Справа
№ 22 -464-2008
у 1 інстанції- Ведющенко В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4
березня   2008   року
колегія   суддів   судової
палати   в   цивільних

справах
апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого
судді        - Гайсюка О.В.

суддів                                             -   Суровицької Л.В.,  Кодрула М. А.

при
секретарі                                 -  Слюсаренко НЛ.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності,  відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення осіб,  які з'явились в судове засідання,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2007 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про захист
честі,  гідності та відшкодування
моральної шкоди.

Зазначала,  що 16 серпня 2007 року в Добровеличківську
районну Державну адміністрацію на ім'я голови надійшов лист відповідачки,  в якому 'вона зазначила,  що комісію по врегулюванню спірних питань з
приводу використання плодів фруктових насаджень очолила ОСОБА_3,  яка є неавторитетною особою,  пересварилася з усіма сусідами,  відключила у себе воду,  щоб не платити і ходить до сусідів,  вживає нецензурні слова.

Вважає,  що ці відомості,  викладені в листі,  стосуються її особисто,  оскільки ОСОБА_3 це прізвище її
чоловіка,  відомості  принижують її честь і гідність..

Просила
суд стягнути з відповідачки на її користь на відшкодування моральної шкоди 1700
грн. та стягнути судові витрати.

Рішенням Добровеличківського райсуду
від 20 грудня 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції
скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права і
ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивачку підтримав доводи
апеляційної скарги,  а представник
відповідачки заперечив проти них.

Колегія
суддів,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково із

наступних
підстав.

Відповідно
до ч.1  ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Відмовляючи
в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того,  що позивач не довела той факт,  що в листі,
направленому від імені ОСОБА_2 на адресу голови Добровеличківської
державної адміністрації,  йдеться саме
про  ОСОБА_1

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1
зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

ОСОБА_1
працює головою вуличного комітету в смт.
Добровеличківка і з її відповіді на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_2
вбачається,  що саме вона у серпні 2007
року була головою комісії по врегулюванню спірних питань з приводу використання
плодів фруктових насаджень між жителями вулиці Челюскінців -ОСОБА_5 та ОСОБА_2

В
заяві,  направленій ОСОБА_2 на ім'я
голови Добровеличківської райдержадміністрації,
зазначено,  що комісію
очолилаОСОБА_1 (а.с. 7-8).

Оскільки
у заяві повідомлялась інформація щодо голови комісії,  а вказану комісію очолювала саме
ОСОБА_1,  у суду першої інстанції не було
підстав вважати,  що мова йде не про
ОСОБА_1,  а про іншу особу.

Крім
того,  ухвалюючи рішення суд першої
інстанції до правовідносин,  які виникли
між сторонами не застосував норми матеріального права] які підлягають
застосуванню.

Згідно ч.2  ст. 309 ЦПК України норми
матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими,  якщо застосовано закон,  який не поширюється на ці
правовідносини,  або не застосовано закон,  який підлягав застосуванню.

Відповідно
до п.4 ч.1  ст. 309 ЦПК порушення або
неправильне застосування

норм
матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої

інстанції
і ухвалення нового рішення.

Частина
перша статті 270 ЦК України
передбачає,  зокрема,  що відповідно до Конституції України фізична
особа має право на повагу до гідності та честі.

Фізична
особа,  особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної
інформації,  має право на відповідь,  а також на спростування цієї інформації.
Вважається,  що негативна
інформація,  поширена про особу,  є недостовірною. (ч.1,  ч.3
ст. 277 ЦК України).

Стаття
280 ЦК передбачає,  що якщо фізичній особі внаслідок порушення її
особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди,  ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно роз'яснень в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28

вересня 1990 року № 7 «Про застосування судами законодавства,  що регулює

захист честі,  гідності і ділової
репутації громадян та організацій» під поширенням

відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі,  передачу по радіо,

телебаченню,  з використанням інших
засобів масової інформації,  викладення в

характеристиках,  заявах,  листах,
адресованих іншим особам,
повідомлення в

публічних виступах,  а також в іншій
формі невизначеному числу осій,  або хоча
б

одній людині.                                                                                                        ;      '

Проте
звернення особи до відповідних органів влади за захистом своїх прав,  порушених іншою особою,  не можуть розглядатись як поширення
неправдивих відомостей,  якщо не
встановлено,  що фактично метою цих дій
було приниження честі,  гідності та
ділової репутації певної особи.

Із заяви
ОСОБА_2,  направленої на адресу голови
Добровеличківської РДА вбачається,  що
вона звернулась з проханням захистити її,
вжити відповідні заходи,  оскільки
комісія не владнала спір,  який існує між
нею та ОСОБА_5

Докази
того,  що відповідач мала на меті
принизити честь і гідність ОСОБА_1,  у
справі відсутні.

Відповідно
до  ст. 1 Закону України «Про звернення
громадян» громадяни

України мають право звернутися до органів державної влади,  місцевого

самоврядування,  об'єднань
громадян,  підприємств,  установ,
посадових осіб

відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями,  скаргами та

пропозиціями,  заявою або клопотанням
щодо реалізації своїх соціально-

економічних,  політичних та особистих
прав і законних інтересів та скаргою про їх

порушення.

За таких обставин звернення ОСОБА_2 з письмовою заявою до державного

органу,  який наділений владними повноваженнями щодо вирішення
спору,  поновлення прав та законних
інтересів,  які були на думку
відповідачки порушені,  не є поширенням
відомостей у розумінні  ст. 277 ЦК України.

Така
правова позиція викладена Конституційним Судом України в рішенні № 8-рп/2003
від 10 квітня 2003 року у справі № 1-9/2003 про поширення відомостей.

Право
висловлювати судження,  оцінки,  думки гарантовано  ст. 34 Конституції України,  а також закріплене в  ст. 10 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Оскільки відповідач не поширювала відносно позивачки відомостей,  які

порочать її честь і гідність,
відсутні підстави для задоволення вимог про

відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Так як
не підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки,  відповідно до
ст. 88 ЦПК України не підлягають задоволенню і вимоги про відшкодування
судових витрат.

На
підставі  ст.  34 Конституції України,   ст. 1 Закону України «Про звернення
громадян»,   ст. 270,  ч.1,
ч.3  ст. 277,   ст. 280 ЦК України,
керуючись  ст.  ст.
303,  304,  п.2 ч.1
ст.  307,  п.4 ч.1
ст. 309,   ст.  ст.
313,  314,  316,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20

грудня 2007 року
скасувати і ухвалити нове рішення.

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності,  відшкодування моральної шкоди,  відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.