У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

10 жовтня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу вагонного депо Маріуполь
державного підприємства “Донецька залізниця” на рішення Жовтневого районного
суду            м. Маріуполя від 9 червня
2008 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 7 серпня 2008 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до вагонного депо Маріуполь державного підприємства
“Донецька залізниця” про визнання трудового контракту недійсним,  поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У березні 2008 року ОСОБА_1 звернувся в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він з 26 травня 1993 року
працював у вагонному депо ст. Маріуполь провідником пасажирських вагонів. 20
травня 2005 року  ним було укладено
трудовий контракт строком до 1 червня 2010 року з ініціативи адміністрації. 17
лютого 2008 року по ст. Козача Лопань у поїзді №77 Москва-Маріуполь при
перетині кордону прикордонно-митною службою виявлено порушення позивачем вимог
“Інструкції провідник пасажирських вагонів          №ЦЛ-0038”. Вказане порушення
відповідно до п. 18б контракту №120 від             20 травня 2005 року є підставою
для дострокового розірвання контракту. Наказом від 13 березня 2008 року його
було звільнено на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України. Вважав, що його звільнення
проведено відповідачем незаконно. Просив суд визнати контракт недійсним,
поновити його на роботі на попередній посаді, стягнути середній заробіток за
час вимушеного прогулу, а також                    5 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 9
червня            2008 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 7 серпня 2008 року,
позов задоволено. Визнано недійсним контракт №120 від         20 травня 2005 року, що укладений між
ОСОБА_1 та вагонним депо ст. Маріуполь; визнано незаконним звільнення ОСОБА_1.
за наказом №202/ОС від 13 березня 2008 року; поновлено ОСОБА_1. на роботі на
посаді провідника пасажирського вагона у вагонному депо Маріуполь “Донецька
залізниця”; стягнуто з ДП “Донецька залізниця” на користь ОСОБА_1. середній
заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5 952, 88 грн. та 1 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі вагонного депо Маріуполь ДП “Донецька
залізниця” ставиться питання про скасування судових рішень з підстав
неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права із ухваленням нового рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до вагонного депо Маріуполь державного підприємства “Донецька
залізниця” про визнання трудового контракту недійсним,  поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                            М.В. Патрюк