Справа № 2-198/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2008
року
м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої
судді Ромазан Л.С.,

при
секретарі Страхоцькій Н.С., Кузій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Микулинецької селищної ради Теребовлянського району,
ОСОБА_2, ОСОБА_3про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до
Микулинецької селищної ради Теребовлянського району, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
визначення додаткового строку  для
подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті батька
ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1він став спадкоємцем за законом першої черги його майна.
Однак, у зв»язку із перебуванням за межами України, він з поважних причин
пропустив шестимісячний строк для подання ним заяви  про прийняття спадщини.

У судовому засіданні позивач  та його представник адвокат ОСОБА_5. позовні
вимоги підтримали із мотивів, викладених у позові. Просять суд визначити
додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач Микулинецька селищна рада позов визнала і не
заперечує проти визначення ОСОБА_1. додаткового строку для подання заяви про
прийняття спадщини.

Відповідачі ОСОБА_2., ОСОБА_3. та їх представник адвокат
ОСОБА_6. позову не визнали і пояснили, що позивач ОСОБА_1. після смерті батька
ІНФОРМАЦІЯ_1заяву про прийняття спадщини у державну нотаріальну контору не
подав без поважних причин, оскільки він певний час після відкриття спадщини
перебував в Україні і мав можливість подати вказану заяву. Крім того, відповідачі
у суді вказали, що ОСОБА_1. фактично не вступив в управління та володіння
спадковим майном у зв»язку із тим, що проживав за іншою адресою, ніж його
батько. У задоволенні позову просять відмовити.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив

ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_4, який був батьком для позивача
ОСОБА_1та відповідачки ОСОБА_2.

Після смерті батька сторін відкрилася спадщина, яка  складалась із Ѕ частини житлового будинку з
надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1

Позивач протягом шести місяців з дня відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини нотаріальній конторі не подав. Таку заяву він
подав лише 26.09.2007 року.

Спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4., прийняла
мати позивача та відповідачки ОСОБА_2. ОСОБА_7, про що їй 29.06.1999 року
видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Інші спадкоємці, крім ОСОБА_7., вказану спадщину не
прийняли.

06.12.2004 року ОСОБА_7. складено заповіт, яким вона
заповіла усе своє майно відповідачу ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_7. померла.

Із даних будинкової книги прописки громадян по АДРЕСА_1
випливає, що у вказаному будинку до липня 1999 року були зареєстровані лише
батько та мати позивача.

ОСОБА_1. за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований із 27 липня
1999 року. До цього він був зареєстрований і проживав у АДРЕСА_2

З пояснень позивача, поданих ним у суді, вбачається, що
на протязі одного  місяця після смерті
батька він перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_2. Йому було відомо
про встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття
спадщини, однак таку заяву у нотаріальну контору він не подав, оскільки  поїхав у Росію на роботу, звідки  повернувся на початку липня 1999 року.

Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_8., який  у суді показав, що приблизно через місяць після
смерті ОСОБА_4. він разом із позивачем перебували у Росії, оскільки з показань
вказаного свідка вбачається, що вони перебували в різних містах Росії,
повернулись в Україну також окремо приблизно влітку 1999 року, а тому він
достовірно не може вказати, чи весь час позивач перебував за межами України.

Аналогічно суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_9.,
котрий ствердив, що бачив ОСОБА_1. у сороковий день після його смерті батька,
виходячи з того, що з часу проведення зазначеного обряду (поминального обіду на
сороковий день після смерті особи) пройшло декілька років, на ньому були
присутні більше десятка осіб і достовірно знати, чи був серед них саме позивач,
неможливо.

Також суд  відкидає
твердження позивача про те, що він фактично вступив в управління та володіння
спадковим майном, оскільки до дня смерті батька та на протязі восьми місяців
після його смерті  він був зареєстрований
та фактично проживав за іншою, від місця відкриття спадшини, адресою.

Крім того, суд враховує те, що після відкриття спадщини
померлого ОСОБА_4. Теребовлянською державною нотаріальною конторою видано
свідоцтво про право на спадщину за законом іншому спадкоємцеві, а саме
ОСОБА_7.,  якою оформлено право власності
на спадкове майно ОСОБА_4., тому визначення судом позивачеві додаткового строку
для прийняття спадщини не має для нього правового значення, оскільки  існує спір щодо спадкового майна.

Відповідно до
п.1,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав
чинності з  1 січня 2004 року, до
відносин спадкування правила книги шостої (спадкове право) застосовуються, якщо
спадщина відкрилася після набрання ним чинності, а також якщо спадщина
відкрилася до цієї дати,  але не була
прийнята  ніким із спадкоємців. У
випадках відкриття спадщини до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати чинне
на  час її відкриття законодавство,
зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття
спадщини, прав спадкоємців за законом.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_4. відкрилася у 1998
році і в 1999 році була прийнята спадкоємцем ОСОБА_7., суд вважає, що до
вказаних правовідносин слід застосовувати положення ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з ч.1,2 ст.549, ч.1 ст.550 ЦК УРСР 1963 року  визнається, що спадкоємець прийняв спадщину,
якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а також
подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини. Вказаний строк для прийняття спадщини може бути продовжений
судом, якщо він визнає причини пропуску
строку поважними.

Аналізуючи встановлені судом обставини, які перевірені
доказами, суд вважає, що позивач ОСОБА_1. пропустив строк для прийняття
спадщини без поважних причин, оскільки після смерті батька він на протязі
місяця перебував в Україні і мав можливість подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини. Факт перебування його за межами митної території
України не позбавляв його права подати вказану заяву із використанням поштового
чи іншого зв»язку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні
позову  ОСОБА_1. до Микулинецької
селищної ради Теребовлянського району, ОСОБА_2, ОСОБА_3про визначення
додаткового строку  для подання заяви про
прийняття спадщини, слід відмовити.

Керуючись  ст.
10,60,179, 212-215 ЦПК України, ст.549, 550 ЦК УРСР 1963 року, п.1,5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1до Микулинецької селищної
ради Теребовлянського району, ОСОБА_2, ОСОБА_3визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк  з дня
проголошення рішення  заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя

Справа № 2-198/2008 р.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

3 червня 2008  року
м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої
судді Ромазан Л.С.,

при
секретарі Страхоцькій Н.С., Кузій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Микулинецької селищної ради Теребовлянського району,
ОСОБА_2, ОСОБА_3про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1до Микулинецької селищної
ради Теребовлянського району, ОСОБА_2, ОСОБА_3визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк  з дня
проголошення рішення  заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя

Офіційних документів, які б підтверджували факт його
перетину митного кордону України та працевлаштування у вказаній іноземній
державі, позивачем суду не подано.

Свідок ОСОБА_8 . у суді показав, що приблизно через
місяць після смерті ОСОБА_4. він разом із позивачем перебували у Росії, де
спочатку незначний час вони разом нелегально працювали, а  пізніше перебували окремо в різних містах,
зокрема, він  працював у м.Нижній
Новгород, а позивач - у м.Бєлгороді. Повернулись в Україну також окремо
приблизно влітку 1999 року.

Свідок ОСОБА_9. у судовому засіданні підтвердив, що він
бачив позивача на