Справа № 2-1155/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 липня 2008 року
смт Красногвардійське

Красногвардійський районний суд Автономної Республіки Крим в складі:

судді                   Дегтярьової
В.Ю.,

при секретарі    Посметухової Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Найдьонівської сільської ради Красногвардійського району про
визнання права власності на квартиру та визнання договору купівлі-продажу
дійсним,

в с т а н о в и в :

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання договору купівлі продажу
дійсним та визнання права власності на квартиру, стверджуючи, що 31.03.1978 року
купив квартиру у ОСОБА_2. Договір купівлі-продажу був зареєстрован сільською
Радою. З 1978 року  позивач не
зареєструвався в БТІ як власник цієї квартири. У зв язку з неможливістю
отримати свідоцтва про право власності на квартиру по АДРЕСА_1позивач звернувся
до суду.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи сповіщен належним чином. Від позивача надійшла заява про
розгляд справи за його відсутністю, на позові наполягає.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Від
відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, з позовом
згоден..

Згідно
з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно
витягу з по господарської книги № 4 стр. 137 від 25.03.2008 р. будинок АДРЕСА_1
на лежить ОСОБА_1

Згідно довідки № 153 від 25.03.2008
року будинок за вищевказаною адресою належить на праві власності ОСОБА_1

Згідно договору від 31.03.1978 р.
ОСОБА_1 купив будинок у ОСОБА_2 за 1000 рублів.

Згідно довідки № 155 від 25.03.2008
року будинок АДРЕСА_1 на балансі Найдьонівської сільської Ради не знаходиться.

Згідно копії технічного паспорту
квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1

У відповідності до ст. 220 ЦК
України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення  договору не вимагається.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що позивач дійсно є власником квартири АДРЕСА_1, однак правовстановлюючих документів на нього не має, тому позов
підлягає задоволенню.

Керуючись
ст. 220, 657 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,
88, 215, 226 ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В :

Позов
ОСОБА_1 до
Найдьонівської сільської ради Красногвардійського району про визнання права
власності на квартиру та визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу б/н від 31 березня 1978 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1
- дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя

Справа № 2-812/2006 р.

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 квітня
2006 року
смт Красногвардійське

Красногвардійський районний суд Автономної Республіки Крим в складі:

судді               Сологуб Л.В.,

при секретарі Мустафаєвій А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в :

У
лютому 2006 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання за
ним права власності на &frac12; частину будинку АДРЕСА_1.

Позивач
зазначив, що він у січні 2006 року придбав у відповідача належну їй &frac12; частини вказаного будинку, з того часу проживає в ньому, однак договір
купівлі-продажу вони у нотаріуса не оформили, оскільки відповідач виїхала на
роботу в Росію.

У
судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги,
позивач просив встановити право власності на &frac12; частину вказаного будинку за ним, пояснив, що фактично будинок купив у
відповідача влітку 2005 року, однак розписку отримав у січні 2006 року. При
зверненні до нотаріуса за оформленням договору купівлі-продажу їм було
відмовлено, оскільки сусід, з яким в них спільна стіна та спільний дах,
перебудовує свою половину будинку, оформлення договору можливе лише по
закінченню будівництва. Представник позивача просила повернути позивачу зайво
внесену суму державного мита.

Відповідач
у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що дійсно влітку 2005 року
продала позивачу належну їй &frac12; частину будинку АДРЕСА_2, гроші
отримала повністю, претензій до нього не має, не заперечувала проти задоволення
позову.

Згідно
з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що власником &frac12; частини будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_3, що підтверджується копіями технічного
паспорту на будинок (а.с. 4-6), свідоцтва про право на спадщину та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 8, 9). Відповідно до
пояснень сторін, а також письмової розписки від 17.01.2006 року ОСОБА_3
отримала від ОСОБА_3 1400 доларів США за продані нею &frac12; домівки, розташованої у АДРЕСА_2, претензій не має (а.с.7).

У
відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що позивач дійсно придбав у відповідачки
належну їй &frac12; частину будинку у АДРЕСА_2 та є
власником вищезазначеного будинку, визнання відповідачем пред&cent;явленого позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

У
відповідності до ст.79, 81 ЦПК України з позивача підлягають стягненню витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись
ст. 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І
Ш И В :

Позовну
заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_3 право власності на &frac12; частину
будинку АДРЕСА_2

Стягнути
з ОСОБА_3 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 30 грн, зарахувавши гроші до Державного підприємства „Судовий інформаційний
центр”, розрахунковий рахунок №0002 у ВАТ „Банк Універсальний”
м.Львів, МФО 325707, , призначення платежу -
„інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи”, найменування
суду - Красногвардійський районний суд АР Крим

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до 19 травня 2006 року через
Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду
Автономної Республіки Крим або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя

Справа № 2-812/2006 р.

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13
квітня 2006 року
смт Красногвардійське

Красногвардійський районний суд Автономної Республіки Крим в складі:

судді               Сологуб Л.В.,

при секретарі Мустафаєвій А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Амурської сільської ради
Красногвардійського району про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в :

У
лютому 2006 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до виконкому Амурської
сільради про визнання за ним права власності на будинок АДРЕСА_3.

Позивач
зазначив, що він після смерті своєї бабусі у ІНФОРМАЦІЯ_1 році успадкував
вказаний будинок, однак правовстановлюючих документів на будинок немає,
оскільки від був збудований 120 років тому, на момент смерті бабусі він був
колгоспним двором.

У
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив встановити право
власності на вказаний будинок за ним, пояснив, що успадкував будинок після
смерті бабусі, з ІНФОРМАЦІЯ_1 року безперервно в ньому проживає.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що дійсно у спірному
будинку завжди проживала родина позивача, згідно з відомостями у по господарчій
книзі, даний будинок належить позивачу.

Згідно
з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 проживає у будинку АДРЕСА_3та у
відповідності до запису у погосподарській книзі є головою вказаної домівки
(а.с. 6), яку успадкував після смерті бабусі згідно з заповітом (а.с. 5), яка
було головою колгоспного двору (а.с. 7). Згідно з копією рішення Виконкому
Амурської сільради від 29.11.1999 року № 90 ОСОБА_5 було передано безоплатно у
приватну власність земельну ділянку 0,15 га для обслуговування вказаного
житлового будинку (а.с. 12). У відповідності до витягів з погосоподарській
книги за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 2006 роки будинок у АДРЕСА_4 до 2001 року був
колгоспним двором, з ІНФОРМАЦІЯ_1 року головою є ОСОБА_5 (а.с. 13-20).

У
відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що позивач дійсно є власником вищезазначеного
будинку, визнання відповідачем пред&cent;явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 392 ЦК України,
суд,

В И Р І
Ш И В :

Позовну
заяву ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_5 право власності на будинок АДРЕСА_3.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до 13 травня 2006 року через
Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду Автономної
Республіки Крим або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя