Р  І Ш Е Н Н Я                                Справа № 2-36/08р.

І
М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

18 червня 2008 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі головуючого судді -
Матвієнка В.М.

при секретарі - Павличенко О.А.

представника  позивача - ОСОБА_1.

представників відповідачки -
ОСОБА_2., ОСОБА_3.

розглянувши цивільну справу  за позовом ОСОБА_4до ОСОБА_5про визначення
походження дитини суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4. звернувся до суду за позовом до ОСОБА_5
про визначення походження дитини.

У позові вказав, що з грудня 2001 року він почав
зустрічатися з відповідачкою, у якої часто залишався ночувати вдома,  маючи до неї почуття  , бажав з нею одружитися.

У 2003р. відповідачка завагітніла, на його прохання
одружитися, відповідачка відповідала відмовою.

ІНФОРМАЦІЯ_1. у відповідачки народилися донька - ОСОБА_6
при цьому відповідачка не приховувала, що біологічним батьком дитини є позивач.
Після народження дитини сторони проживали спільно пів - року при цьому
відповідачка не бажала реєструвати шлюб з позивачем, в актовому запису про
народження дитини відповідачка відмовилась записувати ОСОБА_4. батьком, сам
позивач не звертався до відділу РАЦС з метою записати його батьком дитини. З
літа 2004р. стосунки у позивача з відповідачкою погіршилися, однак відповідачка
не перешкоджала позивачу зустрічатися з ОСОБА_6 з якою він зустрічався,
приносив їй подарунки.

На даний час відповідачка не дає йому зустрічатися з
дитиною так як має намір одружитися з іншим чоловіком , який бажає удочерити
ОСОБА_6.

Позивач прохає суд визнати його батьком дитини - ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1.так як вважає себе батьком цієї дитини.

У судовому засіданні позивач сувої вимоги підтримав,
мотивуючи тим, що проживаючи з
відповідачкою він підтримував з нею інтимні стосунки, в результаті чого
остання  на початку 2003р. завагітніла і
ІНФОРМАЦІЯ_1. народила дитину - доньку ОСОБА_6. Біологічним батьком цієї дитини
являться він, відповідачка надавала йому можливість зустрічатися з донькою, які
й він приносив подарунки, забирав до себе додому.

Відповідачка позов не визнала, мотивуючи тим, що позивач
не є біологічним батьком її доньки - ОСОБА_6, на час запліднення вона мала
іншого чоловіка - ОСОБА_7. з яким підтримувала інтимні стосунки, маючи намір
народити від нього дитину та створити сім”ю, що сталося потім. Одружуватися з
ОСОБА_4. вона ніколи не бажала, зустрічалась з ним періодично , після
народження дитини позивач не ставив питання про визнання себе батьком, дитини,
знаючи , що там записано не його прізвище. Вона, як жінка стверджує, що
біологічним батьком дитини не є позивач.

Дослідивши обставини, докази по справі, заслухавши
учасників судового засідання суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних
вимог слід відмовити.

Встановлено, що ОСОБА_4. та ОСОБА_5 . познайомилися у
2001році при цьому періодично зустрічалися, підтримуючи інтимні стосунки між
собою.

Відповідачка , незважаючи на прохання позивача вийти за
нього заміж постійно відповідала йому відмовою, що підтвердив у судовому
засіданні ОСОБА_4.

У 2002р. відповідачка познайомилася з ОСОБА_7. з яким
систематично підтримувала також інтимні стосунки , маючи намір народити від
нього дитину та створити сім”ю.

ІНФОРМАЦІЯ_1. відповідачка народила доньку - ОСОБА_6 при
цьому записавши батьком дитини- ОСОБА_8., що підтверджується копією акту про
народження (а.с.11).

Як встановлено судом і це підтверджено позивачем
відповідачка ніколи не говорила ОСОБА_4., що вона вагітна від нього, що батьком
ОСОБА_6 являється ОСОБА_4.

Відомості про батька в актовому запису про народження
ОСОБА_6 позивач не оспорював, з заявою про визнання себе батьком дитини до
органу РАЦС не звертався.

Судом встановлено, що на час запліднення відповідачка
підтримувала інтимні стосунки з іншим чоловіком (ОСОБА_7), що було підтверджено
нею самою та свідками ОСОБА_9., ОСОБА_7. при цьому позивач також підтвердив
суду, що він  не впевнений в тому, що
відповідачка зустрічалась тільки з ним, допускаючи що у позивачки  на той час міг бути інший чоловік.

Стронами не оспорюється, що деякий час позивач декілька
разів зустрічався з ОСОБА_6, приводив її до себе додому, дарував їй подарунки,
що також підтвердив суду свідок ОСОБА_10.

26.02.2005р. відповідачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_7. з
яким проживає однією сім”єю на теперішній час, від якого має другу дитину -
інваліда.

Згідно ч.2 ст. 128 СК України підставою для визначення
батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної
особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

За клопотанням сторін згідно ухвали суду від 24.12.2007р,
була призначена судово - генетична експертиза з метою встановлення походження
ОСОБА_6 від ОСОБА_4., яка не була проведена через хворобу  дитини - ОСОБА_6, що підтверджується довідкою
лікувального закладу (а.с.135).

27.03.2008р судом повторно призначена судово - генетична
експертиза з метою встановлення походження ОСОБА_6 від ОСОБА_4., яка також не
проведена через відмову ОСОБА_4. від відібрання у нього зразків крові , що
підтверджується його письмовим поясненням, листами експертної установи.

ОСОБА_4. стверджував, що на експертизу відповідачка
привезла не ту дитину, над якою він встановлює своє батьківство, вважаючи, що
відповідачка привезла свою меншу дитину і тому він відмовився від відібрання у
нього зразків крові.

Допитавши у судовому засіданні відповідачку, її малолітню
дитину ОСОБА_6 , самого позивача суд прийшов до висновку, що такі ствердження
ОСОБА_4, є безпідставними так як сам позивач вказав, що останній раз ОСОБА_6
бачив у 3 - місячному віці (дитині майже 5 років).

Разом з тим позивач вказує на те що відповідачка привезла
свою меншу доньку, що також суд оцінює критично і таке ствердження вважає
аморальним так як менша дитина відповідачки являється дитиною інвалідом з
дитинства, яка фізично обмежена у русі , має інші фізичні вади про що знає
позивач.

У відповідності з ст.. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх
вимог . Докази подаються сторонами . Таких доказів, щодо походження дитини
ОСОБА_6 від нього  позивач суду не надав.

При вирішенні даного спору суд також взяв до уваги те що
сторони не були зареєстрованими в шлюбі, відповідачки не давала згоди на
реєстрацію шлюбу з позивачем, сторони ніколи постійно однією сім”єю не
проживали, зустрічалися періодично, позивач з пологового будинку ОСОБА_6 не
забирав, з заявою про визнання себе батьком ОСОБА_6 до відділу РАЦС не
звертався, знаючи що в актовому запису батьком він не записаний, що на час
запліднення відповідачка мала іншого чоловіка з яким підтримувала інтимні
стосунки від якого бажала народити
дитину та створити сім”ю, відсутність висновків експертиз призначених
судом і не виконаних з вини самого позивача, що ОСОБА_4. добровільно
відмовлявся вже від цих позовних вимог .

Враховуючи вищенаведене, відсутність доказів на
підтвердження походження  ОСОБА_6 від
позивача - ОСОБА_4. суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись   ст. ст.4, 10, 11, 60, 212- 215 ЦПК України суд,

В И Р І
Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5про
визначення походження дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня оголошення рішення суду.

Суддя  Лубенського
міськрайонного суду:
В.М.Матвієнко