовірно встановлено, що за договором кредиту № 851/10/27-11/6-218 від
24 березня 2006 року, укладеним між АКБ „Укрсоцбанк” та ОСОБА_1, за
відповідачем залишився непогашеним борг у розмірі 69479,21 гр., а тому суд
задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача вказану суму заборгованості.

Відповідно до
ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти.

В силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за
рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

В ч. 1 ст. 575 ЦК України окремим
видом застави визначено іпотеку - заставу нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до
ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За
рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному
обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням
зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також
витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до
п.2.4.10 договору іпотеки, у разі, якщо сума, одержана від реалізації предмету
іпотеки не покриває всіх вимог іпотекодержателя, він має право отримати решту
суми з іншого майна іпотекодавця.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України, суд стягує з винної сторони всі судові витрати, а тому з
відповідачів на користь позивача стягується судовий збір в сумі 694 гр. 80 коп.
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30
гр., сплачені позивачем при подачі позовної заяви (а.с.1,2), а також суд стягує
з відповідачів витрати щодо надання інформаційних послуг в газеті „Урядовий
кур'єр” в сумі 489,00 грн., сплачені позивачем відповідно до меморіального
ордеру № 48 від 21 березня 2008 року (а.с.151).

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 4, 5, 16, 509, 526, 530, 541, 543, 554, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі
Харківської обласної філії АКБ „Укрсоцбанк” - задовольнити.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Харківської обласної філії АКБ
„Укрсоцбанк” грошові кошти у розмірі 69479 (шістдесят дев'ять тисяч чотириста
сімдесят дев'ять) гр. 21 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 694 гр.
80 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі
30 гр., витрати щодо надання інформаційних послуг в газеті „Урядовий кур'єр” в
сумі 489 (чотириста вісімдесят дев'ять) гр., а всього стягнути 70693 (сімдесят
тисяч шістсот дев'яносто три) гр. 01 коп.

Заочне рішення
суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою кожного
відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі протягом 10 днів після проголошення вступної та резолютивної
частин заочного рішення через Київський районний суд м. Харкова заяви про
апеляційне оскарження рішення суду та шляхом подачі протягом 20 днів після
подачі вказаної заяви апеляційної скарги через Київський районний суд м.
Харкова, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення
виготовлене в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Суддя -