Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2008 року Татарбунарський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді                         Тимошенка С.В.

при секретарі                               Коренчук О.Е.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 14 лютого 2006
року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у відділі РАЦС Татарбунарського
районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий
запис за  №8. Даний шлюб первинний для
сторін, від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, 2006 року народження.

З лютого 2008 року сторони не
проживають разом, а причиною цьому, на думку позивачки, стало те, що в них
надто різні характери, через що досить часто виникали сварки з різних причин,
через що життя стало нестерпним. ОСОБА_1 вказує, що примирення з відповідачем
неможливе, тому просить розірвати шлюб у судовому порядку.

Позивачка у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Вислухавши думку учасників
процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Зі свідоцтва про шлюб видно, що 14
лютого 2006 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2, 1980 року народження, та
ОСОБА_1, 1980 року народження, який був зареєстрований відділом РАЦС
Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис
№8 (а.с.5).

Відповідно до ст.112 Сімейного
Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено,
що сторони стали нетерпимими один до одного, а тому подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим,
суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Керуючись ст.112 Сімейного Кодексу України, ст. 58-60, 130, 213, 215 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 14
лютого 2006 року відділом РАЦС Татарбунарського районного управління юстиції
Одеської області, актовий запис №8, між ОСОБА_2, 1980 року народження, та
ОСОБА_1, 1980 року народження, які мають одну неповнолітню дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
при реєстрації розірвання шлюбу державне мито в розмірі 17 гривень,  ОСОБА_1 - від витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст.295
ЦПК України.

Суддя                          Тимошенко