Справа № 22ц-1726/2008 р.
Головуючий у I інстанції -
Категорія - цивільна
Доповідач - Євстафіїв О.К.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 року

Апеляційний суд Чернігівської
області

у складі:

головуючого - судді

Литвиненко І.В.,

суддів:

Євстафіїва О.К., Заболотного
В.В.,

при
секретарі

Марченко О.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Ічнянського районного суду від 15 липня 2008 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” про відшкодування
шкоди,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати цю ухвалу і направити справу на розгляд до місцевого суду.

Оскаржуваною ухвалою дану справу передано
за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Доводи скарги зводяться до того, що згідно
з ч.ч. 5, 12 ст. 110 ЦПК України, ст. 24 Закону України „Про захист прав
споживачів” цей позов вона вправі пред'явити або до суду за місцем заподіяння
шкоди, або за місцем свого проживання, або за місцезнаходженням відповідача і
їй належить право вибору між кількома судами, яким підсудна дана справа. Нею
пред'явлено позов до Ічнянського районного суду, тобто обрано суд за місцем
свого проживання. Проте місцевий суд не врахував цього, не долучив до справи
докази про її проживання у м. Ічні, відхилив її клопотання про продовження
розгляду справи у даному суді. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 116 ЦПК України
передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, виходячи з
вищенаведених норм права, забороняється.

У судовому засіданні представник позивача
підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд І
інстанції виходив з того, що за правилами ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про
захист прав споживачів можуть пред'являтися за місцем проживання споживача або
за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Відповідач знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, тобто на території Шевченківського району м. Києва, а
позивач проживає за адресою:АДРЕСА_22, тобто на території Дніпровського району
м. Києва і надання телекомунікаційних послуг за договором між сторонами
позивачеві здійснювалося саме за цією адресою. Тому справу передано на розгляд
до Дніпровського районного суду м. Києва. Цей висновок суду є вірним.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 просить
зобов'язати ВАТ „Укртелеком” відшкодувати завдану їй шкоду шляхом відновлення
телефонного номера у належній їй АДРЕСА_2, визнати недійсними рахунки, що
виставлені їй Центром обслуговування споживачів і продажу послуг Київської
міської філії ВАТ „Укртелеком” на сплату вартості спожитих послуг за
користування Інтернетом, та відшкодувати 42000 грн. моральної шкоди,
спричиненої відсутністю у квартирі телефонного зв'язку (а.с. 6-10). Отже спір
між сторонами є таким, що регламентується Законом України „Про захист прав
споживачів”.

Ч. 5 ст. 110 ЦПК України передбачено, що,
крім підсудності, встановленої ч. 2 ст. 109 цього Кодексу, позови про захист
прав споживачів можуть пред'являтися також за місцем проживання споживача або
за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно з витягом з паспорта позивача,
Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві з 08.10.2004 р. її місце проживання
зареєстровано за адресою:АДРЕСА_22 (а.с. 62). Копіями договорів про надання
телекомунікаційних послуг між сторонами від 02.11.2004 р. і від 08.09.2006 р. №
передбачено, що ці послуги відповідач надає ОСОБА_1 за адресою, де
вона зареєстрована. Оспорювані нею рахунки їй виставлялися теж за цією адресою
(їх копії на а.с. 14-17).

Жоден з документів, на які позивач
посилається як на доказ того, що вона мешкає не за місцем реєстрації, а по
АДРЕСА_3, достовірно цього не підтверджує.

Згідно з журналами судових засідань по
справі (а.с. 28-29, 44-45), її розгляд по суті Ічнянським районним судом не
розпочався.

Узагальнюючи вищевикладене, апеляційний
суд доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою
і підстав для її скасування нема.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч. 1 п. 1, 313 - 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
ухвалу Ічнянського районного суду від 15 липня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                         Судді: