Справа № 22-ц-744 / 2008 р.                                               Головуючий у
1-ій інстанції Гура А.О.
Суддя-доповідач Гагін М.В.
УХВАЛА

І м е н е м У к
р а ї н и

24 червня 2008 року  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
-  Шевченко В.А.

суддів - Гагіна
М.В., Криворотенко В.І.

з участю
секретаря судового засідання -  Назарової
О.М.

та осіб, які
беруть участь у справі - представника позивача Ткаченка В.М., представника
відповідачаОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду  Сумської області цивільну справу за
апеляційною скаргою Міжгосподарського санаторію «Токарі»

на рішення
Лебединського районного суду Сумської області від 19 грудня 2007 року

у справі за
позовом Міжгосподарського санаторію «Токарі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право користування житлом,-

в с т а
н о в и л а :

Рішенням від 19
грудня 2008 року Лебединського районного суду Сумської області відмовлено
Міжгосподарському санаторію «Токарі» в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній
скарзі Міжгосподарський санаторій «Токарі» просить скасувати рішення суду та
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що
позивачем були надані суду всі докази щодо належності квартири АДРЕСА_1 та
відсутності без поважних причин відповідачів у вказаній квартирі з 2002 року.

Відповідачі у
запереченнях на апеляційну скаргу зазначають, що оскаржуване рішення ухвалене
судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а отже відсутні
підстави для його скасування.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах  доводів апеляційної
скарги, вважає за необхідне  її
відхилити.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є наймачами житлового приміщення АДРЕСА_2 на
підставі ордера на житлове приміщення № 124, виданого виконавчим комітетом
Лебединської міської ради 15 грудня 1989 року (а.с. 36).

Міжгосподарський
санаторій «Токарі» є власником комплексу будівель і споруд, розташованих по
АДРЕСА_1. (а.с. 11,12).

З довідки
Міжгосподарського санаторію «Токарі» від 18 серпня 2007 року № 162 вбачається,
що квартира АДРЕСА_1 перебуває на балансі позивача. На даний час вона не
приватизована.

З карток
прописки (а.с. 17, 18) вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований у кв. АДРЕСА_2,
ОСОБА_2 зареєстрований у кв. АДРЕСА_1 будинку за зазначеною адресою.

На час ухвалення
рішення судом першої інстанції відповідачами погашена заборгованість з оплати
комунальних послуг в розмірі 3262 грн. 92 коп. (а.с. 39, 66).

Суд першої
інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, виходив з того,
що позивачем не надано доказів належності на праві власності спірного житлового
будинку та квартири АДРЕСА_1 в ньому, а також відсутності відповідачів у
наданому їм житловому приміщенні понад встановлені законом строки.

Відповідно до
вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за
зверненням, зокрема, юридичних осіб, поданим згідно вимог цього Кодексу, у
межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Правила ст. 60
ЦПК України зобов'язують, а не надають право позивачу довести ті обставини, на
які він посилався у позові як на підставу своїх вимог.

Проте матеріали
справи не містять доказів, які б підтверджували відсутність відповідачів у
спірному житловому приміщенні понад шість місяців підряд без поважних причин.

Тому, колегія
суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для
задоволення позову, що ґрунтується на положеннях ст. 71 ЖК України.

Оскільки доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, то у апеляційного суду
відсутні підстави вважати, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд неправильно
застосував норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись
ст.ст.  304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315,
317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати ,-

у х в а
л и л а :

Апеляційну
скаргу Міжгосподарського
санаторію «Токарі»  відхилити.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 19
грудня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:
Шевченко В.А.

Судді: Гагін
М.В., Криворотенко В.І.