Справа № 2-442/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2008
року
м. Канів

Канівський
міськрайонний суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Семеняки
О.М., при секретарі Дашковській Н.І., з участю представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2
звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3, посилаючи на те, що 13
квітня 2007 року між ним та відповідачем укладено договір безвідсоткової
позики. У відповідності до п.п. 1.1 зазначеного Договору позивач передав у
власність відповідачу грошові кошти в розмірі 50300 гривень. Позика була надана
відповідачеві до 01 червня 2007 року, відповідно до п. 5.1 вказаного Договору.
Відповідно до умов укладеного Договору по закінченню строку, вказаного в п.
5.1, тобто 1 червня 2007 року, позичальник зобов'язаний протягом трьох
календарних днів повернути суму позики - передати Позикодавцеві гроші в натурі.

Відповідач не
виконав взяті на себе зобов'язання та в обумовлений Договором строк грошові
кошти не повернув.

Позивач
просить  стягнути з відповідача ОСОБА_3
борг в сумі 50300 гривень, індекс інфляції за час прострочення в сумі 8151 грн.
95 коп., а також три проценти річних від простроченої суми, що складає 1112
грн. 10 коп. та стягнути з відповідача судові витрати сплаченні ним при подачі
заяви .

В судовому
засіданні представник позивача, за дорученням ОСОБА_1 посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просить  суд позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що  договір безвідсоткової позики від 13 квітня
2007 року підписував, але грошові кошти від ОСОБА_2  не отримував, хоча цього доказати не може.
Укладений з ОСОБА_2Договір позики грошей від 13.04.2007 року, позичальник
ОСОБА_3 у встановленому Законом порядку не оскаржував.

Позивні вимоги,
щодо стягнення інфляційних збитків та трьох процентів річних від простроченої
суми вважає безпідставними.

Просить
відмовити в задоволенні позову.

Суд вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до  задоволення, виходячи з наступного.

В судовому
засіданні встановлено, що між сторонами по справі ОСОБА_2та ОСОБА_3 13.04.2007
року укладено договір безвідсоткової позики № 13/04               (а.с. 6-7), відповідно до якого
ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти в сумі  50300 гривень. Позика була надана відповідачу
до 01 червня 2007 року, після  чого
відповідно до пункту 5.1 Договору відповідач зобов'язаний протягом трьох  календарних днів повернути суму позики.

Передача
грошових коштів підтверджується також Актом передачі грошей від 13 квітня 2007
року ( а.с. 8) підписаного сторонами Договору.

Таким чином суд
вважає, що укладений договір відповідає вимогам ст. ст.202, 203, 207-208, 1046,
1047 ЦК України, сторонами по справі не оспорюється.

Відповідно до
ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої
якості, що були переданні йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до
ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання  має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений
строк.

Відповідно до
ст. 612 Цивільного Кодексу України боржник ОСОБА_3  вважається таким, що прострочив виконання
зобов'язання, так він не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ст. 625
ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні
вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 50300 гривень відповідно до
умов договору, підлягають до повного задоволення.

Також підлягають
до задоволення вимоги позивача в частині стягнення індексу інфляції за час
прострочення грошового зобов'язання в сумі 8151 грн. 95 коп. та трьох
процентів  річних від простроченої суми,
що складає 1112 грн. 10 коп.

Судові витрати,
пов'язані з розглядом даної справи, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають
до стягнення з відповідача.

Керуючись ст.
ст.10, 11, 30, 60, 88, 212, 214-215, 228, 294 ЦПК України, ст. ст. 202-203,
207-208,  526, 530, 610, 612, 625,
1046-1047, 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 50300 (п'ятдесят тисяч триста) гривень,
суму інфляційних збитків розміром 8151(вісім тисяч сто п'ятдесят одна) гривня,
та три процента річних від простроченої суми боргу розміром 1112 (одна тисяча
сто двадцять одна) гривня 10 копійок, а всього 59 564 ( п'ятдесят дев'ять тисяч
п'ятсот шістдесят чотири)  гривні.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 596 (п'ятсот дев'яносто шість)
гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи  в сумі 30 (тридцять)   гривень, сплачені позивачем при подачі заяви
до суду.

На рішення може
бути подана апеляція до апеляційного сулу Черкаської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 денним строк після його проголошення заяви про
апеляційне осадження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя Канівського

міськрайонного
суду
О.М. Семеняка