У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2 жовтня 2008 року                                                            м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Балюка М.І.,   Григор'євої Л.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом закритого
акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до закритого
акціонерного товариства (далі - ЗАТ) «Український мобільний зв'язок» про визнання
договору та додаткових угод до договору недійсними,

в
с т а н о в и л а:

У липні 2005 року ЗАТ «Український мобільний зв'язок», звернувшись до суду з указаним позовом, зазначало, що 11
листопада 2003 року між сторонами укладено договір № 1379318 про надання послуг
мобільного телефонного зв'язку. 30 жовтня 2004 року укладено додаткову угоду до
договору, відповідачу був наданий телефонний номер 4848043, особистий рахунок
НОМЕР_1, за яким проводилися розрахунки.

Однак рахунки за період
з 1 грудня 2004 року до 28 березня 2005 року ОСОБА_1 не оплачені, у зв'язку з
чим послуги зв'язку з 16 грудня 2004 року припинено.

У зв'язку з несплатою
рахунків 27 березня 2005 року договір було розірвано.

Посилаючись на
викладене, ЗАТ
«Український мобільний зв'язок» просило стягнути з ОСОБА_1
1 928 грн. 90 коп. в рахунок погашення заборгованості та 51 грн. судового
збору.

ОСОБА_1 подала до суду
зустрічну позовну заяву, в якій просила визнати договір та додаткові угоди
недійсними, оскільки вони були укладені неналежним чином.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2006 року позов ЗАТ «Український мобільний зв'язок» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 95 грн. 13 коп.
заборгованості та 51 грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
відмовлено.

Рішенням апеляційного
суду Запорізької області від 18 березня 2008 року зазначене судове рішення
змінено та стягнуто з ОСОБА_1 1 825 грн. договірної санкції, 6 грн. 45 коп.
несплачених зборів до Пенсійного фонду України та 2 грн. 32 коп. пені. У решті
рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2006 року в частині позовних вимог ОСОБА_1
та рішенням апеляційного суду Запорізької області від
18 березня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва