АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-534 2008 р.                                               Головуючий
інші спори                                                         Бащенко
апеляційній інстанції Трюхан Г.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28"
лютого 2008 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                     Магди Л.Ф.

суддів                                Бабенко В.М.
,  Трюхана Г.М.

при
секретарі                    Федьорко М.
Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_1 на
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 18 грудня 2007 р. по справі за позовомОСОБА_1 до ТОВ
«Євроуніверсалсервіс»,  3-я особа ОСОБА_2
про виконання договірних відносин,
визнання права власності на квартиру та визнання правочину про
відчуження її недійсним та за зустрічним позовом ТОВ «Євроуніверсалсервіс»
доОСОБА_1,  3-я особа ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення безпідставно набутого
майна,  -

встановила:

ОСОБА_1.
звернувся з позовом до відповідача ТОВ «Євроуніверсалсервіс» про виконання
договірних відносин та визнання права власності на квартиру.

В
обгрунтування позову вказував,  що
наказом № 46 від 18.10.1993 р. він був прийнятий на роботу муляром 5-го розряду
по приватному ВКП «Агроінвест».

З огляду
на низьку заробітну плату генеральний директор та власник підприємства ОСОБА_3.
запевнив його в отриманні однокімнатної квартири АДРЕСА_1  яка перейде у власність позивача за умови
роботи на підприємстві протягом 10 років,
що знайшло своє відображення в п. 4.1 Договору найму,  укладеного 18 жовтня 1993 року.

Наказом
№ 11 від 31.01.1996 року позивача було переведено на посаду муляра 5-го розряду
до дочірнього підприємства власника МП
МКП «Агроінвестбуд».

12
вересня 1996 року договір частково виконано шляхом передачі позивачеві в
користування вищевказаної квартири.

В 1997
році ОСОБА_3. було засновано ТОВ «Євроуніверсалсервіс»,  в якому він є генеральним директором ,  і ОСОБА_1. працював на обох вищеназваних
підприємствах.

В
зв'язку з переходом права власності на спірну квартиру до ТОВ «Євроуніверсалсервіс»
на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.1997 року до договору найму
10.10.1997 року внесені відповідні зміни,
за якими ТОВ «Євроуніверсалсервіс»перебирає на себе права і обов'язки
ВКП «Агроінвест».

2

В 2006 році
позивач довідався про внесення в його трудову книжку запису про звільнення його
на підставі наказу № 34-к від 31.07.1999 року за власним бажання.

При
цьому заяви про звільнення він не писав і про звільнення не повідомлявся. За
твердженням позивача,  ОСОБА_3. на
початку квітня 2006 року в присутності свідків запевнив його у передачі у
власність квартири 1 травня 2006 року. 30.10.2006 року позивач рекомендованим
листом звернувся до ОСОБА_3. з письмовою вимогою оформити право власності на
квартиру,  але відповіді не одержав.

Тому
позивач просив зобов'язати ТОВ «Євроуніверсалсервіс» виконати договірні
відносини та оформити за ним право власності на спірну квартиру,  а також визнати договір купівлі-продажу цієї
квартири,  укладений між підприємством та
ОСОБА_2. недійсним.

ТОВ «Євроуніверсалсервіс»
звернулось до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1. про визнання договору найму
недійсним та повернення безпідставно набутого майна . В обґрунтування своїх
вимог посилається на невідповідність договору вимогам Закону України «Про оренду
майна державних підприємств та організацій» та нікчемність п. 4.1 Договору та
відсутність у ОСОБА_3. права власності на квартиру.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заявлених в
суді першої інстанції,  судова колегія
вважає,  що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення,  а рішення суду
до скасування з направленням його на новий розгляд з слідуючих підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1. звернувся до відповідачів з
позовом про визнання правочину недійсним.

При
цьому ОСОБА_2. як особа,  що придбала
спірну квартиру,  повинен мати статус
відповідача.

В порушення
цього він являється 3-ю особою.

Відповідно
до ч. 3  ст.  303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги,  якщо буде
встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм
процесуального права,  які є обов'язковою
підставою для скасування даного рішення.

Тому суд
вважає за правильне рішення суду скасувати,
а справу направити на новий розгляд в той же суд в іншому його складі.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  303,  307,
311 ЦПК України,  судова
палата,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Соснівського районного суду від 18 грудня 2007 року скасувати,  а справу направити до того ж суду в іншому
його складі.

Ухвала
може бути оскаржена протягом 2-х місяців з часу її проголошення до Верховного
Суду України.