У Х В А Л А ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

29 жовтня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного

Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути  Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Приватного сільськогосподарського підприємства “Обрій”,
Старосинявської селищної ради, спілки співвласників майнових паїв селянської
спілки “Іква” про стягнення майнового паю за касаційною скаргою Приватного
сільськогосподарського підприємства “Обрій” на рішення  Старосинявського районного суду Хмельницької
області від 8 лютого 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області
від 22 травня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У  серпні 2005 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
і ОСОБА_3 пред'явили в суді позови до
Приватного сільськогосподарського підприємства “Обрій” (далі -ПСП
"Обрій") про стягнення майнового паю.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зазначали, що працювали у відповідача, заробили
майнові  паї  та
кожен  з  них
є  власником  паю на суму відповідно 6805 грн. і 5109 грн.

ОСОБА_1 зазначала, що після смерті батька, ОСОБА_4, оформила спадщину на
майновий пай у сумі 8184 грн.

Оскільки відповідач питання про виділення належних їм майнових паїв не
вирішує, позивачі просили суд стягнути з ПСП "Обрій" на їхню користь
вартість цих майнових паїв.

Справа розглядалася судом неодноразово.

Ухвалами  Старосинявського   районного
суду   Хмельницької області від 12
грудня 2006 року зазначені позови об'єднані в одне провадження та залучено до
участі у справі як відповідачів Сільськогосподарський кооператив “Обрій” (далі
-СГК "Обрій"), Старосинявську селищну раду, спілку співвласників
майнових паїв селянської спілки “Іква”.

Останнім рішенням Старосинявського
районного суду Хмельницької області від 8 лютого 2007 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 22 травня
2007 року, позов задоволено: стягнуто з ПСП “Обрій” на користь ОСОБА_1 5156
грн. 24 коп., на користь ОСОБА_2 -3313 грн. 67 коп. та на користь ОСОБА_3 -
4228 грн. 24 коп. вартості їхніх майнових паїв.

В обґрунтування касаційної скарги ПСП “Обрій” посилається на неправильне
застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права,
в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та направлення
справи на новий розгляд до місцевого суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до чч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги
і заперечення,  та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення  строку
позовної давності тощо),  які
мають значення для вирішення справи,
та  докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка   правова
норма   підлягає   застосуванню   до
цих  правовідносин.

Задовольняючи позов, місцевий суд, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив  із  того, що ПСП "Обрій" незаконно
володіє майном СГК "Обрій",  а
позивачі як власники майнових паїв відповідно до вимог ст. 387 ЦК України мають
право на стягнення з відповідача вартості належних їм майнових паїв.

Проте повністю погодитися з таким висновком судів не
можна.

При вирішенні справи суди виходили з того, що 24 березня
2000 року було зареєстровано СГК "Обрій", створений у с. Теліженці
Старосинявського району Хмельницької області при реорганізації Колективного
сільськогосподарського  підприємства
"Здобуток Жовтня" та Селянської спілки "Іква". Його пайовий
фонд складався з 159 майнових паїв працівників реорганізованих підприємств, на
які за розподільним балансом було виділено майно вартістю 619200 грн. Головою
кооперативу був обраний ОСОБА_5

У березні 2001 року загальні збори СГК "Обрій"
прийняли рішення про затвердження структури та переліку майна, що виділялося
членам кооперативу, його самоліквідацію та, на пропозицію ОСОБА_5, про передачу
майнових паїв у оренду створеному ним ПСП "Обрій".

При видачі Старосинявською селищною радою Хмельницької
області свідоцтв про право власності на майнові паї членам СГК
"Обрій"  в їх тексті було
зазначено, що ці особи мають право на майновий пай у пайовому фонді ПСП
"Обрій".

Установивши, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтв про право
власності  на  майновий
пай має право на частку майна ПСП "Обрій" у розмірі 5520 грн.
і в розмірі 2664 грн., ОСОБА_2 - на частку майна в розмірі 6805 грн., а ОСОБА_3
- на частку майна в розмірі 1039 грн. і в розмірі 4790 грн., місцевий суд у
порушення вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України належним чином не обґрунтував суми,
що були стягнуті з ПСП "Обрій" на користь позивачів, і не навів
необхідних розрахунків.

Задовольняючи позов на підставі ст. 387 ЦК України,
місцевий суд не звернув уваги на те, що позови заявлені з підстав норм Закону
України "Про колективне  сільськогосподарське
підприємство" та Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95
"Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і організаціям" без подання позивачами
заяв про зміну підстав чи предмета позову.

Крім того, ст. 387 ЦК України врегульовано питання
витребування майна власником від особи, яка незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним, а не питання стягнення вартості цього майна.

Дійшовши висновку, що у володінні ПСП "Обрій"
без належної правової підстави
перебуває  майно  СГК "Обрій",  членами
якого  були ОСОБА_2, ОСОБА_3 і
батько ОСОБА_1 - ОСОБА_6,  місцевий суд
не звернув уваги  на  те,
що   постановою  Господарського  суду
Хмельницької області від 23 листопада 2006 року СГК "Обрій"
визнано банкрутом, на час розгляду справи проводилася ліквідаційна процедура
ліквідатором - Державною податковою інспекцією в Старосинявському
районі Хмельницької області (а.с. 163), та не вирішив питання
про залучення останньої до участі у справі як належного відповідача.

Питання реалізації власниками майнових паїв права на
одержання цих паїв у натурі чи отримання їх вартості врегульовано, зокрема,
Законом України "Про колективне сільськогосподарське підприємство",
Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 "Про заходи щодо
забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного
сектора економіки", постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого
2001 року № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту
майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки".

Відповідно до положень цих правових актів підставою для
виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є
заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі.  Такі заяви розглядають збори співвласників
майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом
зборів співвласників.

При вирішенні справи місцевий суд не врахував, що зборами
співвласників майнових паїв Селянської спілки "Іква" від 18 січня
2006 року було розглянуто питання виділення майнових паїв ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 та затверджено склад комісії для розпаювання майна (а.с. 250-253), а
наступним рішенням зборів  від 15 березня
2006 року позивачам запропоновано три варіанти для виділу їхніх майнових паїв у
натурі (а.с. 245-248).

Крім того, місцевий суд належним чином не перевірив
доводи відповідача про те, що ПСП "Обрій" є приватним підприємством,
яке створено на власності фізичної особи, не є правонаступником  СГК "Обрій", і належним чином не
вирішив його клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду його
позову про визнання свідоцтва про право власності на майновий пай на ім'я
одного з позивачів недійсним (а.с.231-232).

Таким чином, вирішуючи справу, місцевий суд в порушення
вимог ст. 213 ЦПК України не визначився з характером спірних правовідносин,
правовою нормою, що підлягає застосуванню, та не встановив усіх обставин, що
мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд, переглядаючи ухвалене рішення, не виконав вимог ст. 303
ЦПК України, не звернув уваги на зазначені порушення та не перевірив належним
чином доводів апеляційної скарги.

За таких обставин допущені судами порушення
норм процесуального й матеріального
права призвели до неправильного вирішення справи,  тому ухвалені у справі судові рішення не
можна визнати законними й обґрунтованими, вони підлягають скасуванню з підстав,
передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись
ст.ст.  336,  338
ЦПК  України,  колегія
суддів  Судової  палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу Приватного
сільськогосподарського підприємства “Обрій” задовольнити.

Рішення
Старосинявського   районного   суду  Хмельницької   області   від 8  лютого  2007 року  та  ухвалу  Апеляційного  суду  Хмельницької   області   від 22 травня 2007 року скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк