Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24 вересня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного

Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
захист прав споживача та відшкодування матеріальної й моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова
від 28 лютого 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від
24 травня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом.

Зазначав,  що 19 листопада 2005 року
він домовився з ОСОБА_2, який є суб'єктом підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, про проведення ремонтних робіт у належній йому
квартирі АДРЕСА_1 В лютому 2006 року він виявив, що частина робіт ОСОБА_2  виконана неякісно й не відповідає акту
виконаних робіт.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його
користь 8922 грн. 85 коп. збитків, завданих неналежним виконанням ремонтних
робіт і втратою будівельних матеріалів, та 4000 грн. на відшкодування завданої
моральної школи.

Рішенням Деснянського
районного суду м. Чернігова від 28 лютого 2007 року,  залишеним  без
змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 24 травня 2007
року, позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 8922
грн. 85 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 1000 грн. компенсації
моральної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_2 посилається на неправильне
застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права,
в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та ухвалення
нового рішення по суті справи.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під
час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Вирішуючи спір у частині вимог про відшкодування моральної шкоди, місцевий
суд, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що моральна
шкода позивачу була завдана неналежним виконанням суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_2 укладеного між сторонами договору підряду та порушенням прав
позивача як споживача послуги.

Однак установлені судами обставини не давали підстав для задоволення вимог
щодо відшкодування моральної шкоди.

Згідно з чинним законодавством особа несе відповідальність за заподіяну
моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених нормами
Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які
встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди, зокрема Законом
України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав
споживачів" споживачі  під час
придбання, замовлення або використання продукції,  яка реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей
продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Судами не встановлено, що сторонами в належній формі обумовлювалася
можливість відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, суд не мав правових підстав для часткового задоволення вимог
про відшкодування моральної шкоди, оскільки неналежне виконання суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань щодо ремонту
квартири загрози життю й здоров'ю позивача не становило.

Апеляційний суд у порушення ст. 303 ЦПК
України на зазначені порушення уваги не звернув та залишив рішення місцевого
суду в цій частині без змін.

Оскільки судові рішення в цій частині відповідають фактичним обставинам
справи, але судами неправильно застосовані норми матеріального закону, колегія
суддів вважає за можливе ухвалені судові рішення відповідно до вимог ст. 341
ЦПК України частково скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні
вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Встановивши факт неналежного виконання відповідачем договору підряду,
судами вірно задоволені вимоги щодо стягнення збитків, завданих неякісним
виконанням ремонтних робіт і втратою будівельних матеріалів, а наведені в
касаційній скарзі доводи висновок судів у цій частині не спростовують.

Керуючись ст.ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 лютого 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 24 травня 2007 року в
частині стягнення моральної шкоди скасувати. У задоволенні вимог ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

У решті судові рішення залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г.
Ярема

Судді:

Є.Ф.
Левченко

Л.М.
Лихута

Л.І.
Охрімчук

Ю.Л. Сенін

0