Справа № 2-256/2008
РІШЕННЯ

іменем
України

12 травня 2008 року

Рубіжанський міський суд Луганської
області в складі:

головуючого  -
судді Новікова О.І.

при секретарі  - Малетич О.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якім
зазначає, що в наслідок дій відповідача сталося залиття його квартири, таким
чином відповідачем йому заподіяна матеріальна шкода у розмірі 2776 грн., а
також моральна шкода у розмірі 5000 грн., тому позивач просить стягнути з
відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2776 грн. і моральну
шкоду у розмірі 5000 грн.

У судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги і попросив стягнути
також з відповідача ще 218 грн. матеріальної шкоди та 3000 моральної шкоди,
пояснивши суду, що 5 лютого 2008 року відповідач знов залив його квартиру, тому
він просить стягнути з відповідача 2994
грн. матеріальної шкоди та 8000 грн. моральної шкоди, пославшись на обставини
викладені в позовних заявах.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце
слухання справи був повідомлені належним чином рекомендованим листом, причини
неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України - у разі
неявки в судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про
причини не явки, суд може  ухвалити
заочне рішення, якщо позивач  не
заперечує проти такого вирішення питання.

Судом з'ясовано  думку позивачки
щодо такого розгляду справи, заперечень
від неї не надійшло.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши й оцінивши надані
письмові докази в справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх   вимог чи заперечень.

Судом встановлено, підтверджується наявними
у справі доказами, що  05.01.2007 р.,
17.01.2007 р., 26.08.2007 р. та 10.11.2007 р., а також 5.02.2008 р. мало місце
затоплення квартири АДРЕСА_1, що підтверджується актами від що 10.01.2007;
17.01.2007 р., 27.08.2007 р., 12.11.2007 р. та 06.02.2008 р. 12.09.2007 р
(а.с.13, 15, 14, 32, 34-35, 58), та не спростовується відповідачем. Внаслідок
затоплення в квартирі позивача були пошкоджені: стеля, стіни в туалеті, ванній
кімнаті, коридорі, кухні. Вказане підтверджується поясненнями позивача
складеними актами та не спростовується відповідачем по справі.

Між
позивачем та відповідачем виникли правовідносини, які регулюються ст.1166
Цивільного Кодексу України (далі ЦК України).

Так, відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до
п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України “Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди” зазначено, що розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166,
1167 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає  відшкодуванню
в повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що  дії
останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний
зв'язок та є вина зазначеної особи,  а
коли це було  наслідком дії джерела
підвищеної  небезпеки, незалежно від
наявності вини.

Враховуючи те, що при розгляді справи  судом встановлено послідовність  дій відповідачів та затоплень квартири, між
ними є причинний зв'язок,  позивачем  надано докази
заподіяння йому шкоди та вини відповідачів в  заподіянні позивачу, матеріальної  за таких обставин  суд дійшов
висновку про те, що вказаний позов в частині стягнення матеріальної
шкоди підлягає задоволенню.

Враховуюче на те, що позивачем 28.12.2007
року своїми силами був зроблений ремонт пошкоджень, які завдав відповідач,
позовні вимоги по відшкодуванню заподіяної шкоди підлягають частковому
задоволенню у межах витрат позивача.

Відшкодування шкоди від залиття 5.02.2008
року підлягають стягненню у розмірі локального кошторису від 4.03.2008 року
(а.с.60).

Відповідно до
ст. 1167 ЦК України - моральна  шкода
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» у позовній заяві має бути зазначено в чому полягає
шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими
доказами це підтверджується. Згідно п. 5 вказаної Постанови суд має
з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння  потерпілому моральних чи фізичних страждань,
за яких  обставин і якими діями  (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини
заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій
грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов'язані  з ними витрати та з чого при цьому виходить.

Позовні вимоги позивача щодо відшкодування
моральної шкоди у розмірі 8000 грн. суд находить не обґрунтовано завищеними,
але беззаперечно позивачу було завдано моральну шкоду, його життєвий ритм було
порушено, протягом тривалого часу позивач були вимушені ліквідувати наслідки
залиття, не міг користуватися усіма приміщеннями своєї квартири, що безумовно
відображалося на його життєвому ритмі та на його вагітній дружині, яка після
чергового залиття терміново була госпіталізована. Позивач тривалий час
звертався до відповідача з проханням поновити зіпсоване майно, налагодити труби
у своїй квартирі, але відповідач нічого не робив і з вини відповідача позивач
поставлений у принизливе становище, вимушений просити поновити його права. Суд
вважає, достатнім стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди
5000грн.

Статтею 79 ЦПК
України визначено, що судові витрати складаються з судового збору  та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до
ст.88 ЦПК України стороні на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені  судові
витрати.

Враховуючи те, що позивачем надані до суду
докази сплати державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи та оплати складання кошторису, суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі зверненням позивача до
суду д, а саме: за сплату державного мита та інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу в розмірі та витрати на оплату складання
кошторису - всього 101 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.10,
11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст.1166, 1167 Цивільного Кодексу
України, Постановами  Пленуму Верховного
Суду України від 27.03.90р.  № 6 “Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”
та 31.03.95 № 4 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
рахунок відшкодування матеріальної шкоди 595 (п'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 60
коп. та у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п'ять тисяч) грн., а
всього 5595 (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто п'ять) гривень 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі
зверненням позивача до суду у сумі 101 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Рубіжанським міським
судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заяву про апеляційне оскарження може бути
подано позивачем протягом  десяти днів з
дня оголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються в апеляційний суд Луганської області через Рубіжанський
міський суд Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення  строку подання заяви  про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк двадцяти днів, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги  рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
(О.І.Новіков).