Справа № 2-1067/08
РІШЕННЯ

Іменем України

19
червня   2008

року

Індустріальний   районний
суд

м.
Дніпропетровська

у    складі: головуючого судді Нощенко І.С.

при секретарі Кошеваровій
М.В.

розглянувши
у  відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Дніпропетровська

цивільну
справу за  позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Шоста

Дніпропетровська
державна нотаріальна контора  “Про  визначення
часток у

спільній
сумісній власності”, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2008 року позивач
звернувся до суду з позовною заявою про

визначення  часток у спільній сумісній власності,
посилаючись на те, що

відповідно
до свідоцтва про право власності  на
житло  від 29 грудня 1998 року

ОСОБА_2
ОСОБА_4 та ОСОБА_3на праві спільної сумісної власності належить  квартира АДРЕСА_1. Право власності

зареєстровано
в МБТІ. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Шоста
державна нотаріальна контора відмовилася видати свідоцтво про право на

спадщину
за  законом, оскільки в свідоцтві про
право власності на житло, яке

видане
29 грудня 1998 року Дніпропетровським домобудівним комбінатом № 1 право

власності
на квартиру визначено, як спільна сумісна власність. Просив

визначити  частки в спільному майні квартиріАДРЕСА_1: за
ОСОБА_2 - 13 частину

квартири,
за померлою ОСОБА_4 - 13 частину квартири
та

за  ОСОБА_3- 13 частину квартири.

Відповідачі у судовому
засіданні  позовні вимоги  визнали.

Просили
позов задовольнити.

Третя особа в судове засідання не з'явилася.  Відповідно до

листа  від 06.06.2008 року просили розглядати справу
в їх відсутності.

Суд,  заслухавши
сторони,   вивчивши матеріали
справи,  вважає, що позовні

вимоги  підлягають частковому  задоволенню
з наступних підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні,

відповідно
до  свідоцтва про право власності на
житло від 29 грудня 1998 року,

виданого
Дніпропетровським домобудівним комбінатом № 1, квартира № АДРЕСА_1, загальною
площею

64,2
кв.м. належить на праві спільної сумісної власності   ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Згідно
до ст. 368 ЦК України ,  спільна
власність двох або більше осіб без

визначення
часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною

власністю.

Згідно
до ст. 370 ЦК України  у разі виділу
частки із майна, що є у спільній

сумісній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві

спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю

між
ними, законом або рішенням суду.

Відповідно
до ст.372 ЦК України  майно, що є
спільній сумісній власності, може

бути
поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року  і здійснити
виділ частки

не
можливо.

Як
показав в судовому засіданні позивач після смерті  матері він
звернувся в

нотаріальну
контору  з заявою про прийняття спадщини,
однак Шоста

дніпропетровська  державна нотаріальна контора  відмовила в видачі свідоцтва

про
право  на спадщину в порядку спадкування
за законом,   оскільки в свідоцтві

про
право власності на житло право власності на квартиру АДРЕСА_1 визначено, як
спільна сумісна

власність.

Відповідно
до п.224  Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій

нотаріусами
України,   нотаріус може видати
свідоцтво  про право на спадщину за

законом  після смерті одного із учасників спільної
сумісної власності лише

після  виділення
( визначення)  частки померлого у
спільному майні.

Відповідно
до ч.1 ст. 357 ЦК України  частки у праві
спільної часткової

власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю

співвласників
або законом.

При таких обставинах суд вважає
за можливе припинити  спільну

сумісну
власність  в квартирі АДРЕСА_1 між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3; встановити спільну часткову власність  і визначити
частки в спільному майні в квартирі АДРЕСА_1: за  ОСОБА_2 - 1/3 частини квартири,  за

ОСОБА_3
- 1/3 частини квартири. Інші вимоги

необґрунтовані
та незаконні, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Згідно до ст.11 ЦПК України  суд розглядає цивільну справу не інакше як за

зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Керуючись ст. ст. 357,368,370,372   ЦК України ,
ст.ст.3,7,11, 15, 30,

60,  212- 215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Встановити спільну часткову власність і
визначити  частки в спільному ОСОБА_3 -
13 частину квартири, припинивши право

спільної
сумісної власності.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської

області
через Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк,

з
дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після

цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про

апеляційне
оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з

дня
проголошення рішення.

Суддя

:

І.С. Нощенко