Справа № 2-о-54
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2008р. Тростянецький районний
суд Сумської області в складі:

Головуючого
- судді                        -              Шевченко В.С.

при
секретарі                                     -              Івченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1,

заінтересована
особа:

Управління пенсійного фонду України в Тростянецькому районі

про
встановлення факту перебування на утриманні, -

встановив :

12.05.2008 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити
факт перебування її на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги повністю підтримала та пояснила,
що 28.04.1970 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. На момент його смерті вона працювала на Півненківському
цукрокомбінаті, однак її заробітна плата була значно меншою, ніж доходи її
покійного чоловіка, який крім заробітної плати за основним місцем роботи на
Півненківському цукрокомбінаті також займався відгодівлею бичків та отримував
пенсію як інвалід 1 групи. Таким чином, сума його доходів протягом року
напередодні смерті складала: сумарний річний заробіток за місцем роботи - 85684
крб., за бичків - 101623 крб., та пенсія - 34500 крб. Вона ж за місцем роботи
отримувала заробітну плату, сума якої за рік до смерті чоловіка склала 117013
крб., а інших джерел доходу вона не мала. 22.04.2002 р. вона була звільнена з
роботи за скороченням чисельності штату, а в травні 2002 р. достроково оформила
пенсію як особа, яка була звільнена за скороченням. 17.10.2003 р. їй
виповнилося 55 років і вона стала непрацездатною особою за віком. Таким чином,
вона від померлого чоловіка отримувала допомогу, що була для неї постійним і
основним джерелом до існування, а після його смерті вона втратила джерело до
існування. В даний час вона отримує пенсію в розмірі 560 грн. 78 коп., а тому
бажає отримувати пенсію в разі втрати годувальника, яка буде значно більшою за
ту, яку вона отримує в даний час, і становитиме 1067 грн. В зв'язку з цим вона
просить суд встановити факт перебування її на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник заінтересованої особи - ОСОБА_3 - в судовому засіданні не
заперечувала проти встановлення факту перебування заявниці на утриманні свого
покійного чоловіка та призначення їй пенсії в разі втрати годувальника.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що
вимоги заявниці не підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 перебувала з 28.04.1970 р. у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2(а.с.5), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується свідоцтвом
про смерть НОМЕР_1.(а.с.5). Згідно ч.1 ст. 5 ЦК України акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності,
але відповідно до ч.3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше
і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт
цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з
моменту набрання ним чинності. Таким чином, на момент смерті ОСОБА_2 діяв Закон
України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р., ст. 37 якого передбачає,
що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї
померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям пенсії
призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також
мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування.
Непрацездатними членами сім'ї вважаються: а) діти, брати, сестри й онуки, які
не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до
досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не
мають працездатних батьків; б)батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є
інвалідами або досягли: чоловіки - 60 років, жінки - 55 років; в)один з
батьків, або чоловік (дружина), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від
віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами,
сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не
працює; г)дід і бабуся - в разі відсутності осіб, які за законом зобов'язані їх
утримувати. Згідно ст. 38 цього Закону члени сім'ї померлого вважаються такими,
що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або
одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом
до існування.

З матеріалів справи вбачається, що підтвердила також і сама ОСОБА_1, що на
момент смерті свого чоловіка ОСОБА_2, який також працював, отримував заробітну
плату та пенсію як інвалід 1 групи (а.с.11, 13), заявниця працювала на
Півненківському цукрокомбінаті і отримувала заробітну плату (а.с. 12), яка
практично дорівнювала загальному доходу її покійного чоловіка. З довідки,
наданої в судовому засіданні, №369 від 02.07.2008 р. вбачається, що ОСОБА_1
постійно працювала і не перебувала на утриманні свого померлого чоловіка, а
тому його доходи не були постійним і основним джерелом засобів до її існування,
так як вона працювала і отримувала заробітну плату.  В зв'язку з цим вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, ст. 5 ЦПК України, ст.ст. 37, 38
Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р., керуючись ст.ст.
ст. 10, 60, 209, 212, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в
Тростянецькому районі про встановлення факту перебування на утриманні -
залишити без задоволення за безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржене в Сумський апеляційний суд
через Тростянецький районний суд протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

СУДДЯ:                                                                                  ПІДПИС

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:                                                     СУДДЯ