Справа №
Головуючий у 1-й інстанції Бойко В.Б.
Суддя-доповідач  Сибільова Л.О.
2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Сумської області у складі:
головуючого  - Сибільової Л.О.,
суддів          -       Дубровної В.В., Лузан Л.В.,
з участю секретаря судового засідання
та осіб, які беруть участь у справі -
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2
рішення Зарічного районного суду м.Суми від 12 травня 2008 року

у справі
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів, додаткових витрат на
дитину,

в с т а н о в и л а:

Рішенням
Зарічного районного суду м.Суми від 12 травня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1.
задоволені частково.

Стягнуто
з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. на утримання сина ОСОБА_3., 1990 року
народження, аліменти в розмірі &frac14; частини його заробітку щомісячно, починаючи  з 22.02.2008 року до закінчення навчання -
30.06.2009 року.

В
задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено за необгрунтованістю.

Стягнуто
з ОСОБА_2. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
07 грн. 50 коп.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для
справи, просить рішення скасувати. Вважає, що суд безпідставно застосував до
спірних правовідносин СК України, оскільки сімейні відносини з позивачкою
припинені до його прийняття. Його сини повнолітні, і позивачка не мала
довіреності представляти їх інтереси в суді. До звернення з даним позовом до
суду до нього не звертались  з проханням
надати відповідну  допомогу, отже, її не
потребували. Він отримує пенсію,  а не
заробіток. Суд не взяв до уваги його тяжкий фізичний та матеріальний стан.

Вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки, яка  заперечує проти задоволення скарги,
дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Позивачка
свої вимоги мотивувала тим, що має на утриманні двох дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3року народження, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, батьком яких
є відповідач ОСОБА_2. За рішенням Ічнянського міського суду з червня 1998 року
відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2005 року на утримання
старшого сина ОСОБА_4 з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини
заробітку на період навчання. Син має здібності до вивчення іноземних мов,
вивчає три мови, в тому числі на платній основі - іспанську. Молодший син
ОСОБА_3, якому ІНФОРМАЦІЯ_2 року виповнилось 18 років, є студентом 3-го курсу
денного відділення Сумського Державного машинобудівного коледжу.  Посилаючись на зазначені обставини та на те,
що стипендії молодшого сина та її заробітної плати не вистачає для  утримання дітей, вона і сини  мають хронічні захворювання, потребують
лікування, в тому числі санаторного, просила стягнути з відповідача на
утримання сина ОСОБА_3 аліменти на період навчання до 1 липня 2009 року у
розмірі &frac14; частини
заробітку та  2000 грн.  в рахунок компенсації коштів, витрачених на
вивчення іспанської мови сином ОСОБА_4, сума яких за три роки  склала 3900 гр.

Вирішуючи
спір та частково задовольняючи позовні вимоги позивачки, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач має можливість надавати  матеріальну допомогу на утримання сина
ОСОБА_3. Відмовляючи в задоволенні вимоги про стягнення 2000 грн. в рахунок
оплати вивчення іспанської мови старшим сином ОСОБА_4, суд послався на те, що
відповідачем вже сплачуються аліменти на його
утримання, а спірна сума не  є
тими додатковими витратами, що можуть бути покладені на відповідача у
відповідності з вимогами закону.

Цей
висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам
матеріального  та процесуального права,
зокрема, ст. ст. 185, 199 СК України.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2. є батьком повнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3року
народження,  та ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, які проживають
разом з матір'ю ОСОБА_1

ОСОБА_4.
є студентом Сумського ДПУ ім. Макаренка. Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 17.02.2005 року на його утримання з відповідача стягувались  з 18 жовтня 2004 року аліменти у розмірі 1/6
частини заробітку щомісячно на період
навчання. Позивачка пояснила в засіданні апеляційного суду, що син
Дмитро в липні 2008 року закінчив навчання в університеті.

Молодший
син сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, є студентом  третього курсу денного відділення Сумського
Державного машинобудівного коледжу, з неоплатною формою навчання. Строк
навчання - до 30 червня 2009 року.

Ч.1 ст. 199 СК України зобов'язує батьків
утримувати повнолітніх дочку чи сина, які продовжують навчання і у зв'язку з
цим потебують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за
умови, що вони мають змогу надавати матеріальну допомогу.

Як
вбачається з матеріалів справи,
відповідач є пенсіонером - військовослужбовцем, отримує пенсію, розмір
якої дає підстави зробити  висновок  про те, що він  може надавати матеріальну допомогу. Те, що
син сторін ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням,
підтверджується матеріалами справи.

Посилання
апелянта не невірне застосування судом до спірних правовідносин норм СК
України, є безпідставним. Зокрема, ч. 3 ст. 199 СК України передбачає, що право
на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким
проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Інші
доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої
інстанції. Обставини, на які посилається апелянт, були предметом дослідження
суду першої інстанції і отримали об'єктивну оцінку.

Рішення
суду узгоджується з доказами, наявними у справі, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Зарічного районного суду м.Суми від 12 травня 2008 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді