Справа
№ 2-743 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М       У К Р А Ї Н И

21  липня  2008 р.                                      Ренійський районний суд Одеської
області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійського морського
торгівельного порту про визнання договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на  об'єкт
незавершеного будівництва, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача позов  визнав, проти задоволення позовних вимог не
заперечував, просив розглянути справу у судовому засіданні без його участі.

Представник
позивача, діючий на підставі довіреності, на задоволенні пред'явлених вимог
наполягає, просив розглянути справу у його відсутності.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході
розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія рішення виконкому
Ренійської міськради від 25.03.1993р.; копія договору купівлі-продажу об'єкту
незавершеного будівництва від 28.03.1993р.; копія технічного паспорту на
незавершене будівництво; копія рішення виконкому Ренійської міськради від
12.03.1992р.; копія акту прийомки виконаних робіт.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 звернувся до суду  із
вищезгаданими вимогами до Ренійського морського торгівельного порту,
зазначивши, що в березні 1993р. між позивачем та відповідачем була досягнута
домовленість про  купівлю-продаж
нерухомості, згідно якої уповноважена відповідачем особа (начальник порту -
Вертинський В.І.) продала, а позивач купив об'єкт незавершеного будівництва -
житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 за 11377 крб. Дозвіл на продаж
об'єкту нерухомості був наданий рішеннями № 109 від 12.03.1992р. та № 80 від
25.03.1993р. виконкому Ренійської міської ради Одеської області. 28.03.1993р.
за № 72 сторони уклали письмову угоду про купівлю-продаж об'єкту нерухомості,
позивач вніс на рахунок відповідача обумовлену суму. Після вчинення правочину
позивач приступив до планування закінчення будівництва, доглядає за майном
нерухомого об'єкту, сплачує всі необхідні платежі. При зверненні до відповідних
органів з питанням про переоформлення правовстановлюючої документації на себе
позивачу було роз'яснено, що це зробити неможливо, оскільки у сторін відсутній
правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення
правочину. З метою нотаріального засвідчення правочину, позивач неодноразово
звертався до колишнього власника, однак, уповноважені особи РМТП від
посвідчення договору ухиляються, на прохання позивача не реагують, мотивуючи
нестачею часу, фінансовими складнощами і т. і. Враховуючи вищенаведене,
позивач, діючи через свого представника,
вимушений  був звернутися із
позовом до суду.

Згідно
ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного
майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна  повинен бути укладений у письмовій формі і
посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і
недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним.
Разом із тим, між сторонами була досягнута
взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець сплатив продавцеві
обумовлену суму, продавець передав документи, об'єкт нерухомості в натурі.
Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження недобудованою нерухомістю,
після укладання правочину, протягом тривалого часу постійно наглядає за
схоронністю майна, придбав будівельні матеріали для добудови, - тобто правочин
між сторонами фактично відбувся.

Вивчивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника
позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки  його доводи знайшли своє належне
підтвердження в судовому засіданні.

У
зв'язку з тим, що спірні правовідношення мали місце до 01.01.2004р. (тобто до
введення в дію Цивільного кодексу 2003р.), застосовуються положення цивільного
законодавства 1964 р. Згідно ст. 227 ЦК України 1964р. договір, укладений  із порушеннями нотаріальної форми є
недійсним. Однак, в ч.2 ст. 47 ЦК України 1964р. зазначено, що якщо одна з
сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від
нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за
вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Така
можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного
учасника цивільних правовідносин. Аналогічні вимоги містить ст. 220 ЦК України
2003р. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору
купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачу
передані гроші, позивачу - об'єкт незавершеного будівництва, яким він на
теперішній час користується, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не
може їм розпорядитися, переоформити на себе. Факт укладення угоди
підтверджується письмовим договором купівлі-продажу нерухомості від
28.03.1993р., рішеннями виконкому Ренійської міськради про дачу дозволу на
продаж, крім того, обставини продажу, передачі грошей сам відповідач не
заперечує. В даний час звернення за оформленням договору купівлі-продажу є
неможливим, оскільки прохання позивача з цього приводу відповідачем не
сприймаються, так як потребують додаткових матеріальних витрат.

Згідно
ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право
власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної
сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально,
дійсним.

Виходячи
із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в
повному обсязі, нею були припиненні обов'язки відповідача щодо незакінченої
домобудівлі та встановленні  права на
нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір дійсним та
право власності на нерухомість за позивачем.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України,  ст.ст. 47, 227 ЦК
України 1964р., ст.ст. 220,  328, 334,
386, 392, 657 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Укладений
із порушенням вимоги про нотаріальне посвідчення договір купівлі-продажу від
28.03.1993 року за № 72, згідно із яким Ренійський морський торгівельний порт
продав, а ОСОБА_1 купив об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок
АДРЕСА_1  - визнати  дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на об'єкт незавершеного будівництва - житловий
будинок АДРЕСА_1.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк оскарження
рішення в Апеляційний суд Одеської області
через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня
проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя