справа № 2-3560/2008 рік
04 листопада 2008 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого – судді Ковальової О.Б.
при секретарі – Спіциній О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом
до ДВАТ «Інформаційно – обчислювальний центр» ДП ДХК „Олександріявугілля”
про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,-
Позов мотивує тим, що вона працювала у ДВАТ «ІОЦ» ДП ДХК „Олександріявугілля”. 11.03.2008 року була звільнена за п.1 ст.40 КЗпП України, але з нею не було проведено розрахунок при звільненні. Заборгованість по заробітній платі складає – 9247,20 грн.
До того ж, несвоєчасна виплата заробітної плати призвела до моральних страждань і вимагала від неї додаткових зусиль для організації її життя, а тому вказує, що їй спричинена моральна шкода, яку оцінила в 2000 грн.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю з підстав наведених в позові.
На розгляд справи представник відповідача не явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка до судової повістки. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Не надано письмово та нормативно обґрунтованих пояснень або заперечень по суті заявлених вимог. Виходячи з наведеного суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 -226 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч.,ч.1, 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника підприємство повинно провести з ним розрахунок в день його звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Позивач звільнена з роботи 11.03.2008 року, у передбачені законодавством строки відповідач з нею не розрахувався. Заборгованість по зарплаті складає 9247,20 грн., що підтверджується довідкою від 09.09.2008 року. На день розгляду справи позивачу не виплачена заборгована заробітна плата, а тому суд стягує її на користь позивача.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, законом чітко визначено, які виплати і за яких умов можуть враховуватись при покладені матеріальної відповідальності за затримку розрахунку при звільненні.
Крім того в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999р. ,,Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" вказано, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.
Судом встановлено, що позивач звільнена 11.03.2008 року, при звільненні розрахунок з нею не провели, а тому вона має право на стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку. Також суд вважає, що є вина підприємства в тому, що позивачу не виплачена заробітна плата, так як представник відповідача не надав доказів та не довів того, що вини його підприємства немає, на розгляд справи не явився.
Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди на користь позивача, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, хоч відповідач порушив законне право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, яке гарантоване йому ст. 43 Конституції України, ст., ст. 1, 24 Закону України "Про оплату праці" та ст. 115 КЗпП
В обґрунтування своєї вимоги позивач пояснила в чому полягає спричинена їй моральна шкода, надала частково докази в підтвердження цього, але позивачем пропущений, передбачений ст.233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду за вирішенням питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням законодавства про працю, а тому в позовних вимогах в цій частині необхідно відмовити.
Оскільки позивача при подачі позову звільнено від сплати судового збору (його вимоги виникли з трудових відносин), судові витрати необхідно віднести на рахунок відповідача, тому на користь держави з відповідача необхідно стягнути 207,22 грн. судового збору та 30 грн. за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.
Керуючись ст., ст. 116, 117, 233 КЗпП України, ст, ст.1, 24 Закону України "Про оплату праці", ст., ст. 10,11, 60, 85, 209, 212, 214-215, 218, 224-226, 228, п.2 ст.367 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ДВАТ «Інформаційно – обчислювальний центр» ДП ДХК "Олександріявугілля" на користь
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду в частині стягнення заробітку в межах місячного платежу в сумі 1912,53 грн. допустити до негайного виконання.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, або оскаржується в порядку встановленому п.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: