Справа № 22ц- 983/08                              Головуючий у 1
Категорія - цивільна                                    Карапута
Доповідач - Горобець Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

Позігуна М.І.

суддів:

ГОРОбець
Т.в.,  Ішутко В.М.

при секретарі:         з участю:

ОСОБА_6
ОСОБА_1, її представника  ОСОБА_8,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3, їх представника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова  від 24 березня 2008 року у
справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про  встановлення факту
проживання однією сім”єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права
власності на 1/3 частину спадкового майна та визнання недійсним свідоцтв про
право на спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
виселення ,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі на вказане
рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 просить його скасувати та ухвалити нове
рішення з задоволенням її позовних вимог в повному обсязі.

Оскаржуваним рішенням
ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні її позовних вимог про встановлення факту
проживання однією сім”єю без шлюбу з ОСОБА_4
напртязі п”ти років до дня його смерті, визнання спадкоємцем четвертої
черги, надання права спадкування разом зі спадкоємцями другої черги, визнання
недійсним свідоцтв про право власності в порядку спадкування, виданих на
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, стягнення судових витрат. Також відмовлено в задоволенні
зустрічного позову.

На думку апелянта , суд
першої інстанції при вирішенні спору неправильно застосував матеріальний закон,
зокрема ст. 21ч.2 СК України, , безпідставно не застосував ст.74 СК України,
неправильно застосував ст.1259,1264 ЦК України. Апелянт також вважає, що суд не
дав належної оцінки доказам, здобутим під час розгляду справи, зокрема, показам
свідків, які підтверджували факт проживання
однією сім”єю  позивачки та
ОСОБА_4більше п”яти років на день смерті останнього. ОСОБА_1 також зазначає в
скарзі, що суд неправильно встановив  дату
смерті дружини ОСОБА_4, крім того, їй не зрозуміло, якому закону суперечить
виникнення  їх з ОСОБА_4. сім”ї.

В судовому засіданні  ОСОБА_1 та її представник  апеляційну скаргу підтримали , уточнивши, що
оскаржують  рішення лише в частині позовних
вимог  ОСОБА_1  Рішення суду стосовно зустрічного позову
просили залишити без змін.

Письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надходило.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивачка ОСОБА_1
проживала разом з ОСОБА_4. після смерті його дружини, тобто з 22.11.2002
року до дня смерті ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_1

Спадщину після його смерті прийняли сестра ОСОБА_2 та  брат ОСОБА_3 , отримавши кожний  свідоцтво про право власності на Ѕ частину
спірної квартири.

Виникнення сімейних
стосунків  ОСОБА_1 з ОСОБА_4.  в період юридично зареєстрованого шлюбу
останнього з іншою жінкою, суд визнав таким, що суперечить закону.

Ці обставини  та відсутність доказів на підтвердження факту
проживання позивачки однією сім”єю з ОСОБА_4. більше п”яти років на день смерті
останнього,  покладені в основу рішення
суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю
-доповідача, пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали
справи,  обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її
задоволення.

Відповідно до ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє доводи апеляційної скарги в межах вимог,
заявлених в суді першої інстанції та в межах доводів апеляційної скарги.

Доводи апеляційної
скарги щодо неправильного застосування
судом першої інстанції ст. 1259,1264 ЦК України є безпідставними,
оскільки саме зазначені норми цивільного Кодексу України регулюють питання черговості
спадкування , можливість визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та
умови зміни черговості в спадкуванні.

Факт виникнення сімейних
стосунків позивачки ОСОБА_1 без шлюбу з ОСОБА_4. в період, коли була жива його
дружина,  суд першої інстанції
обґрунтовано визнав таким, що суперечить законодавству. Так , відповідно до ст.
17 КЗпШС УРСР, який діяв до набрання чинності СК України , тобто до  01 січня 2004 року,  заборонялось укладення шлюбу між особами, з
яких хоча б одна перебували в іншому шлюбі. Відповідно до положень ст. 1 КЗпШС
УРСР побудова сімейних стосунків здійснюється на шлюбному союзі жінки та
чоловіки. Такі ж положення містить ст.3 та ст. 25 СК України . Створення
сім”ї  чи побудова  сімейних стосунків всупереч вищенаведеним
нормам закону не можуть породжувати правових наслідків, що обґрунтовано стало
підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання факту
проживання її однією сім”єю з ОСОБА_4. ще до смерті  його дружини - ОСОБА_5Помилковість дати смерті
ОСОБА_5, зазначеної   в оскаржуваному
судовому рішенні ( 22.11.2002 р.),  в
конкретному випадку не впливає на законність судового рішення вцілому, оскільки  в усякому разі , смерть  дружини
ОСОБА_4 настала  26.11.2001 року (
а.с.209) тобто,  менш ніж за п”ять років
до смерті  самого ОСОБА_4

За вказаних обставин,
пояснення свідків ,  які, на думку
апелянта, суд першої інстанції неправомірно залишив поза увагою ,  також не могли вплинути на  правильність
судового рішення. Крім того, пояснення свідків щодо існування сімейних
стосунків  між позивачкою та ОСОБА_4. з
серпня 2001 року  спростовуються наявними
в справі офіційними письмовими доказами ( а.с.104,154).

Також, наявні в матеріалах
справи докази не дають підстав для висновку, що  позивачка тривалий час опікувалась ,
матеріально забезпечувала чи надавала іншу допомогу  ОСОБА_4, та що він через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані до дня смерті. На а.с.
23,153 наявні довідки про розмір пенсії та заробітної плати  останнього , які свідчать що ОСОБА_4.  був працездатний , його середньомісячний  сукупний дохід протягом шести  останніх місяців життя в   2006 році
становив 803,09 грн.
Сукупний  середньомісячний дохід
позивачки за цей період становив 1047,03 грн.,
( а.с.24,25 )  Отже , її позовні
вимоги щодо наявності підстав , передбачених ст. 1259 ЦК України  для зміни черговості  на одержання права  спадкування разом з спадкоємцями другої
черги, є теж  безпідставними .

За вказаних обставин,
доводи апеляційної скарги  не можна
визнати  такими, що спростовують  законність
та справедливість  оскаржуваного
судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, а рішення районного суду
залишає без змін, якщо дійде висновку , що воно ухвалене з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.  303,
307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В          :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова  від 24 березня  2008 року залишити без змін.

Ухвала  набирає законної сили з
моменту  проголошення але може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання  нею законної сили
.

Головуючий                                           Судді: