Справа №2-508/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К
Р А Ї Н И

23 липня 2008 року

Богуславський районний суд Київської області  в
складі:

головуючого судді                                    Тітова М.Б.

при секретарі                                             Олійник Л.С.

з участю  представника
позивача           ОСОБА_1.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2до Щербашенецької сільської ради
Богуславського району, Київської області про визнання права власності на
спадкове нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2, звернувшись до суду з даним позовом, просить  визнати за ним  право власності на житловий будинок та
господарські споруди, які розташовані по АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла його мати ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про  смерть.

Після смерті ОСОБА_3. залишилось спадкове майно, в тому числі вищевказаний
житловий  будинок з господарськими
спорудами.

Він являється  спадкоємцем за
заповітом на майно, що належало його матері у відповідності до ст. 1223 ч.1 ЦК
України.

В державній нотаріальній конторі йому повідомили, що не зможуть видати
свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя його мати не
оформила документи про право власності на житловий будинок та не зареєструвала
право на нерухоме майно в Білоцерківському МБТІ.

Той факт, що саме його мати ОСОБА_3. була до дня смерті власником будинку
АДРЕСА_1 підтверджується довідкою Щербашенецької сільської ради №268 від
10.06.2008 року.

Білоцерківське МБТІ
виготовило  технічний паспорт на будинок,
згідно якого в АДРЕСА_1знаходиться житловий будинок загальною площею 55,10
кв.м. та господарські споруди: два сараї, огорожа, убиральня, колодязь,
загальною інвентаризаційною вартістю 17081 гривень.

Оскільки в позасудовому порядку він
не може встановити своє право власності на спадкове нерухоме майно після смерті
матері ОСОБА_3., так як державний нотаріус вимагає витяг з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, а такий витяг він не може отримати в МБТІ, то в
даному випадку є єдиний вихід у судовому порядку встановити  право на спадкове нерухоме майно.

В судовому засіданні  представник позивача ОСОБА_1. позов
підтримав, обґрунтувавши вимоги позивача вищевикладеними фактами.

Щербашенецька сільська рада свого представника в судове засідання не
направила, але надіслала листа, в якому просить справу  розглянути за відсутності представника
сільської ради, позовні вимоги визнаються.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні  попереднього
судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України  у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

В  судовому засіданні
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, що стверджується копією
свідоцтва про її смерть.

Після смерті ОСОБА_3. залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок,
що розташований в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою виконкому
Щербашенецької сільської ради №268 від 10.06.2008 року.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Із копії технічного паспорта на
будинок, що виготовлений Білоцерківським МБТІ, вбачається, що в
АДРЕСА_1знаходиться житловий будинок загальною площею 55,10 кв.м. та
господарські споруди: два сараї, огорожа, убиральня, колодязь, загальною
інвентаризаційною вартістю 17081 гривень.

Згідно заповіту посвідченого
секретарем Щербашенецької сільської ради 27 березня 1997 року ОСОБА_3 заповіла
все своє майно ОСОБА_2.

У відповідності до ч.1 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкоємці, які б мали право на
обов'язкову частку в спадщині, за відомостями наданими виконкомом Щербашенецької
сільської ради, відсутні.

Таким чином, визнання
відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог
позивача.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст.ст.
130, 174 ЦПК України,  ст. 1218,   ст.1223 ч.1 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за  ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 55,10 кв.м.,
інвентаризаційною вартістю 12449 гривень, сарай площею 45,90 кв.м.,
інвентаризаційною вартістю 2186 гривень,
сарай площею 14,20 кв.м., інвентаризаційною вартістю 592 гривні,  огорожу, інвентаризаційною вартістю 744
гривні, убиральню інвентаризаційною вартістю 246 гривень, колодязь, інвентаризаційною
вартістю 864 гривні, всього  загальною
інвентаризаційною вартістю 17081 гривня.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня  проголошення рішення заяви  про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: суддя  и
(підпис)