№ 2-3516 /08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2008 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючого судді Дьомич Л.М.

при секретарі Кац І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки
, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернулася суду з позовною заявою, якою просить стягнути з
ОСОБА_2
. у відшкодування заподіяних збитків 37188,96 грн., моральної шкоди 10000,00 грн., судові витрати
.

У судовому засіданні уточнила вимоги, просить стягнути з відповідача 32421,08 грн. матеріальної шкоди, яка складається з фактично витрачених коштів на ремонт автомобіля та втрати товарного вигляду транспортного засобу; вартість отриманого державного знаку, у відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн.; судові витрати. Обґрунтувала звернення тим, що її транспорту завдані механічні ушкодження, ремонт якого склав 48799,01 грн., частково шкода відшкодована за наслідками договору укладеного відповідачем в розмірі 25000,00 грн. Решту суму
ОСОБА_2
сплачувати добровільно не бажає. Моральну шкоду обґрунтувала тим, що тривалий термін не могла керувати автомобілем, а відтак порушені були її життєві зв’язки. Нервувала що не мала грошей для відновлення автомобіля, а відповідач не застосовував ніяких дій для повернення завданих збитків. Спірні правовідносини внесли розлад в звичний спосіб життя.

Сторона відповідача позовні вимоги не визнала повністю, вказала, що позивачем не надано переконливих об’єктивних доказів щодо зазнаної матеріальної шкоди. Висновок авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитків заподіяних власникові автомобіля Опель Астра, реєстраційний номер
НОМЕР_1
, містить численні помилки, неправильне застосування коефіцієнтів, в суді експерт не зміг пояснити процедуру вирахування розміру відшкодування шкоди, а надана калькуляція ремонту транспорту і оплати ВАТ «
ІНФОРМАЦІЯ_1
» не можуть бути прийняті як обґрунтований доказ, так як відсутні підтверджуючи документи, договір між вказаною юридичною особою та позивачкою, акти прийому-передачі, документи знаходження автомобіля на ремонті.

З’ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково за наступного.

Спірні правовідносини виникли через те,

що

20.12.2007 року о 18.30 годин
ОСОБА_2
., керуючи транспортним засобом
ІНФОРМАЦІЯ_2
, державний номерний
НОМЕР_2
по
АДРЕСА_1
, не надав перевагу в русі транспортному засобу Опель Астра д/н
НОМЕР_1
та допустив зіткнення з транспортним засобом
ОСОБА_1
Відповідач порушив вимоги п. 16.12. ПДР України, порушення яких передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачці була завдана матеріальна шкода, пов’язана з пошкодженням її власного транспортного засобу.

В засіданні суду відповідач визнав себе винним в скоєнні авто пригоди, його вина також підтверджується постановою Кіровського районного суду від 26.02.2008 року по адміністративній справі № 3 - 8503/08 /а.с.5/, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно до ст. 1192 ЦК України, постраждала особа визначає спосіб відшкодування шкоди, а тому позивач зажадав відшкодування завданих збитків.

Майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави матеріального відшкодування передбачені ст. 1166 ЦК України, згідно яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Згідно вищевказаних норм права
ОСОБА_2
повинен повністю відшкодувати заподіяну шкоду завдану позивачці.

Відповідачем був укладений договір страхування, страховою компанією
ОСОБА_1
було відшкодовано 25 000,00 грн. граничний розмір страхової виплати. Згідно до ст. 61 ЦПК обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню, тому судом не вивчались документи пов’язані зі страховим відшкодуванням.

Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач звертаючись до суду доводила обґрунтованість звернення висновком №
НОМЕР_3
авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальних збитків заподіяних власникові автомобіля Опель Астра /а.с.6-8/, згідно якого матеріальний збиток позивачці завданий в сумі 61818,96 грн., до стягнення нею було заявлено:

- вартість ремонтно - відновлюваних робіт - 1365, 83 грн.;

- вартість використаних при ремонті матеріалів - 747, 50 грн.;

- вартість складових, підлягаючих заміні під час ремонту - 41150 40 грн.;

загальна сума - 51916,48 грн.

- втрата товарного вигляду в сумі 9902,48 грн. ;

- вартість відновленого номерного знаку 370,00грн.

В засіданні суду уточнені і зменшені вимоги до суми, яка фактично витрачена на ремонт транспорту, що сплачено по меморіальним ордерам за період з січня по серпень /а.с. 57-61/ і становить 48799,01 грн., за виключення суми відшкодованої страховиком, до стягнення підлягає 23799,01 грн.

Також у відшкодування шкоди визначена втрата товарної вартості пошкодженого транспорту, що є складовою матеріального збитку, так як такий збиток це вартість значення реальних витрат, які несе власник транспортного засобу при його ушкодженні чи розукомплектуванні. Розмір збитку при доцільності відновлення ушкодження ДТЗ, визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням експлуатаційного зносу замінних деталей і втрати товарної вартості. Дане відшкодування складає 8252,07 грн., розмір якого визначений авто товарознавчим дослідженням 8252,07 грн. /а.с. 6-8/

У судовому засіданні надав пояснення експерт —
ОСОБА_3
., який здійснював дослідження по визначенню вартості матеріальних збитків заподіяних власникові автомобіля Опель Астра. Який пояснив методику вираховування розміру шкоди за необхідних даних транспорту, з урахуванням огляду пошкодженої речі, спростував пояснення сторони відповідача щодо не відповідності застосованих коефіцієнтів. До того ж з здійсненого ним дослідження, судом прийняте до відшкодування розмір втрати товарного вигляду, інше відшкодування задоволено за наслідками реальних витрат потерпілої на відновлення транспорту.

Відповідно до копії товарного чеку /а.с.10/ позивачкою сплачено 370,00 грн. за отримання автомобільного номерного знаку, який був також пошкоджений за наслідками авто пригоди.

Заперечення сторони відповідача з приводу доказів позивачки суд не приймає до уваги, дійшовши висновку, що обґрунтованість таких заперечень не доведене, а відтак не спростовані докази позивачки. На сторону покладається обов’язок доказування і подання доказів. Заяв з приводу визначення шкоди шляхом призначення експертизи чи заслуховування пояснень свідків, витребування документів на предмет проведеного ремонту, сторонами не заявлялось.

ОСОБА_1
суду надала фактичні дані, переконливі докази, за наслідками яких встановлена наявність обставин викладених в позовних вимогах, що сприяло задоволенню заявленої вимоги.

З вини
ОСОБА_2
., позивачці заподіяна і моральна шкода. Ст. ст. 23, 1167 ЦК України вказує на підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, зокрема, причинний зв’язок між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача, його вина в цьому.

В засіданні суду, шляхом пояснення сторін, дослідження письмових матеріалів, доводяться обставини, які дають право на задоволення такої вимоги.

Зокрема, через протиправну поведінку відповідача, поза волею позивача, вона була позбавлена можливості в своїх інтересах використовувати транспортний засіб, через його пошкодження, спірні обставини вплинули на розлад її життєвих зв’язків, а тому потребували застосування додаткові зусиль для організації свого життя пов’язаних з відновленням транспорту. Вона вимушена була звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Визначаючи розмір стягнення, суд приймає до уваги пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» /із змінами внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Також враховується стан здоров'я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її

життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. За цих обставин враховуючи пояснення
ОСОБА_1
щодо розладу її життєвих зв’язків та застосування додаткових зусиль для організації свого життя, пов’язаних з пошкодження транспорту, необхідності його відновлення, здійснення витрат на його відновлення. За вказаного до відшкодування моральної шкоди підлягає 2000,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК стягненню підлягають судові витрати в сумі 332,71 на користь
ОСОБА_1
з
ОСОБА_2
., сплачені при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 213-215, 294 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки
- задовольнити повністю.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь
ОСОБА_1
у відшкодування матеріальної шкоди - 32421,07 грн.; моральної шкоди – 2000,00 грн.
; сплачені судові витрати - 332,71 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції , який ухвалив оскаржуване судове рішення .

Суддя Кіровського

райсуду м. Кіровограда Дьомич Л.М.

Відповідно до ст. 143 ЦПК, експертиза призначається в разі коли обставини, які мають значення для справи потребують спеціальних знань. Визначення матеріальної шкоди, внаслідок дорожньої-транспортної пригоди, відноситься до обставини, яка потребує призначення експертизи, в разі наявності суперечностей щодо суми відшкодування.

Так як малося певне протиріччя у висновку експерта та висновках спеціалістів /а.с. 9-28; 118-123 /, які здійснювалися з проміжком часу, останнє визначення відшкодування, здійснене саме судовим експертом, суд за клопотанням відповідача ЗАТ “Українська транспортна страхова компанія“ призначив повторну експертизу ухвалою суду від 7 жовтня 2007 року /а.с.295-297/, протягом розгляду справи, дана сторона не підтримала клопотання про здійснення повторної експертизи.

Відповідач не забезпечив виконання експертизи, тим самим не забезпечив надання суду відповідного заперечення, а тому суд ґрунтує свої висновки в сукупності добутих доказів.

Хоча висновок експерта не має перебільшуючого значення, в сукупності всіх добутих доказів, але в порівнянні з висновками спеціаліста, судова експертиза є належним доказом.

Визначаючи розмір стягнення, суд приймає до уваги пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди" /із змінами внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року, де вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Тому, згідно викладеного, на користь позивача підлягає відшкодуванню моральна шкода в сумі – 6 550,00 грн.