Справа № 2-184/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 червня  2008р.                                                                                                    місто
Одеса

Суворовський
районний суд міста Одеси, в складі:

Головуючого - судді Малиновського О.М.

при секретарі - Стояновій І.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в місті Одеса, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: комунальне підприємство
“ОМБТІ та РОН” - про визнання права власності, усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: агентство нерухомості “Капітал”, ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. - про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовними вимогами мотивуючи їх тим, що рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси від 16.01.2006р. їй було визначено
додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7. З метою прийняти
спадщини, яка складається з 30/200 частини домоволодіння  АДРЕСА_1,
вона звернулась до державної нотаріальної контори. Для посвідчення
державним нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом необхідно
було виготовлення технічної документації на будинок комунальним підприємством
“ОМБТІ та РОН”. Проте виготовити технічну документацію не представилось
можливим оскільки в спірній частині будинку без правових на те підстав проживає
ОСОБА_2., яка ні кого не впускає в будинок. Як в наступному ОСОБА_1. стало
відомо, що ОСОБА_2.  вселилася в спірну
частину будинку на підставі оформленого договору купівлі-продажу через АН
“Капітал”, однак не посвідченого в нотаріальному порядку. Посилаючись на те, що
вона як спадкоємець після смерті ОСОБА_7. набула всі права на спірну частину домоволодіння,
однак в оформлені права власності, користуванні та володінні спірною частиною
домоволодіння їй перешкоджає ОСОБА_2., ОСОБА_1. просила визнати за нею право
власності на 30/200 частини домоволодіння в порядку спадкування, просила
зобов'язати ОСОБА_2. не перешкоджати їй в користуванні та розпорядженні  власністю шляхом її виселення з 30/200 частин
спірного домоволодіння.

Додатково
ОСОБА_1. просила встановити порядок користування домоволодінням виділивши їй
30/200 частини в натурі, визнавши за нею право користування земельною ділянкою.
Ухвалою суду від 12.05.2008р. зазначені позові вимоги були залишені без
розгляду на підставі заяви ОСОБА_1.

ОСОБА_2.
пред'явлені позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пред'явила зустріну
позовну заяву в який просила визнати дійсним договір купівлі-продажу 30/200
частини домоволодіння АДРЕСА_1 від 05.08.2005р. укладений в простій письмовій
формі між нею та ОСОБА_3. в інтересах якої виступав по довіреності
ОСОБА_4.  Просила визнати за нею право
власності на зазначену частину домоволодіння.

Зустрічний позов
обґрунтовувався тим, що в агентстві нерухомості “Капітал” 05.08.2005 році між
ОСОБА_2. та ОСОБА_4. який виступав за довіреністю  від імені ОСОБА_3. був укладений в простій
письмовій формі договір купівлі-продажу за умовами якого останній продав 27/100
частини домоволодіння АДРЕСА_1.  В
наступному нотаріусом  було відмовлено в
посвідчені договору купівлі-продажу оскільки спірна частина домоволодіння була
арештована.  На думку ОСОБА_2.  вона повністю виконала всі умови договору, а
оскільки продавець ухиляється від нотаріального посвідчення договору, то
відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України просить суд визнати договір купівлі-продажу
дійсним. Про спадкування за заповітом ОСОБА_1. вона не знала, тому почала
відбудовувати будинок.

Відповідачі по
справі ОСОБА_3., ОСОБА_4., треті особи ОСОБА_5., ОСОБА_6., представник
комунального підприємства “ОМБТІ та РОН” та агентства нерухомості “Капітал” в
судове засідання не явились без поважних на те причин. Про день, час та місце
розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, заслухавши
сторін, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них
правовідносини, прийшов до наступного.

На підставі
договору купівлі-продажу від 05.08.1999р. посвідченого на Одеській спеціалізованій
біржі нерухомості, який було визнано дійсним рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 16.01.2006р., яке набрало законної сили 30.01.2006р.,   ОСОБА_7. був власником 30/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_1.  Під час свого
життя ОСОБА_7. за договором дарування від 13.08.1999р. подарував ОСОБА_3.
30/200 частини зазначеного вище домоволодіння, а 10.12.1999 році ОСОБА_7. склав
заповіт, в якому на випадок своєї смерті заповідав все свої майно ОСОБА_1.
Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_8., реєстровий номер 976.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7. помер.

Після його
смерті відкрилась спадщина, яка складається з 30/200 частини домоволодіння
АДРЕСА_1.

Рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси від 16.01.2006р., яке набрало законної
сили 30.01.2006р., було встановлено, що ОСОБА_7. до своєї смерті постійно
проживав з ОСОБА_1. в її квартиріАДРЕСА_2. В зв'язку з тим, що ОСОБА_1.
пропустила строк для прийняття спадщини, вказаним  рішенням ОСОБА_1. було визначено додатковий
строк для прийняття спадщини. Після чого ОСОБА_1. звернулась до держнотконтори
з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7.

Як було
встановлено судом в спірній частині домоволодіння з червня місяця 2005року по
даний час проживає ОСОБА_2., яка перешкоджає ОСОБА_1. в користуванні та
володінні частиною будинку, а робітникам КП “ОМБТІ та РОН” в проведені замірів
в будинку для підготовлення технічної документації та
довідки-характеристики  державному
нотаріусу для видачі на ім'я ОСОБА_1. свідоцтва про право на спадщину  за заповітом.

Відповідно до
ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до
ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 цієї же статті,
незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Таким чином
виходячи з встановлених фактів, що ОСОБА_1. проживаючі з померлим ОСОБА_7 . на
час відкриття спадщини у відповідність до норм зазначених вище є такою, що
прийняла спадщину; приймаючи до уваги волевиявлення ОСОБА_7., щодо
розпорядження своїм майном на випадок
смерті на користь ОСОБА_1.; наявність перешкод в реалізації права на
прийняття спадщини з боку ОСОБА_2., - суд вважає, що за ОСОБА_1. слідує визнати
право власності на 30/200 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом як за єдиною спадкоємницею після смерті ОСОБА_7..

Судом було
встановлено, що ОСОБА_2. вселилась в спірну частину домоволодіння на підставі
договору купівлі-продажу від 05.08.2005р. укладеного в простій письмовій формі
з ОСОБА_4. який діяв за довіреністю в інтересах ОСОБА_3. За умовами даного
договору ОСОБА_3. продала, а ОСОБА_2. придбала 27/100 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 за 14000 доларів США. В договорі було зазначено, що частина
домоволодіння належить ОСОБА_3. на підставі договору дарування від
13.08.1999року та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від
30.06.2005р., яке 29.08.2005р. було скасовано в зв'язку з нововиявленими
обставинами, а в наступному ОСОБА_3. у визнанні права власності на 30/200
частини спірного домоволодіння було відмовлено. Тобто, на час укладання
договору купівлі-продажу від 05.08.2005р., ОСОБА_3. фактично не була власником
спірної частини домоволодіння та не мала права її відчужувати. Зазначена
обставина вказує на наявність перешкод, щодо посвідчення  договору купівлі-продажу від 05.08.2005р. в
нотаріальному порядку, що вказує на відсутність підстав для визнання договору
купівлі-продажу від 05.08.2005р.
дійсним.  Крім того, до цього часу
ОСОБА_2. за зазначеним вище договором не провела розрахунок в повному обсязі зі
ОСОБА_3., оскільки з оговореної суми в 14000 доларів США за придбану частину
домоволодіння вона сплатила лише 8000 доларів США. Не довела ОСОБА_2. та не
надала жодного належного доказу в підтвердження того, що ОСОБА_3. ухиляється
від посвідчення договору в нотаріальному порядку.

На підставі
викладеного суд дійшов висновку, що пред'явлений зустрічний позов є
безпідставний та задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Задовольнивши
позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_1. право власності на спірну частину
домоволодіння суд вважає, що відповідно до ст. 391 ЦК України порушене право
ОСОБА_1. щодо можливості користування своєю власністю, підлягає судовому
захисту шляхом зобов'язання ОСОБА_2. не перешкоджати позивачці у користуванні
та розпорядженні  30/200 частиною
домоволодіння АДРЕСА_1шляхом виселення ОСОБА_2. з зазначеної частини
домоволодіння.

На підставі
ст.ст.391,1268 ЦК України, Керуючись ст.ст.10,11,57,64,209,212,214, 215,218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ

Позовні
вимоги ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 30/200 частини домоволодінняАДРЕСА_1 , в порядку
спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 .

Зобов'язати
ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні  30/200 частиною домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом
виселення ОСОБА_2 з зазначеної частини домоволодіння.

В задоволені
зустрічного позову  ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: агентство нерухомості “Капітал”, ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. - про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права
власності - відмовити в повному обсязі.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -  підпис

ВІРНО:

Суддя -

Секретар
-