У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

30 липня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого  Патрюка М.В.,

суддів:           Жайворонок Т.Є.,                     Лященко Н.П.,

Костенка А.В.,                           Перепічая
В.С.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 червня
2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У
жовтні 2006 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_2, а також ОСОБА_3 звернулися в суд із вищевказаним позовом посилаючись
на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24 листопада
2003 року в результаті неправомірних дій                           ОСОБА_4, їхній
неповнолітній син ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

У зв'язку з цим  просили стягнути з
відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди 5 188 грн., а 100 тис. грн. на
відшкодування моральної шкоди завданої неповнолітньому ОСОБА_2 та по 100 тис.
грн. на відшкодування моральної шкоди завданої ОСОБА_1 та ОСОБА_3, кожному.

Рішенням Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від                 6 березня 2007 року позовні
вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 компенсацію за моральну шкоду, що заподіяно останньому,
у розмірі 50 тис. грн.  У решті позовних
вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 червня 2007
року рішення місцевого суду скасовано й ухвалено нове рішення про часткове
задоволення позову. Стягнуто з  ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 тис. грн., на
користь ОСОБА_3 і                ОСОБА_1
в рахунок відшкодування моральної шкоди по 50 тис. грн. кожному. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 694
грн. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення ухвалене судом
апеляційної інстанції в частині відшкодування моральної шкоди, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову й
відшкодування завданої ОСОБА_2 моральної шкоди, виходив із того, що останній в
результаті дорожньо-транспортної пригоди зазнав фізичного болю внаслідок
отриманих тілесних ушкоджень, а тому виходячи із характеру завданої йому шкоди
суд визнав за доцільне стягнути на його користь 50 тис. грн. Вимоги ОСОБА_1 і
ОСОБА_3 суд визнав безпідставними, бо діями ОСОБА_4 їхні права безпосередньо
порушені не були, тому моральна шкода може бути відшкодована лише ОСОБА_2, а не
його близьким родичам.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того,
що міський суд не врахував ряд обставин, що мають суттєве значення для
визначення конкретного розміру моральної шкоди, а саме перенесений ОСОБА_2
фізичний біль, тяжкість отриманої ним травми, а також психічний вплив та його
наслідки. З урахуванням характеру й обсягу травм, яких зазнав ОСОБА_2 суд
вважав, що позивачам, як батькам, заподіяні значні душевні страждання, а тому і
суттєва моральна шкода, яка на підставі ст. 23 ЦК України підлягає
відшкодуванню.

З такими висновком суду
погодитися не можна, оскільки всупереч ст. ст. 213, 214 ЦК України він не може
бути визнаний законним й обґрунтованим через неповне з'ясування: обставин
справи та доказів, якими підтверджуються доводи сторін; правовідносин, що
випливають з установлених обставин; правової норми, що підлягає застосуванню,
тощо.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови від                    31 березня 1995 року № 4
“Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”
(із змінами і доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди  підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема,
повинен з'ясувати, чим  підтверджується
факт заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи
якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому  виходить, а  також інші обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Заперечуючи проти відшкодування в повному обсязі моральної шкоди,   ОСОБА_4 вважав її розмір надто завищеним і
не підтвердженим документально. В судовому засіданні 5 березня 2007 року (а.с.
4) погодився з відшкодуванням моральної шкоди у сумі 10 тис. лише на користь
ОСОБА_2 При цьому посилався на те, що частково проводив її компенсацію і на
даний час знаходиться в тяжкому матеріальному становищі.

Вирішуючи спір, суд зазначених роз'яснень Пленуму Верховного Суду України
не врахував, у порушення ст. ст. 213, 214, 309 ЦПК України неналежно перевірив
пояснення надані відповідачем та його представником і дійшов передчасного
висновку про необґрунтованість рішення суду першої інстанції і задоволення
вимог у більшому розмірі, без з'ясування всіх обставин справи.

Формально зіславшись на ухвалення нового рішення на засадах розумності,
виваженості і справедливості апеляційний суд не дав оцінки доводам відповідача
про нереальність присудження значних сум з урахуванням його матеріального
становища, відсутності майна, відповідної роботи і заробітку.

Поза увагою і оцінкою суду залишилися і обставини справи - відношення
відповідача до скоєного ним та до потерпілого, відшкодування ним матеріальної
шкоди тощо.

За таких обставин рішення апеляційного суду в частині задоволення вимог про
відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з передачею справи у цій
частині на новий розгляд апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338
ЦПК України.

Керуючись ст. 338 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у
х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 червня 2007
року скасувати в частині задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди,
а справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Патрюка М.В.

Судді:

Жайворонок Т.Є.  Костенко А.В.  Лященко Н.П.  Перепічай В.С.