У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 серпня 2008 року                                                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

головуючого                                                             Косенка
В.Й.,

суддів:                                                                      Данчука В.Г., Перепічай В.С., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: п'ята Львівська державна
нотаріальна контора про визнання договору дарування недійсним, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 5 грудня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 квітня 2008
року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 5
грудня 2007 року, позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування 2/3
частини квартири АДРЕСА_1 від 6 червня 2002 року укладеного під впливом
насильства між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнано недійсним
реєстраційне посвідчення про реєстрацію права власності на 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1 за ОСОБА_2. на підставі договору дарування від 6червня 2002 року.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17
квітня 2008 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін
виключивши з рішення суду першої інстанції посилання на ст. ст. 201, 225, 231,
261 ЦК України як на правову підставу вирішення спору і вважати його вирішеним
на підставі ст.57 ЦК України (в редакції 1963 року),

Не погодившись з вищезазначеними судовими рішеннями
ОСОБА_2 подав до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу
передати на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 342 ЦПК України передбачено випадки,
в яких ухвали суду скасовуються.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали
справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального й процесуального права, а отже, відсутні підстави для скасування
постановлених судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 5
грудня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 квітня
2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий                                                                                           В.Й. Косенко

Судді:                                                                                   В.Г.
Данчук

В.С. Перепічай