Справа № 2-504/2008 р.
РІШЕННЯ

Іменем
України

13 червня 2008  року
Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого  судді Литвин Л.І.

при секретарі Ковряк  О.О.

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в Яготинському районному суді  справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове
майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до
Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2. про
встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове
майно,  в котрій вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивачки - ОСОБА_3. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1 07 травня 1990 року ОСОБА_3. склала заповіт,
відповідно до якого заповідала належний їй будинок з надвірними будівлями та
спорудами відповідачу. Відповідач в передбачений законодавством шестимісячний
термін не звернулися з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а
саме відповідно до ст. 553 ЦК України не вчинив, жодної з дій, що свідчать про
прийняття ним спадщини.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється
за законом і за заповітом. Згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року)
позивачка є спадкоємцем першої черги. Позивачка вважає, що відповідно до ст.
ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину, шляхом вступу
в управління та володіння спадковим майном. Як вбачається з довідки, виданої
Панфильською сільською радою від 26.05.2008 року № 282 житловий будинокАДРЕСА_1
рахується згідно запису  господарської
книги виконкому сільської ради за № 87 заОСОБА_3, але свідоцтво про право
власності на вищевказаний житловий будинок не видавалось. Таким чином мати
позивачки - ОСОБА_3. - за своє життя не отримала свідоцтво про право власності
на жилий будинок, розташований вАДРЕСА_1

Лист Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики
України № 12/5 від 23 березня 1999 року містить роз'яснення, що оформлення
права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх
в експлуатацію провадиться тільки при наявності актів прийняття їх в
експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними
технічними.

По об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року , тобто до прийняття
урядом України документу, ( Постанова Кабінету Міністрів України від 5 серпня
1992 року № 449 “ Про затвердження положення про порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення ” ),
встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.
При їх реєстрації для оформлення права власності одним  з документів є висновок про технічний стан
будинку, що складається бюро технічної інвентаризації. Позивачка звернулася до
виконкому Панфильської сільської ради для оформлення права власності на будинок
та надання необхідний документів, але виконком відмовив у вирішенні даного
питання, оскільки лист Київського обласного управління юстиції № 151-01-01 від
3 березня 2005 року містить роз'яснення, що у разі смерті власника нерухомого
майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і
правовстановлюючий документ  відсутній,
питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного
його власника ( спадкоємця ) повинна вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, мати позивачки
- ОСОБА_3 - володіла на праві власності будинком, який був побудований в 1982
році, та мала право отримати свідоцтво про право власності на будинок.

Враховуючи вище викладене, позивачка просила:

встановити факт володінняОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, жилим будинком , розташованим в АДРЕСА_1, на праві
власності;

встановити, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, є донькою ОСОБА_3 померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1;

встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати за нею право власності на спадкове майно.

В попередньому судовому
засіданні  позивачка підтримала вимоги
позову, пояснивши, що протягом шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини,
вона продовжувала проживати в даному будинку, користувалася речами померлої
матері, зробила ремонт, сплачувала комунальні платежі.

Представник відповідача в
попередньому судовому засіданні позов визнав.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивачки, роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову,
враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання  відповідачем позову не суперечить закону та
не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання
відповідачем позову може бути прийнято судом, а
позов підлягає до задоволення.

Керуючись
ст.ст.130, 174, 256 ЦПК України, ст.ст.524, 529, 549, 548 ЦК України в
редакції  1963 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове
майно,  задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, володіла жилим будинком, розташованим в АДРЕСА_1.

Встановити, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, є дочкою ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати заОСОБА_1право власності на
житловий будинку АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через
Яготинський районний суд заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
його проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя
Литвин Л.І.