УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 липня 2008 року                                                                                м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                Патрюка М.В.,

суддів:                        Барсукової В.М.,                   Жайворонок Т.Є.,

Лященко Н.П.,                    Луспеника Д.Д., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне
управління № 1» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о
в и л а:

У червні 2006 року позивачі, звернувшись до суду з
указаним позовом, зазначали, що 3 лютого 2004 року через протікання даху
сталось залиття належної їм квартири АДРЕСА_1 в м. Черкаси, чим завдано майнову
шкоду. Вони неодноразово звертались до відповідача з проханням відремонтувати
покрівлю та відновити належний стан квартири, однак останній на їхні звернення
не реагує.

Посилаючись на викладене, просили стягнути з відповідача
на їхню користь солідарно майнову шкоду в сумі 1 737 грн. 13 коп. та 3 474 грн.
26 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від
23 листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 24 січня 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
просять зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, та постановити рішення про задоволення
позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Районний суд, відмовляючи в позові, а апеляційний суд, погодившись з
рішенням суду першої інстанції, послалися на те, що позивачами не надано
переконливих доказів  того, що їхні права
порушені саме відповідачем по справі.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

У матеріалах справи (а.с. 6) є договір, укладений 12 січня 2004 року між
ВЖРЕУ (виконавцем) та власником квартириАДРЕСА_1в м. Черкасах ОСОБА_1,
відповідно до пункту 1.1 якого виконавець забезпечує обслуговування та ремонт
житлового будинку. Згідно з пунктом 2.1.1 виконавець зобов'язується забезпечити
виконання всього комплексу робіт по утриманню житлового будинку, прибудинкової
території та створення необхідних нормальних умов проживання в житловому
будинку.

Відповідно до п. 2.2.2 «власник» зобов'язується своєчасно інформувати
«виконавця» або підприємство, що обслуговує даний будинок при виявленні
несправності конструктивних елементів квартири, будинку, технічних
несправностей в інженерних мережах.

Судом встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачам на
праві приватної власності згідно акта РЕУ № 1 від     3 лютого 2004 року сталося у зв'язку з
протіканням покрівлі під час випадання атмосферних опадів.

Позивачі зверталися до відповідача з заявою про проведення ремонтних робіт
і в березні 2004 року отримали відповідь про відсутність фінансування та
обіцянку виконати ремонт покрівлі в 2004 році. Після цього позивачі зверталися
з аналогічними заявами у зв'язку з черговим залиттям квартири у липні, серпні
та жовтні 2004 року, що підтверджується копіями заяв позивачів і відповідями
відповідача.

Суд в порушення вимог ст. 213 ЦПК України не дав належної оцінки письмовим
доказам про порушення відповідачем договірних зобов'язань, не з'ясував які
заходи приймалися відповідачем з метою запобігання залиття квартири позивачів
та чи якісно проводилися ремонтні роботи покрівлі даху будинку, про які
складалися працівниками відповідача звіти, чи протікає дах після проведення
позивачами ремонтних робіт за власний рахунок.

Оскільки допущені порушення норм матеріального та процесуального права
призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної
інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Черкаської області від 24 січня 2007 року скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                        М.В.
Патрюк

Судді:                                                                                      В.М.
Барсукова

Н.П.
Лященко

Т.Є.
Жайворонок

Д.Д.
Луспеник