overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-4238/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 липня  2008 року                                                                                 місто Сімферополь

Київський районний суд м. Сімферополя в
складі:

головуючого - судді Діденка Д.О.,

при секретарі - Олейніковій А.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жидлим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ
:

Позивач   звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням  АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що він є
наймачем  зазначеної квартири.
Відповідачка є його колишньою дружиною, з 2005 у квартирі не проживає,  з реєстрації за зазначеною адресою не
знялася, її особистих речей у квартирі не має, вселитися у квартиру не
намагалася, комунальні послуги не сплачує. За цих підстав просить суд позов
задовольнити.

Представник
позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, повідомлена
належним чином, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши
сторони,  дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги,
підлягають задоволенню.

Судовим
розглядом встановлено, що наймачем квартири АДРЕСА_1 є  ОСОБА_1, що підтверджується довідкою  абонентського відділу КП ЖЕО Київського
району м. Сімферополя.

Відповідачка
зареєстрована у квартирі  АДРЕСА_1, проте
в ній не проживає з 2005р., її особистих речей у квартирі  не має, виїхала  добровільно, вселитися не намагалася,
комунальні послуги не сплачує.

У відповідності
до ст. 71 ЖК України , право на жилу
площу в квартирі  зберігається у
випадку відсутності  наймача або  членів його сім'ї  протягом
6 місяців.

Допитані у
судовому засіданні свідки  ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 пояснили, що відповідачка з 2005р. у квартирі не проживає, її особистих
речей у квартирі не має.

Реєстрація
відповідача у спірній квартирі  змушує
позивача  нести додаткові витрати на
сплату комунальних послуг.

Таким чином,
судом встановлено, що відповідачка не мешкає у квартирі більше 6 місяців без
поважної причини, вселитися не намагалася, комунальні послуги не сплачує, в
зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

На
підставі ст.ст. 71,72 ЖК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 213, 214, 215,
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати  ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням АДРЕСА_1.

Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивачем на рішення може бути подана
апеляційна скарга в  Апеляційний суду Автономної Республіки Крим, через Київський районний суд міста Сімферополя протягом десяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка
подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18
вересня 2008 року                                                                                                    м. Київ

Суддя Верховного Суду України Балюк М.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Харківської області від

1 липня 2008 року у справі за позовом стягнуто територіально-галузевого
об'єднання «Південна залізниця» в особі Куп'янського будівельно-монтажного
експлуатаційного управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 11
вересня 2008 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2008 року
рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 11 вересня

2008 року скасовано та ухвалено нове, яким позов Купянського
будівельно-монтажного експлуатаційного управління задоволено. Стягнуто на його
користь з ОСОБА_1 заборгованість за надання послуг водопостачання у розмірі 1
433,75 грн.

На зазначене рішення суду апеляційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1,
в якій ставиться питання про його скасування та залишення в силі рішення суду
першої інстанції, з посиланням на порушення судом норм матеріального та  процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Оскільки
оскаржуване рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а
викладені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та не
викликають необхідності перевірки матеріалів справи, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити.

Керуючись
п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом стягнуто
територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» в особі Купянського
будівельно-монтажного експлуатаційного управління до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Копію ухвали разом із доданими до скарги матеріалами направити особі, яка
подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я

Верховного Суду України                                                            М.І. Балюк
17 вересня 2008 року
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Перепічая В.С., Косенка
В.Й., Левченка Є.Ф., -
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про визнання права спільної сумісної власності за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 17
січня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 13 травня
в с т а н о в и л а:
У квітні 2007 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначала, що з 12 липня 2002 року по 10 жовтня 2005 року вона перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу ними було набуто майно -
квартира АДРЕСА_1, яка була приватизована відповідачем 14 липня 2004 року.
Оскільки відповідач не визнає її права спільної сумісної власності на 1/2
частку квартири, позивачка просила визнати за нею право спільної сумісної
власності на 1/2 частку спірної квартири.
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від                   17 січня 2008 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 13 травня
2008 року, в задоволенні позову відмовлено.

У обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на
невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування
судами норм матеріального права та ставить питання про скасування судових
рішень й ухвалення нового рішення.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для скасування  судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції
норм  матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи
касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.
332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комсомольського
міського суду Полтавської області від 17 січня 2008 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 13 травня 2008 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Перепічай

В.Й. Косенко     Є.Ф. Левченко
ВЕРХОВНИЙ  СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 травня 2008 року

м. Київ

Суддя
Верховного Суду України Романюк Я.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу апеляційного суду м. Києва                   від 3 квітня 2008 року у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_1 до
закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок
України «Укрпрофоздоровниця», Одеської міської ради, державного підприємства
«Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по
земельним ресурсам» в особі Одеської регіональної філії Центру державного
земельного кадастру про усунення перешкод у користуванні нежилими будівлями,
визнання права власності на земельні ділянки, зобов'язання вчинити певні
дії,  в с т а н о в и в :  Рішенням Печерського районного суду м. Києва
від 4 грудня 2008 року позов задоволено. Ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 3 квітня 2008 року рішення районного суду скасовано, справу направлено на
новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.  У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати
ухвалу апеляційного суду і залишити в силі рішення районного суду. Однак, у
відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
Обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають
необхідність перевірки їх матеріалами справи, наведені доводи та зміст
оскаржуваного судового рішення також не дають підстав для висновку, що судом
при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права,
які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень. На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,   у х в а л и в :  У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 квітня
2008 року відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає.   Суддя Верховного Суду України                                            Я.М. Романюк
У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

3 жовтня 2008 року                                                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою
прокурора             м. Ялта в інтересах
ОСОБА_1 про видачу судового наказу, за касаційною скаргою прокурора м. Ялта на
ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22 квітня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від                22 січня 2008 року
заяву
прокурора м. Ялта в інтересах ОСОБА_1 про видачу судового наказу
визнано неподаною на підставі ст. 121 ЦПК України

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22 квітня 2008 року ухвалу Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від                22 січня 2008 року скасовано, а справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі прокурор м. Ялта просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись
на порушення судом норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу прокурора м. Ялта
відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 22 квітня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Ю.Л. Сенін
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
15 серпня 2008  року
Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
В.Й.,  Костенка А.В., Пшонки М.П., -
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4  про визнання дійсним
договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, укладеного 16 жовтня 1998 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та визнання
недійсним договору купівлі-продажу вказаного будинку, укладеного між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Рівненського районного суду Рівненської області від 12 березня 2007 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області від 18 грудня 2007 року,
Рішенням Рівненського районного суду
Рівненської області від 12 березня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області від 18 грудня
2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2
відмовлено.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі рішення, а справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судовими інстанціями норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції  в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено порушення норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду
Рівненської області від 12 березня
2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області від 18 грудня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:

В.Й.
Косенко

А.В.
Костенко

М.П. Пшонка
Справа № 2-1232008  р.
У Х В А Л А

04
квітня  2008 року  Суддя Талалаївського районного суду
Чернігівської області

Василенко Ю.Л. розглянувши матеріали позовної заяви   ОСОБА_1
до   ОСОБА_2,ОСОБА_3  про
зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИЛА:

Позивач  звернувся  до Талалаївського районного суду  з позовом
до відповідачів про  зменшення
розміру аліментів, які стягуються  з
нього на утримання двох неповнолітніх дітей, в розмірі 14 частини від його
заробітку  на кожну дитину.

З позовної заяви вбачається, що відповідачка
ОСОБА_2 проживає в м. Охтирка, а
відповідачка  ОСОБА_3 в с.
Королівщина Роменського р-ну Сумської області.

Згідно
ст.  109 ЦПК України  позови
до фізичної особи пред'являються в суд за місцем її проживання.

ч. 1 ст.
113  ЦПК України передбачено, що
позови  до кількох відповідачів, які
проживають в різних місцях, предявляються за місцем проживання або
місцезнаходження одного з відповідачів за вибором позивача.

Оскільки  відповідачі за позовом
ОСОБА_1.   проживають в  Сумській області    приходжу
до висновку, що дана справа  не
підсудна Талалаївському районному суду Чернігівської області  в зв'язку з чим ,  відповідно до вимог  ст. 115 ЦПК
України,   позовну заяву необхідно
повернути   ОСОБА_1  для подання до належного суду.

Керуючись.
ст.ст.  109, 113, 115 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Позовну
заяву ОСОБА_1  до   ОСОБА_2,ОСОБА_3  про
зменшення розміру аліментів повернути позивачу для подання її  належного суду за місцем проживання
відповідачів, а саме до  Роменського
міськрайонного суду Сумської області  чи
Охтирського  міського суду Сумської
області,   за вибором позивача.

Ухвала  може бути оскаржена до
апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга повинна бути подана
через Талалаївський районний суд протягом 10 днів  з дня
подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 5 днів з
дня проголошення   ухвали  суду.

Суддя
Ю.Л. Василенко
Справа №2-1200/2008р.
УХВАЛА

24 липня 2008 року
м.Вінниця Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої-судді:
Гриценко І.Г.

при секретарі:                Нишпорка Т.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу.

Позивачка
ОСОБА_1 надала суду заяву, згідно якої просить залишити позов без розгляду.

Суд оглянувши
заяву позивачки, та оглянувши матеріали справи вважає, що позовну заяву, на
підставі заяви ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду.

На підставі
викладеного, та керуючись ст.207 ч.1 п.5 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Роз'яснити
позивачу її право на повторне звернення до суду.

Ухвала може бути
оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд
шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:
Справа № 2-1516
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2008 року Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Курач І.В.

при секретарі Тімофєєвої І.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду м.Енергодар цивільну справу за позовною заявою Відкритго акціонерного товариства „Дніпроенерго” ВСП ЗаТЕС до
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості по квартплаті та комунальним послугам та за електроенергію.

У попереднє судове засідання представник позивача не з’явився, надав до суду заяву у якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує призначити справу до розгляду у судовому засіданні.

Відповідачі на попереднє судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, доказів на які будуть посилатись не надали.

Дослідивши матеріали справи, керуючись ст.ст. 130, 156, 210, 212 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Призначити цивільну справу за позовом Відкритго акціонерного товариства „Дніпроенерго” ВСП ЗаТЕС до
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
про стягнення заборгованості, до розгляду у судовому засіданні на 21 листопада 2008 рік з 13 години 00 хвилин.

Про час та місце слухання справи повідомити сторони.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:_______________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

1 жовтня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гнатенко А.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду
м. Севастополя від 13 серпня 2003 року та ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 23 липня
2008 року, в справі за позовом ОСОБА_1
до державного підприємства “Кримторг”, Міністерства торгівлі в
Автономної Республіки Крим, Державного казначейства України про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Центрального районного суду м. Севастополя від
13 серпня 2003 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від                    23 липня 2008 року, в
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду
України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові
рішення та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 не містить доводів, які викликають
необхідність перевірки їх матеріалами справи, наведені ним доводи та зміст
оскаржуваних рішень також не дають підстав для висновку, що судами при розгляді
справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень.

На підставі
наведеного та керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и
в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_1  до державного
підприємства “Кримторг”, Міністерства торгівлі в Автономної Республіки Крим,
Державного казначейства України про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м.
Севастополя від 13 серпня 2003 року та ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 23 липня
2008 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги
матеріалами направити скаржникові.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
А.В. Гнатенко
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
СУДОВИЙ НАКАЗ
24 листопада 2008 року № справи 2н-1391/08
Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Куценко О.В., розглянувши заяву ЗАТ комерційний банк „Приватбанк” про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 5334, 43 грн. за договором б/н від 04.01.2008р. з
Керуючись ст. ст. 3, 95, 96, 98 ЦПК України, ст. 526, 527, 530 ЦК України,
, ідентифікаційний номер
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя О.В.Куценко
Згідно зі статтею 104 Цивільного процесуального кодексу України (далі-ЦПК України) боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача
протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 105 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред’явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом п’яти днів з дня її надходження без судового розгляду і виклику сторін, про що постановлюється ухвала, якою скасовується судовий наказ (ст.106 ЦПК України).
Судовий наказ набрав законної сили „_____”__________________200__ р.
Судовий наказ виданий та може бути пред»явлений до виконання протягом 3 років з дня набрання чинності.
Суддя Кіровського районного
суду м.Кіровограда
Згідно з оригіналом:
Суддя Кіровського районного
суду м.Кіровограда