overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-4032/08
У Х В А Л А

"29" жовтня 2008 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді В.М. Палькової

при секретарі Л.Л. Волинець

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ВАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» до
ОСОБА_1
про стягнення боргу за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості за
спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання
.

В судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про залишення позову без розгляду.

У відповідності з п.5 ст. 207 ЦПК України, надходження від позивача заяви про залишення позову без розгляду, суд залишає заяву без розгляду.

При таких обставинах суд вважає за необхідне позов ВАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 207 п. 5 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Позов ВАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» до
ОСОБА_1
про стягнення боргу за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги.

Суддя В.М. Палькова
Справа №2-н-1153-2008 р.
ПАВЛОГРАДСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23 червня 2008 року суддя
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Токар Н.В.,
розглянувши заяву Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» про видачу
судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію  з
Відповідно до ст. ст. 509, 526 ЦК
України, ст. ст. 81, 88, 95, п. 1 ч. 1 ст. 96, 102, 103 ЦПК України, -
з ОСОБА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, на користь Комунального
МФО 307015, ОКПО 03342250) - суму заборгованості за спожиту теплову енергію у
розмірі - 1800 грн. 54 коп., 15 грн. - витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, сплачених при подачі заявником, а всього  -  1815
з ОСОБА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави на (р/р
24237540, отримувач міський бюджет м. Павлограда Дніпропетровської області
(22090100) - 25 грн. 50 коп. суму судового збору
3.   Судовий
наказ після набрання ним чинності видати стягувачу.
Згідно зі ст. 104 ЦПК України
боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів
з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до ст. 105 ЦПК України
у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення
строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу
судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для
пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування
судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом
п'яти днів з дня її надходження без судового розгляду і виклику сторін, про що
постановляється ухвала, якою скасовується судовий наказ (ст. 106 ЦПК України).
Судовий наказ може бути пред'явлений до виконання
протягом трьох років.
Судовий наказ набрав чинності  ______________р.
Судовий наказ видано стягувачеві  ____________р.
Суддя                                                                                                            Н.В. Токар
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 вересня 2008
року                                                                              м. Київ

Суддя Верховного Суду України Балюк М.І., розглянувши касаційну  скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 20 травня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання
права власності,

в с т а н о в и в:

Рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 14 січня
2008 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим
від 25 січня 2008 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. За сторонами визнано
право власності по &frac12; частині спірної квартири. В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Автономної Республіки Крим від

20 травня 2008 року рішення Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 14 січня 2008 року та додаткове рішення Керченського
міського суду Автономної Республіки Крим від 25 січня 2008 року скасовані та
ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 частково задоволено. Визнано рівними частки
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у спільному майні. Визнано за ними право власності на &frac12; частку спірної квартири. В решті позовних вимог відмовлено.

На зазначене рішення суду апеляційної інстанції надійшла касаційна скарга
ОСОБА_1, в якій ставиться питання про його скасування, з посиланням на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Разом із вказаною касаційною скаргою ОСОБА_1 заявила клопотання про
поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, пропущеного з
поважних причин.

Перевіривши надані матеріали вважаю, що підстави для поновлення строку на
касаційне оскарження відсутні, зі змісту заявленого клопотання  вбачається, що строк на касаційне оскарження
пропущено з не поважних причин, він поновленню не підлягає.

Керуючись
ч. 4 ст. 325 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення касаційного
строку на оскарження рішення апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
20 травня 2008 року.

Копію ухвали разом із доданими до скарг матеріалами направити особі, яка
подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я

Верховного Суду України                                                            М.І. Балюк
Справа № 2-95/08
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2008 року
Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді                Католікяна
М.О.,

при секретарі                        Дятленко
М.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпропетровськ питання про
залишення без розгляду позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство
Самарського району міста Дніпропетровська, про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом,

установив:

06 грудня 2007 року
позивач звернувся до суду із цим позовом (а.с.а.с. 3 - 5).

Чергове судове засідання у справі було призначено на 30.06.2008 р., на 1100
год. Позивач був повідомлений належним чином, про що свідчить його розписка,
проте у судове засідання не з'явився, не надав документи, які підтверджують
поважність причин неявки. У справі була оголошена перерва до 22.07.2008 р., 1300
год. Позивач був повідомлений належним чином, про що свідчить його розписка.

22 липня 2008 року, о 1300 год., позивач у судове
засідання знову не з'явився, про причини неявки суд у встановленому законом
порядку не повідомив, як і не надав документи, які підтверджують поважність
причин неявки.

В силу ч. 3 ст. 169 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання
позивача, повідомленого належним чином, без поважної причини або неповідомлення
ним про причину повторної неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що заявлений позов необхідно залишити без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 169, 207 - 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство
Самарського району міста Дніпропетровська, про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом залишити без розгляду.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали може
бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на
ухвалу подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя:
Справа № 2 - 3679/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 червня  2008 року                                                                                м.
Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого  -  судді
Малиновського О.М.,

при секретарі  -                    Стояновій І.О.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні, в залі суду №
15,  в м. Одеса, цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2- про розірвання шлюбу,   -

ВСТАНОВИВ

Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що
спільне проживання неможливе через складні взаємини, постійні конфлікти, що
привело до неможливості сумісного проживання. Позивач і відповідач спільне
господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують з 16.03.2007 року.
Від надання строку на примирення категорично відмовилась.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Від
надання строку на примирення відмовився.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що сторони одружені з 07.06.2002р. Від
шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1який після розірвання шлюбу буде
проживати з позивачем. Сім'я існує формально, подальше збереження сім'ї
неможливо, оскільки відповідач разом з позивачкою спільного господарства не
ведуть, шлюбні стосунки не підтримують з 16.03.2007р.  В судовому засіданні сторони пояснили, що всі
спроби примирення не дали позитивного результату.

У відповідність зі ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним з подружжя.

У відповідність зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу.

Таким чином,
визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу
з сторін  слідує стягнути держмито у
розмірі по 8,50 гривень з кожного.

На підставі ст.ст. 110-112 СК України, керуючись ст. ст. 130,174 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ

Шлюб, зареєстрований 07.06.2002році
у міському відділі РАГС Одеського обласного управління юстиції, актовий
запис № 432,  між ОСОБА_2та ОСОБА_1 -
розірвати.

При наданні сторонам свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з відповідача
ОСОБА_2. -  держмито в розмірі 8,50
гривень з позивача - ОСОБА_1 .  в розмірі
8,50 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
-
Справа №2-1577/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

05
серпня 2008 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області  у складі:
головуючої  судді    -
Ротар М.М.,   при секретарі -  Попенко О.В.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

10.07.2008
року позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду з позовною заявою до відповідача
ОСОБА_2. про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 01.06.2004 року відділом РАЦС
Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області було
зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №88. Від даного шлюбу
мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони проживають окремо,
спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони
виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникали
сварки та непорозуміння, між сторонами відсутні нормальні відносини. В зв'язку
з цим позивачка просить суд  розірвати
шлюб між нею та відповідачем.

Позивач
в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач
в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з таких причин.

Згідно
ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову, постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що  подальше сумісне життя подружжя  і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, в
судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо з березня 2008
року, спільне господарство не ведуть, жоден з них не бажає зберегти сім'ю,
відповідач має намір створити нову сім'ю, тому суд вважає, що за таких обставин
подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, і шлюб між
сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу
України,  має бути розірвано.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 01.06.2004 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської
області, актовий запис №88 -  розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_2 при отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу у органах РАЦС державне мито у сумі 17 грн. на користь
держави, ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне  оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:                                                           М.М.
Ротар
Справа №2-472-08
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

27
травня 2008 року
м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого- судді
Голуба В.В. при секретарі Паламарчук С., розглянувши у попередньому розгляді
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  про визнання договору купівлі-
продажу дійсним та визнання право власності на 27/100 частини житлового
будинку,

встановив:

Позивачка
пред»явила позов до відповідачки про визнання договору купівлі - продажу 27/100
частини житлового будинку з надвірними побудовами, який знаходиться АДРЕСА_1
дійсним і визнати за нею право власності на цю частину будинку.

В підтримання своїх вимог позивачка
послалася на те, що  12 квітня 2008 року
вона купила у відповідачки частину житлового будинку, сплативши їй вартість
будинку. На підтвердження даної угоди відповідачка дала письмову розписку і
домовилася про реєстрацію договору в нотаріальній конторі. Проте оформити
договір в нотаріальній конторі через деякий час відповідачка відмовилась
мотивуючи тим, що відсутні документи.

В
судовому засіданні позивачка не з»явилася, а направила заяву в якій просить
справу розглядати у її відсутність і позовні
вимоги підтримує.

Відповідачка
в судовому засіданні позовні вимоги визнала і пояснила, що вона дійсно продала
частину будинку ОСОБА_1.

Допитавши
відповідачку, свідків, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Відповідачка
позовні вимоги визнала. Із пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено, що
вони були присутні при продажі житлового будинку і бачили, як ОСОБА_1 передала
гроші ОСОБА_2 за квартиру.

Згідно письмової розписки
встановлено, що ОСОБА_2 продала частку житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1.

Згідно
ст.220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору чи одна із сторін ухилилася від його нотаріального
посвідчення суд може визначити такий договір дійсним.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Керуючись
ст. 220 ч.2, 328 ч.1 ЦК України, ст.10, 212 ЦПК України суд,

Рішив:

Визнати
дійсним договір купівлі - продажу 27/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з
належними до цієї частини надвірними будівлями, що знаходиться в  м. Ізяславі по вул. Жовтневій між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Визнати
за ОСОБА_1 право  власності на 27/100
частини житлового будинку з надвірними побудовами до цієї частки, яка
знаходиться АДРЕСА_1.

Заява про апеляційне оскарження
даного рішення надається на протязі 10 днів до Ізяславського районного суду.

Апеляційна
скарга подається на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно: суддя
В.В.Голуб

Секретар:
Ю.Г.Гук
У Х В А Л А

іменем  україни

25 квітня 2008 року                                                                                                     м. Київ

Суддя Верховного Суду України Берднік І.С., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Тернопільської області
від 7 лютого 2008 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Бучацька державна
нотаріальна контора, приватний нотаріус ОСОБА_5, Бучацьке районне бюро
технічної інвентаризації, - про визнання права власності на частину спадкового
майна, визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом
та договору дарування; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті
особи: Бучацька державна нотаріальна контора, Бучацьке районне бюро технічної
інвентаризації, - про визнання частково недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом та визнання права власності на частину спадкового майна,

в с т а н о в и в:

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області
від 5 грудня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 7
лютого 2008 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову
ОСОБА_1 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення апеляційного
суду в частині відмови в задоволенні її позову скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які
викликають необхідність перевірки їх матеріалами справи, наведені доводи та
зміст оскаржуваного рішення також не дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в
а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від

7 лютого 2008 року відмовити.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                                                    І.С. Берднік
Справа № 2- 5321/08
У Х В А Л А

06 листопада 2008 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Шилової Л.М.

при секретарі Масаловій О.І.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства „Теплоенергоцентраль Товариства з обмеженою відповідальністю „Високі енергетичні технології до
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
про стягнення боргу за використану теплову енергію, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути солідарно з відповідачів 1183 грн. 02 коп. за використану теплову енергію.

Представник позивача подав заяву, якою просить закрити провадження по справі в зв'язку із відмовою від позову, оскільки відповідачі добровільно повністю погасили заборгованість за використану теплову енергію, понесені судові витрати по розгляду справи просив покласти на відповідачів.

Відповідачі до суду не з'явилися.

Суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження по справі відповідно до п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Наслідки ст. 206 ч.3 ЦПК України позивачу відомі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 83 ЦПК України, сплачену суму судових витрат покласти на відповідачів солідарно.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 83, п.3 ч.1 ст. 205, ч.3 ст.206, п.п.14 ч.1 ст.293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Закрити провадження по справі за позовом Дочірнього підприємства „Теплоенергоцентраль Товариства з обмеженою відповідальністю „Високі енергетичні технології до
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
про стягнення боргу за використану теплову енергію у зв'язку із прийняття судом відмови позивача від позову.

Стягнути солідарно з
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
на користь Дочірнього підприємства „Теплоенергоцентраль Товариства з обмеженою відповідальністю „Високі енергетичні технології судові витрати: інформаційно – технічного забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., та судового збору у розмірі 51 грн.

Роз’яснити відповідачам, що наявність ухвали про закриття провадження по справі у зв’язку із відмовою позивача від позову не позбавляє їх права на звернення до суду з вирішенням цього спору.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження ухвали суду.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського райсуду

м. Кіровоград Шилова Л.М.
Справа №
Рішення

Іменем України

24 липня 2008 року

Теребовлянский
районний суд Тернопільської області

в
складі: головуючого судді  Бойка І.І.

при
секретарі   Пасько Л.Р.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну  справу за заявою ОСОБА_1,  заінтересована особа - Теребовлянська державна нотаріальна контора, про
встановлення факту родинних відносин,-

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,   дійсно був її чоловіком. Встановлення даного факту
заявниці необхідно для прийняття
спадщини після смерті останнього.

Заявниця в судовому засіданні свої заявні
вимоги підтримала, зіславшись на мотиви, наведені
в заяві.

Суд,  заслухавши пояснення заявниці,  дослідивши  та оцінивши докази, вважає, що заява підлягає
до задоволення, оскільки в судовому засіданні
встановлено наступне.

Згідно
свідоцтва про смерть, НОМЕР_1, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, НОМЕР_2,
ОСОБА_1 5 березня 1948 року зареєструвала
шлюб із ОСОБА_2.

Керуючись
ст. ст. 10, 60, 179,  п. 1 ст. 256
ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заявні
вимоги задоволити.

Встановити
факт родинних відносин - померлий ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 дійсно був чоловіком  ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2народження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано.

Заява про апеляційне оскарження рішення  може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а апеляційна скарга - протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження до апеляційного
суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: