Справа № 2-462/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

01 вересня
2008 року  Золочівський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого
судді      Калайда І.С.,

при секретарі                                  Мартиненко
Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Золочів цивільну справу за позовом

ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Вказав, що 19.01.2007 року
ОСОБА_2., керуючи автомобілем „ІЖ-412 ИЄ” по вул.1 Травня в смт.Золочів, поряд
з магазином „Охота”, здійснив на нього наїзд. В результаті ДТП йому були
спричинені   тяжкі тілесні ушкодження,
проходив лікування з 20 січня по 23 квітня 2007 р. З травня 2007 року його
визнано інвалідом II групи, до теперішнього часу потребує лікування. За час
лікування ним були понесені витрати на придбання медикаментів в сумі 13369 грн.
46 коп., купував санаторну путівку.

Окрім
цього, йому була спричинена моральна шкода, яка виразилася в душевних
хвилюваннях за своє здоров”я та життя. Він довгий час знаходився в непритомному
стані, не міг ходити, розмовляти, втратив роботу. Не може вести повноцінне
життя, яке в нього було до ДТП. Моральну шкоду він оцінює в 50000 грн.

Відповідач
ОСОБА_2.  позовні вимоги визнав частково.
Пояснив, що він надавав матеріальну допомогу ОСОБА_1. в той час, як він
знаходився на лікуванні, про що ОСОБА_3. надано розписки. Він почуває себе
винуватим, але вважає, що сума моральної шкоди завищена.

Розглянувши матеріали справи, матеріали кримінальної справи, порушеної
за фактом ДТП, що мало місце 19.01.2007 року, вислухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст.
1187 ч.2, ч.5 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було
завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За фактом
ДТП, що мала місце 19.01.2007 року, постановою слідчого Золочівського РВ при ГУ
МВС України в Харківській області від 17.04.2007 порушено кримінальну справу
(а.с.1 крим.спр.). ОСОБА_1., якому завдано тілесні ушкодження голови - закрита
черепно-мозкова травма в вигляді забийної рани завушної облсті справа, забий
головного мозку, пошкодження стволових відділів головного мозку, тулуба та
кінцівок - забий м”яких тканин, які на підставі акту судово-медичного
обстеження № 54-к від 19.03.2007 року, відносяться до тяжкого ступеню тілесних
ушкоджень (а.с.40-42 кр.спр.), визнано потерпілим (а.с.9). 12.01.2008 року дану
кримінальну справу закрито (а.с.218 кр.спр.).

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. проходив лікування в обласній
клінічній лікарні в нейрохірургічному відділенні, в КП „Золочівська ЦРЛ”. Йому
присвоєно другу групу інвалідності за загальним захворюванням (а.с.11-23).

За час
лікування ним було витрачено 27225 грн. 92 коп., до цих витрат відносяться
також витрати на перебування в санаторії „Саки”, що підтверджується
відповідними чеками та талоном до путівки (а.с 28-66). ОСОБА_2. надавав
ОСОБА_1. матеріальну допомогу, про що ОСОБА_3., яка є законним представником
потерпілого по кримінальній справі, надано відповідні розписки (а.с.67-72). На
теперішній час з вирахуванням матеріальної допомоги, наданої добровільно
ОСОБА_2. (14876 грн.), сума невідшкодованих матеріальних збитків становить
13369 грн. 46 коп.

Відповідно
до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

Діями
ОСОБА_2. ОСОБА_1. спричнено моральну шкоду, яка виразилася в моральних
стражданнях та переживаннях за своє здоров”я та життя. З матеріалів справи
видно, що ОСОБА_1. за час проходження військової служби у військовій частині
зарекомендував себе ініціативним та активним військовослужбовцем,
характеризується позитивно. Приймав участь в спортивних заходах (а.с. 24-27).
Тому, маючи таке активне життя, в молодому віці стати інвалідом другої групи
йому психологічно тяжко перенести. Все життя ОСОБА_1. мріяв мати власну родину,
дружину, дітей, але в такому стані ця мрія для нього майже нездійсненна.

Оскільки
позивач на підставі ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне
мито” звільнений від сплати державного мита, тому відповідно до ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати.

Керуючись
ст.ст. 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1матеріальні збитки в сумі 13369 грн.
46 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. (п”ять тисяч грн.), а всього 18369
грн. 46 коп. (вісімнадцять тисяч триста шістдесят дев”ять грн. 46 коп.).

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 133 грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом  20 днів
апеляційної  скарги або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: