У Х В А Л А

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

3 вересня 2008 року                                                                                           м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України у складі:

Головуючого                     Яреми А Г.

Суддів: Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Перепічая В.С., Романюка
Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства
Внутрішніх Справ України в Автономній Республіці Крим про внесення змін до наказу про звільнення та у свідоцтво
про хворобу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Ялтинського
міського суду Автономної Республіки Крим від 29 квітня 2004 року у зв`язку з нововиявленими
обставинами,

в с т а н о в и л а :

У березні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного Головного управління
Міністерства Внутрішніх Справ України в Автономній Республіці Крим про внесення змін до наказу про звільнення та у свідоцтво
про хворобу.

Рішенням Ялтинського міського суду від 28 квітня 2004 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 25 жовтня 2004 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Ялтинського міського суду від 26 листопада
2004 року, залишеною без
змін ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 1 березня
2005 року, ОСОБА_1 було відмовлено в перегляді рішення суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 квітня
2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ялтинського міського суду від 28 квітня 2004 року  та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 25 жовтня
2004 року залишено без задоволення.

Ухвалою Ялтинського міського суду від 24 липня 2007 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 12 листопада

2007 року, у перегляді рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами
ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлені у справі судові ухвали, а
справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального
права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод, чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких
справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З 1 вересня 2005 року набрав
чинності Кодекс адміністративного судочинства України, який визначив
повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної
юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення
адміністративного судочинства.

Частиною 2 ст. 4 цього Кодексу
визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 пп. 1 та 2 ст.
17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних
чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної служби.

Суб'єктом владних повноважень,
відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу є орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 7 Прикінцевих та
перехідних положень КАС України після набрання чинності цим Кодексом заяви і
скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, а також
апеляційні, касаційні скарги, подані і не розглянуті до набрання чинності
Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Судом установлено, що вимоги
ОСОБА_1 зводились до визнання незаконними дій Головного управління Міністерства Внутрішніх
Справ України в Автономній Республіці Крим про відмову внести зміни до наказу
про його звільнення з органів внутрішніх справ, акта медичного обстеження та у
свідоцтво про хворобу.

Ураховуючи вищевикладене та те, що
спір виник за зверненням ОСОБА_1, до суб'єкта владних повноважень і з приводу
проходження публічної служби та звільнення з неї, заява про перегляд судового
рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного
судочинства.

За таких обставин постановлені у справі судові ухвали підлягають
скасуванню із закриттям провадження в справі з підстав, передбачених п.1 ст.
205, ч.1 ст. 340 ЦПК України.

Керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ялтинського міського суду від 24 липня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 12 листопада 2007 року скасувати, провадження у справі за
заявою ОСОБА_1  про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                          А.Г. Ярема

Судді:                                                                                 Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

В.С. Перепічай

Я.М. Романюк