У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

5 червня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення
апеляційного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року в справі за
позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЧМВ УМВС України у Чернігівській області
про визнання такими, що втратили право на житлове приміщення, усунення перешкод
у користуванні та зобов'язання вчинити певні дії,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У серпні 2007 року ОСОБА_2 звернулася в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті її
батька ОСОБА_5, відкрилась спадщина у вигляді 14/25 частини житлового АДРЕСА_1.
Вона прийняла вказану спадщину у встановлений законом строк як спадкоємець
першої черги за законом. В цій частині будинку, що став їй належати на праві
приватної власності були зареєстровані, та зареєстровані до цього часу вона, її
син,              а також відповідачі та
їх син ОСОБА_6 Відповідачі мешкали в спірному житловому приміщенні зі згоди та
за домовленістю з її померлим батьком як тимчасові мешканці. На її вимогу з
підстав ст. 818 ЦК України звільнити вказане приміщення, відповідачі
відмовляють, при цьому замінили замки та перешкоджають користуватися належним
їй майном. Уточнивши під час судового розгляду справи позовні вимоги, просила
суд визнати відповідачів такими, що втратили право на проживання в належній їй
частині будинку та виселити їх, зобов'язати ЧМВ УМВС України у Чернігівській
області скасувати реєстрацію відповідачів за адресою АДРЕСА_1

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 5
грудня   2007 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 14
березня          2008 року  рішення суду першої інстанції скасоване,
постановлено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_7 такими, що втратили право на проживання в
АДРЕСА_1; виселено               ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_7 із зазначеного будинку без надання іншого житлового
приміщення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про
скасування рішення апеляційного суду з підстав неправильного застосування судом
норм матеріального права та порушення норм процесуального права із ухваленням
нового рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до нього
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного
судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЧМВ УМВС України у Чернігівській області про
визнання такими, що втратили право на житлове приміщення, усунення перешкод у
користуванні та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк