Справа
№ 2-3191/08
м е н е м    У к р а ї н и
липня 2008 року                                                                            м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
- судді Карапута Л.В.,
секретарі  - Антоненко Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП "Будинок
книги" Чернігівської міської ради про поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку,
24 березня 2008 року позивачка звернулася до
суду з позовом до відповідача  про
поновлення на роботі на посаді бухгалтера з 26.02.2008 року в КП "Будинок
книги" та стягнути середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 26.02.2008 року.
У судовому засіданні позивачка підтримала
позовні вимоги і просила їх задовольнити, при цьому просила  наказ № 11-2 від 25.02.2008 року  визнати незаконним, оскільки  п. 2 ст. 41 КЗпП України не може бути
застосований до неї для звільнення бухгалтера, оскільки в трудових функціях  бухгалтера відсутня  ознака безпосереднього  обслуговування грошових цінностей.
Представник відповідача просив відмовити в
задоволенні позову, оскільки звільнення позивачки відбулося у відповідності до
вимог законодавства.
Третя особа позов не визнав  і просив відмовити в позові.
Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали
справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала  на посаді бухгалтера в КП "Будинок
книги" Чернігівської міської ради  з
25.04.2007 року, згідно наказу № 15-К від 25.04.2007 року.
Наказом № 11-2 від 25.02.2008 року
позивачка  була звільнена  з роботи
на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України в зв"язку з втратою
довіри  за порушення правил ведення
Розпорядженням № 02 від 26.05.2007 року було
на позивача виконання обов"язків касира ( а.с. 27 ).
Крім того, 26.05.2007 року з позивачем було
укладено  договір про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність ( а.с. 29 ).
Згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України, трудовий
договір з ініціативи роботодавця може бути
розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо
обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для
втрати  довір"я до нього з боку
Як вбачається з пояснень представника
відповідача підставою для звільнення
позивача  по п. 2  ст. 41 КЗпП України було те, що  у видаткових касових  ордерах ( а.с. 8 ) відсутній підпис директора
підприємства, що на його думку свідчить про винність вчинку позивачем щодо
видачі грошових коштів працівникам без належних підстав.
З норми п. 2 ст. 41 КЗпП України вбачається,
не можуть бути працівниками на яких  у
відповідних випадках поширюється чинність даної норми рахівники,
бухгалтери,  калькулятори, тощо, оскільки
в їх трудових функціях  відсутня ознака
безпосереднього обслуговування  грошових
чи товарних цінностей. І тому вони не можуть бути звільнені  за п. 2 ст. 41 КЗпП України.
Окрім того,  товар у сенсі
п. 2 ст. 41 КЗпП України це матеріальні цінності прийняті, сховані,
відпущені зі складу, з товарного залу, іншого сховища, як це вбачається з п. 28
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів».
Відповідно до п. 23 Положення про
організацію бухгалтерського обліку і звітності в Україні документи, які є
підставою для прийняття і видачі товарно-матеріальних цінностей і грошових
коштів, а також розрахункові, кредитні і фінансові зобов"язання підписують
головний бухгалтер разом з керівником підприємста, з чого суд робить висновок,
що особа, яка безпосередньо обслуговує товарно-матеріальні цінності, а саме
головний бухгалтер ОСОБА_2 підписалася під видатковими касовими ордерами       ( а.с. 8 ) і має безпосередній  до них доступ з правом розпорядження.
За вказаних підстав, суд приходить до
висновку, що позивачка не є особою, яка безпосередньо обслуговує
товарно-матеріальні цінності на підприємстві, видала грошові кошти за
видатковими касовими ордерами  за
підписом головного бухгалтера підприємства, яка ОСОБА_2 була поставлена до  відома щодо підстави та розміру видачі
даних  коштів на що й погодилася
За викладених обставин відповідача слід
зобов'язати поновити позивача на посаді з 26 лютого 2008 року та скасувати
наказ № 11-2 від 25.02.2008 року про припинення трудового договору.
Відповідно до  ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини
власника звільненому працівникові належних йому сум, підприємство зобов'язано
виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Оскільки  з дня звільнення минуло 85 днів, тому  з відповідача слід стягнути 85 х 68,86 = 5853
Керуючись ст.ст.  10, 11, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України,
ст. ст. 41 п. 2, 232 КЗпП України, суд
позовні вимоги ОСОБА_1  задовольнити.
Скасувати наказ № 11-2 від 25 лютого
2008 року  про припинення трудового
Поновити ОСОБА_1  на роботі
КП "Будинок книги" Чернігівської міської ради   на посаді бухгалтера з 26 лютого 2008 року.
Стягнути з КП "Будинок книги"
Чернігівської міської ради  на користь
ОСОБА_1   середній заробіток за час
вимушеного прогулу в розмірі 5853 грн. 10 коп.
Стягнути з КП "Будинок книги"
Чернігівської міської ради   на користь
держави судові витрати  в розмірі 51 грн.
Стягнути з КП "Будинок книги"
Чернігівської міської ради  на користь
держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи   в розмірі 30 грн. 00 коп..
Рішення суду в частині поновлення
ОСОБА_1  роботі на посаді бухгалтера  та стягнення середнього заробітку в розмірі
1377 грн. 20 коп. підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської області. Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається  протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуюча
- суддя: