Справа № 2-401/2008 р.
М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
року. Татарбунарський районний суд Одеської об- області в складі:
судді
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Татарбу-нари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення збитку у зв'язку з надбанням майна
без достатнього правового обгрунтування,
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, у якій
просила стягнути з ОСОБА_2 2849,52 грн. за користування належною їй земельною
ділянкою, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до рішення
Татарбунарського районного суду від 09 грудня 2004 року за нею було визнано
право власності на земельну ділянку померлої ОСОБА_3. розміром 4,85 га.
Починаючи з 2002 року відповідачка безпідставно користується зазначеною
земельною ділянкою, не платить їй орендну плату та не бажає укладати договір
оренди. Згідно з Указом Президен-та України орендна плата за користування
земельною ділянкою повинна бути не менше 1,5% вартості земельної ділянки. 1,5%
вартості належ-ної їй земельної ділянки становить ціну позову.
Представник відповідача позовні вимоги не
визнав, пояснивши, що його довіритель користується своєю земельною ділянкою, на
яку має державний акт на право приватної власності на землю, тобто на закон-них
підставах, до земельної ділянки позивачки ніякого відношення не має.
пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.
рішення Татарбунарського районного суду Одесь-кої області від 09 грудня 2004
року за позивачкою було визнано право власності на земельний пай розміром 4,85
в умовних кадастрових гек- тарах, що лишився після ОСОБА_3., яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.5,6 ).

На підставі
зазначеного рішення судуОСОБА_1 було видано
державний акт на право приватної власності на земельну ділянку пло-щею
4,44 га ( а.с.7 ).

Копією рішення
Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 квітня 2002 року
підтверджується, що за відповідачкою ОСОБА_2 було визнано право власності на
земельний пай розміром 4,85 в умовних кадастрових гектарах ( а.с.20 ).

Як вбачається з
державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого
Татарбунарською райдержадміні-страцією 10 березня 2004 року, додатку до нього
та акту передачі зе- земельної частки ( паю ) в натурі, що було глянутого у
судовому за- сіданні та копія яких є у справі ( а.с.21,22,23 ), відповідачці
було передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,44 гектарів на
масиві № 22 ділянка № 1.

Отриману земельну
ділянку відповідачка передавала в оренду та
отримувала орендну плату, про що свідчать копії договорів оренди
земельної ділянки та довідки ПІІ «Юг-Агротек» та СФГ «Вікторія» ( а. с.24-25,26-27,49,50,51
).

З повідомлення
відділу земельних ресурсів у Татарбунарському районі Одеської області видно, що
державний акт на право приватної власності гр.ОСОБА_2 зареєстровано в Книзі
записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1345.
Сосовно ре-єстрації даржавного акту гр.ОСОБА_1 інформація відсутня ( а.с.45 ).

Відповідно до
інформації Баштанівської сільської ради за № 49 від 12.03.2008 р. ( а.с.35 )
рішенням сесії Баштанівської сільської ради від 18.12.2001 р. № 100-ХХІІІ
ОСОБА_3 було ви-ділено в натурі земельну ділянку ( пай ) на масиві № 22 ділянка
№ 18.

Отже, земельна
діляна, яку отримала позивачка після померлої ОСОБА_3., розміщена на масиві №
22 ділянка № 18, тоді як земельна ділянка, що належить відповідачці, розміщена
на масиві № 22 ділянка № 1, тобто земельні ділянки сторін знаходяться на одному
масиві, але розміщені на значній відстані одна від одної.

Згідно з ч.5
ст.116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у
власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення ( викупу ) її в
порядку, передбаченому зазначе-ним Кодексом.

Проте ніхто не
вилучав земельну ділянку у позивачки для переда-чі її відповідачці. Сама
позивачка на таке не посилається.

Таким чином,
позивачкою не надано, а судом не добуто доказів про те, що земельна ділянка
позивачки була у користуванні відпові-дачки.

Довідку
Баштанівської сільської ради про те, що ніби-то зазна-чений факт мав місце, суд
не приймає до уваги, тому що викладені у ній відомості нічим не
підтверджуються, є голословними, крім того, вони спростовуються встановленими
обставинами.

На підставі
викладеного, керуючись ст.116 Земельного Кодексу України, ст.ст.208,209,213-215
ЦПК Украины, суд

В  И  Р
І  Ш  И  В:

У позові ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення збитку у зв'язку з надбанням майна без дос-татнього правового
обгрунтування відмовити.

Рішення суду може
бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскаржен-ня, яку може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рі-шення.

Суддя
Тимошенко