Код суду 0515
Справа № 2-536/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2008р Докучаєвський міський суд Донецької області у складі судді
Клименка В.П., при секретарі Тимофєєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Докучаєвську справу за позовом ОСОБА_1до
Докучаєвської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та
визнання права власності на спадщину,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, пославшись на те, що, з
04.05.1994р він є, а померлі його баба та дід: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 були власниками
квартири АДРЕСА_1 без визначення часток. Спадщина у вигляді частки
квартири, що належала ОСОБА_2, була фактично прийнята ОСОБА_3, а після смерті останньої-
ним. Він на час відкриття спадщини проживав разом з ОСОБА_3, яка також була і
йго піклувальником. Оскільки із заявою про прийняття спадщини він до
нотаріальної контори не звернувся, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва
про право на спадщину. Просив суд задовольнити позов.

Сторони в судове засідання не з'явилися, надали письмові заяви про розгляд
справи в їх відсутності, позивач наполягає на позові, а представник відповідача
позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 61 ЦПК, обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, а також обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній справі не підлягають доказуванню, а ч.4 ст. 174 цього ж
Кодексу передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову.

Суд
вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів, які дають підстави для
ухвалення рішення про задоволення позову.

Судом установлено, що померлі: ІНФОРМАЦІЯ_1- ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2-
ОСОБА_3 були дідом і бабою позивача по материнській лінії, а остання була і
піклувальником неповнолітнього ОСОБА_1 ( на час смерті ОСОБА_3 позивачу ще не
виповнилося 17 років).  У зв'язку із цим
позивач, відповідно до ст. 532 ЦК України 1963р є спадкоємцем за законом.

Вказані особи були співвласниками квартири АДРЕСА_1 Донецької загальною площею 40,5 кв.м без визначення часток.

Тобто, згідно із ч.2 ст.
8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», вказана вище
квартира була передана їм в спільну сумісну власність.

На день ваідкриття спадщи після смерті ОСОБА_3 позивач проживав разом з нею
і, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України 1963р, фактично прийняв цю
спадщину.

Частиною 2 ст. 548 цього ж Кодексу встановлено, що прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У зв'язку із тим, що позивачу крім його частки в спірній квартирі на праві
власності належить і частки квартири прийняті ним у спадщину,  суд вважає можливим визнати за ним право
власності на всю спірну квартиру.

Виходячи із викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 60,61,174 ч.4, 209,213-215 ЦПК, на підставі п.1 ч.1 ст. 549, ч.2 ст. 548, 532 ЦК України 1963р, ч.2 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного житлового фонду», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до Докучаєвської міської ради про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності на спадщину задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилася після смерті
ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 Донецької загальною площею 40,5 кв.м.

На рішення може бути
подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області через Докучаєвський
міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, яка може бути подана до Докучаєвського міського суду протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя