Справа № 22ц-1565/2008                          Головуючий у 1-й інст. - Попович В.В.
Доповідач -  Литвиненко І.В.
і м е н е м       У к р а ї н и
А п е л я ц і й н и й   с у
д   Чернігівської  області
головуючого  судді  -
суддів  -
Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.
секретарі -  Штупун О.М.
з  участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,
представника ВАТ „Чернігівгаз” Одноралова Е.Л.
відкритому  судовому  засіданні
в  м. Чернігові   цивільну
справу  за апеляційною  скаргою
Семенівського    районного суду  Чернігівської області  від 15 липня 2008 року  у справі за позовом відкритого акціонерного
товариства  по газопостачанню та
газифікації „Чернігівгаз” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості  за спожитий природний газ,
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати рішення  районного суду  та ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову повністю.
Рішенням Семенівського  районного суду  від 15 липня  2008 р. позов задоволено і стягнуто з
ОСОБА_1  заборгованість за надані послуги
в сумі 50 грн. 34 коп.

Апелянт
в апеляційній скарзі наполягає на тому, що позивач пропустив строк позовної
давності для звернення до суду, а також зазначає, що при ухваленні рішення суд
першої інстанції невірно послався на Порядок надання пільг, компенсацій  і гарантій
працівниками бюджетних установ , військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу, затвердженого КМУ від 31.03.2003 р. № 426,
так як зазначений нормативний документ в редакції 2005 року не поширювався на
працівників установ, які фінансуються з місцевих бюджетів. Крім того, апелянт
не погоджується з висновком суду про те, що
надання пільг відповідачу за рахунок позивача суперечить принципам
фінансування органів державної влади, оскільки ВАТ „Чернігівгаз” не є органом
державної влади і пільги надавались за рахунок субвенції державного бюджету
через УПСЗН, яке перераховувало кошти позивачу, а тому апелянт вважає, що в
разі  домовленості між УПСЗН і ВАТ
„Чернігівгаз” про повернення коштів УПСЗН за спірний період шляхом  недоплати поточних платежів, правовідносини
виникли між УПСЗН і ВАТ „Чернігівгаз”, до яких відповідач не має відношення.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу, а представник позивача заперечував проти
її задоволення.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд  приходить до  висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що між ОСОБА_1 та ВАТ „Чернігівгаз” був укладений Договір про
надання послуг  з газопостачання. У
зв'язку з тим, що дружина  ОСОБА_1
ОСОБА_3 є працівником освіти, то на підставі ст. 57 Закону України  „Про освіту” надавалась пільга по оплаті за
спожитий газ шляхом перерахування бюджетних коштів позивачу через Управління
праці та соціального захисту населення Семенівської райдержадміністрації.
Оскільки ст. 42 Закону України „Про державний бюджет на 2005 рік” не передбачала
фінансування таких пільг,  на що
вказав  контрольно-ревізійний відділ  у Семенівському районі при проведенні
перевірки в УПСЗН Семенівської райдержадміністрації в жовтні 2005 року, то
УПСЗН Семенівської райдержадміністрації звернулось з вимогою до ВАТ „Чернігівгаз”
про повернення перерахованих коштів за ОСОБА_3 у сумі 50 грн 34 коп  за період з січня по квітень 2005 року, через
що ОСОБА_1 повинен сплатити борг самостійно.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позову ВАТ „Чернігівгаз” , так
як вказане підприємство не повинно нести матеріальні збитки і надавати за
власний рахунок пільги працівникам освіти.

Твердження апелянта про пропуск строку
позовної давності позивачем не відповідає дійсності, тому що вони дізналися про
наявність заборгованості лише 04.01.2006 року і існуючий порядок надання пільг
не надавав їм можливості дізнатись про відсутність пільг раніше, оскільки
наявність чи відсутність права на пільгу визначало УПСЗН.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу, так як ст.57
Закону України „Про освіту” встановлює можливість надання саме пільг
працівникам освіти за рахунок держави, а споживання газу забезпечується в
даному випадку  ВАТ „Чернігівгаз” і в
разі, коли держава не оплачує спожитий газ, правовідносини виникають між ВАТ
„Чернігівгаз” та споживачем, який повинен повністю розраховуватись за спожитий
газ.

Зважаючи на наведене, рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням
норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у судовому
рішенні, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для скасування
судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,
313-315, 317, 319  ЦПК України,
апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1
відхилити.

Рішення  Семенівського   районного суду Чернігівської області   від 15 липня  2008 року    залишити без змін.

Ухвала набирає  законної сили
з моменту її проголошення і може бути оскаржена  до Верховного Суду України  протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:                                         Судді: