Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 червня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

Головуючого

Григор'євої Л.І.,

Суддів:

Балюка М.І.,

Жайворонок Т.Є.,

Гуменюка В.І.,

Мазурка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ВАТ
“Страхова  компанія “Орадон”, третя  особа - АКІБ “УкрСиббанк”, про  стягнення суми, відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2006 року ОСОБА_1. звернулася до
суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 1 жовтня 2004
року  між нею та  відповідачем був укладений  договір
страхування  транспортного засобу
- автомобіля БМВ Х5, д/нНОМЕР_1 , який 22 серпня 2005 року внаслідок ДТП був
пошкоджений. Всупереч умовам договору страхування заподіяна позивачці
матеріальна  шкода,  розмір
якої  склав 331507 грн. 35 коп.,
відшкодована відповідачем не була, чим позивачці була завдана моральна шкоду,
яку вона оцінює в розмірі 400 000 грн., та
просить  суд  стягнути на
її  користь  вказані
суми.

ВАТ “СК “Орадон” звернулося до суду із зустрічним позовом, в якому
просило  визнати  договір
страхування  від 1 жовтня  2004
року, укладений  між товариством
та  ОСОБА_1., недійсним, посилаючись на
те, що відповідно до вимог ст. 203 ЦК України вказана угода є недійсною та
підписана замість  позивачки  її батьком ОСОБА_2.

Під час розгляду справи до участі у ній була залучена третя особа  з
самостійними вимогами АКІБ “УкрСиббанк”, що пред'явив позов до
відповідача про стягнення на свою користь
263 340 грн.94 коп.  страхового
відшкодування, посилаючись на те, що є одночасно кредитором позивачки за
кредитним договором від 29 вересня 2004 року №
1075-В/04, укладеним останньою з метою отримання коштів на придбання
автомобіля “БМВ Х5” та вигодонабувачем за договором  страхування
транспортних засобів від 1 жовтня 2004 року № 0120, укладеним  між
ОСОБА_1. та ВАТ “СК ”Орадон”,  а
отже має переважене перед позивачкою право на отримання частини страхового
відшкодування, необхідної для погашання
кредитної заборгованості.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2006
року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто на користь  позивача 61536, 16 грн. страхового
відшкодування та 50 000грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди. В іншій частині  позовних
вимог  відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 липня            2007 року рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2006 року змінено в частині
розміру відшкодування моральної шкоди
та  стягнуто на  користь позивача 5000 грн. В  іншій частині
рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ВАТ “Страхова компанія “Орадон” просить скасувати
рішення суду першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення  про відмову в
задоволенні  позову, в зв'язку з
порушенням норм матеріального  та
процесуального права.

Касаційна  скарга  підлягає задоволенню за таких  підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між АКІБ “УкрСиббанк”
та позивачкою 29 вересня 2004 року був укладений кредитний договір № 1075-В/04,
згідно якого позивачка з метою придбання нового автомобіля отримала кредит у
розмірі 67 000 доларів США на строк до 28 вересня 2007 року на  умовах
сплати  процентів у розмірі 13,5 %
річних. На час розгляду справи загальна сума заборгованості за зазначеним кредитним
договором складає 263 340 грн.
94 коп., у тому числі 223 966 грн. 24 коп. заборгованості за кредитом,                         23 031 грн. 38 коп.
процентів, 16343 грн. 32 коп. пені за прострочення повернення кредиту та
відсотків. Крім того, з метою забезпечення виконання обов'язків позичальника,
що випливали з вищезазначеного кредитного
договору, 1 жовтня 2004 року між позивачкою та АКІБ “УкрСиббанк” був
укладений та нотаріально посвідчений договір застави, предметом якого був
належний позивачці автомобіль БМВ Х5.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивачки в частині
стягнення суми страхового відшкодування та стягуючи на користь АКІБ
“УкрСиббанк”  263 340 грн.94 коп.
страхового відшкодування, як суд першої, так й апеляційної інстанції вірно
виходили із того, що між ОСОБА_1. та ВАТ “Страхова компанія “Орадон” було
укладено договір страхування, який відповідно до вимог ст. ст. 241,979,985,988
ЦК України є дійсним правочином та таким, що створює, змінює  та припиняє цивільні  права та
відповідно до вимог ст. 241  ЦК
України схвалений позивачкою. Тому згідно умов вказаного договору
страхування  ВАТ “СК “Орадон” повинен у
разі настання страхового  випадку  виплатити
належну   суму  страхового відшкодування. А оскільки та
відповідно до вимог ст. 985 ЦК України, п.п. 10.3, 10.4 АКІБ “УкрСиббанк”
є   вигодонабувачем за договором
страхування як заставодержатель застрахованого майна має переважне право
задоволення з  суми страхового
відшкодування своїх вимог, які
випливають  з кредитного договору.

Згідно договору страхування сума страхового
відшкодування, що підлягає виплаті застрахованій особі, дорівнює розміру
заподіяної шкоди за виключенням встановленої п. 2 договору страхування
безумовної франшизи у розмірі 2% від страхової суми.

Проте, при визначенні суми страхового відшкодування, яка
підлягає виплаті  ОСОБА_1.,  суди помилково розрахували безумовну  франшизу у
розмірі 2 %  від розміру
заподіяної  шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, страхова сума згідно
договору страхування № 0120 від 1 жовтня 2004 року дорівнює 448 320 грн.12
коп., а  згідно із висновком  спеціаліста - автотоварознавця № 394/05 від
24 вересня  2005 року матеріальна шкода,
спричинена  власнику автомобіля в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 331 507 грн.25 коп. Тому розраховуючи суму страхової виплати,
яка підлягає  виплаті  позивачки, суди мали  виходити із того, що безумовна франшиза у
розмірі 2% від  страхової суми має
складати           8 966 грн. 40 коп.

Враховуючи вищевикладене, сума страхового відшкодування,
що підлягає виплаті  ОСОБА_1. має
складати 59 200 грн. ( 331 507 грн.25 коп. - (448   320 грн. 40 коп. х 2 %) - 263 340 грн. 94
коп. = 59 200 грн.).

Також, судами не було вирішено питання щодо передачі
транспортного  засобу -
застрахованого  автомобіля страховій  компанії після  виплати нею
всієї суми страхового відшкодування.

Крім того, вирішуючи питання про відшкодування моральної
шкоди, завданої  ОСОБА_1. незаконними
діями відповідача, суди виходили із того, що правовідносини щодо заподіяння
моральної шкоди регулюються ст. 24 Закону України “ Про захист прав  споживачів”.

Проте, погодитися з такими висновками не можна, оскільки
судами не було враховано вимоги п. 5 ст. 4 вказаного Закону, відповідно до яких
споживачі  мають право на відшкодування
майнової та моральної шкоди (немайнової) шкоди, заподіяної  небезпечною для життя  і здоров'я людей продукцією. Також,
розглядаючи справу, суди перш за все мали виходити із того, що між  сторонами виникли договірні  відносини і сторони мають  діяти
відповідно до обов'язкових для
сторін  умов договору.

За таких обставин, рішення судів підлягають скасуванню із
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.
в  частині стягнення на  її користь
моральної  шкоди та зміні  у
частині  стягнення  на користь
позивачки  суми  страхового відшкодування.

Керуючись ст. ст. 336,
341 ЦПК України,  колегія  суддів

в и р і ш и л а ::

Касаційну скаргу
ВАТ “Страхова компанія “Орадон”
задовольнити .

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2006 року та
рішення  апеляційного суду
Дніпропетровської області від 3 липня 2007 року скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1. в
частині стягнення на  її користь
моральної  шкоди.  Рішення суду змінити у частині стягнення на
користь позивачки суми  страхового
відшкодування та стягнути на її користь
59 200 грн.

Зобов'язати ОСОБА_1. після  виплати
суми страхового відшкодування
повернути  ВАТ “Страхова компанія “Орадон”
застрахований автомобіль ВМВ Х5 за реєстраційним номером НОМЕР_1

Рішення оскарженню
не  підлягає.

Головуючий                                                                                 Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                                             М.І.
Балюк

В.І.
Гуменюк

Т.Є.
Жайворонок

В.А.Мазурок