УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2008 року Суддя Світловодського міськрайсуду Кіровоградської області, Безсмолий Є.Б., розглянувши подання державного виконавця відділу ДВС Світловодського міськрайонного управління юстиції, про обмеження у праві виїзду за межі України
ОСОБА_1
,-

УСТАНОВИВ:

Державний виконавець просить суд постановити ухвалу про обмеження у праві виїзду за межі України
ОСОБА_1
, у зв’язку з наявністю невиконаного зобов’язання, покладеного рішенням суду.

Подання державного виконавця підлягає поверненню з наступних обставин:

Державний виконавець звернувся до суду з поданням, керуючись ст.217 ЦПК України, ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», п.2 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 року, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в’їзду в України громадян України».

Посилання державного виконавця на вищезазначені нормативні документи безпідставні так як зазначені закони не дають підстав для звернення до суду з поданням про обмеження прав виїзду з України.

Стаття 217 ЦПК України визначає порядок забезпечення виконання рішення суду при його ухваленні судом із зазначенням про це в рішенні суду. Правові відносини, зазначені в поданні не регулюються нормами ЦПК України.

Частиною другою Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 року, зобов’язано Кабінет Міністрів України подати в установленому порядку проекти законів та врегулювати порядок виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов’язання покладені на них рішеннями судів, в тому числі зі сплати аліментів.

Тому посилання державного виконавця на зазначений указ також є безпідставним, так як сам по собі даний Указ не несе за собою підстав для звернення до суду з даним поданням.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в’їзду в України громадян України», особи, які звертаються за отриманням паспорта, для виїзду за кордон сповіщають дані про себе, відомості про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон.

Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої статті 6 зазначеного закону.

Тобто, громадянин не може отримати паспорт для виїзду за кордон та відповідно виїхати за кордон в разі наявності невиконаного зобов’язання, покладеного рішенням суду.

ЗУ «Про порядок виїзду з України та в’їзду в України громадян України» чітко передбачено порядок обмеження у праві виїзду за межі України, де звернення до суду для ухвалення відповідного рішення не передбачено.

Контроль та виконання обмежень прав на виїзд за територію України покладено на органи внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Суд може в порядку забезпечення позову під час розгляду справи в судовому порядку постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Також суд вирішує питання в разі оскарження дій відповідних органів у разі відмови громадянину у виїзді за кордон.

Так, відповідно до ст.8 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в’їзду в України громадян України» Відмова в оформленні паспорта чи продовженні терміну його дії або тимчасове затримання паспорта чи його вилучення можуть бути оскаржені громадянином до суду за місцем його проживання.

У разі відмови громадянину України у виїзді за кордон з підстав, передбачених пунктами 1, 2 і 6-8 частини першої статті 6 цього Закону, він може оскаржити цю дію у судовому порядку за місцем свого проживання.

Відмова у виїзді з України з підстав, передбачених пунктами 3-5 і 9 частини першої статті 6 цього Закону, оскарженню не підлягає.

На підставі ЗУ «Про порядок виїзду з України та в’їзду в України громадян України» суд: –

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу ДВС Світловодського міськрайонного управління юстиції, про обмеження у праві виїзду за межі України
ОСОБА_1
, повернути до відділу ДВС.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали може бути подано протягом п’яти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Є.Б. Безсмолий