УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 липня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Жайворонок Т.Є.,

Лященко  Н.П.,

Луспеника Д.Д.,

Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошової компенсації за &frac12; частину будівель і витрат на проведення водопроводу, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Миколаївської
області від 2 липня 2004 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2003 року ОСОБА_1 пред'явила в суді позов до
ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за &frac12;
частину будівель і витрат на проведення водопроводу.

Зазначала, що з вересня 1975 року до травня 1982 року вона
перебувала у шлюбі з відповідачем.

Під час шлюбу за спільні кошти ними було побудовано літню
кухню, сарай, добудови до літньої кухні, прибиральню і басейн по АДРЕСА_1,
всього на суму 8 063 грн.

Посилаючись на те, що вона збирається переїхати на інше
місце проживання, позивачка просила стягнути на її користь грошову компенсацію
вартості &frac12; частини
господарських споруд і 750 грн. витрат на проведення водопроводу, побудованого
за її власні кошти в квітні 2000 року.

У подальшому позивачка уточнила позовні вимоги і просила
стягнути з відповідача на її користь 5 499 грн. 50 коп. грошової компенсації за
&frac12; частину
побудованих господарських споруд, 750 грн. витрат на будівництво водопроводу та
&frac12; частину витрат
на проведення експертизи в розмірі 130 грн. 77 коп.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської
області від 29 квітня 2004 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 2
липня 2004 року рішення міськрайонного суду скасовано і постановлено нове, яким
позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на її користь 5 186 грн.
грошової компенсації вартості &frac12; літньої кухні, сараю, прибиральні, розташованих по
АДРЕСА_1, залишивши зазначені будови у власності відповідача; стягнуто з  ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 51 грн. витрат на оплату державного мита. У
задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про
часткове задоволення вимог ОСОБА_1, апеляційний суд обґрунтовано виходив з
того, що при неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може
визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи
будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а
іншій присудити грошову компенсацію.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам
матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи є
необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене у справі рішення апеляційного суду є законним й обґрунтованим,
тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 2 липня 2004 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

Т.Є. Жайворонок

Д.Д. Луспеник

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук