Справа|річ|
№ 2-254/ 2008р.
РІШЕННЯ|розв'язання,вирішення,розв'язування|

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 червня 2008 року
Братський районний суд

Миколаївської області

У складі: головуючого - судді                          Кірімової О.М.

При секретарі -|                                 Москаленко
С.Л.

Розглянувши|розгледівши|
у відкритому|відчиненому|
судовому засіданні в залі суду с. Братське цивільну справу за позовною
заявою                  ВІДДІЛУ КУЛЬТУРИ
І ТУРИЗМУ

БРАТСЬКОЇ
РАЙДЕРЖАДМІНІСТРАЦІЇ

до

ОСОБА_1

Про
стягнення зайво виплаченої заробітної плати та

відшкодування
шкоди працівником

ВСТАНОВИВ:

Відділ культури
та туризму Братської райдержадміністрації
звернувся до суду з|із|
позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1зайво виплаченої заробітної плати
та   відшкодувати шкоду працівником в
сумі 1752 грн. 99 коп.

Свої вимоги
мотивував тим, що відповідачу неправомірно присвоєно 10-й тарифний розряд
замість 8-го, а тому вона незаконно отримувала підвищену заробітну плату.

У судовому засіданні представник позивача збільшила  свої позовні вимоги  та пояснила суду, що ОСОБА_1., на підставі
наказу № 13 від 13.06.2002 року, прийнята на роботу завідуючою Братським
районним краєзнавчим музеєм. На підставі наказу № 41 від 10.11.2005 року,
згідно проведеної атестації в централізованій бухгалтерії, їй встановлено 10
тарифний розряд.

Після
проведення ревізії у відділі культури та туризму щодо фінансово-господарської
діяльності, контрольно-ревізійним управлінням в Миколаївській області 24 липня
2007 року було складено акт, в якому зазначено, що в порушення таблиці 3
Додатку 2 Міністерства культури і туризму України від 18.10.2005 року № 745
„Про використання умов оплати праці працівників культури на основі тарифної
сітки” завідуючій районним музеєм, як директору,  присвоєно 10-й тарифний розряд, замість 8-го
тарифного розряду. Вважає, що таке порушення призвело до зайвого
нараховання  та виплати заробітної плати
за період з 01.09.2005 року по 01.06.2007 рік на суму 1752 грн. 99 коп. та
відповідно  до зайвого перерахування до
державних цільових фондів нарахувань на заробітну плату на суму 636 грн. 50
коп.

Оскільки
зазначене допущено з вини відповідача, просить стягнути з останньої на
користь  відділу культури та туризму
Братської райдержадміністрації  2389 грн.
49 коп.

Відповідачка
позов   не визнала  та
пояснила суду, що дійсно з 14 червня 2002 року працює на посаді
завідуючої Братським районним краєзнавчим музеєм. 10.11.  2005 року комісією у складі голови,
секретаря  та трьох членів атестаційної
комісії, їй присвоєно 10-й тарифний розряд. За період роботи ніяких зауважень
чи претензій зі сторони керівництва, вона не мала, роботу виконувала
добросовісно, а тому просила відмовити позивачу в задоволені позову. На її
думку ніякої шкоди своїми діями, вона позивачу
не завдала, вини її, наче б то в неправильному нарахуванні заробітної плати,  теж не має. За таких обставин просила суд
відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника
позивача,  відповідача,  дослідивши надані  письмові докази, суд приходить до
висновку  про те, що позов задоволенню не
підлягає  з наступних|таких| підстав.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам  або майну юридичної
особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.. 130
КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них
трудових обов”язків. Така відповідальність настає тільки за пряму дійсну шкоду,
лише в межах і в порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна   підприємству, установі,
організації винними протиправними діями ( бездіяльністю) працівника в межах
певної частини заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру
заподіяної шкоди.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1згідно наказу
№ 13 від 13.06.2002 року принята на роботу завідуючою Братським районним
краєзнавчим музеєм, де працює до теперішнього часу ( а.с.4).

Згідно
наказу № 41 від 10.11.2005 року ( а.с. 16) атестаційною комісією ОСОБА_1як
завідуючій Братським районним краєзнавчим музеєм, встановлено 10 тарифний
розряд.

Актом головного
контрольно-ревізійного управління в Миколаївській області від 24.07.2007 року
за № 06-24/8 ( а.с. 17- 18) виявлено, що
в порушення таблиці 3 Додатку 2 Міністерства культури і туризму України
від 18.10.2005 року № 745 „Про використання умов оплати праці працівників
культури на основі тарифної сітки” завідуючій районним музеєм, як директору
музею,  присвоєно 10-й тарифний розряд,
замість 8-го тарифного розряду. Зазначене порушення призвело до зайвого
нараховання  та виплати заробітної плати
за період з 01.09.2005 року по 01.06.2007 рік на суму 1752 грн. 99 коп. та
відповідно  до зайвого перерахування до
державних цільових фондів нарахувань на заробітну плату на суму 636 грн. 50
коп.

Однак, відділом
культури і туризму  Братської
райдержадміністрації  не надано суду
доказів того, що саме з вини ОСОБА_1 задано йому шкоди. Позивачем не доведена  пряма дійсна шкода відповідача і те, якими
неправомірними діями останнього позивачу її заподіяно. Не надано суду доказів
того, які саме неналежні виконання ОСОБА_1 призвели до завданої позивачу шкоди.

Більше того, у
вищезазначеному акті контрольно-ревізійного відділу вказано, що допущене
порушення  сталося з вини голови
атестаційної комісії та членів атестаційної комісії.

Крім цього, п.6
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року № 14 „Про судову
практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам,
установам, організаціям їх працівниками” не передбачено відшкодування
шкоди  працівниками, яким зайво виплачена
грошова виплата.

За таких підстав суд вважає за можливе відмовити позивачу
в задоволені позову

А тому, керуючись
ст. ст. 60, 209, 213, 215, 218  ЦПК| України, суд

ВИРІШИВ|розв'язав|
:

В задоволенні
позовної заяви  ВІДДІЛУ КУЛЬТУРИ І
ТУРИЗМУ  БРАТСЬКОЇ
РАЙДЕРЖАДМІНІСТРАЦІЇ  до  ОСОБА_1 про стягнення зайво виплаченої
заробітної плати та  відшкодування шкоди
працівником - відмовити.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя  Братського

районного суду
підпис                                     О.М. Кірімова

згідно оригіналу

Суддя  Братського

районного суду
О.М. Кірімова