Справа № 2
РІШЕННЯ

і м е н
е м   У к р а ї н и

8 липня
2008 року місцевий суд Нижньосірогозького району Херсонської області у складі
головуючого - судді Панкєєва В.М., при секретарі Ждановій Г.І., з участю
позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача -
Іванівської селищної ради Херсонської області: - Чекір Юрія Івановича,
Гончарова Михайла Васильовича, представників третіх осіб без самостійних вимог
ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нижні
Сірогози Херсонської області цивільну справу за позовом:

-
ОСОБА_1до Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області про
визнання переходу права власності на земельну ділянку площею 0,5447 га
відповідно до договору купівлі-продажу № 567 від 28.09.2004 року, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, та переходу права користування земельною ділянкою площею
0,97 га, розташованої за адресоюАДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

22
червня 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду Іванівського
району Херсонської області з позовною
заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іванівське
«Агропроменерго» та Іванівської селищної ради Херсонської області про визнання
переходу права власності на земельну ділянку площею 0,5447 га. відповідно до
договору купівлі-продажу № 567 від 28.09.2004 року, межі якої визначені в плані
зовнішніх меж землекористування бувшого Іванівського ТЕК в Державному акті на
право постійного користування землею серії І-ХС № 001310, виданому 08.12.1995
року та зареєстрованому в кризі записів державних актів на право постійного
користування землею за № 16, яка розташована за адресоюАДРЕСА_1та визнання
переходу права користування земельною ділянкою площею 0,97 га. відповідно до
державного акту на право постійного користування землею серії І-ХС № 001309 в
межах зовнішніх меж, визначених в державному акті, який видано 22.08.1995 року,
та зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного
користування землею за № 10, розташованою за адресою АДРЕСА_1. Позивач посилався
на те, що 1 червня 2005 року придбав за 3000 гривень у Іванівського районного
споживчого товариства в особі ліквідатора ОСОБА_3належну продавцю огорожу ринку
в кількості 53  плит довжиною 318 метрів,
розташовану за адресою - смт Іванівка Херсонської області, договір
купівлі-продажу вказаного нежилого приміщення завірено нотаріусом, право
власності на придбану нежилу будівлю зареєстровано 27.12.2006 року Генічеським
державним бюро технічної інвентаризації. Позивач також прохав визнати перехід
права власності на земельну ділянку площею 0,5447 га, на якій розташована
придбана 28 вересня 2004 року нежила будівля, а також визнати перехід права
постійного користування земельною ділянкою площею 0,97 га (територія ринку),
яку обмежує придбане ним 01 червня 2005 року нерухоме майно - огорожа, оскільки
Іванівська селищна рада відмовляє йому в наданні в оренду вказаних земельних
ділянок.

Позивач
також вимагав усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною
площею 1,502 га, розташованою по АДРЕСА_1, а також зобов'язати ТОВ «Іванівське
«Агропроменерго» звільнити територію, яка була надана йому в оренду, від плит в
тижневий термін, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 вересня 2004 року він придбав
за 1000 гривень у Іванівського районного споживчого товариства в особі
ліквідатора ОСОБА_3належну продавцю нежилу будівлю з господарськими та
побутовими будівлями та спорудами, розташовану в смт Іванівка Херсонської
області по АДРЕСА_1на земельній ділянці площею 5447 кв. м., договір
купівлі-продажу нежилого приміщення завірено нотаріусом,  право власності на придбану будівлю
зареєстровано 01.06.2005 року Генічеським державним бюро технічної
інвентаризації.

У судовому засіданні ОСОБА_1 відмовився від
викладених у позовній заяві первинних вимог, змінивши їх, подав позовну заяву,
в якій прохав визнати за ним речове право користування земельною ділянкою
площею 0,5128 га по АДРЕСА_1, на якій розташована придбана ним відповідно до
договору купівлі-продажу № 567 від 28.09.2004 року нежила будівля загальною
площею 216,6 кв. м., межі цієї земельної ділянки, на якій розташоване належне
йому майно, визначені в плані зовнішніх меж землекористування Державного акту
на право постійного користування землею серії І-ХС № 001310 бувшого
Іванівського ТЕК, оскільки вважає, що, придбавши нежилу будівлю Іванівського
ТЕК, як нерухоме майно, успадкував також право отримати в користування ту
частину земельної ділянки, як і попередній власник - Іванівський ТЕК.

Позивач,
посилаючись на норми ст. 395, 413, 415
ЦК України, просив визнати за ним речове право користування земельною
ділянкою орієнтовною площею 1,1871 га. по АДРЕСА_1в смт Іванівка Херсонської
області (селищний ринок, земельна ділянка якого розміщена між належним
позивачеві нерухомим майном - огорожею), межі якої відображено в Державному
акті на право постійного користування серії І-ХС без номера від 22.08.1995
року, та земельною ділянкою площею 0,5128 га., межі якої відображено в
Державному акті на право постійного користування серії І-ХС № 001310, який
свого часу було видано 08.12.1995 року, в межах зовнішніх меж, визначених в
указаному державному акті, та зареєстровано в книзі записів державних актів на
право постійного користування землею за № 16, розташованою за
адресоюАДРЕСА_1пояснюючи свою вимогу тим, що здійснюючи купівлю огорожі та
гаражу, вважає, що придбав єдиний майновий комплекс, до якого входять усі види
майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі,
споруди. Підприємство, як єдиний майновий комплекс, є нерухомістю. Відповідно
до ст. 187 ЦК України належна йому огорожа є частиною цілісної неподільної речі
- ринку, купуючи огорожу, вважав, що отримав право і на всю неподільну річ -
селищний ринок. Знав, що попередні власники огорожі - Іванівське РСТ було
користувачем земельної ділянки, виділеної для організації ринку, тому купуючи
огорожу, мав намір, як наступник Іванівської райспоживспілки, отримати в
користування ту саму земельну ділянку, яка знаходилася у спілки в користуванні,
і в подальшому зайнятися наданням соціальних послуг населенню смт Іванівки,
забезпечуючи належну роботу ринку, законним шляхом отримати в оренду чи
користування земельну ділянку, на якій розташовано  ринку, але селищна рада не погоджується
передати землю в користування чи оренду на таких умовах. Згода Іванівської
селищної ради передати в оренду прилеглу до огорожі та гаражу земельну ділянку
для забезпечення обслуговування нерухомого майна його не задовольняє, оскільки
від самої огорожі прибутку не отримає. Позивач вказав, що при придбання
нерухомого майна в смт Іванівка, розраховував отримувати прибуток,
використовуючи огорожу та будівлю гаражу за їх первісним цільовим призначенням
- обслуговуванням ринку. Вважає, що відокремлення від придбаного майна -
огорожі та будівлі гаража частин земельних ділянок, які видавалися виключно для
будівництва, призведе до їх істотного знецінення, що є неприпустимим і не
оправдовується ніякими доводами відповідача. Іванівська селищна рада навмисне
відмовляє у наданні йому в користування земельних ділянок, на яких розташований
ринок, гараж, так як працівники комунального підприємства незаконно отримували
від працюючих на ринку підприємців кошти без належної бухгалтерії, контролю, це
продовжувалося роками, у цьому зацікавлені окремі посадові особи. Позивач
заявив, що як власник огорожі, в разі подальших проявів небажання Іванівської
селищної ради задовольнити його вимоги, співпрацювати з ним, зберігає за собою
право перекрити входи до ринку, припинивши його діяльність.

Представники
Іванівської селищної ради Чекір Ю.І. та Гончаров М.В. позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнали, пояснивши свою позицію тим, що позивачем придбано належне Іванівському
районному споживчому товариству майно - 28 вересня 2004 року нежилу будівлю
загальною площею 216,6 кв. м. на земельній ділянці площею 5447 кв. м., та   01 червня 2005 року 53 бетонні плити огорожі
загальною довжиною 318 метрів. Купуючи огорожу, позивач не узгоджував з
Іванівською селищною радою своїх подальших намірів про бажання отримати в
оренду чи користування земельної ділянки, на якій розташований селищний ринок.
Посилання позивача на те, що з придбаним нерухомим майном він отримує право на
землі, якими раніше володіло Іванівське районне споживче товариство, є
необґрунтованим, оскільки рішенням ІІІ сесії селищної ради № 38 від 30.05.2002
року у зв'язку з припиненням роботи підприємств Іванівського районного
споживчого товариства та систематичною несплатою земельного податку всі
земельні ділянки Іванівського районного споживчого товариства в смт Іванівка
загальною площею 7,8 га було вилучено та передано в землі запасу селищної ради.
Таким чином землі Іванівського РСТ опинилися у комунальній власності. Державні
акти на право постійного користування вилученими земельними ділянками серії
І-ХС № 001309 та І-ХС № 001310, які свого часу були видані Іванівській районній
споживчій спілці, на які постійно посилається ОСОБА_1, після прийняття рішення
про вилучення земель у Іванівської райспоживспілці також були вилучені,
передані по акту на зберігання до відділу земельних ресурсів Іванівського
району. Відповідачі вважають, що Державні акти на право постійного користування
земельними ділянками серії І-ХС № 001309 та І-ХС № 001310 опинилися у позивача
незаконним шляхом, і він не має ніякого права і підстав використовувати вказані
документи для обґрунтування своїх незаконних вимог, так як не є
правонаступником вказаної організації. Оскільки Іванівське РСТ ліквідовано,
припинило існування, доручення від імені Іванівського РСТ про передачу
повноважень позивачеві також не має ніякої сили, і тому посилання на нього
необґрунтоване нормами закону. На час укладання позивачем угод купівлі-продажу
огорожі та нежилої будівлі гаражу він мав право відповідно до норм ЦК України
лише на земельні ділянки, на яких розміщене належне йому нерухоме майно.
Іванівська селищна рада не заперечує цього права позивача, але він не бажає ним
користуватися. Представники відповідачів також звернули увагу на те, що на цей
час на території ринку в смт Іванівка розміщено 13 різних по величині та
призначенню будівель - це кафе, магазини, критий ринок, перукарня. Вказане
нерухоме майно належить різним фізичним особам. Позивач цю обставину не
враховує, не бажає погодитися з тим, що кожен з приватних підприємців -
власників цих об'єктів нерухомості, вже отримав право власності або
користування земельними ділянками ринку, і також має право вимагати від
селищної ради передачі їм в оренду чи користування всієї земельної ділянки, на
якій розміщений ринок, оскільки здійснюють свою підприємницьку діяльність
безпосередньо на ринку. На цей час земельна ділянка, на якій розташований
ринок, належить громаді, селищна рада погодиться передати позивачеві в оренду
лише земельну ділянку, необхідну для забезпечення використання та
обслуговування належного ОСОБА_1нерухомого майна в разі його звернення до
селищної ради з таким клопотанням. Представники відповідача прохали відмовити у
задоволенні позовних позивачем вимог, як незаконних та необґрунтованих, та
скасувати ухвалу про забезпечення позову.

Представники
третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. у судовому засіданні пояснили, що представляють інтереси
приватних підприємців, власників торгівельних закладів на ринку в смт Іванівка
відповідно ОСОБА_5та ОСОБА_6, пояснили, що вважають позовні вимоги ОСОБА_1
необґрунтованими, безпідставними і незаконними, зазіханням на стабільні сталі
відносини між працюючими приватними підприємцями, які склалися між людьми на
ринку, прохали прийняти рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши докази, суд
дійшов  висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
не підлягають задоволенню

Судом  встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Мешканець
с. Фрунзе Генічеського району ОСОБА_1 28 вересня 2004 року придбав за 1000
гривень у Іванівського районного споживчого товариства в особі ліквідатора
ОСОБА_3нежилу будівлю (гараж) загальною площею 216,6  кв. м. з господарськими та побутовими
будівлями та спорудами, розташовану в смт Іванівка Херсонської області по
АДРЕСА_1на земельній ділянці площею 5447 кв. м. (а.с. 7), право власності на
придбану будівлю зареєстровано 01.06.2005 року Генічеським державним бюро
технічної інвентаризації (.а.с. 9). 1 червня 2005 року позивач ОСОБА_1 придбав
за 3000 гривень у Іванівського районного споживчого товариства в особі
ліквідатора ОСОБА_3огорожу ринку з 53 плит довжиною 318 метрів (а.с.10),
огорожа розташована за адресою - смт Іванівка Херсонської області. 23 жовтня
2006 року рішенням Генічеського районного суду придбану позивачем огорожу ринку
в смт Іванівка із залізобетонних плит в кількості 53 штук довжиною 318 метрів
визнано об'єктом нерухомого майна (а.с. 46-47),
вказане рішення суду прийняте без участі зацікавленої сторони -
Іванівської селищної ради, сумнівне, оскільки недостатньо обґрунтоване..
Договір купівлі-продажу огорожі завірено нотаріусом. Право власності на
придбану огорожу, як нежилу будівлю, зареєстровано 27 грудня 2006 року
Генічеським державним бюро технічної інвентаризації (а.с. 9).

02
липня 2007 року ухвалою апеляційного суду Херсонської області клопотання
ОСОБА_1 задоволено - забезпечуючи позов, Іванівській селищній раді Херсонської
області заборонено вчиняти певні дії та приймати будь які рішення що до надання
у власність або в користування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 загальною
площею 14502 кв. м. (територія ринку) до закінчення розгляду позовної заяви
ОСОБА_1 (а.с. 53).

14 грудня 2005 року постановою Іванівського
районного суду Херсонської області ОСОБА_1у задоволенні позову до Іванівської
селищної ради  Херсонської області про
визнання незаконним рішення сесії селищної ради від 30 травня 2002 року №
38  «Про вилучення земельних ділянок у
районного споживчого товариства» відмовлено (а.с. 150).

Діючи у
відповідності до норм ст. 120 ЗК України Іванівська селищна рада своїм рішенням
від 26 квітня 2005 року № 289 надала ОСОБА_1згоду на розробку проекту
відведення земельної ділянки площею 332 кв. м., на якій розміщена належна йому
нежила будівля - гараж, про що нагадала позивачеві у листі-відповіді від 14
лютого 2007 року (а.с. 15), але позивача такий вихід не цікавить.

15
січня 2007 року позивач звертався до Іванівської селищної ради з письмовою
заявою про передачу йому в оренду строком на 49 років  земельної ділянки площею 14502 кв. м.,
розташованої по АДРЕСА_1(а.с. 11, 279-280). Заява ОСОБА_1 розглянута селищною
радою, залишена без задоволення, селищна рада у відповіді заявнику від 14
лютого 2007 року послалася на ту обставину, що вказана земельна ділянка згідно
договору оренди від 25.08.2005 року № 89 передана в оренду строком на
45 років ТОВ (а.с. 15, 281), що відповідало істині, оскільки на той час
апеляційна скарга ТОВ «Іванівське «Агропроменерго» на рішення господарського
суду Херсонської області ще перебувала на розгляді запорізького апеляційного
господарчого суду.

Постановою
господарського суду Херсонської області від 10 серпня 2006 року рішення № 304
сімнадцятої сесії Іванівської селищної ради 4 скликання від 02.08.2005 року про
надання в довгострокову оренду земельної ділянки Іванівського ринку ТОВ
Іванівське «Агропроменерго» скасоване (а.с. 12), ухвалою Запорізького
апеляційного господарчого суду від 20.02.2007 року апеляційна скарга ТОВ
«Іванівське «Агропроменерго» залишена без задоволення, а постанова
господарського суду Херсонської області від 10.08.06 року № 1/238-АП-06
залишена без змін (а.с.13-14).

Відповідно
до схеми ринку в смт Іванівка на території ринку розташовано 14 об'єктів
нерухомості, власниками яких є ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9., ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 ОСОБА_15, ОСОБА_16. Огорожа ринку
розташована не по всьому периметру ринку, обмежує його територію з північної та
південної сторони (а.с. 230, 243).

Іванівською селищною радою укладено договори
оренди землі з приватними підприємцями, які мають у приватній власності
нерухоме майно, розташоване на території ринку, та передано в короткострокову
оренду чи власність земельні ділянки:

-
03.11.2003 року ПП ОСОБА_6 земельну ділянку площею 238 кв. м. (а.с. 213-215);
їй же 22.04.2005 року передано в оренду земельну ділянку площею 994 кв. м.
(а.с. 216-218), на план схемі ринку смт Іванівки належне ОСОБА_6 нерухоме майно
позначено літерами «А» та «Д» (а.с. 230).

-
29.09.2004 року ПП ОСОБА_11  земельну
ділянку площею 85 кв. м. (а.с. 219-222), на план схемі ринку смт Іванівки
належне ОСОБА_11 нерухоме майно позначено літерою «З» (а.с. 230).

-
27.10.2004 року ПП ОСОБА_7. земельну ділянку площею 0,0353 га (а.с. 223-224) на
план схемі ринку смт Іванівки належне ОСОБА_7 нерухоме майно позначено літерами
«Б», та  «Г» (а.с. 230)

-
06.02.2004 року ПП ОСОБА_12 земельну ділянку площею 42 кв. м. (а.с.226-229) на
план схемі ринку смт Іванівки  належне
ОСОБА_12 нерухоме майно позначено літерою «І» (а.с. 230).

-
30.07.2003 року ПП ОСОБА_13 земельну ділянку площею 85 кв. м. (а.с.240-242) на
план схемі ринку смт Іванівки належне ОСОБА_13 нерухоме майно позначено літерою
«Л» (а.с. 230).

-
24.04.2007 року ПП ОСОБА_16 видано державний акт на право власності на земельну
ділянку  площею 0,0220 га під розміщення
та обслуговування пивного бару (а.с. 232), на план схемі ринку смт Іванівки
належне ОСОБА_16 нерухоме майно позначено літерою «К» (а.с. 230).

-
19.08.2005 року ПП ОСОБА_14 видано державний акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,0360 га для здійснення роздрібної торгівлі та комерційних
послуг (а.с. 232А), на план схемі ринку смт Іванівки  належне ОСОБА_14 нерухоме майно позначено
літерою «Н» (а.с. 230).

-
06.11.2002 року ПП ОСОБА_15 видано державний акт на право власності на земельну
ділянку  площею 185,10 кв. м. під
розміщення та обслуговування будівлі кафе (а.с. 233), на план схемі ринку смт
Іванівки  належне ОСОБА_15 нерухоме майно
позначено літерою «М» (а.с. 230).

-
20.03.2006 року ПП ОСОБА_10 видано державний акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,0064 га під розміщення перукарні (а.с. 260), на план схемі
ринку смт Іванівки належне ОСОБА_10 нерухоме майно позначено літерою «Е» (а.с.
230).

-
08.02.2007 року ПП ОСОБА_9 видано державний акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,0054 га для здійснення роздрібної торгівлі та комерційних
послуг (а.с. 261), на план схемі ринку смт Іванівки належне ОСОБА_9 нерухоме
майно позначено літерою «Е» (а.с. 230).

З
приведеного вбачається, що практично всі приватні підприємці, які мають у
власності розміщені на території ринку в смт Іванівка нерухомі об'єкти, на цей
час мають права користування чи власності
на земельні ділянки під належними їм об'єктами. Отримавши письмову
відповідь Іванівської селищної Ради № 2.201/343 від 14.02.2007 року (а.с.
15)  на заяву від 15 січня 2007 року
(а.с. 11), позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні не зміг довести чи надати
переконливі докази того, що він після 15.01.2007 року звертався до Іванівської
селищної ради з клопотаннями чи заявами що до вирішення питання про виділення
йому земельних ділянок, і  у задоволенні
яких йому було незаконно відмовлено.

Відповідно
до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або
споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених
договором.

Якщо
договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір
земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту
частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

Якщо
житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у
користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування
тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування.

У
договорі купівлі-продажу огорожі з 53 бетонних плит від 28 вересня 2004 року,
укладеному між Іванівським районним споживчим товариством та позивачем ОСОБА_1,
вказано місце їх знаходження - смт Іванівка (центральний ринок). Вказівки про
розмір земельної ділянки, яку займає огорожа,
у договорі немає. У договорі зафіксовано
загальна  довжина огорожі - 318
метрів, кількості бетонних плит, з яких її побудовано - 53 плити (а.с. 10). З
самого тексту договору купівлі-продажу витікає, що предметом продажу була
огорожа ринку, яка складалася з 53 бетонних плит, мала довжину 318 метрів.
Таким чином ліквідатором Іванівського РСТ ОСОБА_17. було здійснено продаж
товару - огорожі з 53 бетонних плат, при цьому не було ніяких домовленостей що
до власності прилеглої до огорожі земельної ділянки, чи належності земельної
ділянки ринку, яку після придбання огорожі бажає мати у довгостроковій оренді
чи користуванні позивач, на такий стан речей вказує і символічна ціна проданого
товару - 3000 гривень. Тому твердження ОСОБА_1 про виникле виключно у нього
права на довгострокову оренду чи користування земельною ділянкою, на якій
розташований ринок в смт Іванівка, після придбання огорожі не є законними, не
обґрунтовані, надумані.

В
тексті договору купівлі-продажу від 28 вересня 2004 року зазначено, що ОСОБА_1
купив, а Іванівське районне споживче товариство в особі ліквідатора
ОСОБА_3продало належну продавцю нежилу будівлю з господарськими та побутовими
будівлями та спорудами, розташовану в АДРЕСА_1, розташована  на земельній ділянці площею 5447 кв. м., має
загальну площу 216,60 кв. м.. З договору купівлі-продажу від 28 вересня 2004
року витікає, що придбане позивачем нерухоме майно знаходиться в АДРЕСА_1на
земельній ділянці площею 5447 кв. метрів. Умовами вказаного договору не
передбачено, що після купівлі нерухомого майна - будівлі гаражу з
господарськими та побутовими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, до покупця  переходить право власності або користування
земельними ділянками, на яких розташовані належні позивачеві об'єкти нерухомого
майна. Питання відчуження прав на земельні ділянки під об'єктами
купівлі-продажу не охоплені предметом договорів від 28 вересня 2004 року, та 01
червня 2005 року. Земельні ділянки, на яких розміщені належні ОСОБА_1об'єкти
нерухомості, за рішенням Іванівської селищної ради від 30 травня 2002 року №
38  «Про вилучення земельних ділянок у
районного споживчого товариства» відмовлено (а.с. 150) були вилучені у
попереднього користувача - Іванівської районної споживчої спілки за
систематичну несплату земельного податку та припинення роботи, рішення селищної
ради набрало чинності. Позивач не вчинив дій, направлених на вирішення
Іванівською селищною радою  питання про
передачу в користування чи власність земельних ділянок, на яких розташоване
належне йому нерухоме майно, пішов хибним шляхом, намагаючись отримати судове
рішення, яке б задовольнило його наміри стати господарем ринку в смт Іванівка,
минаючи прямих звернень до Іванівської селищної ради для вирішення своїх
питань.

Суд
приходить до висновку, що позивачем не надано доказів того, що Іванівська
селищна рада порушила якимись своїми діями чи бездіяльністю його права,
відмовляючи у наданні земельні ділянки, необхідні відповідно до вимог ст. 377
ЦК для обслуговування належного позивачеві нерухомого майна - 318 метрів
огорожі по АДРЕСА_1в смт Іванівка, та нежилої будівлі з господарчими та
побутовими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Але сам позивач заявив, що
питання про виділення земельної ділянки для обслуговування належного йому
нерухомого майна - огорожі не стоїть, так як він здійснив купівлю огорожі ринку
в смт Іванівка та будівлі гаражу з господарськими та побутовими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1, прилегла територія якого межує з земельною ділянкою ринку
в смт Іванівка, з єдиною метою - отримати в користування чи оренду всю земельну
ділянку, на якій розташований ринок, з метою організації його роботи на свій
розсуд та отримання від цієї діяльності прибутку. Такі наміри позивача на думку
суду не можуть бути здійсненими, оскільки не мають під собою законних підстав,
протирічать інтересам приватних підприємців, які здійснюють підприємницьку
діяльність на ринку в смт Іванівка, а також всієї громади селища та
Іванівського району.

На
думку суду земельну ділянку в межах селища Іванівка по АДРЕСА_1Іванівська
селищна рада виділила для забезпечення соціальних потреб мешканців райцентру та
й всього району - задоволення громадян у здійсненні своїх невід'ємних прав по
здійсненню купівлі-продажу, і це є цільове призначення ринку. Ринок з усіма
об'єктами нерухомості (магазинами, кафе, перукарні), твердим покриттям ринку,
огорожею не є неподільною річчю, яку не можна поділити без втрати її цільового
призначення, як це стверджував у судовому засіданні позивач, посилаючись на
норми ст. 187 ЦК України, наполягаючи на тому, що придбана ним огорожа є
невід'ємною частиною земельних ділянок (ринку), які надавалися для будівництва.
Суд вважає, що продаж чи демонтаж якогось нерухомого майна - будівлі магазину,
чи огорожі не тягне за собою обов'язкове припинення існування ринку, чи
унеможливлює в подальшу його роботу в цілому. У
судовому засіданні відповідачами доведено, що на час укладання угод
купівлі-продажу між позивачем та Іванівським споживчим товариством останнє не
було користувачем, власником чи орендарем земельних ділянок в межах Іванівської
селищної ради, у тому числі і земельних ділянок, на яких розташований ринок,
належне позивачеві майно - огорожа ринку та нежила будівля (гараж), оскільки
всі земельні ділянки, які до 30 травня 2002 року перебували в користуванні
Іванівського районного споживчого товариства, були у товариства вилучені і
передані у комунальну власність, тому не могли бути предметом укладених
позивачем договорів купівлі-продажу від 28 вересня 2004 року, та 01 червня 2005
року. З цих підстав доводи позивача що до придбання ним в результаті укладення
договорів купівлі продажу 53 плит огорожі та нежилої будівлі (гаражу) речового
права користування неподільною річчу - земельною ділянкою, на якій розташований
ринок в смт Іванівка по АДРЕСА_1загальною площею 1,1871 га та прилеглою до
придбаної ним нежилої будівлі (гаражу) земельною ділянкою площею 0,5128 га є
безпідставними та необґрунтованими, його позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК, ст. 120, 125 ЗК України, ст.ст. 248,
374, 377 ЦК України, суд

В  И
Р  І  Ш
И  В:

ОСОБА_1у
задоволенні заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської
області через суд першої інстанції шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження у десятиденний строк з дня проголошення рішення і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст.  295 ЦПК
України.

Суддя: