Справа № 2-2/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

06 травня 2008 року                                                          Ковельський міськрайонний суд

Волинської області

в складі : головуючого - судді Наваляного
А.Д.

з участю секретаря Федорук Г.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про встановлення права власності на ідеальну частку домобудівлі та
встановлення порядку користування домобудівлею та зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права власності, виключення частини домобудівлі зі складу
спадкового майна, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

в
с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом
до ОСОБА_2 про встановлення права власності на ідеальну частку домобудівлі та
встановлення порядку користування домобудівлею. В обґрунтування
заявлених вимог позивач вказує, що в АДРЕСА_1 проживали батьки сторін. Після
смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_2 в порядку
спадкування набув права власності на ј частину будинковолодіння по АДРЕСА_1, а
матері позивача належала ѕ  частини
спірної домобудівлі. 20.02.1996 року мати сторін подарувала Ѕ частину
домобудівлі ОСОБА_1 Рішенням апеляційного суду Волинської області від
22.12.2006 року визнано частково недійсним договір дарування, укладений
20.02.1996 року між ОСОБА_6та ОСОБА_1 в 1/8 частині від Ѕ частини подарованого
житлового будинку з належною частиною господарських та побутових будівель і
споруд в АДРЕСА_1. З врахуванням вказаного рішення суду змінились частки у
спірному майні та відповідно позивачу належить 9/16 ідеальної долі в
будинковолодінні, а тому прохає визнати за нею право власності на вказану
частку. В ході судового розгляду позивач збільшила розмір позовних вимог в
частині користування спірним житлом та прохає з врахуванням, що їй належить
9/16 ідеальної долі спірного будинковолодіння виділити в її користування кухню
1-1, площею 6,9 квадратних метри, топочну 1-2, площею 4,7 квадратних метри,
кімнату 1-3, площею 16,5 квадратних метри, кімнату 1-4, площею 16,0 квадратних
метри, коридор 1-5, площею 4,5 квадратних метри, хлів Б-1, площею 16,2
квадратних метри, літню кухню Б-2, площею 20 квадратних метри.

ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1
про визнання права власності, виключення частини домобудівлі зі складу
спадкового майна, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. В
обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що рішенням апеляційного суду
Волинської області від 22.12.2006 року визнано недійсним договір дарування,
укладений 20.02.1996 року між ОСОБА_6та ОСОБА_1 в 1/8 частині від Ѕ частини
подарованого житлового будинку з належною частиною господарських та побутових
будівель і споруд в АДРЕСА_1. Вказане рішення суду набуло законної сили. Прохає
визнати за ним право власності на Ѕ частину спірного будинковолодіння, визнати
недійсним свідоцтво про право на спадщину від 07.02.1996 року, видане ОСОБА_6
та визнати за ним право власності на 1/8 частину спірного будинковолодіння в
порядку спадкування після смерті ОСОБА_6. В ході судового розгляду позивач
збільшив позовні вимоги та прохає визнати за ним право власності на цілий
житловий будинок з виплатою ОСОБА_1 грошової компенсації за належну їй частку в
будинковолодінні по АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги
підтримали повністю з підстав, викладених у заяві, прохають позов задовольнити,
зустрічний позов не визнали, прохають в його задоволенні відмовити.

Позивач
за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представник судовому засіданні заявлений
позов підтримали, зустрічний позов не визнали.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до
висновку, що первісний позов підставний та підлягає до задоволення, зустрічний
позов підлягає до задоволення частково.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено, що після смерті батька сторін ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 набув право власності на ј частину будинковолодіння по
АДРЕСА_1. Матері сторін ОСОБА_6 як дружині померлого стало належати ѕ частини
вказаного нерухомого майна.

20.02.1996 року
за договором дарування мати сторін подарувала ОСОБА_1 Ѕ частину спірного
будинковолодіння.

Після смерті
матері ІНФОРМАЦІЯ_2 сторони у встановленому законом порядку прийняли спадщину,
набувши у такий спосіб у власність додатково до наявних у них ідеальних часток
ще по 1/8 його частини. Таким чином ОСОБА_1 стало належати 5/8 а ОСОБА_2
відповідно 3/8 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 з відповідною частиною
господарських та побутових будівель і споруд.

Рішенням
апеляційного суду Волинської області від 22.12.2006 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третіх осіб на стороні відповідача без самостійних
вимог - Ковельської державної нотаріальної контори, КП ”Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації” про визнання недійсним договору дарування визнано
недійсним договір дарування, укладений 20.02.1996 року між ОСОБА_6та ОСОБА_1 в
1/8 частині від Ѕ частини подарованого житлового будинку з належною частиною
господарських та побутових будівель і споруд в АДРЕСА_1. Вказане рішення суду
набуло законної сили.

Відповідно
до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З рішення
апеляційного суду Волинської області від 22.12.2006 року слідує, що ОСОБА_6
належало ѕ частини спірного будинковолодіння, Ѕ частину з яких остання
подарувала ОСОБА_1 Таким чином у власність ОСОБА_1 перейшло по договору
дарування 3/8 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1, та 3/8 частини
залишилось   у власності ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, що стверджується
копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого відділом РАГСу Ковельського
міського управління юстиції від ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті
ОСОБА_6відкрилась спадщина на майно, власником якого вона була, тобто на 3/8
частини будинковолодіння по АДРЕСА_1. Спадщину прийняли сторони по справі, як
діти спадкодавця, про що подали відповідні заяви до нотаріального органу. Таким
чином ОСОБА_1 успадкувала 3/16 частини в будинковолодінні та ОСОБА_2 теж
успадкував 3/16 частини будинковолодіння після смерті їх матері ОСОБА_6.

Встановлено
також, що ОСОБА_2 набув право власності на ј частину будинковолодіння по
АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_5, про що видано свідоцтво про право на
спадщину за законом та 3/16 частини спірного будинковолодіння успадкував після
смерті матері ОСОБА_6, а тому його частка в спірному будинковолодінні буде
становити 7/16. Частка ОСОБА_1 буде складати відповідно 9/16 частини спірного
будинковолодіння (3/8 на підставі договору дарування та 3/16 в порядку
спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6).

За висновком
судової будівельно-технічної експертизи №О-64 від 14.03.2008 року розподіл
житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 в частках
9/16 та 7/16 неможливий. Частина будинку, що складається з кухні 1-1, площею
6,9 квадратних метри, топочної 1-2, площею 4,7 квадратних метри, кімнати 1-3,
площею 16,5 квадратних метри, кімнати 1-4, площею 16,0 квадратних метри,
коридора 1-5, площею 4,5 квадратних метри, хліва Б-1, площею 16,2 квадратних
метри, літньої кухні б-2, площею 20 квадратних метри в будинковолодінні та
використовується ОСОБА_1 становить 53/100 його частини. Частина
будинковолодіння, що використовуєтьсяОСОБА_5 та складається з кухні 2-1, площею
6,9 квадратних метри,  кімнати 2-2,
площею 11,1 квадратних метри, кімнати 2-3, площею 16,0 квадратних метри,
коридора 2-4, площею 4,8 квадратних метри, гаража б-1, площею 15,1 квадратних
метри, хліва б, площею 19,8 квадратних метри складає відповідно 40/100 частини
будинковолодіння. У спільному користуванні сторін знаходиться вбиральня В,
вимощення ”з”, ворота з хвірткою (В/ф) та огорожа 1-3, що складає відповідно
7/100 частини будинковолодіння.

Відповідно до
п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991
року № 7 ”Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок” якщо виділ частки будинку
в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок
користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку.
У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути
залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Таким чином
ОСОБА_1 використовує частину приміщень та господарських будівель, які за площею
та вартістю є меншою тої, що припадає на її частку у праві спільної часткової
власності на вказане нерухоме майно (9/16 складає її ідеальна частка, а
використовується 53/100 частини).

Що стосується
вимог ОСОБА_2 про визнання його власником цілого будинковолодіння з виплатою
ОСОБА_1 грошової компенсації за її частину, то дана вимога до задоволення не
підлягає, оскільки відповідно до ст. 364 ЦПК України компенсація співвласникові
може бути надана лише за його згодою, а ОСОБА_1 на дану компенсацію не
згідна.

За таких
обставин суд приходить до, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в
повному обсязі, зустрічний позов підлягає до часткового задоволення.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 212, 213-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 357, 358, 364 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 9/16 (дев'ять шістнадцятих) ідеальної долі
будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1

Виділити
в користування ОСОБА_1 коридор 1-5 площею 4,5 квадратних метри, кухню 1-1
площею 6,9 квадратних метри, топочну 1-2 площею 4,7 квадратних метри, кімнату
1-3 площею 16,5 квадратних метри, кімнати 1-4 площею 16,0 квадратних метри,
літню кухню б-2 площею 20 квадратних метри, хлів Б-1 площею 16,2 квадратних
метри в будинковолодінні по АДРЕСА_1.

Виділити
в користування ОСОБА_2 коридор 2-4 площею 4,8 квадратних метри, кухню 2-1
площею 6,9 квадратних метри, кімнату 2-2 площею 11,1 квадратних метри, кімнату
2-3 площею 16,0 квадратних метри, хлів ”б”, площею 19,8 квадратних метри, гараж
б-1, площею 15,1 квадратних метри в будинковолодінні по АДРЕСА_1

В
спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити вбиральню В, вимощення ”з”,
ворота з хвірткою (В/ф) та огорожу 1-3.

Зустрічний
позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 7/16 (сім шістнадцятих) ідеальної долі
будинковолодіння, що по АДРЕСА_1

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 920 (дев”ятсот двадцять) гривень витрат, пов”язаних
з проведенням експертизи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області в наступному порядку: заява про апеляційне оскарження може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення; апеляційна скарга подається на протязі двадцяти днів з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Головуючий:                                                                                                              А.Д. Наваляний