справа №2-1742/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14.08.2008
року  Печерський районний суд м. Києва в
складі:

Головуючої-  судді
Супрун Г.Б.

при секретарі-           Демченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про поділ майна  подружжя,-                                                                                                                 встановив:

В
лютому 2008року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить
розділити майно подружжя, а саме : виділити йому &frac12; частину квартири АДРЕСА_1. Мотивує позов тим, що перебували в шлюбі з 1972
р. по 1998р. За цей час у 1993році ними була придбана вищезазначена квартира.
Після розлучення між ними була домовленість, що право власності на квартиру
перейде до дітей. Але в січні 2008р. йому стало відомо, що колишня дружина
продає квартиру, але право власності на дітей так і не оформила.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав. Пояснив, що
сторони, перебуваючи в шлюбі, придбали квартиру. Згідно ст.60, 70 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на парві
спільної сумісної власності, а також частки майна є рівними. В даний час
позивач піклується за їх сина, який залишився без житла, тому і звернувся до
суду з позовом.

Відповідачка
проти позову заперечувала. Пояснила, що позивач не має права на квартиру, вона
вже продана, діти в них повнолітні. Представник відповідача просив в позові
відмовити,  спірна квартира не є спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки позивач подарував віповідачці належну
йому частинку квартири ще у 1994 році, виписався з квартири за власною заявою,
його права не порушені, позов безпідставний.

Вислухавши
представників сторін, відповідачку, дослідивши письмові докази, суд приходить
до висновку, що в позові слід відмовити.

В
судовому засіданні встановлено, що з 1972року до 1998року сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі, який розірвано 13.01.1998р., що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Згідно
договору купівлі-продажу від 02.09.1993р. позивач купив на свої ім»я квартиру
АДРЕСА_1.

07.09.1994р.
позивач ОСОБА_1 подарував відповідачці ОСОБА_2
дану квартиру, що підтверджується договором дарування ,
посвідченого  приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Слід
зазначити, що вказані позивачем норми матеріального права ( Сімейний кодекс
України в редакції 2003р) не стосуються правовідносин, які склалися між
сторонами. Об»єкт, який позивач вважає спільним майном подружжя був об»єктом
одноосібної, особистої приватної власності.

Разом
з тим, згідно виписки з особової картки паспортного контролю Старокиївського РУ
ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_1 виписаний з даної квартири 05.09.1996р. до
міста  Нова Каховка Херсонської області.

З
рішення Старокиївського райсуду м.Києва за грудень 1997р., оглянутим в судовому
засіданні, вбачається, що позов ОСОБА_2 про розлучення задоволено, і відповідач
ОСОБА_1 надав суду належно завірену нотаріусом заяву про визнання позову та
просив шлюб розірвати, оскільки  не
проживає з позивачкою з 1993р.

На
підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що спірна квартира не є
спільним сумісним майном подружжя, позивач сам добровільно розпорядився нею,
подарувавши колишній дружині з дітьми. Діти є повнолітніми, які в разі
порушення їх прав та інтересів мають право звертатись до суду.

Крім
того, позивач в  1996році за власною
заявою знявся з реєстрації за даним місцем проживання до  м.Нова Каховка, де проживає і до цього часу,
з вимогами щодо можливого порушення своїх прав нікуди не звертався. Тому підстав
вважати, що йому стало відомо про порушення свого права лише в січні
2008року,   коли квартира продана, на що
він посилається в заяві, у суда також немає.

На
підставі наведеного, суд вважає, що в позові слід відмовити.

Керуючись
ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ майна  подружжя  відмовити.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження. Заява та апеляційна скарга подаються до Апеляційного
суду м.Києва через Печерський райсуд м.Києва.

Суддя: