Справа
№ 2-871/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

27 червня 2008 року
Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого-судді Ганзя
О.Д., при секретарі - Заковоротній Т.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ромни справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до
суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, який доводиться ОСОБА_1 чоловіком, а ОСОБА_2 - батьком,
їм належить житловий будинок по АДРЕСА_1
Відповідач ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, а саме з 23.02.2002
зареєстрований у зазначеному будинку. 14 листопада 2006 року шлюб було
розірвано і з 08.05.2007 року відповідач виїхав з будинку, з того часу жодного
разу не з'являвся в цьому будинку, за комунальні послуги не сплачує, що ставить
позивачів в тяжке фінансове становище. В зв'язку з цим, відповідно до ст.405 ЦК
України прохають визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим
приміщенням.

Позивачі та представник
позивачів, кожна зокрема, у судовому засіданні позов підтримали.

Відповідач ОСОБА_3, відповідно до ч. 9 ст. 74
ЦПК України, будучи належним

чином повідомленим про час і місце розгляду справи, шляхом
опублікування  13 червня 2008

року оголошення про виклик в газеті «Сумщина», до суду не з'явився.

Заслухавши осіб, що беруть
участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у підтвердження своїх вимог
і заперечень, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлені наступні
фактичні обставини справи.

Згідно свідоцтва про право
на спадщину за законом від 24 січня 1994 року, зареєстрованого  Роменською державною нотаріальною конторою в
реєстрі за № 2-172, після смерті ОСОБА_4, його дружині ОСОБА_1 та дочці
ОСОБА_2  належить житловий будинок по
АДРЕСА_1(а.с. 7).

4 вересня 1999 року
ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 і змінила прізвище на
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно домової книги для
реєстрації громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 23 лютого 2002 року
ОСОБА_3 був зареєстрований за вказаною адресою на постійне місце проживання
(а.с. 11).

Згідно повторного
свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1, виданого 15.05.2007 року шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний запис за № 37 від 14 листопада 2006 року (а.с. 9)

8 травня 2007 року
ОСОБА_3, отримавши на підставі письмової розписки  свої речі (а.с. 8) виїхав у невідомому для
відповідачів напрямку. З того часу жодного разу у вказаному будинку не
з'являвся, не цікавиться ним, не сплачує комунальні послуги.

Домовленості між
власниками житла та відповідачем з приводу збереження за ним житла не було.

Наведене свідчить, що між
сторонами склалися спірні житлові правовідносини, які регулюються ч. 2 ст.  405 ЦК України, ст. ст. 383, 391 ЦК України.

Зокрема,  згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності
члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що
відповідач по справі ОСОБА_3 з 8 травня 2007 року року без поважних причин не
проживає у належному позивачам на підставі свідоцтва про право на спадщину  будинку АДРЕСА_1.

Залишаючись
зареєстрованим у належному позивачам будинку, відповідач створює їм перешкоди в
користуванні та розпорядженні своє власністю.

Крім того, не сплачуючи за
комунальні послуги, відповідач ставить позивачів в тяжке матеріальне становище
та унеможливлює отримання ними субсидії.

Судом не встановлено
поважних причин відсутності відповідача
за вказаною адресою.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, кожен
суду підтвердили про те, що ОСОБА_3 після 08.05.2007 року в будівлі по АДРЕСА_1
не проживав.

Таким чином, аналіз
доказів зібраних по справі свідчить про те, що
відповідач ОСОБА_3 виїхавши з будинку у травні 2007 року у невідомому
напрямку і не цікавлячись житлом, фактично втратив інтерес до будинку по
АДРЕСА_1, в якому він зареєстрований.

За таких обставин,
порушене право власності позивачів підлягає захисту відповідно до ст. ст. 383,
391 ЦК України, тому ОСОБА_3 слід визнати таким, що втратив право на
користування належним позивачам на праві приватної власності будинком по
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 383,
391, ч.2 ст. 405 ЦК України, 10-11, , 154, 209, 210, 214-215 ЦПК України суд,
-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування
жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням по
АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської
області шляхом подачі в 10-денний  строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ:
підпис …

КОПІЯ
ВІРНА:

СУДДЯ
РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ                                                      О.Д. ГАНЗЯ