Справа
№22-391/2008
у І інстанції Павелко І.Л.
УХВАЛА

іменем України

6
березня  2008 року                           Колегія суддів судової палати в цивільних
справах

апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

головуючого    Вербицького B.C.

суддів:                                                                                   Єгорової
С. М.

Дуковського О.Л.

при
секретарі Тітенко Л.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в М.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 11 грудня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Кіровоградського вищого професійного училища № 9 про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Заслухавши
доповідача,  пояснення позивача,  представників Кіровоградського вищого
професійного училища № 9,  вивчивши
матеріали справи,  колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

В
вересні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кіровоградського вищого
професійного училища № 9 про визнання незаконними та скасування наказів № 151-Д
від 09.07.2007 року про оголошення догани,
№ 54-Р від 04.09.2007 року про звільнення з займаної посади,  поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу. Посилався на те,  що
він за трудовим договором,  укладеним на
невизначений строк,  працював у
відповідача майстром виробничого навчання. В липні 2007 року йому
необгрунтовано було оголошено догану,  а
з 6 вересня 2007 року відповідно до наказу №54-р від 04.09.2007 року він був
звільнений за п.1  ст. 40 КзпП України у
зв"язку зі скороченням чисельності працівників. Звільнення вважає
незаконним,  тому що його не ознайомили з
наказом про майбутні зміни в організації роботи закладу,  при скороченні було допущено порушення
трудового законодавства щодо його попередження та розгляду цього питання
профкомом,  переваг для залишення на
посаді,  надання іншої роботи. Просив
визнати незаконними та скасувати накази про оголошення догани та звільнення,  поновити його на роботі на посаді майстра
виробничого навчання,  стягнути з відповідача
на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В
судовому засіданні позивач відмовився від позовних вимог щодо визнання
незаконним та скасування наказу № 151-Д від 09.07.2007 року про оголошення
догани,  та його відмова була прийнята судом,  про
що постановлена ухвала від

11.12.2007 p. про закриття в
цій частині провадження у справі.

Рішенням
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 11 грудня 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування вказаного рішення
та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Зазначається,  що рішення не відповідає вимогам
матеріального та процесуального права. Судом не в повній мірі досліджено всі обставини
справи,  дано неправильну оцінку
встановленим обставинам,  дослідженим
доказам.  Порушено його права щодо
витребування та дослідження додаткових доказів. Не враховано,  що звільнення стало наслідком його
переслідування з боку керівництва.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  пояснення апелянта ОСОБА_1,  який підтримав скаргу,  представників Кіровоградського вищого
професійного училища № 9,  які
заперечували проти неї,  дослідивши
матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи,  вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд встановив і
правильно виходив з того,  що позивач
працював з 25 серпня 1971 року майстром виробничого навчання Кіровоградського
вищого професійного училища № 9,  був
звільнений з 6 вересня 2007 року згідно наказу № 54-р 04.09.2001 за п.1  ст. 40 КЗпП України (в зв"язку зі
скороченням чисельності працівників). Скорочення чисельності майстрів
виробничого навчання по підготовці кваліфікованих робітників за професією
«Радіомеханік з обслуговування та ремонту радіотелевізійної апаратури» було
обумовлене фактичним зменшенням вдвічі прийому учнів на навчання в поточному
навчальному році за означеною професією. З 1 вересня 2007 року за цією
професією в училищі навчається на всіх курсах три групи,  а в минулому навчальному році навчалося 4
групи. Згідно з тарифікацією майстрів на 2007-2008 навчальний рік передбачено 6
посад майстрів виробничого навчання з даної професії. Серед майстрів
виробничого навчання даної професії ОСОБА_1 мав найнижчу кваліфікацію - 9
тарифний розряд. Звільнення було проведене з дотриманням вимог  ст.
ст. 40 ч.1 п.1,  ч.2,  42,
43,  44,  49-2 ч.1, 2 КЗпП України.

Доводи
апеляційної скарги щодо порушень при проведенні скорочення чисельності
працівників та звільненні позивача не знайшли свого підтвердження при
апеляційному розгляді справи,
дослідженні додаткових доказів,
витребуваних на його клопотання. У відповідача дійсно мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
скорочення чисельності працівників,
що підтверджується відповідними наказами №84-Д від 02.04.2007 р про
проведення профорієнтаційної роботи по підготовці до нового навчального року та
№156-Д від 20.08.2007 р. про прийом учнів на навчання та скорочення чисельності
педпрацівників. Згідно п.1  ст. 42 Закону
України про працю України про працю України при скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне
право залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і
продуктивністю праці. З досліджених матеріалів про результати атестації
аналогічних працівників КВПУ №9 не вбачається,
що при проведенні скорочення було порушено ці положення закону. Також не
знайшло свого підтвердження те,  що у
відповідача малась інша робота за

відповідною професією чи спеціальністю,
яку можливо було запропонувати позивачеві. Позивач був за два місяці
попереджений про наступне звільнення. Розірвання трудового договору з
ініціативи адміністрації було проведено за попередньою згодою профспілкового
органу. Тому суд обґрунтовано визнав,  що
звільнення було проведено з дотриманням вимог трудового законодавства та
відмовив в поновленні на роботі.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі,  на які сторони посилались як на підставу
своїх доводів і заперечень,  надані
сторонами докази,  правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює. Висновки суду є обґрунтованими,  відповідають обставинам справи та вимогам
норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених в суді першої інстанції,  колегія суддів вважає,  що рішення суду є законне і
обґрунтоване,  доводи апеляційної скарги
не дають підстав для висновку,  що судом
були допущені порушення норм процесуального права,  або неправильно застосовано норми
матеріального права.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  308,
314,  315,  319 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Кіровського районного суду М. Кіровограда від 11 грудня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього
дня.