Новомиколаївський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

10
липня 2008 року
смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в
складі: головуючого судді                                                -
ШИШ А.Б.

при секретарі                                                       -
ВИШНЯК Т.В.

з
участю представника позивача                       -
ОСОБА_1.

представників відповідача                                  - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного
підприємства "ТАЛВВ" до ОСОБА_4, ОСОБА_5та Селянського (фермерського)
господарства "Терра" про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою,

в с т а н о в и в:

06 травня 2008 року Приватне підприємство "ТАЛВВ" звернулося до
суду з позовом, в якому вказує, що в лютому 2008 року воно уклало зОСОБА_4. та
ОСОБА_5. договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території
Терсянської сільської ради Новомиколаївського району, але вказану землю
незаконно обробляє Селянське (фермерське) господарство "Терра".

В позові Приватне підприємство "ТАЛВВ" просить суд зобов'язати
відповідачів не чинити перешкод в користуванні вказаною в позові земельною
ділянкою.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позові.

Відповідачі ОСОБА_4. та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися. В
адресованій суду заяві просять справу розглянути у їх відсутність. Із позовом
згодні.

Представники С(Ф)Г "Терра" позов не визнали, мотивуючи тим, що 11
листопада 2002 року між господарством та ОСОБА_6. було укладено договір оренди
земельної частки (паю), строком на 5 років - тобто до 11 листопада 2007 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6. померла. 12 грудня 2007 року до господарства із заявою
звернулися її спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_4., в якій заперечували проти
пролонгації договору на новий строк. Вважають, що заяву останні повинні були
подати в строк до 11 грудня 2007 року. При цьому представники відповідача
договір оренди землі не вважають пролонгованим на новий строк, а зазначають
правову підставу користування земельною ділянкою - відсутність власника землі,
з виплатою орендної плати до бюджету сільської ради, як безхазяйною.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, а також вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

27 лютого 2008 року між Приватним підприємством "ТАЛВВ"
таОСОБА_4. та ОСОБА_5. було укладено договір оренди належної останнім на праві
власності земельної ділянки кадастровий номер :12:002:0005, площею
8,8 га, яка знаходиться на території Терсянської сільської ради
Новомиколаївського району. Вказаний договір було зареєстровано Запорізькою
регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 09 квітня
2008 року.

10 квітня 2008 року вказана земельна ділянка за актом приймання-передачі
була передана позивачу.

В період з 10 по 15 квітня 2008 року Приватне підприємство
"ТАЛВВ" провело необхідні для посіву роботи з культивації землі.

25 квітня 2008 року Приватне підприємство "ТАЛВВ" виїхало на
земельну ділянку з метою засіяти її, але трактор, який обробляв інші,
прилягаючі до неї земельні ділянки, які орендує С(Ф)Г "Терра", за
вказівкою голови господарства ОСОБА_3 став в поперек земельної ділянки, та не
дав позивачу провести роботи по її посіву. Заступник директора Приватного
підприємства "ТАЛВВ" ОСОБА_1. вимагав надати йому можливість заїхати
на земельну ділянку, яка в той час засіяна ніким не була, при цьому
обґрунтовуючи свою вимогу договором оренди землі, а після того, як відповідач
відмовився виконати його вимогу, він звернувся до райвідділу міліції із заявою,
про притягнення винних осіб до відповідальності. Але не зважаючи на це С(Ф)Г
"Терра", через декілька днів, все таки засіяло спірну земельну
ділянку насінням соняшнику. Вказане було підтверджено показаннями свідків -
голови Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області
ОСОБА_7., та землевпорядника вказаної сільської ради ОСОБА_8, які виїжджали 25
квітня 2008 року на спірну земельну ділянку для врегулювання спору.

Суд вважає, що С(Ф)Г "Терра" незаконно в 2008 році використовує
спірну земельну ділянку, у зв'язку з наступним.

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на укладений 11 листопада
2002 року між ним та ОСОБА_6. договір оренди земельної частки (паю).

Представники відповідача, посилаючись на договір оренди земельної ділянки
від 11 листопада 2002 року, в порушення ст. 60 Цивільного процесуального кодексу
України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, протягом двох місяців
не надали суду вказаний договір, мотивуючи це тим, що спочатку вони думали, що
вказаний договір суду надав позивач, хоча його не зазначено в списку додатків
до позовної заяви, а потім мотивуючи тим, що їх бухгалтер захворів, а договір
знаходиться в неї вдома, і вони не можуть без неї його взяти. Суд вважає
вказане надуманим, з метою затягти розгляд справи.

За клопотанням представника позивача судом було витребувано з
Новомиколаївського РВ УМВС України в Запорізькій області копію вказаного
договору, яка була надана головою С(Ф)Г "Терра", та долучено копії
договору, одна з яких знаходилася в представника позивача,  а інша - в матеріалах цивільної справи №
2-204/08, які між собою є ідентичними.

Вказаний договір не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, статтею 18 Закону України "Про оренду землі", в редакції яка
діяла на час укладення договору, договір оренди земельної ділянки набирає
чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов.

Перелік істотних умов договору оренди земельної ділянки, наведено в статті
14 Закону України "Про оренду землі", зокрема ними є: об'єкт оренди
(місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків,
порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;
існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення
сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи
його частини; відповідальність сторін.

С(Ф)Г "Терра" та ОСОБА_6. укладаючи 11 листопада 2002 року
договір оренди земельної ділянки, не досягли згоди з об'єкта оренди, а саме
місця розташування земельної ділянки, умов і строків передачі земельної ділянки
орендарю; умов повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючих обмежень
(обтяжень) щодо використання земельної ділянки; не визначено сторону, яка несе
ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.

Крім того сторонами не було досягнуто згоди, із самої головної умови
договору оренди - що ж передавалося в оренду - не визначена в натурі земельна
частка (пай), чи виділена в натурі земельна ділянка.

Відповідно до законодавства України, яке регулює використання землі, а саме
Земельного кодексу України, відповідних Указів Президента України, право на
земельну частку (пай) посвідчується сертифікатом, а державним актом посвідчується
право на земельну ділянку. Тому є не зрозумілим, що ж орендувалося С(Ф)Г
"Терра".

Таким чином, договір оренди не визначеної земельної ділянки, укладений 11
листопада 2002 року між С(Ф)Г "Терра" та ОСОБА_6. не набрав чинності.

Визнання договору таким, що не набрав чинності судом не вимагається.

Також, сторонами вказаного договору, в порушення вимог ст. 13 Закону
України "Про оренду землі" не було складено план (схему) земельної
ділянки, який є невід'ємною частиною договору.

Виходячи із вказаного, згідно частини 3 статті 14 Закону України "Про
оренду землі", вказаний договір є недійсним.

Така ж норма була передбачена і статтею 48 діючого на час укладення
договору Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно статті 4 Цивільного кодексу Української РСР цивільні права та
обов'язки виникають лише з угод, які не суперечать закону.

Таким чином договір оренди не визначеної земельної ділянки, укладений 11
листопада 2002 року між С(Ф)Г "Терра" та ОСОБА_6. не надав право
С(Ф)Г "Терра" використовувати спірну земельну ділянку.

Статтею 215 Цивільного кодексу України, передбачено, що недійсним є
правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У
цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Також суд доходить висновку, що якщо б вказаний договір і був дійсним, то
він закінчився б у встановлений у ньому термін - 11 листопада 2007 року.

Так статтею 33 Закону України "Про оренду землі" строк, протягом
якого орендодавець повинен повідомити орендаря про небажання пролонгувати дію
договору на новий строк, встановлено в один місяць після закінчення строку
договору. Останнім днем дії договору є 11 листопада 2007 року. Отже місячний
строк, протягом якого може бути подано заперечення є період з 12 листопада по
12 грудня 2007 року включно. Орендодавець ОСОБА_6. померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У
вказаний строк ОСОБА_6. не могла подати заперечення, тому 12 грудня 2007 року
її спадкоємці подали орендарю - С(Ф)Г "Терра" письмове заперечення
проти пролонгації договору. Суд доходить висновку, що ОСОБА_4. та ОСОБА_5, не
маючи на час подання вказаного заперечення статусу власників землі, але
отримавши свідоцтва про право власності на спадщину, зробили все можливе для
того, щоб захистити на майбутнє свої права використовувати отриману ними в
спадщину землю.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" є імперативною, і не
може змінюватися домовленістю сторін.

Представники С(Ф)Г "Терра" пояснили суду, що господарство на
весні 2008 року засіяло спірну земельну ділянку не на підставі пролонгованого
договору оренди, а у зв'язку з тим, що власник землі помер, строк дії договору
закінчився, і воно як попередній користувач землі продовжує користуватися
землею до отримання спадкоємцями права власності на землю.

Така позиція С(Ф)Г "Терра" є незаконною.

Так розділом ІІІ Земельного кодексу України встановлено, що землі в Україні
належать на праві власності або на праві користування. Право власності С(Ф)Г
"Терра" на спірну земельну ділянку в даному випадку виключається.
Право користування, згідно глави 15 Земельного кодексу України, поділяється на
постійне користування та оренду. Селянським (фермерським) господарствам
земельні ділянки за законом на праві постійного користування належати не
можуть. А право оренди - це користування земельною ділянкою, яке засноване лише
на договорі.

У зв'язку з цим використання С(Ф)Г "Терра" спірної земельної
ділянки з листопада 2007 року без договору є незаконним.

Крім того, представники С(Ф)Г "Терра" не змогли довести, що за
договором оренди земельної частки (паю) від 11 листопада 2002 року в оренду
передавалася саме спірна земельна ділянка.

Так, в договорі предметом договору є право на земельну частку (пай), а не
сама земельна ділянка, і інше суду доведено не було.

С(Ф)Г "Терра" в даний час використовує земельну ділянку, площею
8,8 га., яка належала ОСОБА_6. на підставі державного акту серії ІІ-ЗП №
044853, виданого 14 листопада 2001 року, а відповідачу за вказаним договором в
оренду було передано земельну частку (пай), площею 8,46 га., посвідчену
державним актом серії ІІ-ЗП № 044850, виданим 23 квітня 2001 року.

Єдиним доказом, який би міг бути наданий відповідачем з приводу місця
розташування земельної ділянки є невід'ємна частина договору - план (схема)
земельної ділянки, але він до договору не додається.

Тому, суд вважає недоведеним право С(Ф)Г "Терра" взагалі
використовувати спірну земельну ділянку, а пояснення представників відповідача,
що у ОСОБА_6. не було у власності інших земельних ділянок, відповідно до статті
58 Цивільного процесуального кодексу України, є неналежним доказом.

Крім того, судом не приймається до уваги пояснення представників С(Ф)Г
"Терра" про те, що господарство має право в 2008 році використовувати
вказану землю тому, що на ній засіяно їх соняшник у зв'язку з тим, що не
зважаючи на повідомлення ОСОБА_4. та ОСОБА_5 про небажання пролонгувати
договір, відповідач всупереч умов укладеного договору, статті 33 Закону України
"Про оренду землі", достовірно знаючи про укладення договору між
власниками землі та позивачем, свідомо здійснив посіви соняшника навесні 2008
року, розуміючи неможливість відокремлення ним і використання ранніх сходів
соняшника при припиненому договорі оренди землі та неможливості збору врожаю.

Така ж правова позиція викладена і в ухвалі Верховного Суду України від 14
березня 2008 року (справа про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами
ухвали Верховного Суду України від 20 квітня 2007 року).

При цьому, укладений 27 лютого 2008 року між Приватним підприємством
"ТАЛВВ" таОСОБА_4. та ОСОБА_5. договір оренди належної останнім на
праві власності земельної ділянки повністю відповідає вимогам закону, які
пред'являються до вказаних договорів, що було зазначено в судовому засіданні і
представниками відповідача.

Керуючись ст. 10, 60, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України,
суд

в и р і ш и в:

Позов Приватного підприємства "ТАЛВВ" до ОСОБА_4, ОСОБА_5та Селянського
(фермерського) господарства "Терра" про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5та Селянське (фермерське) господарство
"Терра" не чинити Приватному підприємству "ТАЛВВ" перешкоди
в користуванні ним розташованою на території Терсянської сільської ради
Новомиколаївського району Запорізької області земельною ділянкою, кадастровий
номер :12:002:0005, площею 8,8 га, яка належить на праві власності
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, заборонивши проводити будь-які роботи на вказаній земельній
ділянці протягом дії договору оренди земельної ділянки, укладеного 27 лютого
2008 року між Приватним підприємством "ТАЛВВ", ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Терра" на
користь Приватного підприємства "ТАЛВВ" 38,50 грн. понесених ним
судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області
шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної
скарги або шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги.

СУДДЯ
А.Б.ШИШ