печерський районний суд міста києва
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
жовтня 2008  року

Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого
-                        судді    Горяйнова А.М.,

при
секретарі -                       Воронець
Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому  засіданні в м. Києві цивільну  справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення   боргу,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідачки
борг у сумі 2425 грн.00 коп., три проценти річних в розмірі 66 грн.37 коп. та
пеню в сумі 421 грн.21 коп., а всього 2912 грн.21 коп. Свої вимоги обґрунтовує
тим, що, що 26.07.2007 року між ними було укладено договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. На виконання умов вказаного договору позивачем відповідачці
було передано 500 доларів США,  які
остання зобов'язалася повернути після зняття з реєстраційного обліку  з
вказаної квартири  ОСОБА_3. Не
дивлячись на те, що 07.08.2007 року позивач виконав вказане зобов'язання,
відповідачка гроші не повернула. Позивач вважає, що   у
відповідності до ст. 625 ЦК України, ст.ст.1, 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» відповідачка,
окрім  основної суми  боргу, повинна сплатити  йому
три відсотки річних від суми боргу за весь час прострочення виконання
зобов'язання та пеню у розмірі
подвійної  облікової  ставки
НБУ  від  простроченої
суми  за  кожен
календарний день прострочення.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_4
підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у
позовній  заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав,
посилаючись на те, що укладений  між  сторонами
договір  купівлі-продажу  квартири
від  26.07.2007 року
оспорюється  одним  із співвласників квартири;  відповідна справа  розглядається
Голосіївським  районним судом   м. Києва. Крім  цього, позивач не  повідомив
відповідача про зняття  ОСОБА_3 з
реєстрації,  а одразу звернувся з  позовом до суду.

З'ясувавши обставини справи та  перевіривши
їх наданими сторонами доказами суд вважає, що  позов
ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню з наступних  підстав.

Судом
встановлено, що 26.07.2007 року між сторонами був укладений договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Одночасно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був  укладений
усний  договір  (надалі
-  спірний  договір) за
яким ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 500 доларів США  та взяла
на  себе   зобов'язання     повернути їх після зняття з реєстраційного
обліку за   місцем  проживання
ОСОБА_3, яка  мешкала у  квартирі АДРЕСА_1. Зазначені  обставини
підтверджуються письмовою розпискою ОСОБА_2  від 26.07.2007 року, та  визнаються
представниками  сторін.

Судом  також
встановлено,  що  ОСОБА_3
вибула  з  квартири АДРЕСА_1 та  була
знята  з  реєстрації
за   цією  адресою 07.08.2007 року. Зазначена  обставина
підтверджується наданою суду
копією  адресного  листка
вибуття  та   визнається
представником  відповідача.

У  відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться. Судом  встановлено,
що  до
цього   часу  відповідачка ОСОБА_2  не
повернула  ОСОБА_1  отримані
від  нього за  спірним
договором  500  доларів
США. Ця  обставина   визнається
представниками  сторін. Враховуючи,
що    визначені  у
спірному  договорі   обставини, з
якими   пов'язано виконання   відповідачкою
свого   зобов'язання  щодо
повернення отриманої   нею  від
позивача   валюти,  наступили, але  відповідачка
односторонньо відмовилась
від  виконання  свого
зобов'язання, суд  вважає
необхідним  стягнути з   неї
на користь   позивача   отриману
за  спірним   договором
валюту  у розмірі  500
доларів   США,  що
становило, на  час   звернення
позивача  до суду, 2425 грн. 00
коп.

Суд
не  бере   до
уваги  посилання    відповідача на те, що  укладений між сторонами  договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
оспорюється    у  судовому
порядку,  оскілки   спірний
договір, хоча  і  був
укладений  одночасно  із
вказаним  договором   купівлі-продажу квартири та  стосувався одного  й
того  ж   жилого
приміщення,  між  тим
є  самостійним  договором,
виконання  зобов'язань за   яким
безпосередньо не   пов'язано
із  виконанням   зобов'язань
за   договором   купівлі-продажу  квартири від
07.08.2007 року.

Суд
вважає необхідним  відмовити  позивачу
у  задоволенні  вимог
в   частині   стягнення з
відповідачки трьох  процентів  річних від
зазначеної  раніше суми стягнення
за  час прострочення з  05.07.2007 року  по
05.07.2008 року з виходячи
із  наступного. Умовами   спірного
договору не   було   визначено
строк виконання  відповідачем   зобов'язання
про  повернення   валюти
після  настання   обставин,
з  якими  пов'язане
таке  виконання. У  відповідності до  ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк виконання
боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів
цивільного законодавства. Під  час  розгляду
справи   позивачем не  було
доведено факт   пред'явлення  ним
відповідачці  вимоги про  повернення
валюти, отриманої  за  спірним
договором, у  липні  2007 року. Виходячи  з
цього суд вважає  встановленим,
що  вимога про   повернення
валюти  була  пред'явлена
позивачем відповідачу одночасно  із  подачею до
суду  даного позову. Із  матеріалів
справи     вбачається, що   відповідачка
отримала   позовну  заяву
ОСОБА_1  через  свого представника  лише 21.08. 2008 року. Враховуючи, що у
період  з   05.07.2007 року  по
05.07.2008 року позивач у встановленому
законом  порядку не  пред'явив
вимогу  про повернення  валюти, відповідач  не
може нести  відповідальність  за
порушення  цього  зобов'язання
відповідно до ст. 625 ЦК України.

Суд  також
вважає необхідним  відмовити
позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідачки пені відповідно до
положень ст.ст.1,2 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», оскільки сторони у  даному
спорі не  відносяться  до суб'єктів
правовідносин,  яки  регулюються
зазначеним  Законом.

У  відповідності до  ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним
стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним та документально
підтверджені судові витрати в розмірі 81 грн.00 коп.

На
підставі викладеного, керуючись 509,526,533,625 ЦК України, Законом  України
«Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»,
ст.ст. 11, 60, 61, 88, 212, 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
-  задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг  у
сумі  2425 грн. 00 коп. та судові витрати
у  розмірі  81 грн. 00 коп., а  всього 2506 грн. 00 коп.

В  задоволенні
іншої  частини позову ОСОБА_1  - відмовити.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у
строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набере законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти  днів
з  дня  проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються апеляційному суду через Печерський
районний суд м. Києва.

Суддя