Р і ш е н н я

І м
е н е м  У к р а ї н и                            2-690/08

19  червня
2008 р.   Красноперекопський
міськрайонний суд АР Крим

у складі: судді
-Стародуб Г.А.

при секретарі
-Івановій   Ю.А..

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Красноперекопську справу за позовом ОСОБА_1
до Виконавчого  комітету  Армянської
міської  Ради,  Третя особа - Кримське  Республіканське  підприємство “Бюро  реєстрації
і  технічної  інвентаризації  м. Армянська”
про  визнання  права
власності  на  жилий
будинок,

Встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача,  Третя
особа -  КРБ “ БРіТІ  м. Армянська “ про  визнання за
ним   права   власності
на  жилий  будинок, розташований  по
АДРЕСА_1

Свої
позовні  вимоги  позивач
мотивує  тим, що  на
підставі  рішення  Виконавчого
комітету  Армянської  міської
Ради  народних  депутатів № 81  від
26.07. 1991 р.  йому  була
надана  в  довічне
спадкове   володіння   земельна
ділянка,  площею 0,096  га,
під   будівництво  індивідуального жилого  будинку ,
жилою  площею 59,8  кв.м, загальною  площею
136,1 кв.м   з  господарсько -  побутовими
спорудами, розташованого  по
АДРЕСА_1

17.01.2008
р.,  згідно  рішення
15  Сесії  5 -го скликання  Армянської
міської  Ради  № 220
від  03.07.2007  р.
йому  був  виданий
Державний  акт  на
право  власності   на
земельну  ділянку  площею
0,0962 га ,  що  розташована
за  адресою АДРЕСА_1

Після
отримання у  1991 р.
земельної  ділянки  він
отримав   Акт  виносу
в  натурі  границь
земельної  ділянки  і
будівельний  паспорт  під
будівництво жилого  будинку і  тільки
після  отримання  вищезазначених  документів
він  почав  будівництво
жилого  будинку   і
господарсько  -  побутових
споруд.

У
2007  році   будівництво
будинку  було  закінчено.
Після  закінчення  будівництва,
надавши  пакет  необхідних
документів  для  введення
жилого   будинку  в
експлуатацію  - технічний  паспорт , схематичний   план
ділянки  і  будівництва,
поверховий   план  будівництва
домоволодіння ,  технічний  висновок
про  стан  будівельних
конструкцій   жилого  будинку, експертний  висновок державного  пожежного
нагляду,  довідки   про
підключення  до  інженерних
мереж  водопостачання і  газопостачання,  в  січні  місяці
2008  р.   він
звернувся  до  Виконкому
Армянської  міської  Ради
із  заявою   про
прийняття   збудованого  ним
жилого  будинку  в
експлуатацію.

09.02.2008  р.
він  отримав  лист
з  Виконкому  Армянської
міської  Ради, згідно  якого
йому  було  відмовлено
в  прийнятті   в
експлуатацію  вищезазначеного  жилого
будинку,  посилаючись   на
постанову  Ради  Міністрів
АРК  № 844 від  18.12.2007 р. , згідно  якої
жилий  будинок,   збудований
без  дозволу   державного
архітектурно- будівельного
контролю,  не  може
бути  прийнятий  в
експлуатацію.

Окрім
цього  йому  було
рекомендовано   звернутись  до
суду  з  позовом
про  визнання Ради Ради   права
власності   на   вищевказаний
жилий  будинок.

Оскільки
його  дії  не суперечать   вимогам
ст. 376  ЦК  України, згідно  якої
особа,  що  здійснила
самочинне   будівництво ,
тобто  побудоване  без
належного  дозволу,  чи
відповідним  чином  затвердженого
проекту ,  має  право
на  визнання  права  власності
на  таке  будівництво
у  судовому  порядку
за  умови  належності
земельної  ділянки у  власності ,
на  якій  розташована
споруда.

Згідно
інвентаризаційної  вартості   вищезазначеного   домоволодіння   за
станом  на  28.02.2008
р.,  вартість  збудованого
ним  жилого  будинку
і   господарсько- побутових  споруд
складає  280122 гр.

У
судовому  засіданні  позивач
підтримав  заявлені   ним
вимоги  і  наполягає
на  їх  задоволенні.

Представник  Виконавчого
комітету  Армянської   міської
Ради,  згідно  доручення
від  22.02.2008  р.
Корякін  Н.І.,   позовні
вимоги  позивача  визнав
частково,  пояснивши  суду, що
згідно  ст. 6  Закону
України  “ Про  містобудування” ,  ст.  29  ЗУ
“  Про  планування
та  забудову  територій”
дозвіл   на  виконання
будівельних  робіт   надається
інспекціями  архітектурно -
будівельного  контролю.

Виконання
будівельних  робіт  на
об'єкті   містобудування  без
дозволу   на  виконання
будівельних  робіт або  без  його   перереєстрації  вважається
самочинним  будівництвом  і тягне
за  собою  відповідальність  відповідно
до  законодавства,   це
також  відповідає  вимогам
ч.1 ст.376  ЦУ  України,
згідно  якої  -
жилий  будинок,  будівля ,
споруда,  інше  нерухоме
майно  вважаються  самочинним
будівництвом,  якщо  вони
збудовані  або  будуються
на  земельній  ділянці,
що  не  була
відведена   для  цієї
мети,  або  без
належного  дозволу  чи
належно  затвердженого проекту,
або  з
істотними  порушеннями  будівельних
норм   і  правил.

Також
такі  вимоги   передбачені
п. 8.4 “ Регіональних
правил  забудови  і
використання  територій  в
АР  Крим”, що  відповідають вимогам   ч.1
ст. 376 ЦК  України.

Оскільки
жилий  будинок  збудований
позивачем  без  відповідного
дозволу  ДА БК, а тому  згідно
ч.2 ст.376  ЦК  України, особа ,  яка
здійснила   самочинне  будівництво
нерухомого  майна ,  не
набуває  права  власності
на  нього.

Відповідно  до ч.3 ст. 376 ЦК  України
право  власності  на
самочинно  збудоване   нерухоме
майно  може  бути
за  рішенням  суду
визнане  за  особою,
яке  здійснило  самочинне
будівництво  за  умови
надання   земельної  ділянки
у  встановленому  порядку
під  уже  збудоване
нерухоме  майно.

Виходячи
з  позовних  вимог
позивача,  яким  збудований
жилий  будинок  на
земельній  ділянці  на
яку, згідно  Державного  акту ,
він  має  право
власності , то відповідно  у  позивача
виникло  право  на
визнання   права   власності
на  самочинно
збудований  ним  жилий
будинок.

Вислухавши  позивача,   представника
відповідача, дослідивши
матеріали  справи,  суд
вважає,  що  позовні
вимоги  позивача  обґрунтовані
і  підлягають  задоволенню
з  наступних  підстав.

Судом
встановлено,  що  на
підставі  рішення  Виконавчого
комітету  Армянської  міської
Ради  народних  депутатів № 81  від
26.07. 1991 р. позивачу була
надана  в  довічне
спадкове   володіння   земельна
ділянка,  площею 0,096  га,
під   будівництво  індивідуального жилого  будинку ,
жилою  площею 59,8  кв.м, загальною  площею
136,1 кв.м   з  господарсько -  побутовими
спорудами, розташованого  по  АДРЕСА_1

17.01.2008
р.,  згідно  рішення
15  Сесії  5 -го скликання  Армянської
міської  Ради  № 220
від  03.07.2007  р.,
позивачу  був  виданий
Державний  акт  на
право  власності   на
земельну  ділянку  площею
0,0962 га ,  що  розташована
за  адресою АДРЕСА_1

Після
отримання у  1991 р.
земельної  ділянки  позивач
отримав   Акт  виносу
в  натурі  границь
земельної  ділянки  і
будівельний  паспорт  під
будівництво жилого  будинку і  тільки
після  отримання  вищезазначених  документів
він  почав  будівництво
жилого  будинку   і
господарсько  -  побутових
споруд.

У
2007  році   будівництво
жилого  будинку  було
закінчено.  Після  закінчення
будівництва, ,  в  січні
місяці  2008  р.,
позивач  звернувся  до
Виконкому  Армянської  міської
Ради  із  заявою
про  прийняття   збудованого
ним  жилого  будинку
в  експлуатацію, надавши  пакет
необхідних  документів  для
введення   будинку  в
експлуатацію  - технічний  паспорт , схематичний   план
ділянки  і  будівництва,
поверховий   план  будівництва
домоволодіння ,  технічний  висновок
про  стан  будівельних
конструкцій   жилого  будинку, експертний  висновок державного  пожежного
нагляду,  довідки   про
підключення  до  інженерних
мереж  водопостачання і  газопостачання.

Своїм листом  від
09.02.2008  р.  Виконком
Армянської  міської  Ради
відмовив  позивачу  в
прийнятті   в  експлуатацію
вищезазначеного  жилого  будинку,
посилаючись   на  постанову
Ради  Міністрів  АРК  №
844  від
18.12.2007 р. ,    з  приводу
того,  що   жилий
будинок   побудований  без
дозволу  ДАБК,  в
зв'язку  чим  позивач змушений   звернутись
до  суду  з
позовом  про  визнання
за  ним Ради Ради   права
власності   на    жилий
будинок ,  розташований  в АДРЕСА_1

Згідно
інвентаризаційної  вартості   вищезазначеного   домоволодіння   за
станом  на  28.02.2008
р.,  вартість  побудованого
ним  жилого  будинку
і   господарсько- побутових  споруд
складає  280122 гр.

Відповідно  до  ч.1
ст. 376  ЦК  України
житловий  будинок ,  будівля,
споруда,  інше  нерухоме
майно  вважаються   самочинним
будівництвом,  якщо   вони
збудовані   або  будуються
на  земельній  ділянці,
що  не  була
відведена   для  цієї
мети,  або  без
належного  дозволу  чи
належно  затвердженого  проекту,
або   з  істотними
порушеннями  будівельних  норм  і  правил.

Згідно
з  ч.2  ст. 376
ЦК  України   особа,
яка  здійснила  або
здійснює   самочинне   будівництво
нерухомого  майна,  не
набуває  права  власності
на  нього.

Частина
5  ст. 376  ЦК
України    передбачає, що   на
вимогу   власника (  користувача)
земельної  ділянки  суд
може   визнати  за
ним  право  власності
на   нерухоме  майно,
яке  самочинно  збудоване
на  ній,  якщо
це не  порушує  права інших
осіб.

Відповідно  до
ч.2  ст.375  ЦК
України  власник  земельної
ділянки  набуває  право
власності  на  зведені
ним  будівлі ,  споруди
та  інше   нерухоме
майно.

Згідно
з ч.3 ст.375   ЦК  України
право  власника  на
забудову   здійснюється   ним за
умови   додержання   архітектурних,  будівельних,
санітарних,  екологічних та  інших
норм  і  правил,
а  також  за
умови  використання  земельної
ділянки за  її  цільовим
призначенням.

Відповідно  до  ст.
328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не заборонені   законом.

Судом  встановлено,
що земельна  ділянка,  площею 0,096
га  була  надана
позивачу   під   будівництво
індивідуального жилого
будинку,  на  яку
позивачу  17.01.2008  р.,
був  виданий  Державний
акт  на  право
власності.

Для
введення  жилого  будинку
в  експлуатацію  позивачем були  надані
у  Виконком  Армянської
міської  Ради  відповідні
документи,  але  виходячи
з  того, що     жилий
будинок   побудований  без
дозволу  державного  архітектурно - будівельного контролю,
Виконком  Армянської  міської
Ради  не  має
можливості   прийняти в  експлуатацію
вищезазначений  жилий  будинок
всупереч  вимогам   вищенаведеного  представником
законодавства,  а  тому
рекомендував  позивачу  звернутись
до  суду.

Оцінюючи  надані
суду  докази  у  їх  сукупності
і  виходячи з  того ,
що  дії  позивача не суперечать   вимогам
ст. 376  ЦК  України, згідно  якої
особа,  що  здійснила
самочинно   будівництво ,
тобто  побудоване  без
належного  дозволу,  чи
відповідним  чином  затвердженого
проекту ,  має  право
на  визнання  права
власності   на  таке
будівництво   у  судовому
порядку,  за  умови
належності  земельної  ділянки у
власності ,  на  якій
розташована  споруда, суд  вважає,
що   позивач  має право
власності  на   збудований
ним  жилий  будинок
з  господарсько- побутовими  спорудами,
який  розташований  на
належній  йому  на
праві  власності земельній  ділянці
за   адресою: АДРЕСА_1  що
не  суперечить  вимогам
існуючого  законодавства  і
не  порушує  права
інших  осіб.

На
підставі  викладеного і керуючись ст. ст.
10, 30, 60, 212-215, 292,294 , 296 ЦПК України
ст. 328, 331, 375,  ч.1,2,5  ст. 376
ЦК  України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого  комітету  Армянської
міської  Ради,  Третя особа - Кримське  Республіканське  підприємство “Бюро  реєстрації
і  технічної  інвентаризації  м. Армянська”
про  визнання  права
власності  на  жилий
будинок  задовольнити.

Визнати за  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  уродженця АДРЕСА_1  право власності на жилий  будинок
загальною  площею 167,8 кв.м.,
житловою - 81,7  кв.м. з
господарсько  -  побутовими
спорудами, розташований  по  АДРЕСА_1

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду  АР
Крим через Красно перекопський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-дений строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження  і подаванням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК України.

Суддя