Справа № 2-990/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У
К Р А Ї Н И

м. Ковель                                                                                                     09
липня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд під головуванням

судді                                       Панасюка
С.Л.

за участю секретаря              Віндюк
Н.І.

позивача                    ОСОБА_1

відповідача                ОСОБА_2

представника

відповідача                ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ковелі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про втрату права користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про втрату
права користування житловим приміщенням.

Позивач обгрунтував вимоги тим, що він та відповідач
зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1. Відповідач з 2004-2005 року не проживає у
названій квартирі, має дружину, дитину і проживає з сім'єю у будинку дружини.
Комунальні платежі не сплачує. Тому, на підставі ст.71 ЖК України відповідач
втратив право користування квартирою, що він і просить визнати.

Відповідач позов не визнав повністю, заперечивши його
тим, що підстав для втрати ним права користування квартирою немає, у вказаний
позивачем період він проживав у квартирі, сплачував комунальні платежі, у
квартирі знаходяться його речі. У спірній квартирі він проживає з дитинства.
Позивач мав своє житло, яке продав і у 2005 році вселився у квартиру. Сталося
це після смерті батька відповідача. Мати відповідача перебуває за кордоном на
заробітках і, скориставшись її відсутністю, позивач домігся визнання її такою,
що втратила право користування квартирою, хоча іншого житла в Україні вона не
має. Після цього пред'явив аналогічні претензії до нього. З часу свого вселення
позивач почав чинити усілякі перешкоди у користуванні ним квартирою, змінив
замок у дверях, через що він змушений потрапляти в квартиру через вікно. Згоди
на реєстрацію його дружини та дитини у квартирі порзивач не дає, внаслідок чого
вона проживає з дитиною у помешканні своїх батьків. Свого власного житла
дружина не має, приміщення, які вона займає там, невеликі і вона змушена ділити
їх з іншими членами сім'ї. Він змушений часто бувати у дружини, з тим щоб надати
їй допомогу, тим більше, що їхня дитина малолітня і потребує постійного
догляду. Однак, він не проживає у дружини, не бажає і не може там проживати,
оскільки має своє житло і умов для проживання у дружини немає. До того ж, його
робота пов'язана з частими відрядженнями, він не має змоги проживати у квартирі
з дня у день. Хоча, періоди його відсутності у квартирі нетривалі і ніколи не
вираховувалися місяцями. Просить у позові відмовити.

У позові слід відмовити повністю.

Сторони зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1, що ніким не
заперечується.

Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач не довів тієї обставини, що відповідач був
відсутній у спірній квартирі понад шість місяців.

Подані ним документи про існуючу заборгованість по
комунальних платежах цієї обставини не доводять.

Так само не доводять цієї обставини подані ним документи
про те, що позивач користується соціальною допомогою.

Письмові заяви осіб без допиту їх в судовому засіданні як
свідків не можуть бути допущені як докази, що було позивачу роз'яснено.

Не зважаючи на вказане роз'яснення, позивач відмовився
від інших, належних і допустимих, засобів доведення своїх вимог, обмежившись
тими доказами, які він подав суду, та наполягав на рішенні суду.

Натомість, відповідач довів в судовому засіданні ті
обставини, якими він заперечував вимоги позивача.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 підтвердили, що відповідач проживав і проживає у спірній квартирі, не
допускаючи відсутності у ній понад шість місяців. Підтвердили вони також факти
перешкоджання зі сторони позивача у користуванні відповідачем квартирою,
зокрема, те, що позивач змінив замок у дверях квартири, змусивши відповідача
потрапляти у квартиру через вікно. Факт заміни замка у вхідних дверях квартири
і відсутності у відповідача ключа від нього визнав і сам позивач. Підтвердили
свідки також те, що у квартирі знаходяться речі відповідача, зокрема дитячі
речі. Цю обставину не заперечував також і позивач.

Відповідач подав суду документи, які доводять те, що він
оплачував комунальні послуги.

Доводи відповідача щодо вимушеності його частого
перебування у помешканні, де перебуває його дружина та малолітня дитина, з
метою надати їм допомогу, заслуговують на увагу, зокрема тому, що позивач визнав
в судовому засіданні, що він заперечував і продовжує заперечувати проти
реєстрації і проживання дружини і дитини відповідача у спірній квартирі.

Таким чином, викладене дозволяє зробити висновок про те,
що відповідач не допускав відсутності у спірній квартирі понад шість місяців, а
тому вимоги позивача безпідставні і в його позові слід повністю відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 209, 212, 213, 214, 215,
223 ЦПК України, на підставі ч.1 ст.71, ст.72 ЖК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування
житловим приміщенням в і д м о в и т и
п о в н і с т ю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Ковельський міськрайонний суд в такому порядку:

заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення;

апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГОЛОВУЮЧИЙ                                                                                                     ПАНАСЮК
С.Л.