РІШЕННЯ
Справа № 2 - 693/08

Ім'ям України

12 червня 2008 року             Дніпровський районний суд  м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді Кір'яка А.В.

При секретарі                          Киця Л.А.

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
визначення спадкових часток, частки у праві спільній сумісній власності та
визнання права власності в порядку спадкування за законом ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача та
просить суд:

- Визначити спадкову частку після
померлого 17.06.2006 року ОСОБА_3, 1944 року народження, у розмірі 1/ 4 частки квартири за адресою
АДРЕСА_1;

- Визначити за ОСОБА_1, ОСОБА_4, та
ОСОБА_5право власності на %  частку
житлового приміщення по АДРЕСА_1 Дніпродзержинську, за кожним;

- Визнати за нею право власності на
% частину житлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1, як за
спадкоємцем першої черги за законом, після смерті батька ОСОБА_3, померлого 17. 06. 2006 року;

- Зобов'язати ОКП “Дніпродзержинське БТІ” зареєструвати
її право власності на квартиру АДРЕСА_1 в м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області.

В
обґрунтуваннях своїх позовних вимог в заяві пояснила, що її батьками є ОСОБА_1
та ОСОБА_3, ОСОБА_2 -  сестра позивачки
та відповідачка по справі. На склад сім'ї з 4 чоловік, а саме: батька, матір,
дідуся- ОСОБА_6, та позивачку була отримана квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1 у м. Дніпродзержинську, згідно ордера на житлове приміщення НОМЕР_1
від 25.02.1993 року, який був виданий на підставі  рішення Заводської РВК № 345 від 11.12.1992
року, в порядку поліпшення житлових умов родини. Сестра в той час вже була
заміжня, мешкала зі своєю родиною окремо. Спірна квартира складається з трьох
ізольованих кімнат, житловою площею 40,3 кв.м., загальною площею 71,3
кв.м. Основним квартиронаймачем є мати позивачки, - ОСОБА_1. На момент
приватизації спірної квартири, вони діяли за згодою, при повному взаємо
порозумінні, за бажанням усіх членів родини, а це були: батько- ОСОБА_3., мати
ОСОБА_1., позивачка- ОСОБА_4, яка діяла в інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_5. 10.02.2004 року їхньою родиною було отримано  свідоцтво про право власності на нерухоме
майно, спірну квартиру. Свідоцтво було видане Фондом комунальної власності,
згідно  розпорядження “ 5п/229-р  від 10.02.2004 року, згідно свідоцтва
квартира належить їм на праві спільної сумісної власності і при приватизації
всі вони розуміли , що є власниками рівних частин в квартирі, ніякої іншої
домовленості при приватизації між ними не було, питання про перерозподіл частин
ніколи не ставало. В силу юридичної необізнаності та відсутності вимог закону на
той час при виділенні часток, ми не надавали значення формі власності, тому і в
БТІ право власності було зареєстровано 03.06.2004 року, як спільна сумісна
власність. 17. 06. 2006 року її батько, ОСОБА_3, 1944 року народження помер. Після
смерті батька відкрилась спадщина на належну йому частину квартири за адресою :
м. Дніпродзержинськ, вул. Інтернаціоналістів, 6-7. Спадкоємцями першої черги за
законом після смерті ОСОБА_3. Є мати позивачки ОСОБА_1., сама позивачка та
відповідачка. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька,
проживаючи постійно в квартирі по місцю реєстрації, сплачуючи квартирну плату
та комунальні платежі, підтримуючи квартиру у належному санітарно-технічному
стані. Її мати з заявою про прийняття спадщини не зверталась, так як вона має
намір, після визначення часток кожного з співвласників квартири, подарувати
позивачці свою частку. Її сестра, ОСОБА_2. Також не зверталась до нот контори з
заявою про прийняття спадщини, але вона є потенційним спадкоємцем першої черги
за законом. Як передбачено ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України,
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. У
теперішній час бажає прийняти спадщину юридично, в січні 2008 року звернулась до 3-ї держконтори. Але у вчиненні
нотаріальної дії було відмовлено з огляду на наступне: “П.іст. 368 ЦК України
передбачено, що спільна власність двох, або більше осіб без визнання часток
кожного із них у праві є спільною сумісною власністю.” Відповідно до ч. 1 п.224 Розділу 22 “Видача свідоцтва про право на
спадщину” нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за
заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише
після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. В зв'язку з
тим, що у наданому БТІ свідоцтві вид власності зазначений як спільна сумісна,
неможливо визначити частку квартири, яка належала померлому 17.06.2006 року
ОСОБА_3. На даний момент, після смерті батька, вона була вимушена звернутися до
суду з метою захисту своїх прав на отримання спадщини в порядку наслідування за
законом ( згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають той з
подружжя, хто його пережив, діти спадкодавця) і має намір прийняти спадщину &frac14; частини квартири АДРЕСА_1 в м.
Дніпродзержинську дніпропетровської області. Згідно зі ст.. 16 ЦК України, кожна  особа може звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Як зазначено в ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту
цивільних прав та інтересів може бути визнання права, тощо. У відповідності зі
ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими
актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими
нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють
подібні за змістом цивільні відносини ( аналогія закону). В зв'язку з тим, що
ЦК України, прямо не врегульоване питання визначення часток у праві спільній
сумісній власності, просить визначити спадкову частку після ОСОБА_3, а також її
частку в праві спільної сумісної власності рівними виходячи з наступного: у
відповідності до ст. 370 ЦК України, частки у праві спільної часткової  власності вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю співвласників або за законом. Відповідно до ч 2
ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності , вважається,
що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо
інше не встановлено домовленістю  між
ними  або за законом. Як зазначено в ст. 392 ЦК України, власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою , а також у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності. Просить задовольнити позов повністю.

Відповідачка по справі ОСОБА_2. В судовому засіданні
позовні вимоги позивачки визнала повністю, не заперечує проти задоволення
позовних вимог.

Відповідачка по справі ОСОБА_1. В судове засідання не
з'явилася, про день та час судового засідання була повідомлена належним чином,
згідно  наданої  суду заяви
просить справу розглянути в її відсутність, з позовом згодна.

Представник
притягнутої в якості третьої особи державної нотаріальної контори № 3 м. Дніпродзержинська в судове
засідання не з'явився, про день та час судового засідання був  належним чином повідомлений. Згідно заяви від
12.04.2008 року № 1447 3-я Дніпродзержинська держконтора просить справу розглянути у відсутність
представника держконтори та надіслати їм копію рішення суду.

Представник
притягнутої в якості третьої особи Обласного комунального підприємства “дніпродзержинське
бюро технічної інвентаризації”  в судове
засідання не з'явився, про день і час судового засідання був повідомлений
належним чином. Згідно заяви від 17.04.2008 року № 130 ОКП “ДБТІ” просить справу
розглянути у відсутність представника підприємства та прийняти рішення на
розсуд суду.

Суд, вислухавши представника позивача та вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 Підлягають повному  задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 355 ч. 1 , 4
ЦК України майно, що є у
власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності, яка
вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна
власність на майно. В той же час, згідно зі ст. 368 ЦК України, спільна власність
двох, або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є
спільною сумісною власністю. Спільною сумісною власністю також згідно зі ст.
370 СК України є майно, набуте подружжям за час шлюбу. В силу ст. 370 ЦК
України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної
власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом
або рішенням суду.

в судовому
засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 стала об'єктом спільної сумісної
власності ОСОБА_1, ОСОБА_3., ОСОБА_2. Та позивачки по справі 05.02.1996 року
згідно ордера на житлове приміщення НОМЕР_1 від 25.02.1993 року, який був
виданий на підставі рішення Заводської РВК № 345 від 11.12.1992 року, в порядку
поліпшення житлових умов родини, що у судовому засіданні підтверджується копією
договору ордеру, копією свідоцтва про право власності, копією технічного
паспорта на квартиру, копією витягу про реєстрацію права власності, довідкою
про склад сім'ї. 17.06.2006 року ОСОБА_3. Помер, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті батька, але постановою нотаріуса від 30.01.2008
року їй у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, що підтверджується копією
постанови нотаріуса, копією витягу із спадкового реєстру (спадкової справи).
Також встановлено, що між позивачкою та померлим батьком за його життя
домовленості про поділ квартири на частки не було, даних про визначення часток
судовим рішенням у судовому засіданні не здобуто. Тому, в зв'язку з тим, що
законом визначена рівність часток співвласників у їх спільному сумісному майні,
суд вважає встановленим, що частки позивачки, померлого ОСОБА_3. , ОСОБА_1, ОСОБА_2
В квартирі були рівними, а значить у суду є всі підстави вважати, що померлому
ОСОБА_3, позивачці , відповідачці, як співвласникам, належала &frac14; частина квартири кожному, а позов як в частині
визначення спадкової частки в квартирі, так і визначення часток в квартирі
позивача та померлих батьків підлягає задоволенню. В силу ст. 16 ч. 3 ЦК
України суд може захистите цивільне право або інтерес особи іншим способом, що
встановлений договором або законом, а за смислом ст. 1226 ч 2 ЦК України та ч.
1 ст. 224 інструкції “Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України
” від 03.03.2004 року суб'єкт спільної сумісної власності може заповідати свою
частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі,
але нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після
смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення
(визначення) частки в спільному майні, що зараз нічим, крім судового рішення,
визначити неможливо.

Тому суд
вважає, що визначення частки в спільному сумісному майні після смерті
співвласника може бути одним із способів захисту цивільних справ судом, а позов
ОСОБА_4 Підлягає повному задоволенню.

Далі,
відповідно до п. 10 Додатку №1 до п. 2.1. “Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно”, затвердженого Наказом Мін'юсту України № 7/5 від 07.-2.2002 року
із змінами , внесеними Наказом Мін'юсту № 36/5 від 17.05.2004 року,
правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності
на об'єкти нерухомого майна є рішення судів, третейських судів про визнання
права власності на об'єкти нерухомого майна... Тому суд вбачає законні підстави
для того, щоб зобов'язати ОКП “Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації”  внести зміни в реєстр прав власності на
нерухоме майно відповідно до рішення суду, яке є правовстановлюючим документом.

На підставі
викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. 12  Закону України “Про власність”, ст. ст.16, 328,
368, 384,392,1268-1269,1299 ЦК України, та керуючись ст.ст. 10,11,57,60,74,130,131,169,174,212-218
ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення спадкових часток ,
частки у праві спільній сумісній власності та визнання права власності в
порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визначити спадкову частку після смерті ОСОБА_3, 1944 року народження, померлого 17 липня 2006 року, у спільній сумісній
власності квартирі АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, - у розмірі- &frac14; частини цієї квартири;

Визначити
частки: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження; та неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,- у спільній сумісній
власності квартирі АДРЕСА_1, Дніпропетровської області ,-  у розмірі &frac14; частини цієї квартири за кожним.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження право власності на &frac14; частину квартири, АДРЕСА_1, у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської області, у порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_3, 1944 року народження, померлого 17 липня 2006 року.

Зобов'язати Обласне комунальне підприємство “Дніпродзержинське бюро
технічної інвентаризації” зареєструвати право власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження на &frac14; частину квартири АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, яку вона одержала у
порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, 1944 року народження, померлого 17 липня 2006 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення тат шляхом
подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або шляхом апеляційної скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя
Кір'як А.В.