Справа № 22-ц-750 / 2008 р.                                                   Головуючий у
1-ій інстанції Рунов Г.Ю.
Категорія  41                                                                            Суддя-доповідач Гагін М.В.
УХВАЛА

І м е н е м У к
р а ї н и

24 червня 2008 року  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Шевченка В.А.

суддів - Гагіна
М.В., Криворотенка В.І.

з участю
секретаря судового засідання -  Назарової
О.М.

та осіб, які
беруть участь у справі - позивача ОСОБА_2, відповідача  ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду  Сумської області цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2008 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ
житлового будинку та земельної ділянки в домоволодінні,

за позовом ОСОБА_2 до Сумської міської ради, управління
архітектури та містобудування Сумської міської ради, треті особи: Вардаєва
Любов Іванівна, ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинно збудовані
будівлі в домоволодінні,

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну
часток у власності на житловий будинок і земельну ділянку в домоволодінні,
зобов'язання зносу самочинно збудованих будівель,-

в с т а
н о в и л а :

Рішенням від 10
січня 2008 року Ковпаківського районного суду м. Суми задоволено частково
позовні вимоги  ОСОБА_2, ОСОБА_1:

Проведено
розподіл житлового будинку АДРЕСА_1, за яким:

ОСОБА_2 на її &frac12; частку у
власність виділено в будинку: коридор, кухню «1-1» площею 7,6 кв.м., кімнату
1-2 площею 8 кв.м., а всього виділено 29,3 кв.м.

ОСОБА_1 на її &frac12; частку у
власність виділено в будинку кладову «2-1» площею 4 кв.м., коридор «2-2» площею
3,9 кв.м., кімнату «2-3» площею 12 кв.м., кімнату «2-4»  площею 11.3 кв.м., а всього виділено 31,2
кв.м.

Проведено
розподіл земельної ділянки в домоволодінні АДРЕСА_1, за яким:

ОСОБА_2 на її &frac12; частку у
власність виділено земельну ділянку площею 539 кв.м. з урахуванням площі під
будівлями та спорудами.

ОСОБА_1 на її &frac12; частку у
користування виділено земельну ділянку площею 539 кв.м. з урахуванням площі під
будівлями та спорудами.

Визнано
заОСОБА_2 право власності на самочинно збудовані в домоволодінні АДРЕСА_1 кухню
- сарай розміром 6,85&times;5,9
м. та гараж розміром 6,5м.&times;5,9 м.

Зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 і
знести самочинно збудовані навіси розмірами 1,5 м.&times;6,85 м. та 2,8 м.&times;4,65 м. у цьому домоволодінні.

Додатковим
рішенням від 14 травня 2008 року Ковпаківського районного суду м.Суми
відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення на її користь з ОСОБА_2
понесених судових витрат у розмірі 1663 грн. 92 коп.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду за позовом ОСОБА_2 до Сумської
міської ради, управління архітектури та містобудування Сумської міської ради,
треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинно
збудовані будівлі в домоволодінні в частині визнання права власності на
самочинно збудований гараж розміром 6,5м.&times;5,9 м. та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в цій
частині позовних вимог.

Вказує, що
розташування самочинно збудованого гаражу не відповідає вимогам Правил пожежної
безпеки, ДБН 360-92 та порушує її права як співвласника домоволодіння.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали
справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах  доводів апеляційної скарги, вважає
за необхідне  її відхилити.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Суд першої
інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_1
щодо розподілу житлового будинку та земельних ділянок в домоволодінні, виходив
з того, що між сторонами склався порядок користування житловим будинком та
земельною ділянкою, який відповідає інтересам сторін та не суперечить діючому
законодавству.

Визнаючи за
ОСОБА_2 право власності на самочинно збудовані кухню - сарай та гараж, суд
виходив з того, що вказані будівлі ніяким чином не порушують прав ОСОБА_1, і,
хоча їх розміщення відносно домоволодіння АДРЕСА_2 не відповідає вимогам ДБН,
власник цього домоволодіння не заперечує проти такого їх розташування.

Зобов'язуючи
ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком шляхом
знесення самочинно збудованих навісів, місцевий суд виходив з того, що
внаслідок їх будівництва погіршилися житлові умови ОСОБА_1

Колегія суддів
апеляційного суду погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції
щодо підстав задоволення позову.

Матеріалами
справи підтверджується, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2
та ОСОБА_1 кожній по &frac12;
частині. Кожна із сторін користується своєю часткою у будинку з окремим
входом.

Згідно
державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 5-6) ОСОБА_2 є
власником на праві спільної часткової власності &frac12; частини земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1.

ОСОБА_1
державного акту на право приватної власності на дану земельну ділянку не
отримувала.

З
висновку судової будівельно - технічної експертизи № 530 від 12 січня 2005 року
вбачається, що користування жилим будинком проводиться ОСОБА_2 у розмірі 48/100
часток (29,3 кв.м./60,5 кв.м.), а ОСОБА_1 - в розмірі 52/100 часток (31,2
кв.м./60,5 кв.м.). Відхилення від ідеальної частки становить 0,95 кв.м., що є
незначним відхиленням. Фактичне користування земельною ділянкою площею 1133
кв.м. здійснюється таким чином:ОСОБА_2 - 545,7 кв.м., тобто 48/100 часток,
ОСОБА_1 - 566,5 кв.м. + 20,8 кв.м. не використовуваної земельної ділянки з боку
останньої, або 52/100 часток.

Згідно
висновків повторної судово - будівельної експертизи №483 від 16 квітня 2007
року та додаткової судової будівельно - технічної експертизи №960 від 4 жовтня
2007 року можливо провести розподіл земельної ділянки в домоволодінні АДРЕСА_1,
за яким виділити ОСОБА_2 на її &frac12; частку земельну ділянку площею 539 кв.м. з урахуванням
площі під будівлями та спорудами, ОСОБА_1 - на її &frac12; частку земельну ділянку площею 539
кв.м. з урахуванням площі під будівлями та спорудами.

ОСОБА_2
без дозволу виконкому та відповідної проектної документації на власній
земельній ділянці побудувала два навіси розмірами 2,8м.&times;4,65м. і 1,5м.&times;6,85м., гараж розміром 6,5м.&times;5,9м., сарай
розміром 6,85м.&times;5м.
Приписом інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю їй було
запропоновано до 24 червня 2004 року знести ці самовільно збудовані споруди. 24
травня 2004 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.
96 ч. 3 КУпАП і накладено штраф в розмірі 136 грн.

З
довідок Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 20
червня 2006 року та від 12 грудня 2006 року вбачається, що самовільно збудовані
в домоволодінні АДРЕСА_1 навіс «З» і навіс розмірами 1,5м&times;6,85м. не відповідають державним
будівельним нормам.

Гараж
розміром 6,5м&times;5,9м. та
сарай розміром 6,85м.&times;5м.
збудовані на межі із сусідньою ділянкою, не відповідають державним будівельним
нормам, оскільки не витримана протипожежна відстань до гаражу домоволодіння
АДРЕСА_2. Проте власник зазначеного домоволодіння - ОСОБА_3 не заперечує проти
забудовиОСОБА_2 зазначених споруд по спільній межі.

Відповідно до
частин 1, 2 статті 376 ЦК України будівля вважається самочинним будівництвом,
якщо вона збудована на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети,
або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями  будівельних норм та правил.
За таких умов, особа, яка здійснила самочинне будівництво не набуває права
власності на нього.

Проте норми ч. 4
ст. 375 та ч.5 ст. 376 ЦК України надають право власнику земельної ділянки
вимагати у судовому порядку визнання за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Колегія суддів
апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду щодо підстав
задоволення цієї частини позову.

З матеріалів
справи вбачається, що розташування гаражу розміром 6,5м&times;5,9м. в частині домоволодіння
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 ніяким чином не порушує права ОСОБА_1, а власник
сусіднього домоволодіння №6 не вважає своє право порушеним та згодний на таке
розташування зазначеної будівлі.

Доводи
апеляційної скарги, що ґрунтуються на довідці Сумської міської санітарно-епідеміологічної
станції не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів через відсутність
санітарно - гігієнічних норм і правил для індивідуальної забудови. Крім того, в
зазначеній довідці не вказано, які саме споруди негативно впливають на стан
домоволодіння ОСОБА_1 та що саме гараж розміром 6,5м&times;5,9м. порушує права ОСОБА_1 у
користуванні власністю.

За таких  обставин, у апеляційного суду відсутні
підстави вважати, що місцевий суд, ухвалюючи рішення, неправильно застосував
норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли б призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1
ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів ,-

у х в а
л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набрала
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий : Шевченко В.А.

Судді: Гагін М.В., Криворотенко В.І.