Справа № 2-503/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18
липня 2008 року .
Шаргородський районний суд Вінницької області

В складі:            головуючого  судді Соколовської Т.О.

при
секретарі            Пруц І.Л.

з
участю представника позивачки    ОСОБА_1

розглянувши у  попередньому судовому
засіданні в місті Шаргороді в залі суду
справу за позовом ОСОБА_2 до
Сільськогосподарського акціонерного товариства «Соснівське» м.Шаргорода
Вінницької області  в особі арбітражного
керуючого ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та визнання   права власності,

ВСТАНОВИВ:

В червні  2008 року
ОСОБА_2 звернулась   в суд з
позовом до Сільськогосподарського акціонерного товариства «Соснівське» в особі
арбітражного керуючого ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та визнання   права власності. В обґрунтування своїх вимог
зазначила, що 20 березня 1987 року вона уклала угоду з Соснівецьким  бурякорадгоспом  в особі директора ОСОБА_4, відповідно до умов
якої вона  зобов'язувалась відпрацювати у
відділенні ім. Кірова  зазначеного
бурякорадгоспу  25 років, а бурякорадгосп
продати їй житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 72,4 кв.м. з
господарськими  будівлями, в якому
проживає її сім'я з виплатою нею п'ятдесяти відсотків балансової вартості
будинку.

Протягом багатьох років, а
останній раз 06.12.2007 року, вона зверталась до керівництва САТ « Соснівське»,
яке є правонаступником Соснівецького бурякорадгоспу, з проханням нотаріально
посвідчити угоду купівлі - продажу будинку, про те їй постійно відмовляли
посилаючись на відсутність коштів на оплату послуг бюро технічної
інвентарізації та нотаріальне посвідчення угоди.

У звязку з тим, що
відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору і  вона до
цього часу, не маючи
правовстановлюючих документів на придбане майно, не може газифікувати
будинок,  вона  вимушена
звернутися  до суду  і просить поновити строк звернення до суду та
визнати угоду про придбання нею житлового будинку з господарськими будівлями
дійсною та визнати за нею  право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 72,4 кв.м з
господарськими будівлями, який вона викупила в Соснівецького бурякорадгоспу.

В  попередньому судовому засіданні  позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1
підтримали  позовні вимоги посилаючись на
ті ж обставини, що і в позовній заяві.

Представник відповідача -
арбітражний керуючий  ОСОБА_3 позов
визнала, просила суд розглянути справу у попередньому судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, суд
вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Вирішуючи спір суд встановив факт
укладання угоди  купівлі - продажу  нерухомого майна, відповідно до якого 20
березня 1987 року  ОСОБА_2 уклала угоду з
Соснівецьким  бурякорадгоспом  в особі директора ОСОБА_3, за умовами  якої, вона
зобов'язувалась відпрацювати дояркою у відділенні ім. Кірова  даного бурякорадгоспу  25 років, а бурякорадгосп зобов'язувався
продати їй житловий будинок за номером п'ятдесят другим  з господарськими будівлями по вулиці Кошового
в м.Шаргороді загальною площею 72,4 кв.м., в якому проживала і проживає до
даного часу  її сім'я, за п'ятдесят
відсотків  його балансової вартості, яка
становила 24000 гривень (а.с.9 - 14). Відповідно до довідки САТ « Соснівське»
№14 від 17.01.2001 року позивачка станом на зазначену дату повністю виплатила
вартість будинку  і відпрацювала 25
років  дояркою в  господарстві ( а.с.15 - 21).

Таким чином позивачка
повністю  виконала умови договору :
відпрацювала в господарстві 25 років, повністю виплатила вартість будинку,  проживає в ньому і володіє ним . Проте угода
нотаріально не посвідчена з вини відповідача, який ухиляється від нотаріального
посвідчення договору, посилаючись на відсутність коштів на нотаріальне
посвідчення і сплату державного мита.

Зазначені обставини  в судовому засіданні підтверджені поясненнями
позивачки ОСОБА_2;  документами,
підтверджуючими факт купівлі - продажу будинку ( а.с.9 - 15); довідкою САТ «
Соснівське» про виплату позивачкою вартості будинку ( а.с.14,15); випискою з
трудової книжки ОСОБА_2 ( а.с.17-21); домовою книгою ( а.с. 23 -27); довідкою
САТ « Соснівське» про відсутність будинку на балансі товариства ( а.с.30);
технічним паспортом на житловий будинок ( а.с.36 - 39).

Даному факту відповідають
правовідносини, які регулюють набуття права власності.

В силу ст.657 ЦК України
договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку ( квартири), іншого нерухомого майна укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.334
ЦК України  право власності на майно за
договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду
про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Якщо сторони домовились
щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється
від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У
цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ч.2 ст.220
ЦК України).

Відповідно до ст.257 ЦК
України позовна давність по даній справі встановлена тривалістю у три року.

Суд вважає, що
встановлений законом , строк позовної давності пропущений позивачкою з поважних
причин, позаяк вона постійно зверталася до відповідача з вимогою узаконити
угоду , але керівництво товариства ухилялося
від  виконання вимог ОСОБА_2.,
посилаючись на  важкий фінансовий
стангосподарства.

Таким чином право  ОСОБА_2 на набуття права власності на
викуплене  нею нерухоме майно,  через ухилення відповідача від
нотаріального  посвідчення  угоди,
порушено і підлягає судовому захисту.

Керуючись ст.ст. 10, 60,213-215 ЦПК України , на підставі ст.ст. 220 ч.2, 334 ч.3, 657 ЦК України, суд

В И Р І Ш И
В:

Поновити строк
звернення до суду.

Позов ОСОБА_2 до
Сільськогосподарського акціонерного товариства «Соснівське» м.Шаргорода
Вінницької області  в особі арбітражного
керуючого ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та визнання   права власності задовольнити.

Визнати дійсним  договір купівлі - продажу  від 20 березня1887 року, укладений між
Соснівецьким  бурякорадгоспом  в особі директора ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
відповідно до умов якого бурякорадгосп продав, а ОСОБА_2 купила належний
продавцю житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 загальною площею
72,4 кв.м..

Визнати право
власності за ОСОБА_2 на  житловий будинок
з господарськими будівлями  загальною
площею 72,4 мтр.кв., розташований АДРЕСА_1.

Сторонами протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
може бути подана заява про його апеляційне оскарження  та апеляційна скарга протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Вінницької
області через Шаргородський районний суд.

СУДДЯ: