Справа №2-200/08
вступна та резолютивна частини )
14 травня 2008 року Романівський районний
суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Бабича С.В.,
з участю секретаря   Бардаш О.М.,
представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачки   ОСОБА_2,
розглянувши    у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Романів цивільну справу за позовом       ОСОБА_3 до    ОСОБА_4 про
стягнення вартості частки в спільному майні  та відшкодування моральної шкоди, -
складність у викладенні повного рішення суду, пов»язаного з потребою в
обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд
вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.
10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» суд, -
В задоволенні позову  ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про  стягнення вартості
частки в спільному майні  та
відшкодування моральної шкоди   відмовити
Рішення  може бути
оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду  Житомирської області через Романівський
районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

Головуючий:
С.В.Бабич

Справа №2-200/08

Р І Ш
Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2008 року Романівський
районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Бабича С.В.,

з участю секретаря   Бардаш О.М.,
представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачки   ОСОБА_2,
розглянувши    у відкритому
судовому засіданні в залі суду смт. Романів цивільну справу за позовом       ОСОБА_3 до    ОСОБА_4 про
стягнення вартості частки в спільному майні  та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

8 лютого 2008 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення вартості частки в спільному майні  та відшкодування моральної шкоди, посилаючись
на те, що він є членом СТОВ «Садківське» та відповідно до свідоцтва про право
власності на майновий пай, має частку в пайовому фонді вказаного підприємства в
розмірі 10729 грн. Згідно рішення комісії по розпаюванню майна СТОВ
«Садківське» йому по накладній було виділено майно на суму його частки в
пайовому фонді, а саме: частину приміщення вівчарника - на суму 2200 грн.,
частину приміщення телятника - на суму 2000 грн., частину приміщення контори -
на суму 2000 грн., трактор Т-150 - на суму 2000 грн., холодильник молочний - на
суму 820 грн., худобу на суму 514 грн., борони на суму 200 грн., комбайн на
суму 1000 грн.   Згідно виписки з
протоколу засідання комісії по розпаюванню трактор Т-150 було передано ОСОБА_4
зі списком осіб, які мають право власності на майнову частку трактора.
Отримавши в розпорядження вказаний трактор, ОСОБА_4 реалізувала його і одержані
за реалізацію кошти розділила між співвласниками майнового права на трактор, не
сплативши йому його частки в розмірі 2 000 грн.
Посилаючись на  ст. 364 ЦК
України, згідно якої, якщо виділ у натурі частки із спільного майна є
неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки, позивач
просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь частку реалізованого спільного майна
в сумі 2 000 грн., а також просив стягнути з відповідачки на відшкодування
моральної шкоди 2 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з
підстав наведених у позовній заяві.

Відповідачка та її представник позов не визнали, пояснивши, що у списку
осіб, які мали право власності на майнову частку трактора Т- 150, який був
переданий ОСОБА_4 головою комісії по розпаюванню майна пайового фонду СТОВ
«Садківське» ОСОБА_5, позивача не було, а кошти після реалізації трактора Т-
150, як металобрухту, були розділені пропорційно між особами, які були
зазначені у вищевказаному списку.

Третя особа ОСОБА_5 пояснила, що вона, являючись головою комісії по
розпаюванню майна пайового фонду СТОВ «Садківське», згідно рішення  вказаної комісії передала ОСОБА_4 список осіб
які мають право власності на майнову частку трактора Т-150. Даний трактор був
переданий відповідачці головою СТОВ «Садківське».

Вислухавши пояснення вищевказаних осіб, дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивач має право на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства «Садківське» в розмірі 10729 грн., що
стверджується відповідним свідоцтвом, виданим Садківською сільською радою
09.08.2002 року (а.с.6).

Зі змісту статей 7, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське
підприємство»   вбачається, що майно
колективного сільськогосподарського підприємства належить його  членам на праві спільної часткової власності;
майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в
колективне  майно, визначеним на дату паювання.

Оскільки законодавством передбачено рівність прав та обов»язків членів КСП
щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, то і право
громадянина вимагати виділення його частки (паю) з володіння і користування
підприємства, як і інші правовідносини
члена КСП, зокрема щодо виділення-отримання майнового паю, складу цього
паю, його юридичного оформлення, також мають ґрунтуватись на принципі рівності
прав та обов»язків зазначених сторін.

Це означає, що праву члена КСП вимагати виділення майнового паю відповідає
право підприємства вирішувати питання складу та структури майнового паю,
способу і терміну його виділення, при здійсненні яких повинні враховуватись
інтереси обох сторін. Тобто законом передбачено додержання прав і інтересів всіх
учасників процесу виділення-отримання майнового паю при виході з підприємства.

Відповідно до ст. 9 Закону
України  «Про колективне
сільськогосподарське підприємство», у разі виходу з підприємства, громадянин
має право на пай натурою, грішми або цінними паперами.

Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо
забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки» передбачено, що виділення майна в натурі проводиться у
порядку, розробленому Комісією з організації вирішення майнових питань, що
виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, та затвердженому
зборами співвласників.

Відповідно до Порядку розподілу та використання майна реорганізованих КСП,
затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001
року (далі Порядок), майновий пай в натурі може бути отриманий як
індивідуально, так і в спільну часткову власність групи осіб. За цим Порядком
комісія з організації вирішення майнових питань готує для розгляду на загальних
зборах переліки майна для виділення в натурі окремо для кожної з груп
співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну
часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які
виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність  та для виділення невитребуваних паїв особам,
які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними
їм майновими паями.

Цим же Порядком передбачено, що визначення конкретного майна для виділення
окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснене одним із
зазначених способів: за структурою пайового фонду, конкретним майном за
взаємною згодою співвласників, на конкурсних засадах шляхом проведення
аукціону. Причому вилучення конкретного майна може бути здійснене за рішенням
зборів співвласників.

Сторони в судовому засіданні пояснили, що рішення зборами співвласників
майнових паїв про виділення трактора Т -150 групі співвласників, в тому числі
позивачу та відповідачці не приймалось.

За таких обставин суд приходить до переконання, що передача трактора
відповідачці, на частку якого претендує позивач та реалізація даного трактора
було проведено всупереч встановленому Законом порядку, а тому у жоден з
суб»єктів спірних правовідносин не
набув  права на його реалізацію та
отримання коштів, оскільки трактор перебував у спільній власності всіх  власників майнових паїв КСП «Садківське».

Крім того позивачем та його представником не надано будь-яких доказів та
пояснень стосовно виходу з підприємства, що відповідно до ст. 9 Закону України
«Про колективне сільськогосподарське підприємство» є необхідною передумовою для
отримання частки паю в натурі чи грішми.

Посилання позивача як на правову підставу позову на ст. 364 ЦК України є
безпідставним, оскільки спірні правовідносини, що склалися в процесі
реформування аграрного сектора економіки, регулюються спеціальними нормативними
актами, що вказані вище.

Враховуючи, що рішення про виділення майна з пайового фонду колективного
сільськогосподарського підприємства має затверджуватись загальними зборами
співвласників, суд вважає недопустимими докази, надані позивачем на
підтвердження правомірності отримання майна пайового фонду підприємства (а.с.
7-8).

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення  вартості частки в спільному майні, суд
відмовляє в задоволенні позовної вимоги в частині відшкодування моральної
шкоди.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,     ст.ст. 7,9 Закону України «Про колективне
сільськогосподарське підприємство» суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову  ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про  стягнення вартості
частки в спільному майні  та
відшкодування моральної шкоди   відмовити
за безпідставністю.

Рішення  може бути  оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду  Житомирської області
через Романівський районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий:
С.В.Бабич