Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15
жовтня  2008 року

м. Київ

Колегія  суддів Судової палати у

цивільних  справах Верховного Суду України в складі:

Головуючого

Гнатенка
А.В.,

Суддів:

Балюка М.І.,

Григор'євої
Л,І.,

Барсукової
В.М.,

Гуменюка В.І.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України та Державної податкової
адміністрації в Івано-Франківській області про стягнення матеріальної та моральної  шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду із значеним позовом, посилаючись на те,
що 19 листопада 2004 року у нього був викрадений автомобіль марки “Мерседес-Бенц
124” чорного кольору, який знаходився біля магазину “Дивосвіт” по вул. Грушевського
в м. Івано-Франківську в період часу з 18 до 19 години, який він залишив для того,
щоб купити картку поповнення рахунку мобільного телефону. Разом з автомобілем викрадено
його особисті речі, які разом з вартістю транспортного засобу  складають
суму 65050 грн. Органами дізнання та досудового слідства особа, яка вчинила
злочин не встановлена, провадження в кримінальній справі в зв'язку з цим зупинено.
Просив задовольнити його позовні вимоги та стягнути з Державного казначейства України
49 459 грн. матеріальної шкоди.

Рішенням Івано-Франківського  міського суду
від  26 лютого 2008 року  позов задоволено частково. Списано з Державного
бюджету України через Державне казначейство України на користь ОСОБА_1 49459 грн. в  рахунок
відшкодування матеріальної шкоди внаслідок викрадення автомобіля. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від
14 травня 2008 року рішення Івано-Франківського міського суду від 26 лютого  2008 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Державне казначейство України ставить
питання про скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення
нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв'язку з порушенням
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна  скарга
підлягає  задоволенню  з
таких  підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги та стягуючи з Державного казначейства України на користь позивача
вартість викраденого автомобіля, суди виходили із того, що оскільки особу,
винну у вчиненні злочину не встановлено та провадження у кримінальній  справі в зв'язку з цим  зупинено, майнову шкоду, завдану майну
фізичній особі внаслідок злочину згідно до вимог ст. 1177 ЦК України має
відшкодовувати Держава за рахунок коштів Державного бюджету України.

Проте погодитися з такими
висновками не можна  з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1177
ЦК України  майнова шкода, завдана  майну
фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не  встановлено особу, яка вчинила злочин, або
якщо особа є  неплатоспроможною.

Задовольняючи позовні вимоги в
частині стягнення на користь позивача
матеріальної шкоди на підставі ст.1177 ЦК України, суди не звернули
уваги на те, що умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну
фізичної особи, яка потерпіла від злочину, встановлюється законом. Оскільки, на
даний час такого закону не прийнято, стягнення на користь позивача вартості
викраденого автомобіля за рахунок коштів Державного бюджету України  є безпідставним.

Посилання  судів на
ст. 26 Закону України “Про державну податкову  службу в Україні”, ст. ст. 20-23 Закону
України “Про міліцію”, п. 25 “Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом  органів внутрішніх
справ України”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня
1991 року № 114 є безпідставними, оскільки цими нормами права регулюються інші
відносини ніж ті, що встановлені  судами.

За таких підстав, рішення судів
першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК
України, колегія  суддів

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу Державного казначейства
України задовольнити.

Рішення Івано-Франківського  міського суду від  26 лютого 2008 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 14 травня 2008 року в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 скасувати, та ухвалити нове рішення  про  відмову
у задоволенні  позовних вимог.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                      А.В.Гнатенко

Судді:                                                                                  М.І. Балюк

В.М. Барсукова

Л.І.Григор'єва

В.І.Гуменюк