УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 липня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого:

Патрюка М.В,

суддів:

Барсукової В.М,  Жайворонок Т.Є.,

Луспеника Д.Д.,   Лященко Н.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за
скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та інших посадових
осіб державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції
Київської області  за касаційною
скаргою  ОСОБА_1   на  ухвалу
Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2005
року та ухвалу  апеляційного суду
Київської області від 20  квітня 2006
року ,

в с т а н о в и л а :

У  червні 2005
року  ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою
на  бездіяльність державного виконавця та інших посадових
осіб державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції
Київської області. Свої вимоги мотивував тим, що  з вини працівників  виконавчої служби  протягом п'яти років не виконується судове
рішення про стягнення на його користь заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2005 року, залишеною
без зміни ухвалою апеляційного суду Київської області від 20  квітня 2006 року, провадження у справі
закрито на підставі п.7 ст.205 ЦПК України у зв'язку з ліквідацією  відділу    ДВС Фастівського міськрайонного управління
юстиції Київської області без правонаступництва.

У поданій касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати   судові рішення посилаючись на  порушення норм процесуального права, та  передати справу на новий розгляд суду  першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Закриваючи
провадження у справі, суд першої інстанції, з
яким погодився й  апеляційний суд,
виходили з того, що відділ державної виконавчої служби Фастівського
міськрайонного управління юстиції Київської області ліквідовано, а  Державна виконавча служба у місті Фастові та
Фастівському районі Київської області не є його правонаступником.

З   висновками суду
першої та апеляційної інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого
провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю  державного виконавця чи
іншої посадової особи державної виконавчої служби під час  виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За п.9 Прикінцевих та перехідних положень  ЦПК України заяви і скарги у справах, що
виникають з адміністративно-правових відносин, а також у справах щодо відмови
органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий
запис цивільного стану, подані до набрання чинності Кодексом за правилами,
встановленими главами 29-32,36 Цивільно процесуального кодексу України 1963
року, розглядаються в порядку, встановленому Кодексом адміністративного
судочинства України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1  звернувся в суд із скаргою на бездіяльність
державного виконавця  та інших посадових
осіб державної виконавчої служби в порядку глави 31-Г ЦПК УРСР у червні 2005
року, тобто до набрання чинності  ЦПК
України.

Вирішуючи спір
після 1 вересня 2005 року, суди зазначених вимог процесуального закону
не врахували і помилково виходили з того, що питання повинно розглядатися в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до
Закону України ,,Про внесення змін до законів України ,,Про державну виконавчу
службу'' та ,,Про виконавче провадження'' від 23.06.2005 року №2716-1V ,
постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2005 року № 320  та на виконання наказу Міністра юстиції
№1482/к від 19 серпня 2005 року було реформовано систему органів державної
виконавчої служби , відповідно до якої ліквідовано відділи державної виконавчої
служби територіальних управлінь юстиції, на місце яких створено державні
виконавчі служби територіальних управлінь юстиції з тими ж повноваженнями щодо
примусового виконання судових рішень.

Враховуючи наведене, висновок суду про те, що державна
виконавча служба не є правонаступником
відділів державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції,
передчасний.

За  таких обставин, які свідчать про те, що суди
неправильно застосували процесуальний закон і це призвело до неправильного
вирішення спору, судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на
новий  судовий розгляд до суду першої
інстанції в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1    задовольнити .

Ухвалу  Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 28 грудня 2005 року та ухвалу  апеляційного суду Київської області від
20  квітня 2006 року     по даній справі скасувати, справу передати на
новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

М.В.Патрюк

Судді:

В.М.Барсукова  Т.Є.  Жайворонок
Д.Д.Луспеник    Н.П.Лященко