Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Справа № 2-545/2008р.

17 липня 2008 року
Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Зембри Є.Й.

при
секретарі Логвинюк Т.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення матеріальної та моральної (немайнової) шкоди,

В С Т А Н О В И
В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної (немайнової) шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, в жовтні
2007 року, ОСОБА_2, керуючи  автомобілем
марки «ВАЗ 2105» державний номер «НОМЕР_1», який належить його вітчиму, біля
бару с. Кімната Кременецького району Тернопільської області, під час руху
заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем позивача, марки “ЗАЗ 110206”
державний номерний знак “НОМЕР_2”, який був виділений йому як інваліду війни 1
групи, припаркований біля бару та пошкодив даний  автомобіль.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи вартість відновлювального
ремонту автомобіля становить 2293 гривні 80 копійок. Відповідач відшкодував
позивачу лише 1000 гривень, що підтверджено вироком Кременецького районного
суду від 12 травня 2008 року і цього не заперечує як позивач так і відповідач.

Позивач також пояснив, що винними діями відповідача йому була спричинена і
моральна (немайнова) шкода, яка виразилась в тому, що було змінено спосіб його
життя, погіршився стан здоров'я. Пошкоджений відповідачем автомобіль був
наданий йому як інваліду війни 1 групи. З вини відповідача ОСОБА_1 більше 8
місяців позбавлений можливості використовувати транспортний засіб для поїздок
до лікарні в м. Рівне, м. Тернопіль, що утруднює його спосіб життя, завдає
незручностей, обмежує його в можливості переміщатися, оскільки без
транспортного засобу це не можливо.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав, оскільки вважає, що
за  гроші в сумі 1000 гривень, які він
сплатив позивачу можна було відремонтувати пошкоджений автомобіль.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до висновку,
що позовні вимоги в частині відшкодування матеральної шкоди підлягають до
повного задоволення, а в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди
підлягають до часткового задоволення.

Судом
встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Вироком Кременецького районного суду від 12 травня 2008 року встановлено,
що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2 було
пошкоджено транспортний засіб марки “ЗАЗ110206” державний номерний знак
“НОМЕР_2”, належний ОСОБА_1.

Факту скоєної дорожньо-транспортної пригоди не заперечує відповідач по
справі ОСОБА_2, що стверджується також тим, що він добровільно сплатив 1000
гривень на відшкодування матеріальної шкоди завданої позивачу.

Згідно
звіту № 94 про оцінку автомобіля “ЗАЗ 110206” реєстраційний номер “НОМЕР_2”,
вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля ЗАЗ 110206
реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, вчиненій з
вини відповідача складає 2293 гривні 80 копійок.

З урахуванням того, що відповідач після скоєння дорожно- транспортної
пригоди відшкодував позивачеві 1000 гривень завданої шкоди, а вартість
відновлювального ремонту автомобіля згідно висновку судово-товарознавчої
експертизи становить 2293 гривні 80 копійок, тому з нього в користь позивача
слід стягнути 1293 гривні 80 копійок матеріальної шкоди, задовільнивши таким
чином позов ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди.

Задовільняючи
частково позовні вимоги в частині стягнення моральної (немайнової) шкоди, суд
враховує обставини, за яких було заподіяно моральну (немайнову) шкоду, те, що
відповідач тривалий час уникає відшкодування завданих збитків, характер та
обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, яких зазнав позивач,
приймаючи  до уваги стан здоров'я
позивача, те, що він є інвалідом війни 1 групи, а даний автомобіль був для
нього щоденною необхідністю для задоволення своїх життєвих потреб, тяжкість
вимушених змін у його житті, час та зусилля, необхідні для відновлення
попереднього способу життя.

Враховуючи викладене, на думку суду з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача ОСОБА_1 слід стягнути завдану моральну (немайнову) шкоду в розмірі
6000 гривень. Суд вважає, що такий розмір моральної (немайнової) шкоди є
можливим для сплати відповідачем, оскільки він користується власним
транспортним засобом, є працездатною особою працездатного віку, не навів
доказів, про наявність обставин, які б перешкоджали йому заробляти гроші для
відшкодування завданої шкоди, не навів доказів того, що у нього на утриманні є
неповнолітні чи не працездатні утриманці.

Керуючись статтями 10, 60, 174, 209, 212-215
ЦПК України, статтями 16, 1166, 1167 ЦК України,  постановою Пленуму Верховного суду України
від 31 березня 1995 року N 4 “Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди” суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2в користь ОСОБА_1 1293 гривні 80 копійок завданої
матеріальної шкоди, а також завдану йому моральну (немайнову) шкоду в сумі 6000
гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 51 гривню державного мита за задоволення позовних вимог
про стягнення матеріальної шкоди  та  300 гривень ( що становить 5% від задоволених
позовних вимог) державного мита у зв'язку з задоволенням позовних вимог про
стягнення моральної (немайнової) шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подано до Кременецького районного суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського
апеляційного суду через Кременецький районний суд протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: