Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Справа № 2-693/08р.

12 вересня 2008 року
Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Зембри Є.Й.

при секретарі Козак Т.М.

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в м. Кременець цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, від імені якої діє опікун ОСОБА_2 до Почаївської міської ради про
визнання права власності на садибу,

В С Т А Н О В И
В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою до Почаївської міської ради про визнання права власності на
садибу.

При попередньому розгляді справи представник позивачки заявлені позовні
вимоги підтримала та пояснила суду, що 12 березня 2002 року між позивачкою
та  ОСОБА_3 був укладений договір купівлі
продажу житлового будинку АДРЕСА_1. У даному договорі зазначено, що житловий
будинок розташований на земельній ділянці, яка знаходиться по цій же адресі.

Із моменту придбання даного житлового будинку позивачка постійно
користується земельною ділянкою, садовими насадженнями, що на ній розташовані.
Позивачка вважає, що вона фактично придбала садибу, оскільки садибою відповідно
до цивільного законодавства є земельна ділянка разом із розташованим на ній
житловим будинком та господарськими будівлями. Даною нормою чітко визначено, що
в разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба,
тобто до нового власника, крім житлового будинку переходять господарські
будівлі, огорожа, багаторічні насадження та земельна ділянка.

Представник відповідача в судове засідання з'явився та пояснив, що позов
визнає та не заперечує проти визнання права власності за позивачкою на садибу,
що розташована АДРЕСА_1.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 згідно договору
купівлі-продажу житлового будинку від 21 березня 2002 року, посвідченого
Почаївською державною нотаріальною конторою придбала садибу, що розташована
АДРЕСА_1 у ОСОБА_3, яка включає в себе житловий будинок, господарські будівлі,
багаторічні насадження, огорожу та земельну ділянку загальною площею 0,3686 га.

Згідно
статті 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом із розташованими на ній
житловим будинком, господарськими будівлями, наземними і підземними
комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку
вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Таким
чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 16,
328,  381, 392 ЦК України,   суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на садибу, що розташована  АДРЕСА_1, яка включає в себе житловий
будинок, господарські будівлі, багаторічні насадження, огорожу та земельну
ділянку загальною площею 0,3686 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подано до Кременецького районного суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до
Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: