АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-475-2008р.                                               Головуючий
30                                                                      Кащук А.М.
апеляційній інстанції Бородійчук В.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12"
березня 2008 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                   Бородійчука В.Г.

суддів                              Василенко Л.І.,
Демченко В.А.

при
секретарі                  Бурдуковій О.В.

з участю
адвоката          Павленко С.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2007р.
по справі за позовомОСОБА_2,  ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вивчивши
матеріали справи та заслухавши учасників процесу, -

встановила:

Позивач ОСОБА_2 просить
стягнути з ОСОБА_1  на його користь у
відшкодування майнової шкоди завданої злочином 9492, 27 грн. та 5000 грн. в
відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим,  що внаслідок ДТП було пошкоджено його
автомобіль ВАЗ-21061,  НОМЕР_1і розмір
майнової шкоди згідно до висновку авто товарознавчої експертизи становить 8748,
44 грн.,  а також 743, 83 грн. він
витратив на оплату експертизи,  дачу
телеграм,  проїзду до місця проведення
слідчих дій. Також йому була завдана моральна шкода пошкодженням його
майна,  яка полягала в душевних
переживаннях,  зміні способу життя,  порушеннях життєвого та професійного планів,  поскільки був позбавлений можливості
користуватися автомобілем,  яку він
оцінює в 5000 грн.

Позивачка
ОСОБА_3  просить стягнути з ОСОБА_1  на її користь у відшкодування майнової
шкоди,  завданої злочином 1259, 09 грн.
та 7000 грн. в відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги ОСОБА_3  мотивує тим,
що внаслідок ДТП її здоров'ю було завдано значної шкоди,  вона отримала середньої тяжкості тілесні
ушкодження у вигляді подвійного закритого перелому правої плечової кістки,  тривалий час лікувалася перенесла операцію і
потребує ще однієї,  понесла витрати на
ліки. Ушкодженням здоров'я їй також була завдана моральна шкода,  яку вона оцінює в 7000 грн. та яка полягає у
перенесених фізичних та душевних стражданнях,
пов'язаних з ушкодженням

2

її
здоров'я,  поскільки була пошкоджена її
права рука і вона потребувала сторонньої допомоги,  змінився звичайний спосіб її життя.

Відповідач
ОСОБА_1.  та його представник ОСОБА_4.  позов не визнали повністю і пояснили,  що вини ОСОБА_4 в скоєнні ДТП немає,  оцінка матеріальної шкоди завданої позивачу
експертом завищена а також при винесенні рішення просить врахувати майновий
стан відповідача,  який не має власного
житла та постійного місця роботи,  а має
на утриманні неповнолітню дитину.

Рішенням
Звенигородського районного суду від 19 грудня 2007 року в позовіОСОБА_2,  ОСОБА_3,
третя особа ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  завданої злочином - задоволено частково.

Стягнуто   з
ОСОБА_1   на   користь
ОСОБА_2 в
відшкодування матеріальної шкоди - 9408, 27 грн. в відшкодування моральної
шкоди - 1500 грн. та судові витрати по справі в сумі 124, 08 грн.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в відшкодування матеріальної шкоди - 1080, 15
грн.,  в відшкодування моральної шкоди -
5000 грн.

Не  погоджуючись
з рішенням  суду ОСОБА_1   просить
його  скасувати  і

постановити
нове судове рішення яким відмовити у задоволенні позовних   вимог з тих

підстав,  що судом не встановлено його вини в завданні
матеріальної і моральної шкоди.

Перевіривши
законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги колегія суддів вважає,  що апеляційна
скарга підлягає до відхилення із слідуючих підстав.

Судом встановлено,  що 28.04.2007р.
близько 12 години на дорозі Звенигородка-Буки

трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ІЖ 2715 НОМЕР_2
власником якого є ОСОБА_1.  та автомобіля
ВАЗ 21061 під керуванням ОСОБА_2

власником якого є ОСОБА_2

Відповідно   до
постанови   Звенигородського   районного
суду   від   24.09.2007р. кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1  за  ст. 286 ч.1 КК України з його згоди закрито в
зв'язку з актом амністії,  тобто з
нереабілітуючих підстав.

Відповідно
до  ст.
ст. 1166,  1167,  1187 ЦК України обов'язок по відшкодуванню
майнової та моральної шкоди,  завданої
джерелом підвищеної небезпеки внаслідок скоєння злочину лежить на винній
особі,  яка на відповідній правовій
підставі володіла транспортним засобом.

Оскільки винним
в ДТП відповідно
до постанови Звенигородського районного суду є     ОСОБА_1
тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув матеріальні і моральні
збитки на користь позивачів.

Сума
матеріальної шкоди стягнута з урахуванням судово-автотоварознавчої
експертизи,  а так же інших наявних у
справі документально підтверджених доказів.

Обґрунтовано
судом стягнуто на користь позивачів і моральну шкоду,  при цьому судом наведені мотиви визначення
розміру відшкодування шкоди.

Колегія суддів вважає,  що судове
рішення ґрунтується на наявних по справі доказах і

відповідає вимогам діючого законодавства.

Доводи
апелянта про те,  що судом не встановлено
його вину   в скоєнні ДТП є не      ,  переконливі.

Відповідно
до постанови Звенигородського районного суду кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_1  за  ст. 286 ч.1 КК України закрита за його згоди
в зв'язку з актом амністії.

Дана підстава
закриття кримінальної справи є нереабілітуючою.

Крім того сам ОСОБА_1.  не
заперечував,  що відносно нього
застосували акт

амністії.

А тому
керуючись  ст.  ст.
307,  308 ЦПК України,  колегія суддів, -

3

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Звенигородського районного суду від 19.12.2007р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду вступає в законну силу з моменту проголошення але може бути
оскаржена до Верховного Суду України в 2-х місячний строк з моменту
проголошення.