Справа
№ 2-235/08 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

18 червня
2008 року     Калуський міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

в складі: головуючого судді  Якиміва Р.В.

секретаря          Заткальницької Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ВАТ
„Прикапаттяобленерго” та ВАТ „Івано-Франківськгаз” про поновлення пільг та
перерахунок оплати за комунальні послуги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся з позовом до ВАТ
„Прикарпаттяобленерго” та ВАТ „Івано-Франківськгаз” про поновлення пільг та
перерахунок оплати за комунальні послуги. Позов обґрунтовує тим, що з
01.07.1994 р. і по даний час перебуває на службі в органах внутрішніх справ - є
працівником міліції. Разом з батьками мешкає в АДРЕСА_1. Статтею 17 ч. 5
Конституції України державою гарантовано надання пільг військовослужбовцям та
працівникам правоохоронних органів. Вказує, що згідно ст. 22 Закону України „Про
міліцію” йому як працівнику міліції та членам його сім'ї надається 50 % знижка
по оплаті житлової площі та комунальних послуг. Однак, відповідачами на протязі
2003-2007 р.р. нарахування плати за використаний природній газ та спожиту
електроенергію здійснюється в 100 % розмірі, який він вимушено оплачує
повністю. Вказує, що згідно Рішення Конституційного Суду України у справі за
поданням 45 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
положень ч. 3, 4 ст. 59 Закону України „Про Державний бюджет на 2003 рік”
(справа № 7-рп/2004 від 14.03.2004 р.) положення ч.ч. 3, 4 ст. 59 Закону
України „Про Державний бюджет на 2003 рік”, в яких мова йдеться про зупинення
на 2003 р. пільг, гарантій та компенсацій військовослужбовцям та працівникам
правоохоронних органів, визнані такими, що не відповідають вимогам Конституції
України. На цій підставі він звертався до відповідачів з вимогами про
відновлення пільг проведення перерахунків у зв'язку з цим. Однак, відповідачі
відмовили йому у проведенні перерахунків. У зв'язку з цим звертається до суду з
вимогами про відновлення встановлених ст. 22 Закону України „Про міліцію” пільг
на оплату комунальних послуг та проведення перерахунку за використану
електроенергію та спожитий газ за період 2003-2007 р.р.

Позивач
в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд позов
задовольнити повністю.

Представник
відповідача ВАТ „Івано-Франківськгаз” в судове засідання не з'явився, подав
суду письмове заперечення на позов та позов не визнав. В запереченні вказує, що
ст. 95 Конституції України виключно законом України про державний бюджет
визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків. Відповідно до положень Постанови КМ України №
426 від 31.03.2003 р. „Про затвердження Правил надання пільг, компенсацій і
гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу” пільги, компенсації і гарантії, на які мають право
пільговики (далі - пільги), надаються шляхом відшкодування пільговику
передбаченої законодавством частини фактичних витрат за користування житлом
(квартирної плати), паливом, телефоном, комунальними послугами та за проїзд.
Видатки на відшкодування витрат за надані пільговику послуги здійснюються за
рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ. Вказує, що
згідно вимог законодавства відповідач не має повноважень на встановлення та
зупинення чи скасування діючих пільг, гарантій та компенсацій різним категоріям
громадян. Це компетенція Верховної Ради України і здійснює вона її через
прийняття Законів України. Що стосується проведення перерахунку оплати за
спожитий газ, то діючим законодавством встановлений інший механізм надання
пільги - компенсація витрат через установу, де працює пільговик. Тому ВАТ
„Івано-Франківськгаз” не має жодного відношення до нарахування пільг, які
вимагає в позовній заяві позивач. Крім того, в запереченні представник
відповідача вказує, що вимоги позивача виходять за межі встановленої законом
трирічної позовної давності. На цій підставі просить суд в задоволенні позову
відмовити.

Представник
відповідача ВАТ „Прикарпаттяобленерго” в судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та подав суду письмове заперечення на позов. Вказує, що вимога про
відновлення пільг не підлягає до задоволення через те, що такі повноваження, як
встановлення, зміна або скасування пільг, гарантій та компенсацій окремим
категоріям громадян за використання електроенергії належить до компетенції
Верховної Ради України і здійснюється виключно законами України (ст. 95
Конституції України). Відповідно до положень Постанови КМ України № 426 від
31.03.2003 р. „Про затвердження Правил надання пільг, компенсацій і гарантій
працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького
складу” пільги, компенсації і гарантії, на які мають право пільговики (далі -
пільги), надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої законодавством
частини фактичних витрат за користування житлом (квартирної плати), паливом,
телефоном, комунальними послугами та за проїзд. Видатки на відшкодування витрат
за надані пільговику послуги здійснюються за рахунок і в межах бюджетних
асигнувань на утримання цих установ. Вказує, що у зв'язку з наведеним позивачу
слід звернутися з позовом про отримання компенсації до Управління внутрішніх
справ у Івано-Франківській області, де він проходить службу. Також вказує, що
позивач невірно тлумачить положення рішення Конституційного суду України від
17.03.2003 р. справа № 7-рп/2004 р., оскільки, в рішенні Конституційного суду
України мова йде не про відміну ч.ч. 3,4 ст. 59 Закону України „Про Державний
бюджет на 2003 рік” повністю, а лише про відміну тих положень, які ставлять
право особи на отримання пільги в залежність від її грошового доходу. Що стосується
механізму отримання пільг на комунальні послуги, то він чітко визначений
Постановою Кабінету міністрів України № 426, яка не скасована Рішенням
Конституційного Суду України. Просить суд в задоволенні позову позивачу
відмовити.

Суд,
заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши
документальні докази по справі, приходить до висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1. з 01.07.1994 р. по даний
час перебуває на службі в Управлінні внутрішніх справ в Івано-Франківській
області та є працівником міліції. Згідно ст. ст. 17 та 22 Конституції України
працівникам військових формувань та правоохоронних органів державної
встановлені пільги, гарантії та компенсації. Види, порядок і умови надання
таких пільг визначаються законами України. Відповідно до ст. 22 Закону України
„Про міліцію” працівники міліції мають право на 50 % пільгу по оплаті житлової
площі та комунальних послуг. Відповідно до положень Постанови КМ України № 426
від 31.03.2003 р. „Про затвердження Правил надання пільг, компенсацій і
гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу” пільги, компенсації і гарантії, на які мають право
пільговики (далі - пільги), надаються шляхом відшкодування пільговику
передбаченої законодавством частини фактичних витрат за користування житлом
(квартирної плати), паливом, телефоном, комунальними послугами та за проїзд.
Видатки на відшкодування витрат за надані пільговику послуги здійснюються за
рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ.

Безпідставними
є посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 17.03.2004 р.
№ 7-рп/2004 р. щодо визнання неконституційними положень ч.ч. 3,4 ст. 59 Закону
України „Про Державний бюджет на 2003 рік” оскільки, в рішенні Конституційного
суду України мова йде не про відміну ч.ч. 3,4 ст. 59 Закону України „Про
Державний бюджет на 2003 рік” повністю, а лише про відміну тих положень, які
ставлять право особи на отримання пільги в залежність від її грошового доходу.

За
таких обставин позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 17 Конституції України, ст. 22 Закону України „Про
міліцію”, ст. 59 Закону України „Про Державний бюджет України на 2003 рік”,
Постановою КМ України № 426 від 31.03.2003 р. „Про затвердження Правил надання
пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ,
військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу”, рішення Конституційного
Суду України  від 17.03.2004 р. №
7-рп/2004 р., ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,

Р І Ш И В :

В
задоволенні позову ОСОБА_1до ВАТ „Прикарпаттяобленерго” та ВАТ
„Івано-Франківськгаз” про поновлення пільг та перерахунок оплати за комунальні
послуги відмовити повністю.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. В разі подачі
заяви то апеляційне оскарження або апеляційна скарга не була подана у строк
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Калуський міськрайонний суд.

Головуючий: