Справа № 2-2717-2008
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м        У к р а ї н и

10 червня 2008 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в
складі:

головуючого - судді Ламєкіна М.І.

при секретарі -  Ніловій Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розподіл сумісно нажитого у
шлюбі майна,-

ВСТАНОВИВ:

06.05.2008 року до
Слов'янського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1. з позовом до ОСОБА_2. про розподіл сумісно нажитого у шлюбі майна. Свої
вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі з 17 липня
1982 року. З початку березня 2008 року вони припинили сумісне проживання, до
теперішнього часу сімейні стосунки не поновлені. В період сумісного проживання
подружжя придбали автомобіль ВАЗ-21124 з державним номерним знаком НОМЕР_1 в
автосалоні м. Харкова за 49300 гривен та зареєстрували за відповідачем по
справі. На теперішній час, з урахуванням зносу, вартість автомобіля, на її
думку, складає 45000 гривен.

Просила визнати право
сумісної власності на вказаний автомобіль та стягнути з відповідача половину
вартості автомобіля в сумі 22500 гривен, а автомобіль залишити в користуванні
ОСОБА_2.

У судовому засіданні
позивач свої вимоги уточнила, та пояснила, що з відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 17.07.1982 року. В 1994 році рішенням суду їх шлюб було
розірвано, але вони продовжували сумісно проживати в цивільному шлюбі до
01.03.2008 року. В відділі РАЦС шлюб було розірвано 29.01.2008 року за
ініциативою чоловіка. 25.07.2006 року за спільні кошти вони придбали
автомобіль, яким на теперішній час користується її колишній чоловік. Гроші на
покупку автомобіля займали, відповідач брав у своєї матері в борг 10000 гривен,
а також у ОСОБА_3. в розмірі 6000 гривен, борг їм повертав, але коли і як їй не
відомо, розписок про повернення боргу не має. Погодилась з висновком експертної
оцінки автомобіля, що його вартість на теперішній час складає 40176 гривен.
Просила стягнути з відповідача на її користь вартість половини автомобіля в
грошовому еквіваленті, 20088 гривен, а за відповідачем визнати право власності на автомобіль та
залишити в користуванні ОСОБА_2.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що дійсно
перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_1. вони придбали автомобіль за вказану нею суму. На
теперішній час, відповідно до довідки експертної оцінки транспортних засобів
від 04.06.2008 року вартість автомобіля складає 40176 гривен. Для придбання
автомобіля він зайняв в борг 10000 гривен у своєї матері ОСОБА_4. та 6000
гривен у  співробітниці ОСОБА_3., про що
є розписка, яку він написав власноручно. Оскільки вартість автомобіля менше,
ніж вказала позивач, а саме 40176 гривен, та він бере на себе зобов'язання по
сплаті 16000 гривен боргу, погоджується віддати позивачу грошову компенсацію за
її  половину автомобіля, з урахуванням
вищезазначених сум, а саме 4088 гривен. Право власності на автомобіль просив
визнати за ним.

Представник відповідача, ОСОБА_5., позовні вимоги визнав частково, та
просив  автомобіль залишити в
користуванні відповідача, при цьому, стягнувши з нього на користь позивача
грошову компенсацію в розмірі 4088 гривен.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, пояснила, що сторони їхали
купувати автомобіль, але в них була не вся потрібна сума, тому вони попросили у
неї гроші в борг. 25.07.2006 року вона зняла зі своєї книжки 10000 гривен та
передала сторонам. ОСОБА_1. дякувала їй за ці гроші. До теперішнього часу борг
їй не повернуто, хоча їй гроші необхідні для лікування.

Свідок ОСОБА_3. пояснила,
що 25.07.2006 року відповідач зайняв в неї під розписку 6000 гривен для
придбання автомобіля до 01.01.2008 року. До теперішнього часу борг не
повернуто, розписка знаходиться в неї, гроші віддавала відповідачу в
присутності головного бухгалтера.

Суд, заслухавши пояснення
сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено та не оспорюється сторонами, що
25.07.2006 року сторонами було придбано автомобіль ВАЗ 21124 за 49300 гривен в
період сумісного проживання.

Для придбання автомобіля сторони брали гроші в борг у ОСОБА_4., що підтверджується
довідкою «Промінвестбанку» від 03.06.2008 року, що з  рахунку вкладника 25.07.2008 року було знято
10000 гривен. До теперішнього часу борг ОСОБА_4. не повернуто.

Також є розписка надана ОСОБА_2. про те, що він взяв у ОСОБА_3. в борг 6000
гривен з кінцевим терміном повернення до 01.01.2008 року, та зазначену суму до
теперішнього часу не повернув.

Отже, для придбання автомобіля сторони взяли в борг 16000 гривен, які до
теперішнього часу не повернули, та зобов'язання по сплаті боргів взяв на себе
відповідач.

Відповідно до ст. 74 ч. 1
СК України вважається, що річ, набута чоловіком та жінкою, що проживають однією
сім'єю, але не перебувають в зареєстрованому шлюбі, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 70 СК України частки дружини та чоловіка у разі поділу
майна, є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними чи шлюбним
договором. В судовому засіданні, достовірно встановлено, що договір між
подружжям не укладався.

Оскільки автомобіль знаходиться у відповідача та позивач не заперечує, щоб
він ним користувався, а в неї відсутнє право користування транспортними
засобами, то з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута грошова
компенсація.

Відповідно до висновку експертної оцінки транспортних засобів № 0247 від
04.06.2008 року ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21124,  державний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2на
момент проведення дослідження, з урахуванням фактів її підвищення так і
пониження складає 40176 гривен.

Отже, оскільки автомобіль
ВАЗ 21124 державний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2 був придбаний позивачем та
відповідачем під час сумісного проживання, він є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя і підлягає розподілу між позивачем та відповідачем.
Таким чином, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута 12
частина вартості автомобіля, що в грошовому еквіваленті складає 12088 гривен; з
урахуванням того, що відповідач взяв на себе зобов'язання по сплаті боргу в
розмірі 16000 гривен, звільнивши позивача від сплати боргу, зменшивши її частку
в сумісному майні на 8000 гривен.

Окрім цього, з відповідача
на користь позивача повинна бути стягнута сума держмита пропорційно розміру
задоволених позовних вимог, тобто 120,88 грн. та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Всього підлягає стягненню 12238,88 гривен.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 62, 69, 70, 71, 74 СК України,
ст.ст. 10, 11, 27, 31, 58, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_2та
визнати за право власності на автомобіль ВАЗ 21124,  державний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1
вартість 12 частини вищевказаного автомобіля в розмірі 12088 гривен та
понесені витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
30 гривен, сплачене державне мито в розмірі 120,88 гривен, всього 12238,88
гривен.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Слов'янського

міськрайонного  суду                                                                                                   М.І.
Ламєкін