справа №2-1858/08р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

29 травня 2008 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого                                                                       Лебезуна
В.І.

при секретарі                                                                    Лебединець
К.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської
області  про визнання права власності на
самочинні прибудови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим
позовом, посилаючись на те, що він без належного на те дозволу побудував на
власній земельній ділянці прибудову, другий поверх житлового будинку та
госпблок. Просить визнати за ним право власності на вказані споруди.

У судове засідання позивач
підтримав позовні вимоги та належно їх обґрунтував.

Представник відповідача до суду також не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним чином, - проти позову не заперечує та
просить розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню. Крім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на
земельну ділянку від серії ЯЖ №323521 позивач є власником земельної ділянки
площею 0,1846га.  по АДРЕСА_1. Згідно
витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 29.11.07р. останній є власником
будинку, що розташований за вищезазначеною адресою на підставі договору
довічного утримання від 15.02.00р. Позивачем було самочинно побудовано добудову
до будинку, другий поверх та госпблок. Оскільки зазначені прибудови зведені без
належного дозволу, БТІ відмовляє позивачу у реєстрації права власності на них.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦК
України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди,
створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти
будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно ч.2 цієї ж статті власник
земельної ділянки набуває права власності на зведені ним будівлі, споруди та
інше нерухоме майно. Оскільки позивачем на власній земельній ділянці побудовано
спірні споруди та прибудови з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних,
екологічних та інших норм і правил, земельна ділянка використовується ним за
цільовим призначенням, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч.5 ст.376 ЦК
України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Отже, оскільки позивач являється єдиним власником земельної ділянки, на
якій самочинно побудовано спірне майно, відповідач проти заявлених позовних
вимог не заперечує, суд вважає, що визнання права власності за позивачем на
спірні будівлі не зачіпає інтересів та не порушує права будь-яких інших осіб, а
тому позов задовольняє.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.376 ЦК України, ст.ст.213,215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинні прибудови до житлового
будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а
саме:

-    прибудова а&sup3; (зі збільшенням площі на 13,1кв.м.);

-    житловий будинок ІІ
поверх А&acute; із збільшенням загальної площі на 141,4кв.м. і житлової - на
61,9кв.м.);

-    госпблок Д

із збільшенням
загальної площі на 141,4кв.м. та житлової площі - на 61,9кв.м.

Рішення може бути оскаржене у порядку, передбаченому ст.294 ЦПК України.

СУДДЯ