Справа № 2-884-1/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2008 року Печерський районний суд
м. Києва в складі:

головуючого - судді : Вовк С.В.,

при секретарі :  Горовій Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну
справу за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електронтехпром» та Товариства з обмеженою відповідальністю
«Полтаватехпром ЛТД» до ОСОБА_1 та Державного департаменту інтелектуальної
власності про визнання деклараційного патенту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2004 року ТОВ «Електротехнопром» та ТОВ
«Полтаватехнопром» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 та Державного
департаменту інтелектуальної власності, в якому просили визнати недійсним
деклараційний патент НОМЕР_1від 15.04.2002.

Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що Державним
департаментом інтелектуальної власності ОСОБА_1 видано деклараційний патент
НОМЕР_1від 15.04.2002 за результатами формальної експертизи заявки на винахід,
а саме на навантажувальний пристрій потужністю 6 кВт, в ході якої
встановлюється лише належність зазначеного у заявці об'єкту до переліку
об'єктів, які можуть бути визнані винаходом.

За результатами проведення кваліфікаційної експертизи
з'ясувалося, що ДП «Виробниче об'єднання «Знамя» відповідно до договору №
184/79-2000 від 20.05.2000, розробило та виготовило для ТОВ «Полтавобленерго»
навантажувальні пристрої потужністю 6 кВт, в яких використано схеми аналогічні
тим, які використано ОСОБА_1 при виготовленні заявленого винаходу, та
27.06.2000 передало їх своєму замовнику, а тому вказаний пристрій від цієї дати
став загальновідомим. Тому висновком експертизи встановлено, що
Навантажувальний пристрій, на який видано деклараційний патент НОМЕР_1від
15.04.2002 не відповідає вимогам ст. 7 Закону України «Про охорону прав на
винаходи та корисні моделі», а саме не є новим.

ТОВ «Електротехнопром» є виробником аналогічних
навантажувальних пристроїв.

ОСОБА_1., на підставі виданого йому деклараційного
патенту НОМЕР_1від 15.04.2002, вимагає від відповідача - ТОВ «Електротехнопром»
погодити  з ним випуск приладів, чим
перешкоджає господарській діяльності товариства.

Позивачі вважають такі дії відповідачів незаконними та
таким , щ порушують їхні права, тому просять суд на підставі ч. 1 ст. 33 Закону
України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» визнати деклараційний
патент НОМЕР_1від 15.04.2002 недійсним в судовому порядку.

Рішенням суду від 28.02.2005 року позов було задоволено.

Вказане рішення ОСОБА_1 оскаржувалось до судів апеляційної та касаційної
інстанції, проте було залишено в силі.

Врахувавши думку Апеляційного суду м. Києва та
зауваживши, що недійсність висновку експертизи № 22321/а від 03.11.2003 є
істотною обставиною при вирішенні даної справи, оскільки прийняте судом рішення
обґрунтовувалося саме цим висновком, Печерський районний суд м. Києва ухвалою
від 09.07.2008 скасував рішення суду від 28.02.2005 у зв'язку з нововиявленими
обставинами та призначив справу до розгляду в порядку, передбаченому ЦПК
України.

Представник позивачів під час судового розгляду справи
просив суд визнати недійсним деклараційний патент НОМЕР_1від 15.04.2002,
виданий ОСОБА_1 за наслідками проведення формальної експертизи відповідності
заявки на винахід, а саме навантажувальний пристрій потужністю 6 кВт.

Свої вимоги обґрунтував тим, що визнання недійсним
висновку експертизи № 22321/а від 03.11.2003 вказує лише на те, що експертизу
було проведено з порушенням встановлених для такого виду робіт правил, і зовсім
не спростовує той факт, що схеми, розроблені ДП «Виробниче об'єднання «Знамя»
для виготовлення навантажувальних пристроїв потужністю 6 кВт  для ТОВ «Полтавобленерго», є аналогічними
схемам, які ОСОБА_1. має намір запатентувати як власний винахід. Оскільки ДП
«Виробниче об'єднання «Знамя» відповідно до договору № 184/79-2000 від
20.05.2000 передало виготовлені навантажувальні пристрої своєму замовнику ТОВ
«Полтавобленерго», в результаті чого вказаний винахід став загальновідомий, то
й відсутні підстави вважати новим винахід ОСОБА_1, який отримав деклараційний
патент НОМЕР_1лише 15.04.2002, тобто майже через два роки після оприлюднення
винаходу навантажувального пристрою ДП «Виробниче об'єднання «Знамя».

Посилаючись на викладене позивачі просять суд визнати
недійсним деклараційний патент НОМЕР_1від 15.04.2002 на підставі ч. 1 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи та
корисні моделі».

Співвідповідачем Державним департаментом інтелектуальної
власності позов визнано в повному обсязі.

Співвідповідач ОСОБА_1. та його представники під час
судового розгляду справи та в письмових запереченнях позов не визнали та,
посилаючись на безпідставність позовних вимог, просили суд відмовити в
задоволенні заявлених вимог.

На підтвердження своїх заперечень ними надано суду копію
постанови  Апеляційного суду м. Києва від 06.03.2007 про визнання недійсним висновку експертизи № 22321/а від 03.11.2003 про
невідповідність навантажувального пристрою потужністю 6 кВт вимогам
патентоздатності.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши
та оголосивши матеріали справи суд вважає за необхідне відмовити ТОВ
«Електротехнопром» та ТОВ «Полтаватехнопром» у задоволенні позову виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону прав на
винаходи та корисні моделі» особа,
яка бажає одержати патент (деклараційний патент) і має на це право, подає до
Установи у сфері охорони прав на винаходи (корисні моделі) заявку.

За ст. 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи та
корисні моделі»
за результатами формальної експертизи заявки на винахід видається
деклараційний патент на винахід.

Згідно ст. 33 зазначеного Закону патент може бути визнано у судовому порядку недійсним
повністю або частково у разі невідповідності запатентованого винаходу (корисної
моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 цього Закону.

Відповідність винаходу
(корисної моделі) умовам патентоздатності встановлюється під час проведення
кваліфікаційної експертизи, що передбачено п. 17. ст 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні
моделі».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Державного
департаменту інтелектуальної власності із заявкою на винахід - навантажувальний
пристрій потужністю 6 кВт. На підставі проведення формальної перевірки заявки
на винахід ОСОБА_1 видано деклараційний патент НОМЕР_1від 15.04.2002.

За заявою ТОВ «Полтаватехнопром» було проведено
кваліфікаційну перевірку винаходу ОСОБА_1, за результатами проведення якої ДП
«Укрпатент» складено висновок експертизи № 22321/а від 03.11.2003.

Вказаним висновком встановлено, що заявлений ОСОБА_1
винахід не відповідає умовам патентоздатності: не є новим.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 06.03.2007 висновок експертизи № 22321/а від 03.11.2003 визнано
недійсним. Інший висновок експертизи за результатами проведення кваліфікаційної
експертизи - відсутній.

Зважаючи на те, що встановлення відповідність чи не
відповідність винаходу умовам петентоздатності згідно п. 17. ст 16 Закону
України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» можливо лише за
результатами проведення кваліфікаційної експертизи, суд вважає твердження
позивачів щодо невідповідності навантажувального пристрою потужністю 6 кВт, на
який ОСОБА_1 видано деклараційний патент НОМЕР_1від 15.04.2002, - не доведеним.
При цьому суд також виходить із принципу допустимості доказів встановленим ч.2
ст. 59 ЦПК України.

Позивачі просять суд визнати деклараційний патент НОМЕР_1від 15.04.2002 недійсним на
підставі ч. 1 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні
моделі», а саме невідповідності запатентованого винаходу
(корисної моделі) умовам патентоздатності.

Оскільки суд прийшов до висновку щодо невідповідності
запатентованого ОСОБА_1 винаходу умовам патентоздатності - не доведеним, то й
відсутні підстави для задоволення позову ТОВ
«Електротехнопром» та ТОВ «Полтаватехнопром» і визнання недійсним
деклараційного патенту НОМЕР_1від 15.04.2002.

Одночасно суд виходить із того, що із договору
№184/79-2000 від 20.05.2000 року на якій посилаються позивачі як на підставу
задоволення позовних вимог не можна дійти до висновку, щодо тотожності предмету
цього договору та винаходу за яким було видано оскаржуваний патент. Інших
доказів із боку позивачів на підтвердження даних обставин надано не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 12, 16, 33 Закону України «Про
охорону прав на винаходи та корисні моделі», ст. ст. 3, 11, 60, 169,
212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю
«Електронтехпром» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаватехпром
ЛТД» до ОСОБА_1 та Державного департаменту інтелектуальної власності про
визнання деклараційного патенту недійсним - залишити без задоволення.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається апеляційному суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя