Справа №2-134 за 2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

31 липня
2008 року           Макарівський районний
суд Київської області в складі судді ДЗЮБИ Н.М. при секретарі Оберемчук О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного
володіння, поділ спільного майна подружжя та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И
В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те,що він в
1990 році розлучився з своєю дружиною ОСОБА_3 і перейшов на квартиру до
ОСОБА_2, де проживав до 1997 року.За цей період ним було придбано багато
господарсько-побутових речей: холодильник «Атлант», кольоровий телевізор «Тошібо»,
багато столових та чайних сервізів, різні книжки,будівельні матеріали: толь,
шифер, плитка кафельна, кутник металевий, дерев»яні колоди і т.д.Крім того, був
куплений автомобіль  «Опель» та
відремонтований, він закінчив будувати гараж, який почав будувати ще з першою
дружиною в 1987 році. 19.03.1998 році він зареєстрував шлюб з відповідачкою
ОСОБА_2 і вони почали жити в його частині квартири по АДРЕСА_1, яку він отримав
при поділі майна з першою дружиною.За період перебування в шлюбі з
відповідачкою вони придбали м»який куточок та дерев»яний паркан біля будинку
останньої.Після продажу квартири в жовтні 2002 року частину майна він перевіз в
гараж, а частину- в будинок відповідачки ОСОБА_2. В квітні 2003 року за
виручені від продажу квартири кошти він купив будинок в м. Фастові, де і
проживає в даний час.В той же час ОСОБА_2користується його майном на свій
розсуд. В зв»язку з тим, що більшість майна йому просто потрібна для
нормального проживання, він найняв машину і вирішив забрати його з будинку
ОСОБА_2та перевезти в м.Фастів, але цьому завадила відповідачка з працівником
міліції. Найбільш цінні речі залишились у відповідачки: холодильник,
телевізор,сервізи,цінні книги, меблі. Відповідачка також зірвала замки в його
гаражі, звідки теж забрала частину його майна, залишились лише технічні
паспорти на деякі речі та інші документи.Такою поведінкою відповідачки йому
завдано значної моральної шкоди, яку він оцінив у 220 тис. грн.. Тому за
захистом своїх порушених прав він звернувся до суду.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримали, суму моральної шкоди зменшили до 10000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що з
ОСОБА_1 проживала в фактичних шлюбних відносинах з 1990 року , шлюб
зареєстрували ІНФОРМАЦІЯ_1. Жили в частині квартири  ОСОБА_1 та в її будинку.Вранці 29.05.2003
року, коли вона була на останньому дзвінку в школі в с.Червона Слобода,позивач
підігнав КАМАЗ до її будинку і почав погрузку майна.Ввечері перед цим вони
разом садили та поливали помідори.Їй повідомили про погрузку по телефону, вона
приїхала  і з працівником міліції
погрузку припинили.Позивач з частиною речей поїхав у м.Фастів.Вивіз як їхні спільні
речі, так і її особисті. Судове засідання з приводу розірвання шлюбу відбулось
04.08.2003 року, хоч свідоцтва про розірвання шлюбу були отримані пізніше, але
спільно вони вже не проживали, тільки судились за майно.

В перелік майна, вказаного позивачем у позовній заяві,
включено частину їхнього спільного майна, її особисте майно, майно її сина,
майно, якого вона ніколи не бачила. Більшість вказаних в позовній заяві речей
позивач вивіз в м. Фастів, навіть її особисті речі. Не згодна вона і з оцінкою
даного майна, звідки взяті такі ціни, не відомо. Крім того, позивач звернувся
до суду після спливу трьохрічного терміну після розірвання шлюбу, тому просила
в позові ОСОБА_1 відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають,
виходячи з наступного.

Як
свідчать свідоцтва про одруження та про розірвання шлюбу, сторони перебували в
зареєстпрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 07.06.2005 року.

Свідок ОСОБА_5 показав у судовому засіданні, що 02.10.2002 року він,
ОСОБА_6 та ще один чоловік з квартири ОСОБА_1 на прохання останнього виносили
та грузили на автомобіль та перевозили до будинку ОСОБА_2 різні побутові речі,
серед яких були посуд, книжки, м»який куточок, одяг,телевізор,
холодильник,тумбочка під телевізор, постіль.

Свідок ОСОБА_7 показала суду, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 спочатку жили добре,
поженились.Коли стали жити на Проектній, позивач став говорити, що все купив
він, що все його, далі- більше. Почав пакувати все і вивозити в гараж. В кінці
травня 2003 року, коли ОСОБА_2 була на останньому дзвінку в с.Ч.Слобода, вона з
сестрою бачила, як ОСОБА_1 підігнав автомашину- довгомір до будинку ОСОБА_2,
сказавш, що він з ОСОБА_2 переїжджають в м.Фастів і стали грузити речі на
автомашину.ОСОБА_1 казав: «Как козу вывезу, никуда не денется».Винесли з
будинку практично все, навіть, йоршик для туалету.Було багато посуду, книжок.
Коли приїхала ОСОБА_2, вона зняла з автомашини сервіс її мами кобальтовий.

Свідок ОСОБА_8 .в судовому засідання посвідчила, що сторони по справі
спільно жили непогано, але ОСОБА_1хотів переїхати жити в м.Фастів, а ОСОБА_2
казала, що нікуди не поїде.Потім вона стала скаржитись, що позивач кудись
виносить речі, частина речей була в гаражі, а ключі від гаража були у
позивача.Але відповідач не вірила, що позивач без неї вивезе речі. В кінці
травня років 5-6 назад, коли ОСОБА_2 була на останньому дзвінку в с.Ч.Слобода,
до неї на роботу зателефонували і повідомили, що ОСОБА_1 вигружає речі на
автомашину з будинку ОСОБА_2. Вона пішла туди.Позивач був агресивно настроєний
до неї, речі грузили ще зранку.Меблі та коробки були на вулиці та на машині.
Вантажник сказав, що позивач казав, що вони переїзжають.ОСОБА_2 викликали по
телефону, ходили в міліцію.Вона бачила на автомобілі сервіс мами відповідачки,
набір книжок «Третьяковская галерея», що належав ОСОБА_2, на вулиці стояв
м»який куточок.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому
шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 07.06.2005 року. Спочатку проживали в квартирі ОСОБА_1
на вул.Проектній, з 2002 року-в будинку ОСОБА_2 на АДРЕСА_2. Майно перевозилось
двічі: з квартири ОСОБА_1 в будинок ОСОБА_2 в жовтні 2002 року та в кінці
травня 2003 року з будинку ОСОБА_2 в м.Фастів ОСОБА_1.Перелік майна, яке
перевозилось, та яке було вивезене ОСОБА_1 в м. Фастів, відсутній.

Позивач не надав суду доказів того, яким саме майном, що належало йому
на праві власності, незаконно володіє відповідачка ОСОБА_2.Майно, перераховане
в ухвалі Макарівського райсуду від 19.03.1990 року про затвердження мирової
угоди про поділ майна між бувшим подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як майно
позивача, в переліку майна, вказаного позивачем в позовній заяві, відсутнє.
Наявні в цих переліках сервізи та книги не мають індивідуальних признаків, а
тому їх неможливо ідентифікувати.

Як спільне майно подружжя позивач вказує на м»який куточок та дерев»яний
паркан. Відповідач посилається на те, що ними було придбане майно в період
шлюбу, яке вивіз позивач в м. Фастів, та не погоджується з оцінкою цього майна.
За таких обставин суд не вважає за можливе провести поділ спільного майна
подружжя.

Відсутні і докази заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному
об»ємі.

Керуючись ст.ст.22,24 КЗпШС України в редакції 1968 року, ст.1167 ЦК
України, ст.ст.10,11,58-60,79,209,215,294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного
володіння, поділ спільного майна подружжя та відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про його оскарження.

Рішення суду набирає чинності відповідно до ст.223 ЦПК України.

Суддя
Н.М.ДЗЮБА