Справа №2-718
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

08 липня
2008 р.

Першотравневий районний суд м.
Чернівці, в складі головуючого судді Іщенка І.В.., при секретарі Сушко
Г.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання наявності угоди купівлі-продажу та визнання права
власності на автомобіль,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач  звернувся
до суду з позовом до відповідачів
про визнання договору непосвідченого нотаріально дійсним та взнання права
власності.  Посилався
в позові на те, що на
початку червня 2006 р. йому стало відомо від знайомого про те, що на
Калинівському ринку продається автомобіль, який, як йому було попередньо відомо, представляє для нього інтерес як для покупця. Дійсно,
для продажу було виставлено автомобіль
"Фольксваген - Пассат", 1993 р. випуску, чорного кольору, реєстраційний
номер НОМЕР_1. Продавцем був його власник, відповідач ОСОБА_2. Він зв"язався
з ОСОБА_2. по  телефону  і 14 червня 2006 р. вони зустрілись з
метою купівлі-продажу даного автомобіля. Вони сторгувались на продажній ціні 5 500 доларів США, після чого в
той же день я передав йому 27 775 грн., що дорівнювало 5 500 доларам. При цьому
в присутності свідків було складено письмовий документ (розписку), зміст
і мета якого полягали у засвідченні факту передачі згаданого автомобіля у власність покупцеві із одночасною
оплатою мною продавцеві  його вартості.
На реалізацію засвідченої цим документом угоди купівлі-продажу йому було
передано цей автомобіль, для правомірності володіння яким і його експлуатації тоді
ж було оформлено довіреність від 14.06.2006 р., посвідчену державним нотаріусом
2-ї Чернівецької державної нотаріальної контори. Сам зміст довіреності і строк,
на який вона видана, в сукупності із вищенаведеними обставинами свідчать на
користь навмисного й цілеспрямованого
відчуження транспортного засобу його попереднім власником. Адже в довіреності позивач наділений правами
експлуатувати, керувати, обміняти, продати за ціну та на умовах за своїм розсудом
автомашину, що є предметом угоди, укласти щодо неї договір позички, оренди
тощо. Тобто довіреністю засвідчено права, які становлять зміст права
власності відповідно до ст.317 ЦК України, а всі дії сторін, зафіксовані
документально і при свідках, були спрямовані
на реалізацію власником належного йому майна і набуття права власності на це майно покупцем, яким
являється він.  В довершення документального оформлення за
купленої автомашини в ДАІ УМВС вона була зареєстрована за ним і видано
реєстраційний талон, де  ОСОБА_1., зазначений як власник даного авто. Цей
транспортний засіб є також забезпечений полісом обов'язкового
страхування внаслідок укладеного ним як
його власником договору зі страховою компанією. За час користування цим авто
він поміняв колеса на нові диски і шини (вартість заміни 4 скатів - 500 доларів і 4 дисків - 240
доларів (розміром 195 X 65 К15), замінив на новий
бензонасос (250 доларів), відремонтував ходову частину - всі 4 сайлент-блоки, 2
передні шарові опори, передній лівий "кулак", а також куліси коробки
передач, - все це обійшлось у 800 доларів. А всього в поліпшення автомобіля було вкладено близько 1 800 доларів
США. Він надає авто на техогляд і сплачує
податок з власників транспортних засобів, тобто відноситься до цього авто як до своєї власності. Таким чином, безперечною метою сторін було
вчинення правочину щодо його предмету - автомашини, і результати цього
правочину відповідали положенням ст.ст.202,203,655,664
ЦК України.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1. та його представник ОСОБА_4. позов підтримали повністю, надали
пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просии позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2. та його
представник ОСОБА_5. позов визнали повністю, не заперечували проти його
задоволення.

Відповідачка
ОСОБА_3. та її представник ОСОБА_6. позов не визнали. Вказали, що відповідачка
як жружина ОСОБА_2. не давала згоди на продаж автомобіля. Просили в позові
відмовити.

Заслухавши
позивача, його представник, відповідачів, їх представників,  дослідивши письмові докази, які були у
справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що  початку червня 2006 р. йому стало відомо від
знайомого про те, що на Калинівському ринку продається автомобіль, який, як
йому було попередньо відомо, представляє для
нього інтерес як для покупця. Дійсно, для продажу було виставлено автомобіль "Фольксваген - Пассат", 1993 р.
випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1. Продавцем був
його власник, відповідач ОСОБА_2. Він зв"язався з ОСОБА_2. по  телефону
і 14 червня 2006 р. вони зустрілись з метою купівлі-продажу
даного автомобіля. Вони сторгувались на продажній
ціні 5 500 доларів США, після чого в той же день я передав йому 27 775 грн., що
дорівнювало 5 500 доларам. При цьому в присутності свідків було складено
письмовий документ (розписку), зміст і мета якого полягали у засвідченні
факту передачі згаданого автомобіля у
власність покупцеві із одночасною оплатою мною продавцеві  його вартості. На реалізацію засвідченої цим
документом угоди купівлі-продажу йому було передано цей автомобіль, для
правомірності володіння яким і його експлуатації тоді ж було оформлено
довіреність від 14.06.2006 р., посвідчену державним нотаріусом 2-ї Чернівецької
державної нотаріальної контори. Сам зміст довіреності і строк, на який вона
видана, в сукупності із вищенаведеними обставинами свідчать на користь
навмисного й цілеспрямованого відчуження
транспортного засобу його попереднім власником. Адже в довіреності позивач наділений правами експлуатувати, керувати,
обміняти, продати за ціну та на умовах за своїм розсудом автомашину, що є
предметом угоди, укласти щодо неї договір позички, оренди тощо.

Тобто
довіреністю засвідчено права, які становлять зміст права власності відповідно
до ст.317 ЦК України, а всі дії сторін, зафіксовані документально і при свідках, були спрямовані на реалізацію власником
належного йому майна і набуття права
власності на це майно покупцем, яким являється він.

В довершення документального оформлення за купленої
автомашини в ДАІ УМВС вона була зареєстрована за ним і
видано реєстраційний талон, де  ОСОБА_1., зазначений як власник даного авто. Цей
транспортний засіб є також забезпечений полісом обов'язкового
страхування внаслідок укладеного ним як
його власником договору зі страховою компанією. За час користування цим авто
він поміняв колеса на нові диски і шини (вартість заміни 4 скатів - 500 доларів і 4 дисків - 240
доларів (розміром 195 X 65 К15), замінив на новий бензонасос (250 доларів),
відремонтував ходову частину - всі 4 сайлент-блоки, 2 передні шарові опори,
передній лівий "кулак", а також куліси коробки передач, - все це
обійшлось у 800 доларів. А всього в поліпшення автомобіля було вкладено близько 1 800 доларів США. Він надає авто на
техогляд і сплачує податок з власників
транспортних засобів, тобто відноситься до цього авто як до своєї власності.

Таким чином, безперечною метою сторін було вчинення
правочину щодо його предмету - автомашини, і результати цього
правочину відповідали положенням ст.ст.202,203,655,664
ЦК України.

Під час продажу автомобіля відповідач завірив позивача в
тому, що його дружина обізнана щодо угоди і не заперечує цьому.

Доказами всіх вищенаведених обставин  зазначено довіреність від 14.06.2006 р., розписку від 14.06.2006 р., свідоцтво про реєстрацію транспортного
засобу, реєстраційний талон на автомашину,
талон техогляду, страховий поліс.

Також допитані як свідки ОСОБА_7. та ОСОБА_8. в залі
судового засідання підтвердили той факт, що
ОСОБА_1. придбав у ОСОБА_2. вказаний автомобіль за суму еквівалентну  5500 доларів США.

Разом з тим  до
тверджень відповідачки ОСОБА_3. щодо необізнаності її у продажі даного
автомобіля слід відлетить критично. Судом встановлено, що на момент  фактичного продажу автомобіля ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. перебували у шлюбних стосунках, вели спільне господарство, сумісні
кошти витрачали на потреби сім”ї. . Відповідач ОСОБА_2. фактично діяв при
укладені договору купівлі-продажу автомобіля як від свого імені так і від імені
дружини.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 202,220,203,316, 319,328, 655, 664 ЦК України,  ст.ст. 209,212-215,218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати угоду купівлі-продажу  автомобіля „Фольксваген-Пассат” , 1993 року
випуску, р-н НОМЕР_1укладеною між
ОСОБА_2та ОСОБА_1 укладеною.

Визнати право власності на  автомобіль „Фольксваген-Пассат” , 1993 року
випуску, р-н НОМЕР_1за  ОСОБА_1 .

На
рішення  суду  може
бути  подана   апеляційна
скарга  до   апеляційного
суду   Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.Чернівці.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуючий - суддя                        ____________________                                                 Іщенко І.В.