У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                 Григор'євої
Л.І.,

суддів:                              Балюка М.І.,           Данчука В.Г.,

Барсукової В.М.,         Луспеника
Д.Д.,-

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1   до   Мукачівської   міської
ради,   третя     особа -
ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні власністю за касаційною
скаргою  ОСОБА_1  на рішення апеляційного суду Закарпатської
області від 12 червня 2008 року,

встановила:

У січні 2008 року позивачка звернулася до суду із
зазначеним позовом, мотивуючи  вимоги  тим, що
вона  є   власником
будинку     АДРЕСА_1. Згідно з п.
1.33 додатку № 1 до рішення Мукачівської міської ради від 23 грудня 2003 року
“Про передачу земельних ділянок у приватну власність” їй було передано в
приватну власність земельну ділянку площею 0, 0876 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку. Під час погодження меж зазначеної земельної
ділянки третя особа ОСОБА_2, який є користувачем суміжної земельної ділянки,
відмовився підписати акт встановлення та погодження меж землекористування.
Посилаючись на вищевикладене, просила суд усунути перешкоди в користуванні
власністю та зобов'язати Мукачівську міську раду видати державний акт на право
приватної власності на земельну ділянку площею 0, 0876 га для обслуговування
житлового будинку.

У процесі розгляду справи ОСОБА_1 змінила позовні вимоги,
просила   визнати   незаконним
рішення    Мукачівської   міської
ради    від 14  січня 2008
року,  яким  скасовано
рішення  Мукачівської міської ради
від 23 грудня 2003 року, та зобов'язати Мукачівську міську раду видати їй
державний акт на право приватної власності на земельну ділянку.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської
області від 3 березня 2008 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12
червня 2008 року зазначене рішення міськрайонного суду скасовано, у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати  рішення апеляційного суду та  залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності будинокАДРЕСА_1

На земельній ділянці № 85, що
розташована на цій же вулиці, знаходиться нежитлова будівля, яка належить
малому приватному підприємству “Бджілка” (далі - МПП “Бджілка), власником якої
є ОСОБА_2

Рішенням Мукачівської міської ради від 22 березня 2005 року за МПП
“Бджілка”  зареєстрована  земельна
ділянка площею 0, 0209 га на праві оренди (а.с. 9).

На суміжній земельній ділянці № 83 нерухомого майна не зареєстровано, земля
належить до земель міської ради ( а.с. 7, 10, 11, 13).

Відповідно до п. 3.2 рішення 26-ої сесії 4-го скликання Мукачівської
міської ради від 4 грудня 2003 року ОСОБА_1 передано в приватну власність
земельну ділянку площею 0, 0876 га на вулиці Яна Амоса Каменського в місті
Мукачевому, на підставі якого їй видано державний акт про право приватної
власності на землю від 13 лютого 2004 року.

Виходячи із зазначених правових документів рішенням Мукачівського
міськрайонного  суду  від
24  травня    2004
року, яке набрало законної сили 25 червня 2004 року, за позовом ОСОБА_1
як власниці спірної земельної ділянки зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні цією ділянкою   шляхом   демонтажу
гаража,   яким   він користувався  ( а.с. 100).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15 червня 2007 року, яке
набрало законної сили 6 вересня 2007 року, визнано неправомірним п. 3.2 рішення
26-ої сесії 4-го скликання Мукачівської міської ради від 4 грудня 2003 року та
державний акт, виданий ОСОБА_1, на право приватної власності на земельну
ділянку площею 0, 087 га від 13 лютого 2004 року ( а.с. 72-73).

Цим рішенням установлено, що частина спірної земельної
ділянки площею 0, 0272 га довідведена ОСОБА_1 до її земельної ділянки АДРЕСА_1
згідно з її заявою від 19 грудня 2003 року на підставі ст. 119 ЗК України.

Зазначеним рішенням також установлено, що спірною
земельною ділянкою площею 0, 0272 га, яка одночасно межує з ділянкою № 85,
тривалий час   користується  утримуючи
на ній гараж, сплачуючи податок, ОСОБА_2, який 5 грудня 2003 року,
раніше за ОСОБА_1, звернувся до міської ради із заявою про передачу цієї
ділянки у власність ( а.с. 72 зв.).

Рішенням 28-ої сесії 4-го   скликання
Мукачівської   міської   ради
від  23 грудня 2003 року ОСОБА_1
передано в приватну власність земельну ділянку на вулиці Яна Амоса Каменського
площею 0, 0876 га на підставі ст. 118 ЗК України (а.с. 6), однак державний акт
на право власності на землю не видано у зв'язку   з
відмовою  ОСОБА_2 підписати акт
погодження меж земельної ділянки ( а.с. 4, 8, 9).

За протестом прокурора 14 січня 2008 року позачергова
26-а сесія 5-го скликання Мукачівської міської ради своїм рішенням № 524
скасувала п. 1.33 рішення 28-ої сесії 4-го скликання Мукачівської міської ради
від 23 грудня 2003 року про передачу ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки
площею 0, 0876 га на вулиці АДРЕСА_1.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, яким позов
ОСОБА_1 задоволено та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, апеляційний
суд обґрунтовано виходив із недоведеності її позову з урахуванням установлених
попередніми судовими рішеннями (які набрали законної сили) фактів, які
відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, зокрема, факту
тривалого користування частиною спірної земельної ділянки ОСОБА_2 та його
переважного права на отримання цієї земельної ділянки.

Рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим,
доводи касаційної скарги не спростовують його висновків.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Ураховуючи, що доводи касаційної скарги про порушення
судами норм матеріального та процесуального права не ґрунтуються на матеріалах
справи, зводяться до іншої оцінки встановлених судами обставин справи, а
оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, передбачених ст. 338 ЦПК України, і підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну
скаргу  ОСОБА_1   відхилити.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 12 червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                         Л.І.
Григор'єва

Судді:
М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.Г. Данчук

Д.Д. Луспеник