Справа № 2-114/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 серпня 2008 року                                                                                       м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський
районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді                                                                                         Гончар
М.С.

при секретарі                                                                                                  Соловйовій
А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та зустрічною позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору оренди недійсним, за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про визнання договору оренди недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому зазначала
наступне. Між нею та ОСОБА_2 був укладений договір оренди № 1 від 16 січня 2002
року нежитлового приміщення № 26, розташованого за адресою: м. Запоріжжя бул.
Шевченко б. 8 з додержанням вимог чинного на той час законодавства. В зв'язку
із чим, просила визнати дійсним договір оренди № 1 від 16 січня 2002 року
нежитлового приміщення № 26, розташованого за адресою: м. Запоріжжя бул.
Шевченко б. 8, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому
зазначав наступне. Договір оренди № 1 від 16 січня 2002 року нежитлового
приміщення № 26, розташованого за адресою: м. Запоріжжя бул. Шевченко б. 8, він
не підписував, на договорі не його підпис, що підтвердила експертиза. В зв'язку
із чим, просив визнати недійсним договір оренди № 1 від 16 січня 2002 року
нежитлового приміщення № 26, розташованого за адресою: м. Запоріжжя бул.
Шевченко б. 8, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом
до ОСОБА_1, в якому зазначала наступне. Вона, як законна дружина
ОСОБА_2, не давала йому згоди на укладання договору оренди № 1 від 16 січня
2002 року нежитлового приміщення № 26, розташованого за адресою: м. Запоріжжя
бул. Шевченко б. 8, яке є спільною сумісною власністю подружжя. В зв'язку із
чим, просила визнати недійсним договір оренди № 1 від 16 січня 2002 року
нежитлового приміщення № 26, розташованого за адресою: м. Запоріжжя бул.
Шевченко б. 8, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - позивача за первісним позовом,
відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2, та позовом ОСОБА_3 -  за довіреністю ОСОБА_4 підтримав викладене в
первісному позові та раніше надані в судових засіданнях по справі усні та
письмові пояснення, наполягав на первісних позовних вимогах, просив їх
задовольнити. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
та позов ОСОБА_3 не визнав, просив у їх задоволенні відмовити. Додатково
пояснив, що ОСОБА_1 користувалась вищезазначеним приміщенням за усною
домовленістю із ОСОБА_2

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та
його представник за довіреністю ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали
викладене у зустрічному позові, та раніше надані в судових засіданнях по справі
усні та письмові пояснення, наполягали на уточнених зустрічних позовних вимогах
від 07.06.2007 року, просили їх задовольнити. Первісний позов ОСОБА_1 не
визнали, просили у його задоволенні відмовити. Позов  ОСОБА_3 підтримали, просили його задовольнити.
Додатково пояснили, що ОСОБА_2 спочатку дійсно хотів укласти такий договір із
ОСОБА_1, їздив до нотаруса, читав проект договору, однак, пізніше відмовився
від цієї ідеї, цей договір він не підписував, ОСОБА_1 деякий час користувалась
вищезазначеним приміщення з його усної згоди. Про наявність вищезазначеного
договору взагалі дізнався в 2003 році під час розгляду справи в господарському
суді від ОСОБА_1, як приватного підприємця, яка надала його суду разом з іншими
матеріалами.

В
судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник за довіреністю ОСОБА_5 підтримали
викладене в своєму позові та раніше надані в судових засіданнях по справі усні
та письмові пояснення, наполягали на своїх уточнених позовних вимогах від
07.06.2007 року, просили їх задовольнити. Зустрічний позов ОСОБА_2  підтримали, просили його задовольнити.
Первісний позов ОСОБА_1 не визнали, просили у його задоволенні відмовити.
Додатково пояснили, що вищезазначене нежитлове приміщення є спільною сумісною
власністю подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки придбано в період шлюбу; чоловік
ОСОБА_3 - ОСОБА_2 завжди повідомляв дружину про те, які договори він укладає
відносно майна, що є спільною сумісною власністю; вищезазначений договір
ОСОБА_2 не підписував, ОСОБА_3 згоди на укладання такого договору не давала.
Про наявність вищезазначеного договору ОСОБА_3 взагалі дізналась в 2003 році
від свого чоловіка ОСОБА_2 після господарського суду, де ОСОБА_1 приймала
участь як приватний підприємець.

Заслухавши
осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить
до переконання, що зустрічний позов ОСОБА_2 та позов ОСОБА_3 підлягають
задоволенню, а первісний позов ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з
наступних підстав.

ОСОБА_2
та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1975 року по теперішній
час  (свідоцтво про укладення шлюбу
НОМЕР_1, том 1 а.с. 12).

За
період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була придбана квартира АДРЕСА_1 на підставі
нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28.02.2001 року (том. 1
а.с.13), право власності зареєстровано на ім'я ОСОБА_2

Звідси, вищезазначена квартира є спільною сумісною власністю подружжя  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в силу ст. 22 КпШС України
(який діяв на той час).

ОСОБА_1, коли була невісткою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, користувалась зазначеною
квартирою за усною домовленістю з останніми.

Однак, договір оренди № 1 від 16
січня 2002 року на вищезазначену квартиру ОСОБА_2 із ОСОБА_1 не укладав і не
підписував. Крім того, він особисто не переводив вищезазначену квартиру в
статус нежитлового приміщення. Про наявність вищезазначеного договору оренди
нежитлового приміщення  дізнався в 2003
році під час розгляду справи в господарському суді від ОСОБА_1, як приватного
підприємця, яка надала його суду разом з іншими матеріалами.

Підпис на договорі оренди № 1 від 16 січня 2002 року нежитлового приміщення
№ 26, розташованого за адресою: м. Запоріжжя бул. Шевченко б. 8, укладеному між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не є підписом ОСОБА_2, що підтверджується висновком експерта
№ 552 від 05.11.2004 року (том. 1 а.с. 16-19).

Свій висновок в судовому засіданні 10.06.2008 року підтвердив експерт
Пономаренко А.С., разом з цим зазначив, що у висновках експертизи є незначна
описка (заява про описку, том. 3 а.с.40).

Відповідно до ст. 41,  257 ЦК УРСР
1963р. договір майнового найму (оренди)є двосторонньою угодою, що укладається
громадянами у письмовій формі.

Проте, як встановлено в ході судового розгляду ОСОБА_2 зі свого боку
договір майнового найму (оренди) квартири (нежитлового приміщення) № 26,
розташованого за адресою: м. Запоріжжя бул. Шевченко б. 8, не укладав, свідченням
чому є висновки експерта № 552 від 05.11.2004 року (том.1  а.с. 16-19).

Згідно ст. 48 ЦК України (1963р.) угода є недійсною, якщо вона не
відповідає вимогам закону. Спірний договір оренди не відповідає вимогам закону,
оскільки ОСОБА_2 його зі свого боку не укладав.

За цих же підстав підлягає задоволенню позов ОСОБА_3 і не може бути
задоволений позов ОСОБА_1

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 47 ЦК України (1963р.) визнавати
дійсним можна лише договір, що потребує нотаріального посвідчення. Проте,
згідно ч.1 ст. 257  ЦК України (1963р.)
договір майнового найму (оренди) між громадянами укладається в простій
письмовій формі і нотаріального посвідчення не потребує.

При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне визнати недійсним
договір оренди №1 від 16 січня 2002 року нежитлового приміщення № 26,
розташованого за адресою: м. Запоріжжя бул. Шевченко б. 8, між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1

Керуючись ст. 48 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 10, 11, 61, 81, 88, 212-215,
218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2, позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди № 1 від 16 січня 2002 року нежитлового
приміщення № 26, розташованого за адресою: м. Запоріжжя бул. Шевченко б. 8, між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення  заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або шляхом безпосередньої
подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя
М.С. Гончар