Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

17 вересня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук
Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Дніпропетровська міська рада про відшкодування шкоди та усунення перешкод у
користуванні квартирою,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди та усунення перешкод у користуванні квартирою.

Зазначала, що їй на праві власності належить кв. АДРЕСА_1, яка розташована
на другому поверсі будинку.

Відповідач є власником нежилого приміщення, яке розташоване на першому
поверсі цього ж будинку та використовується під продовольчий магазин.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 створив їй перешкоди у користуванні
квартирою, обладнавши під балконом та вікнами її квартири ганок з пластмасовим
дахом та конструкцією з підсвіткою, призначену під розміщення реклами, у
зв'язку з чим вона змушена була за свій рахунок обладнати на балконі захисні
грати на що понесла витрати у сумі 1 200 грн., просила зобов'язати відповідача усунути
створені перешкоди шляхом знесення зведених конструкцій та стягнути на її
користь 1 200 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди та 3 000 грн. за користування належним їй
балконом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2007
року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області
від 20 серпня 2007 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково:
зобов'язано ОСОБА_2 знести за свій рахунок дах над ганком та спеціальну
конструкцію, призначену для розміщення реклами, що знаходиться на балконі та
безпосередньо під балконом і вікнами кв. АДРЕСА_1, стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 1 200 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, 59 грн. 50 коп. судових витрат та на користь
держави - 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 на її
користь витрат, понесених на придбання захисних грат, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що незаконними
діями відповідача позивачці завдана матеріальна шкода, оскільки спорудження
відповідачем ганку з дахом та спеціальної конструкції, призначеної для
розміщення реклами потягло за собою необхідність встановлення позивачкою
захисних грат.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна.

Судами встановлено, що 15 липня 1998 року ОСОБА_2 за договором
купівлі-продажу придбав кв. АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від               22 жовтня 1998 року відповідачу
наданий дозвіл на переобладнання придбаної ним квартири під продовольчий
магазин.

ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_1, яка розташована поверхом вище. У 2003
році позивачка за свій рахунок обладнала на балконі захисні грати на що понесла
витрати у розмірі 1 200 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Покладаючи на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці вартості
встановлених захисних грат, суди на зазначені вимоги закону уваги не звернули
та не врахували, що за змістом ст. 1166 ЦК України загальною підставою
відповідальності за завдану майнову шкоду є протиправні, шкідливі, винні дії
заподіювача шкоди.

Оскільки захисні грати придбані та встановлені позивачкою з власної
ініціативи і їх встановлення не знаходиться у причинному зв'язку з
облаштуванням відповідачам конструкції з підвіскою для розміщення реклами, суди
безпідставно поклали на відповідача відповідальність по відшкодуванню їх
вартості.

Таким чином суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували
норми матеріального права, що відповідно до ст. 341 ЦПК України є підставою для
скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову в цій частині
позову.

В іншій частині судові рішення відповідають встановленим обставинам справи
і вимогам матеріального закону.

Керуючись статтями 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України,

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2007
року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від                    20 серпня 2007 року в
частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення 1 200 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 1 200 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

У решті судові рішення залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін