УХВАЛА

іменем  україни

25 липня 2008 року                                                                               м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України Луспеник
Д.Д.

розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 28 березня 2008 року та рішення апеляційного суду
Житомирської області від 5 червня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28
березня 2008 року позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто на його користь
з ОСОБА_1 24 507,38 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, 283,5 грн. судових витрат. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 5 червня

2008 року рішення суду першої інстанції змінено та доповнено зобов'язанням
ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 після відшкодування збитків пошкодженні вузли та
агрегати його автомобіля ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1. У решті рішення
суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права, просить ухвалені у справі рішення
скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно із
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
й доданих до них матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені
в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень. Крім того, посилання ОСОБА_3 в касаційній скарзі на
те, що суд безпідставно визнав його винним у скоєнні ДТП, не приймається до
уваги касаційним судом, оскільки вину ОСОБА_3 було встановлено постановою
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 серпня 2007
року, а згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення - звільняє від доказування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного
провадження у справі.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

На підставі
наведеного та керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 березня 2008
року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 5 червня 2008 року
-відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                       Д.Д. Луспеник