Справа № 2-1240/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

21 липня 2008 року
м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста
Чернігова

в складі: головуючого - судді КОСАЧ
І.А.

при секретарі Гордієнко М.М.

за участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів - ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в  м.
Чернігові цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва
про право власності, визнання права власності,-

В с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до ОСОБА_4 про визнання частково  недійсним свідоцтва про право власності,
визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що всі вони народилися і
проживали в будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належав їх бабці ОСОБА_5 В 1993
р. ОСОБА_5 померла і після її смерті спадкоємцями першої черги  за законом стали її онуки: ОСОБА_1, ОСОБА_4
та ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1)  На день смерті
ОСОБА_5 онуки проживали разом з нею, що підтверджується довідкою виконкому
Новозаводської районної ради за № 65 від 10.03.2007 року та випискою з
домової  книги. Відповідно до ч. 3 ст.
1268 ЦК України та ст. 548 ЦК України 1963 р. спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив
відмову від неї. Всі мають право на 13 частину будинку по АДРЕСА_1.  Проживати в будинку їй не дозволяють,  чинять перешкоди для вселення в дане житлове
приміщення, вирішити питання щодо законного перерозподілу права власності на
спірний будинок в добровільному порядку відповідач відмовляється, тому позивачі
звернулись до суду з цим позовом. Просили визнати частково недійсним свідоцтва
про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 що належить
ОСОБА_4 Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_1право власності на 23 частини будинку по
АДРЕСА_1. Всі судові витрати стягнути з відповідача.

В ході розгляду справи позивачами була подана  заява про уточнення позовних вимог, згідно
якої вони просили визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за
законом  за №  226, яке зареєстровано в реєстрі за № 2-4101
на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 Визнати за
ОСОБА_1  та ОСОБА_1право власності на 23
частини будинку по АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивачка уточнену позовну заяву підтримала, просила
задовольнити, пояснила, що вона в спірному будинку проживала з народження,
також мешкала  і на час відкриття
спадщини. В 1998 році  поїхала до м.
Москви працювати. Іншого житла у неї немає. Про те, що мати повністю оформила
будинок на брата, їй відомо не було.

Позивач в
судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити.
Пояснив, що на час смерті бабусі та батька він проживав в спірному будинку. Був
засуджений, але з місць позбавлення волі повертався і мешкав в спірному
будинку. Іншого житла у нього не має. На даний час він проживає в будинку разом
зі своєю малолітньою дитиною.

Представник
позивачів уточнену позовну заяву підтримала, просила її задовольнити.

Відповідач  в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову у повному
обсязі. Не заперечував той факт, що відповідач ОСОБА_1 мешкає в спірному
будинку разом зі своєю дитиною.

Представники
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на
стороні  відповідача  Другої Чернігівської державної нотаріальної
контори та Комунального підприємства “Чернігівське міжміське бюро технічної
інвентаризації” в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду
справи  повідомлені належним чином,
клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за
можливе розглянути справу у відсутність представників третьої особи, на
підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Свідок
ОСОБА_6  суду пояснила, що знає позивачку
з 1992 року. ОСОБА_2 її невістка, до того часу, як одружилась з сином,
проживала по вул..  Висока, 2 з бабусею,
братами та  матір'ю.   В 1993 році померла бабуся Ірини і вона
приходила на похорони.

Свідок
ОСОБА_7 суду пояснила, що позивачі її діти.
Вони не доглядали за хворою бабусею, хоронила колишнього чоловіка та
його матір вона. Позивачі  не допомагали.
Син знаходився в місцях позбавлення волі, а
донька  поїхала у м. Москва  працювати. Не заперечує той факт, що ОСОБА_2
була присутня на похоронах бабусі.  Заяву
від імені неповнолітнього  сина ОСОБА_8
про прийняття спадщини писала вона. Про наявність  інших спадкоємців в заяві не зазначала,
оскільки вважала, що вони не мають права на спадкування.

Свідок  ОСОБА_9. суду пояснив, що він мешкає по
сусідству з ІНФОРМАЦІЯ_1. Допомагав
хоронити ОСОБА_10 та ОСОБА_5 Виконував роботи з ремонту будинку,
розраховувалась з ним ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_11
суду пояснила, що вона знаходиться в родинних відносинах з ОСОБА_7  Була присутня на похоронах батька позивачів.
На час смерті бабусі позивачів, ОСОБА_1та ОСОБА_1 проживали в спірному будинку.
ОСОБА_4знаходився в школі-інтернаті. Між позивачами та їх матір'ю був конфлікт,
мати за позивачами не опікувалась.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 підлягають  задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено наступне:

Згідно
свідоцтва про смертьНОМЕР_1 виданого 25.10.1989 року, батько позивачів та
відповідача ОСОБА_10 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с. 10). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 ( а.с. 47), яка
мешкала у м. Чернігові по АДРЕСА_1 разом зі своїми онуками: ОСОБА_1, ОСОБА_1та
ОСОБА_4, що підтверджується  довідкою
виконкому Новозаводської районної ради за № 65 від 10.03.2007 року та випискою
з домової книги ( а.с. 9, 11-14). Після її смерті  відкрилась спадщина  на будинок по вул. Висока, 2  в м. Чернігові.

Відповідно до
правил ст. 524 ЦК України (1963 р.) спадкоємство  здійснюється за  законом
і за заповітом. ОСОБА_10та ОСОБА_5 під час свого життя заповіт не
складали. Відповідно до правил ст. 529 ЦК України (1963 р.) при спадкоємстві за
законом  спадкоємцями 1 черги є в рівних
частках, діти померлого. Онуки  і
правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на  час відкриття спадщини немає в живих того з
їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка
належала б при спадкоємстві  за законом
їх померлому родителю.      Таким чином,
діти померлого ОСОБА_10-  ОСОБА_4,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1)  мали
право на спадкування  за законом в рівних
частках, як спадкоємці 1 черги. Відповідно до правил ст.ст.  548, 549 ЦК України (1963 р.) для придбання
спадщини необхідно,  щоб спадкоємець її
прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, 1) якщо він фактично  вступив
в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі  за місцем відкриття
спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені  протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1та
ОСОБА_1 постійно проживали в спірному будинку разом з спадкодавцем - ОСОБА_5,
Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжували постійно мешкати в будинку. Даний
факт підтверджується довідкою вуличного комітету  № 65 від 10.03.2007 року(а.с. 9), копією
домової книги про прописку позивачів (а.с. 11-14), довідкою відділу
інформаційних технологій УМВС України в Чернігівської області, поясненнями
свідків .  Тобто, ОСОБА_1,
ОСОБА_1прийняли спадщину, оскільки фактично
вступила  в володіння спадковим
майном - будинком з надвірними будівлями по АДРЕСА_1

ОСОБА_4, після смерті  ОСОБА_5,  інтересах якого, як неповнолітнього діяла
його мати, в шестимісячний термін, звернувся до Другої державної нотаріальної
контори з заявою на отримання спадщини та 15.11.1993 р. отримав свідоцтво  про право на спадщину за законом на житловий
АДРЕСА_1 з надвірними спорудами. Тобто, ОСОБА_4 прийняв спадщину, оскільки  від його імені державній нотаріальній
конторі  за місцем відкриття спадщини
подана заява про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку,
що    ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1)  вчинили дії, які свідчать про прийняття
спадщини, від належної частини спадщини не відмовились і відповідно до закону
мають право кожний на 1/3 частину спадкового майна - будинку  з надвірними будівлями, який
розташований  в АДРЕСА_1 Оскільки
15.11.1993 р. ОСОБА_4 отримав свідоцтво
про право на спадщину за законом на житловий АДРЕСА_1  з надвірними спорудами в цілому, що
порушує  право ОСОБА_1, ОСОБА_2  на володіння
та отримання належної частини спадкового майна, суд приходить до висновку,
що за ОСОБА_1, ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1) ОСОБА_1, ОСОБА_4, необхідно визнати право
власності по 1/3 частині АДРЕСА_1, визнавши
свідоцтво про  про право на
спадщину за законом на житловий АДРЕСА_1
з надвірними спорудами від 15.11.1993 р. недійсним.

Керуючись ст. 10, 11, 57-61, 209, 213, 215 ЦПК України,  ст.ст. 529,548,549 ЦК України 1963 р., ст.ст.
392, 1218, 1261, 1268-1270, ЦК України,
-

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про  визнання
частково недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності -
задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом за № 226,
яке зареєстровано в реєстрі за № 2-4101 на житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 13 частини будинку по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 13 частини будинку по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4  право
власності  на 13 частини будинку по
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області
через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення. Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Суддя :
І.А.Косач