Справа № 22ц-1675/2008
Головуючий у першій інстанції
Категорія - цивільна
Доповідач -  БОБРОВА І.О.
суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді:
суддів:
І.О., Шевченко В.М.,
Позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, представника позивачів ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, її представника
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 15 липня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_5, Прилуцького управління по газопостачанню та газифікації (надалі -
Прилуцьке УГГ) про в зобов'язання провести газифікацію без письмової згоди,
В  травні  2008 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулись до суду  з позовом про
зобов'язання  ОСОБА_5 та Прилуцького УГГ
провести газифікацію без письмової згоди.
Рішенням Прилуцького міськрайонного
суду від 18 липня 2008 року позов було задоволено, Прилуцьке управління по
газопостачанню та газифікації зобов'язано без згоди ОСОБА_7 провести
газифікацію АДРЕСА_1 відповідно до існуючих норм та правил, а також провести
розрахунок вартості існуючого газопроводу з метою подальшої сплати позивачами
відповідної компенсації на користь ОСОБА_7

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач ОСОБА_5 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачам в задоволенні позову.

На думку апелянта, приймаючи зазначене
рішення суд неповно з'ясував обставини, що мали значення для справи, не
застосував норми матеріального права та мотивував рішення, посилаючись на
недоведені обставини.

Апелянт вважає, що суд не вмотивував
неможливість застосування інших шляхів газифікації квартир відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 Крім того, апелянт вважає, що прийнятим рішенням
порушено її право власності на газопровід.

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої
інстанції -  зміні з наступних підстав.

Як  вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 проживають в
АДРЕСА_1 і є, відповідно, наймачами квартир № 1, 2, 3 даного будинку, а
квартиру № 4 займає відповідачка ОСОБА_5

В червні 2007 року позивачі звернулись до Прилуцького УГГ з заявами про
газифікацію  їх квартир і на підставі їх
заяв Прилуцьке УГГ розробило технічні умови газифікації та проект газифікації.
В липні 2007 року почалися роботи по газифікації їх квартир, і коли залишилось
лише здійснити приєднання  до існуючого
газопроводу, який від будинку № 66 проходить повітряною лінією до їхнього
будинку та веде до квартири відповідачки ОСОБА_5, роботи були зупинені,
оскільки остання відмовилась надавати дозвіл на приєднання до газопроводу,
мотивуючи  це тим, що вона в свій час
провела його за власні кошти, хоча при розгляді її зави про надання дозволу на
підключення до системи газопостачання начальник ЖЕК № 1ОСОБА_8, який був
допитаний як свідок з цього приводу в судовому засіданні,  відібрав у неї розписку, що в подальшому вона
не буде чинити перешкод у підключенні інших мешканців будинку до проведеного
нею газопроводу і дасть дозвіл на підключення. Розписка відповідачки   не збереглася  в зв'язку з неодноразовою реорганізацією
житлово-комунального господарства, але свідок підтверджує, що розписка дійсно
була і що за відсутності такої розписки він, відповідно до рішень виконкому,
дозволу на проведення газопроводу не дав би.

Задовольняючи позов ОСОБА_1., ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд виходив з того, що
самий прийнятний варіант підключення квартир позивачів до мережі газопостачання
- це підключення до  існуючого
газопроводу, який веде до квартири ОСОБА_5, оскільки діаметр труби дозволяє це
здійснити. Варіант проведення підземного газопроводу не можливий через
відсутність коштів в місцевому бюджеті і через відсутність згоди власників земельних
ділянок, через які він повинен проходити. Інший варіант є спірним, оскільки
власники будинків № 66  категорично проти
цього, крім того облаштування газопроводу по фасадам будинків № 66 та № 70 з
облаштуванням арочного повітряного переходу може ускладнити доступ до торця
даного будинку спеціальної техніки в разі виникнення нештатної ситуації (
пожар, тощо), що фактично не відповідає вимогам правил протипожежної безпеки.
Крім того, в даному випадку мова йде  про
газові мережі, які є комунальною власністю, відповідачка взагалі не має ніякого
права на заперечення щодо підключення позивачів до газових мереж, а лише має
право на відшкодування відповідної компенсації за проведення труби для газової
мережі, яка є її  власністю.

Апеляційний суд в цій частині погоджується з висновком суду першої
інстанції, який відповідає вимогам законодавства та матеріалам справи.

Доводи апелянта щодо суд не вмотивував неможливість застосування інших шляхів газифікації
квартир відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не можуть бути прийняті
апеляційним судом до уваги.

Відповідно
до п.3.4 Правил безпеки систем газопостачання, що затверджені Наказом
Державного комітету України по нагляду за охороною праці №254 від 01.10.1997 р.
і зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15.05.1998 р. за N 318/2758
(надалі - Правила), запроектовані
системи  газопостачання  повинні забезпечувати безперебійне  і
безпечне  газопостачання,  а
також

можливість
оперативного   відключення   відгалужень
до  окремих

мікрорайонів,
підприємств,  споживачів і  ділянок
закільцьованих

газопроводів.

Зазначене
правило підтверджує ту обставину, що проведення газопроводу до АДРЕСА_1 могло
мати місце лише у випадку погодження з ОСОБА_5 подальшої газифікації сусідніх
квартир за рахунок влаштованого за її рахунок газопроводу.

Крім того, за змістом п.3.29 Правил, система газопостачання, після пуску
газу до багатоквартирного житлового будинку повинна була передана власнику
будинку. Як було встановлено в судовому засіданні АДРЕСА_1 перебуває в комунальній
власності. Цим спростовується доводи апелянта щодо наявного у неї права
власності на газопровід.

ОСОБА_5 як користувач газопроводу, уклала з Прилуцьким УГГ  договір про
технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем

газопостачання
житлових будинків громадських будівель   Це відповідає вимогам п. 4.2.8. та 4.5.24.   Правил, згідно з яким технічне
обслуговування  і  ремонт об'єктів і споруд систем  газопостачання  житлових
і  громадських  будинків повинно здійснюватись  тільки спеціалізованою організацією.

Доводи
апелянта щодо наявних інших варіантів підключення до газопостачання позивачів,
а також та обставина, що діаметр труби, при підключенні ще трьох квартир, не
забезпечить належного тиску газу, що призведе до погіршення газопостачання квартири
№4, ОСОБА_5 належними доказами не підтвердила.

В частині
зобов'язання Прилуцького управління по газопостачанню та газифікації провести
розрахунок вартості існуючого газопроводу з метою подальшої сплати позивачами
відповідної компенсації на користь ОСОБА_7 рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з відмовою позивачам в задоволенні цієї частини позовних
вимог.

В пунктах 4 та 7 постанови N 11 від 29.12.1076 р. „Про судове рішення”
(зі змінами та доповненнями) Пленум Верховного Суду України зазначив, що
постановлене  у  справі рішення має бути гранично повним,
ясним,  чітким. Резолютивна частина рішення повинна мати
вичерпні, чіткі,

безумовні і такі, що випливають з
встановлених фактичних обставин,

висновки по суті розглянутих вимог і залежно
від характеру  справи

давати відповіді на інші питання,  зазначені в статтях 215-217 ЦПК України.

Формулювання
судом в резолютивній частині рішення задоволення цієї частини позовних вимог є
абстрактним, без настання будь-яких юридичних наслідків. Сторонам у справі слід
визначитися з відповідною сумою відшкодування, що може бути підставою для
подачі нового позову з  відповідною ціною
позову.

Щодо іншого, то доводи апелянта, викладені в скарзі, не спростовують
висновків суду, а тому підстави для скасування рішення суду в повному обсязі
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309 ч.1
п.4, 313, 314 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

В  И  Р
І  Ш  И  В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 липня 2008
року - в частині зобов'язання Прилуцького управління по
газопостачанню та газифікації провести розрахунок вартості існуючого
газопроводу з метою подальшої сплати позивачами відповідної компенсації на
користь ОСОБА_7 - скасувати, відмовивши ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
задоволенні цієї частини позовних вимог.

В іншій частині рішення
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 липня 2008
року -      залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:                                        Судді: