Справа  № 22 - ц - 625
/ 2008 р.                                        Головуючий у 1-ій інстанції Шаповал
Категорія  20                                                                       Суддя-доповідач Кононенко О.Ю.
У Х В А Л А

І м е н е м  У к р а ї н и

19 червня 2008
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області у складі:

головуючого -
Гагіна М.В.

суддів -
Кононенко О.Ю.,  Семеній Л.І.

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та осіб,
які беруть участь у справі -  позивача
ОСОБА_1, представників відповідача КП «Радіосервіс» - Коростельова В.М.,
адвоката ОСОБА_3, представника відповідача ТОВ «Стенос» - Клименка С.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду  Сумської області цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 березня 2008 року

у справі за
позовом ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Радіосервіс», Науково -
виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоавтоматика»,
ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Стенос»

про визнання
недійсними рішень конференції Колективного підприємства «Радіосервіс», визнання
недійсними договорів купівлі - продажу та визнання права власності на нерухоме
майно,-

в с т а
н о в и л а :

Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 березня 2008 року відмовлено
Філіпенку І.В. в задоволенні його вимог до Колективного підприємства
«Радіосервіс», Науково - виробничого товариства з обмеженою відповідальністю
«Енергоавтоматика», ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Стенос»
про визнання недійсними рішень конференції Колективного підприємства
«Радіосервіс», визнання недійсними договорів купівлі - продажу та визнання
права власності на нерухоме майно за їх безпідставністю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить апеляційний суд скасувати зазначене рішення
суду через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає,
що відповідач КП «Радіосервіс» незаконно виключив позивача з реєстру пайщиків;
конференції членів трудового колективу, проведені 12 серпня 2005 року та 13
грудня 2005 року, відбулися з порушенням законодавства, а тому є нелегітимними.
У зв'язку з цим рішення даних конференцій є незаконними. Вказує, що договори
купівлі - продажу нежитлового приміщення по вул. Леваневського, 10/1 в м. Суми
укладені з порушенням вимог ЦК України, що є підставою для визнання даних
договорів недійсними.

Зазначає,
що суд безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ГК України
про виробничий кооператив, оскільки КП «Радіосервіс» не є виробничим
кооперативом.

Крім
того, вважає, що зміст рішення суду не відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, який підтримав доводи
скарги, представників відповідача КП «Радіосервіс» - Коростельова В.М.,
адвоката ОСОБА_3, відповідача ТОВ «Стенос» - Клименка С.О., які заперечували
проти скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Судом
першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Господарського суду
Сумської області КП «Радіосервіс» було власником нежитлового приміщення № 10/1
по вул. Леваневського в м. Суми. За договором купівлі - продажу від 16 грудня
2005 року це приміщення було продане ТОВ «Енергоавтоматика», а 22 грудня 2005
року останнім воно продане ПП ОСОБА_2, яка 15 березня 2006 року продала його
ТОВ «Стенос» (а.с. 4,5,22-27).

Згідно
реєстру пайщиків КП «Радіосервіс» станом на 01 січня 1998 року позивач паю в КП
«Радіосервіс» не мав (а.с. 112-118).

ОСОБА_1
працював на посадах директора та заступника директора в період з 02 лютого 1998
року по 01 липня 2005 року і був звільнений за власним бажанням.

Згідно
статуту КП «Радіосервіс» та доповнень до нього, підприємство створено на основі
власності трудового колективу, вищим органом управління є конференція власників
майна, до відання якої, серед іншого, відноситься вирішення питань, пов'язаних
із власністю підприємства.

Місцевий
суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, виходив з того, що
позивач не є співвласником майна підприємства після припинення трудових
відносин з останнім, а тому з моменту розірвання трудових відносин він фактично
втратив право на участь у вирішенні питань стосовно діяльності підприємства і
не має права вимагати визнання недійсними оспорюваних угод та рішень органів
управління КП «Радіосервіс».

На думку
колегії суддів даний висновок узгоджується з обставинами справи та доказами,
яким суд першої інстанції дав належної оцінки.

Згідно
ст. 163 ЦК України, яка кореспондує ст. 95 ГК України, виробничим кооперативом
є добровільне об'єднання громадян на засадах членства для спільної виробничої
або іншої господарської діяльності, яка базується на їхній особистій трудовій
участі та об'єднанні його членами майнових пайових внесків.

Згідно
ст. 98 ГК України членство у виробничому кооперативі припиняється, зокрема, у
випадках добровільного виходу з кооперативу, припинення трудової участі в
діяльності останнього.

Положення
даної норми права узгоджується з п. 5.14 статуту КП «Радіосервіс» (а.с. 98 об.)
відповідно до якого у разі розірвання трудових відносин і виходу зі складу
підприємства, член трудового колективу підприємства має право на частину
власності.

Тобто з
моменту припинення трудових відносин у ОСОБА_1, у відповідності до вимог п.
5.14 статуту підприємства в редакції від 22 грудня 1991 року,  ч.4 ст. 23 Закону України «Про власність»,
ст. 166 ЦК України, ст. ст. 98, 99 ГК України,
виникло право  на одержання
вартості  його вкладу та фактично
припинилося право на участь в управлінні підприємством.

Саме
тому у ОСОБА_1 відсутні правові підстави вважати, що конференції членів
трудового колективу КП «Радіосервіс», проведені 12 серпня 2005 року та 13
грудня 2005 року, тобто вже після припинення позивачем трудових відносин з КП
«Радіосервіс», якимось чином зачіпають його права та законні інтереси.

Оскільки  факт укладення договорів купівлі - продажу
нежитлового приміщення № 10/1 по вул. Леваневського в м. Суми також не впливає
на права та інтереси ОСОБА_1, він, у відповідності до ч. 3 ст. 215 ЦК України,
не може вимагати визнання недійсними цих правочинів.

З цих же
підстав ОСОБА_1 не мав повноважень заявляти позов в інтересах КП «Радіосервіс»,
вимагаючи визнання за останнім права власності на нежитлові приміщення № 10/1
по вул. Леваневського в м. Суми.

Посилання
заявника апеляційної скарги на те, що суд невірно послався на ст. ст. 93, 95,
98, 99, 101 ГК України безпідставне, оскільки з прийняттям Господарського
кодексу України та втратою чинності Закону України «Про підприємства в
Українській РСР», саме цими статтями ГК України регулюється діяльність колективних
підприємств.

Вимога
про включення ОСОБА_1 до числа пайщикв КП «Радіосервіс» останнім у позовній
заяві не заявлялася, тому і посилання в апеляційній скарзі на безпідставне
виключення його з числа пайщиків є необґрунтованим і таким, що не може бути
прийняте до уваги колегією суддів.

Доводи
апеляційної скарги про невідповідність змісту рішення суду вимогам ст. 215 ЦПК
України є довільними та не відповідають дійсності.

За таких
обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги
та скасування рішення місцевого суду.

Рішення суду
першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.
ст.  293, 297, 307 ч.1 п.1,  308,
313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 березня 2008 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набрала законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до
Верховного Суду України.

Головуючий:  Гагін М.В.

Судді:
Кононенко О.Ю., Семеній Л.І.