У Х В А Л А

Іменем  України

11 серпня 2008
року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Данчука В.Г.,
Жайворонок Т.Є., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, третя особа - універсальна товарна біржа
“Миколаїв-Гарант”, про визнання угоди недійсною, за зустрічним позовомОСОБА_4
до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_2, про визнання угоди дійсною, за касаційною скаргою  ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення
Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської області від 3 березня 2008 року,

встановила:

У вересні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу  квартири АДРЕСА_1від 13
листопада 2001 року, зареєстровану універсальною товарною біржею
“Миколаїв-Гарант”. Вказував, що за цією угодою він та його неповнолітній син
продали ОСОБА_2 двокімнатну квартиру. Просив визнати зазначену угоду недійсною,
оскільки сторони угоди не були членами біржі.

ОСОБА_4 звернулася із зустрічним позовом доОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним. Посилалася на те, що перебуваючи у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2придбали спірну квартиру і оформили договір купівлі-продажу на
біржі. В подальшому вона з чоловіком зареєструвалися та вселилися у спірну
квартирую. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2залишився проживати у спірній
квартирі. Просила визнати договір купівлі продажуАДРЕСА_1від 13 листопада 2001
року дійсним, оскільки квартира придбавалася під час шлюбу та існує спір про
поділ майна подружжя.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєв від 19 листопада 2007  року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду Миколаївської області від 3 березня 2008 року,  в
задоволенні  позовуОСОБА_1
відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. та ОСОБА_2просять скасувати зазначені
судові рішення
та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовОСОБА_1 та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали
справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального
або процесуального права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України підстави для скасування вказаних судових рішень, колегія суддів вважає
за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2  відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 3 березня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук

Т.Є. Жайворонок