Копія                                                                                                 Справа № 2-183/ 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
серпня   2008 р.                Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі  судді Семенченка О.М.,

з участю секретаря
Тарасенко А.О.,

позивача  ОСОБА_1.,

представник
відповідача Марченко І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом  ОСОБА_1до Журавської
сільської ради про визнання правочину, заповіту дійсним,

ВСТАНОВИВ:

В липні
2008 року до суду звернувся ОСОБА_1. з позовом
до Журавської сільської ради про визнання правочину, заповіту дійсним.

В
позовній заяві зазначено,   що 6 серпня
2005 року  ОСОБА_2склала заповіт, яким заповідала
ОСОБА_1. на випадок своєї смерті земельну ділянку. Заповіт був складений та
посвідчений секретарем Журавської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2.
померла, після чого позивач звернувся із заявою
до Прилуцької міської державної нотаріальної контори про видачу
свідоцтва про право на спадщину. Проте 1 серпня 2008 року ОСОБА_1.  отримав письмову відповідь з Прилуцької
міської державної нотаріальної контори, в якій було зазначено, що заповіт
складено з порушенням норм Цивільного кодексу України, а тому видати свідоцтво
про право на спадщину немає можливості.
Просить визнати зазначений заповіт дійсним.

У судовому засіданні позивач  ОСОБА_1.
позов підтримав повністю і пояснив, що
він за життя  його бабки ОСОБА_2.
проживав разом з нею і вона заповіла на випадок її смерті земельну ділянку
площею 1,7114 га йому, склавши заповіт.
Проте після її смерті оформити спадщину за заповітом він не може через
неправильність, яка була допущена секретарем Журавської сільської ради
Варвинського району  при складанні
заповіту.

Представник
відповідача Марченко І.Г. позов визнала
і   заявила, що вона, як секретар
сільської ради, посвідчувала зазначений заповіт. Оскільки вона не є фахівцем в
галузі права,  то користувалася в
практичній роботі тими порадами та настановами, які надавав державний нотаріус
Варвинського нотаріального округу.  На
той час іншого зразка заповіту у неї не було, а тому вона скористалась тим,
який застосовувала раніше. Під час посвідчення заповіту  ОСОБА_2. виявила свою волю і зробила
розпорядження щодо земельної ділянки, власником якої вона була, на випадок  її смерті на користь  свого внука ОСОБА_1. - позивача по справі.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід
задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено,
що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН
№038857 , виданого Варвинською державною адміністрацією 4 березня 2005 року,
ОСОБА_2 була власником земельної ділянки
площею  1,7114 га (а.с.11). Згідно
заповіту, посвідченого секретарем Журавської сільської ради Варвинського району
6 вересня 2005 року,   ОСОБА_2.  на випадок своєї смерті заповідала  Державний акт на право власності  на земельну ділянку  серії ЧН №038357 ОСОБА_1 (а.с.5). Проте в
тексті заповіту не вказані посилки на статті Цивільного кодексу України, немає
відмітки про  те, що заповіт прочитаний
відповідачем особисто та власноручно ним підписаний, посвідчувальний напис не
відповідає формі, яка діяла на час
складання заповіту. Крім того, були допущені порушення Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій.

Зазначена обставина є перешкодою у прийнятті
спадщини за заповітом позивачем ОСОБА_1., що підтверджується листом Прилуцької
міської державної нотаріальної контори (а.с.8).

Згідно ст. 219
ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення
одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Суд може визнати
такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, якщо він відповідав справжній
волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину
перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

З пояснень  позивача та представника відповідача,  зі змісту самого заповіту вбачається, що
ОСОБА_2. виразила свою волю щодо права на земельну ділянку і мала намір у
встановленому законом порядку  її
нотаріально посвідчити, зробивши своє розпорядження на випадок смерті. Проте,
по незалежних від неї причин, належним чином її воля не була оформлена через
недостатність фахової кваліфікації посадової особи, яка посвідчувала заповіт .

За таких
обставин суд вважає, що позов слід задовольнити.

На
підставі наведено, керуючись ст.ст.212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Журавської сільської ради задовольнити.

Заповіт,
складений 6 вересня 2005 року ОСОБА_2 , та посвідчений секретарем Журавської
сільської ради  Варвинського району
Чернігівської області і зареєстрований  в
реєстрі № 792 про заповідання земельної ділянки площею 1,7114 га на території
Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, цільове
призначення земельної ділянки  - для
ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно Державного
акту на право власності на земельну ділянку серії №038375 належала ОСОБА_2,  на користь ОСОБА_1 визнати дійсним .

Рішення суду може бути оскаржено до
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області
через Варвинський районний суд.

Заяву
про апеляційне оскарження може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
підпис                  О.М.
Семенченко

Копія вірна:
суддя Варвинського

Районного суду                                           О.М. Семенченко