РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня  2008 року
м. Хмельницький

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ

апеляційного
суду Хмельницької області

в
складі:   головуючого судді  Самчука П.П.

суддів: Варвус
Ю.Д., Пастощука М.М.

при секретарі Товкан І.І.,

з участю ОСОБА_1 і її представника, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу № 22ц-1550 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2008 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення.

Перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и
л а :

ОСОБА_2 28
березня 2008 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, вказавши, що згідно
рішення № 5 від 26.04.2007 року Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького
району Хмельницької області є власником жилого будинку по АДРЕСА_1. Будівництво
було закінчено в 2007 році та будинок прийнято в експлуатацію. У 2004 році в
даний будинок були прописані його дочка ОСОБА_1 та його онук ОСОБА_4

Після прописки
дочка почала в будинку самовільне перепланування і згідно проведеного на його
замовлення 21 лютого 2008 року експертного дослідження на першому поверсі
відсутня міжкімнатна цегляна перегородка між кімнатами 1-7 і 1-5 та в
цокольному (підвальному) поверсі відсутня міжкімнатна цегляна перегородка між
кімнатами 1-18 і  1-17. Згоду на таке
перепланування він, як власник будинку, і сільська рада не давали. В зв'язку з
цим просив виселити ОСОБА_1 із зазначеного будинку, на підставі ст. 116 ЖК
УРСР.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 20 червня 2008 року на підставі ст.ст.
116, 152 ЖК УРСР виселено ОСОБА_1 із жилого будинку по АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 рішення суду вважає неправильним, просить скасувати і ухвалити
нове рішення, яким відмовити в позові, пославшись, що судом дано неправильну
оцінку фактичним обставинам справи та неправильно застосовано матеріальне
право.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення із-за невідповідності
висновків суду обставинам справи.

Зокрема,
згідно свідоцтву про право власності на нерухоме майно від 19.07.2007 року
будинок по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ( а.с.18),
прийнятий в експлуатацію відповідно до акту Державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 12 лютого 2007
року ( а.с.25), в якому 21.05.2003 р. зареєстрована ОСОБА_1 ( а.с.57) -

Головуючий у перший інстанції  Трембач О.Л.                                          Справа №
22ц-1550

Доповідач    Самчук
П.П.
Категорія 41, 42

дочка позивача та онук ОСОБА_4 на правах членів сім'ї (
а.с.29), що підтверджено довідкою Лісовогринівецької сільської ради.

В зв'язку з
заявленим позовом відповідно до ст. 157 ЖК УРСР членів сім'ї власника жилого
будинку може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 цього Кодексу,
згідно якої якщо члени сім'ї власника систематично руйнують чи псують жиле
приміщення, а заходи запобігання і громадського впливу виявились
безрезультатними.

З матеріалів
справи та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що було розширено дверний проріз на
першому поверсі будинку між кімнатами 1-7 та 1-5, що ніяким чином не змінило їх
функціональне призначення та план будівлі. Також в 2004 році була демонтована
міжкімнатна перегородка в цокольному приміщенні будинку, оскільки саме при
дотриманні таких вимог могла бути здійснена газифікація, що було відомо позивачу,
так як він займався газифікацією, що підтвердив в засіданні суду першої
інстанції. Після цього будинок було прийнято в експлуатацію 12 лютого 2007 року
Державною приймальною комісією, про що складено акт, який підписав також
ОСОБА_2 і в якому ніяких недоліків будівлі не зазначено.

Також в справі
відсутні будь-які докази і не надані такі позивачем про те, що протиправні
систематичні дії ( або бездіяльність) ОСОБА_1 призвели до руйнування й псування
будинку, а застосовані до неї заходи попередження і громадського впливу
виявились безрезультатними, як того вимагається відповідно до ст. 116 ч.1 ЖК
УРСР для виселення без надання іншого жилого приміщення.

Викладене
свідчить, що в суду першої інстанції не було законних підстав для виселення
ОСОБА_1 із зазначеного будинку, тому рішення суду слід скасувати, а в
задоволенні позову ОСОБА_2- відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

р і ш и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2008 року
скасувати і ухвалити нове рішення.

ОСОБА_2
відмовити в позові про виселення ОСОБА_1 із жилого будинку по АДРЕСА_1.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий/
підпис/

Судді/
підписи/

Копія
вірна: суддя апеляційного суду

Хмельницької
області                                                       П.П.Самчук