У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

9 жовтня 2008 року                                                                                м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,  Лихути Л.М.,  Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод у користуванні квартирою, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від

26 липня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 4
лютого 2008 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У квітні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до

ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні квартирою.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2007 року
позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1. Стягнуто з

ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У
задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від

22 листопада 2007 року застосовано
двосторонню реституцію, за якою на позивачку покладено обов'язок повернути
відповідачеві отримані від нього по угоді 12 000 грн., а на відповідача -
повернути позивачці спірну квартиру.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 4 лютого 2008 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                  Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук