Справа №2-2043/08
районний суд м. Києва у складі:
судді                                            САВЛУК Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської
районної в м. Києві ради, третя особа Головне управління юстиції міста
Києва  про визнання спадкоємцем четвертої
ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду,
просить визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом, після померлої
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що вона проживала разом з
ОСОБА_2 на протязі 25 років, разом вели домашнє господарство, були пов'язані
спільним побутом, мали взаємні права і обов'язки, надавали допомогу один
одному, тобто проживали однією сім'єю, за життя ОСОБА_2 не залишила заповіт,
однак інших спадкоємцем у неї не має, вважає, що ці обставини дають право
звернутись до суду з вимогою визнати її, ОСОБА_1,  спадкоємцем четвертої черги за законом в  порядку ст.1264 Цивільного кодексу України
За ухвалою Дніпровського районного суду міста
Києва від 19 червня 2008 року до участі у справі  у якості третьої особи без самостійних вимог
залучено  Головне управління юстиції в
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, визнати її
спадкоємцем четвертої черги за законом, після померлої ОСОБА_2, з підстав,
викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що  ОСОБА_2 була її  хрещеною матір'ю, відносилась до неї з
родинними почуттями, була близькою подругою її покійної матері. Оскільки
відносини між позивачем та померлою ОСОБА_2 ґрунтувались на довірі, а ОСОБА_2
була юридично необізнаною, тому на момент її смерті не було здійснено
розпорядження щодо наявного у неї майна. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці
82 роки, була одинокою людиною, інших рідних та близьких людей окрім позивача
не мала. Позивач постійно проживала разом з ОСОБА_2, оскільки остання була
людиною похилого віку, ветераном війни, учасником бойових дій, потребувала за собою
догляду та лікування, всі витрати на поховання ОСОБА_2 понесла позивач, крім
того, позивач отримала всі необхідні документи, які зазвичай видаються лише
близьким родичам померлого. Вважає, що всі зазначені обставини дають їй право
встановити той факт, що вони з померлою проживали як одна сім'я більш ніж п'ять
років до смерті ОСОБА_2, позивач фактично прийняла спадщину, інших спадкоємців
у померлої не має, тому  звертається до
суду із позовом про визнання її спадкоємцем четвертої черги за законом після померлої
ОСОБА_2, що є предметом позовних вимог.
Представник позивача ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених в
Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому
засіданні проти позову  заперечувала,
пояснила, що померла ОСОБА_2 була особою похилого віку, пенсіонерка, однак дана
обставина не доводить, що ця особа потребувала стороннього догляду, також факт
проживання позивача з померлою доводиться лише показами свідків, які допитані в
судовому засіданні, однак інших доказів, які мали свідчити, що позивач з
покійною проживали однією сім'єю, не надано, тому вважає не доведеним факт
проживання однією сім'єю позивача ОСОБА_1 з
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тому просить в позові відмовити.
Третя особа - Головне управління юстиції у м.
Києві, в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи
повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4,  свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у
справі докази, суд приходить до наступного.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме
майно - квартира АДРЕСА_1.
Квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на житло. (а.с.5)
За життя,  ОСОБА_2 розпоряджень на
випадок своєї смерті не залишила, договорів про відчуження належного їй
нерухомого майна та договорів довічного утримання  не укладала.
Відповідно до ч.2 ст.1223 Цивільного кодексу
України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі
не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно частини другої ст.1259 Цивільного
кодексу України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за мови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві,
який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Судом встановлено, що  ОСОБА_2
померла у віці 82 роки, була особою похилого віку, отримувала пенсію за віком,
яка за останні шість місяців до її смерті складала 1035,39 грн., була одинокою
особою, в шлюбі не перебувала, дітей та утриманців за життя не мала.
Довідкою Житлової ремонтно-експлуатаційної організації №402 Товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна житло-сервіс» (форма №3) підтверджується,
що   квартира АДРЕСА_1 є однокімнатною
приватизованою квартирою на ім'я ОСОБА_2, яка 08.07.2008 року виписана за даною
адресою, у зв'язку з її смертю, та на теперішній час за вказаною адресою ніхто
Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України
доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та
інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Письмовими доказами є будь-які документи, акти,
довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що
містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64
Цивільного процесуального кодексу України)
Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу
України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу
окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів справи,
підтверджується поясненнями позивача,
позивач  проживала разом з
Лащенцевою Антоніною Василівною, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на протязі 25 років
до часу відкриття спадщини, разом вели домашнє господарство, були пов'язані
спільним побутом, родинними стосунками, мали взаємні права і обов'язки,
надавали допомогу один одному, тобто проживали однією сім'єю.
Крім того, після смерті ОСОБА_2 всі витрати
щодо її поховання понесла позивач, що підтверджується залученими до матеріалів
справи: договором замовленням №6.956.3 на придбання-оформлення предметів і
послуг похоронного призначення від 07.05.2008 року, та Додатком №1 до
замовлення послуг по похованню від 07.05.2008 року та 08.05.2008 року, довідкою
Будучи допитаною в судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_7, пояснила, що вона є родичкою позивачки, покійну ОСОБА_2
знала з 1959 року, вона була одинокою жінкою, сім'ї та дітей не мала, з матір'ю
позивачки була в дружніх відносинах, за життя вони допомагали одна одній,
ОСОБА_2 після народження позивачки доглядала її, потім допомогла вже доглядати
сина позивачки, всі свята вони проводили разом, покійна кожного дня була у
позивачки, вони харчувались разом, придбавали необхідні речі, мали спільний
бюджет, не за довго до своєї смерті ОСОБА_2 висловлювала бажання розпорядитись
своїм майном на користь позивачки, всі витрати на поховання несла позивачка,
вся їх родина була присутня на похованні ОСОБА_2.
Будучи допитаною в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5, яка є родичкою позивача, пояснила, що вона дуже часто навідується до
позивачки, регулярно бачила у неї в квартирі покійну ОСОБА_2, яка була як член
сім'ї позивача, допомагала виховувати сина позивачки, вони поводили себе як
близькі родичі, харчувались разом, позивачка придбавала ОСОБА_2 необхідні
речі  домашнього вжитку, ОСОБА_2 мала
ключі від квартири позивачки, мала вільний доступ до їх дачі, на якій
відпочиває вся їх родина, між ними були теплі родинні стосунки.
Будучи допитаною в судовому засіданні  свідок ОСОБА_6 пояснила, що проживає по
сусідству з дачею позивача, підтвердила, що протягом останніх 30 років, тобто
з  моменту придбання дачі сім'єю
позивача, яка була придбана за життя матері позивачки, вона постійно зустрічалась
на дачі з покійною ОСОБА_2, яка як член сім'ї позивача приїздила як сама, так і
з родиною позивача на дачу, зі слів покійної вона знає, що ОСОБА_2 одинока
жінка, рідних та дітей не мала, оскільки виховувалась у дитячому будинку,
підтвердила, що позивач відносилась до Лащенцевої як до рідної матері,
опікувалась нею, покійна з любов'ю ставилась як до позивачки, так і до членів
її сім'ї, вони жили як одна сім'я.
Будучи допитаною в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 пояснила, що проживає по сусідству з позивачем, знає позивачку з
дитинства,   підтвердила, що підтримує
дружні стосунки з сім'єю позивача, часто навідується до них, будучи лікарем за
фахом, надає консультативні поради членам сім'ї позивача, у разі коли виникає
потреба звернення за медичною допомогою, за весь час знайомства з сім'єю
позивача вона постійно бачила ОСОБА_2, яка була фактично як член їх сім'ї, вона
доглядала за сином позивача, кожного дня приходила до позивачки, вони разом
харчувались, ходили купувати необхідні продукти харчування, інші необхідні речі
для домашнього вжитку, всі свята проводили разом, у них були теплі відносини,
покійна відносилась до позивача як до рідної доньки, оскільки своїх дітей не
мала,   неодноразово покійна зверталась
до неї за консультаціями щодо погіршення стану здоров'я, хоча хронічних хвороб вона
не мала, однак як особа похилого віку потребувала постійного нагляду та опіки.
Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу
України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу
Оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд вважає, що в межах розгляду даної справи позивачем доведено, що
вона разом з ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали однією сім'єю більш
ніж п'ять років до смерті останньої, що дає підстави  визнати ОСОБА_1  спадкоємцем четвертої черги за законом, після
З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позов  ОСОБА_1 до
Дніпровської районної в м. Києві ради, третя особа Головне управління юстиції
міста Києва  про визнання спадкоємцем
четвертої черги є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1223, 1259, 1264 Цивільного
кодексу України, ст.ст.10, 57, 58, 60, 64, 208, 209, 212-215, 218  Цивільного процесуального кодексу України,
Позов  задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом, після померлої
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 20-ти
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано
протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

С у д д я