УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11
липня 2008 року
м.Київ

Суддя Верховного Суду України Барсукова В.М., розглянувши
касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Добропілля на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області
від 5 березня  2008 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 7 травня 2008 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Добропілля (далі - Відділення) про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької
області                        від 5
березня  2008 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької області від 7 травня 2008 року, стягнуто з
Відділення на користь ОСОБА_1
5 000 грн. моральної шкоди В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Відділення просить скасувати
судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Із змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів
вбачається, що задовільняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд виходив із
того, що позивач під час виконання ним трудових обов'язків отримав трудове
каліцтво і висновком МСЕК від 23 лютого 2004 року йому було вперше встановлено
стійку втрату професійної працезданості. Таким чином право на відшкодування
моральної шкоди у зв'язку з професійним захворюванням, виникло у позивача у
лютому             2004 року і на той час
діяли норми Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності”, які передбачали відшкодування моральної
шкоди потерпілим внаслідок ушкодження здоров'я на виробництві. Згідно зі ст. 58
Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної
дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.  Також відповідно
до ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного
законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує
або скасовує відповідальність особи.

Оскільки судові рішення відповідають вимогам
матеріального та процесуального права, а викладені в касаційній скарзі доводи
були предметом перевірки під час судового засідання та висновків суду не
спростовують, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропілля на
рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 5
березня  2008 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 7 травня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропілля про
відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Добропілля.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
В.М. Барсукова