Справа № 2-502/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 квітня 2008 р. Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області у складі                                  судді:                   Іванова С.М.

при
секретарі:                   Богдан О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовомОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія
«Дніпрообленерго» про визнання актів недійсними та відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ПозивачОСОБА_1
звернулась до суду з вищевказаними вимогами, посилаючись на те, що 23.04.2003
року між ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» та нею власницею будинку, що розташований за
адресою:АДРЕСА_1, був укладений договір № 01429 про користування електричною
енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області. На підставі
вищезазначеного договоруОСОБА_1 користувалась електричною енергією. Всі платежі
за користування  електроенергією вона
вносила своєчасно і в повному обсязі. Заборгованості не має. 14.12.2005 року до
домоволодіння позивача без будь-яких попереджень прийшли працівники відповідача
з метою перевірки приладу обліку спожитої електроенергії, остання дома не
перебувала, в квартирі була присутня тільки ОСОБА_2 Контролери увійшли до
будинку та почали перевіряти усі розетки, два контролери перебували без нагляду
біля лічильника. В результаті проведення перевірки було виявлено порушення п.
48 ПКЕЕН, а саме: пошкодження приладу обліку /механічне пошкодження оглядового
скла/. Гальмування диску електролічильника фотоплівкою. Даний факт порушення
зафіксований актом № 00079845 від 14.12.2005 року. 16.03.2006 року було
проведено експертизу лічильника. Вважає, що дії контролерів були незаконними,
оскільки перевірка проводилась за відсутності її, як споживача, а більше з нею
ніхто не мешкає, акт про порушення  ПКЕЕН
не підписувала, на проведення експертизи не запрошувалась. Також позивачем були
наданні доповнення до позову в яких остання посилається на те, що відповідачем
було 05.04.2007 року підключено її будинок до мережі енергопостачання, але
07.08.2007 року знову відключено на підставі заборгованості за електроенергією
у сумі 438,39 грн., проте як виявилось помилково. Підключення знову було
проведено лише 17.08.2007 року після щоденних неодноразових дзвінків до різних
співробітників відповідача. Неправомірність та безпідставність звинувачень на
адресу позивача, як вважає остання
потягло непоправні наслідки у вигляді відключення квартири на 166 діб
від мережі енергопостачання. Усі ці дії спричинили їй та її онуку , який мешкає
разом з нею, моральні страждання, оскільки відключенням  від електричної енергії були порушені
нормальні життєві функції, що викликано псуванням продуктів харчування,
неможливістю їх зберігання, перебування без світла в період Новорічних та
Різдвяних свят. Просить зобов'язати відповідача підключити до мереж
електропостачання, визнати акт про порушення правил користування електричною
енергією для населення № 00079845 від 14.12.2005 року недійсним, визнати акт
проведення експертизи лічильника електроенергії № 10607 від 06.02.2006 року
недійсним, визнати обчислений розмір відшкодування збитків, завданих
енергопостачальнику, внаслідок порушення споживачем «Правил користування
електричною енергією для населення» недійсним, зобов'язати відповідача
відшкодувати їй моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. (згідно уточнених позовних
вимог), матеріальну шкоду у розмірі 106,50 грн. та вартість недовідпущеної
електричної енергії у розмірі 236,54 коп. (згідно уточнених позовних вимог).

В судовому засіданні представник позивача заявила про залишення позовних
вимог в частині зобов'язання відповідача підключити до мереж електропостачання
без розгляду. В іншій частині позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримала
повністю.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 01.02.2008 року позовні вимоги
ОСОБА_1 до ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» про зобов'язання відповідача
підключити до мереж електропостачання залишено без розгляду.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали повністю, вважаючи, що
дії їх працівників були правомірними оскільки, 14.12.2005 року за адресою
АДРЕСА_2 представниками енергопостачальника у присутності доньки позивача було
проведено перевірку дотримання ПКЕЕН. В результаті проведеної перевірки було
виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме пошкодження приладу обліку електричної
енергії, втручання у прилад обліку, механічне пошкодження скла на приладі
обліку, через отвір була вставлена фотоплівка, при вчинені цих дій позивач
умисно гальмувала диск електричного лічильника, у результаті чого електричний
прилад обліку електричної енергії недоврахував електричну енергію. Даний факт
порушення зафіксований актом № 00079845 від 14.12.2005 року. Була також
проведена експертиза 06.02.2006 року, яка підтвердила механічне пошкодження
приладу. Вважають, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, що відповідачем по справі 06.04.2007 року
подавалась зустрічна позовна заява про стягнення зОСОБА_1476 грн., 07 коп.
Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
від 13.08.2007 року позовну заявуОСОБА_1 до ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» в особі
Широківських електричних мереж про зобов'язання підключення до мереж
електропостачання, визнання актів недійсними, стягнення матеріальної та
моральної шкоди та зустрічну позовну заяву ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» в особі
Широківських електричних мереж доОСОБА_1 про стягнення збитків було  залишено без розгляду. Ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від 29.11.2007 року апеляційну скаргуОСОБА_1
задоволено частково. Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 13.08.2007 року в частині залишення без розгляду позовної
заявиОСОБА_1 до ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» в особі Широківських електричних
мереж про  зобов'язання підключення до
мереж електропостачання, визнання актів недійсними, стягнення матеріальної та
моральної шкоди було скасовано, справу в цій частині повернуто в той же суд для
подальшого розгляду по суті. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.

Заслухавши пояснення
сторін, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У
судовому засіданні встановлено, що відкрите акціонерне товариство
«Енергопостачальна компанія
«Дніпрообленерго»,  у
відповідності з Законом України «Про електроенергетику»,  постачає електричну енергію споживачам.

23.04.2003
року між ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» та ОСОБА_2 за адресою          АДРЕСА_2 було укладено договір №
5014029 про користування електричною енергією для побутових споживачів
Дніпропетровської області.

Відповідно
до ст. 202 ЦК України право чином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 ст.
207 зазначеного Кодексу, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій
формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як
встановлено в судовому засіданні за адресою:АДРЕСА_2 зареєстрована та проживає
ОСОБА_1, яка фактично є споживачем електричної енергії та на яку відповідно
відкрито особовий рахунок споживача електричної енергії. Дані факти, визнані
сторонами, а відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.
Згідно довідки Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної
службиОСОБА_2 зареєстрована за адресою:АДРЕСА_2.

14.12.2005
року за адресою: АДРЕСА_2 представниками відповідача було здійснено перевірку
приладу обліку спожитої електроенергії та проведено заміну електролічильника,
про що свідчить довідка представника енергонагляду від 14.12.2005 року
(а.с.18). Також вважаючи, що позивачем по справі було порушено п. 48-42 ПКЕЕН,
а саме: пошкодження приладу обліку /механічне пошкодження оглядового скла/,
гальмування диску електролічильника фотоплівкою, представниками  енергонагляду було складено акт про порушення
Правил користування електричною енергією для населення від 14.12.2005 року                  № 00079845 (а.с.17).
Лічильник, що підлягав заміні направлено на експертизу, про що свідчить
відповідний акт (а.с.18). Згідно акту про проведення експертизи лічильника
електроенергії                  № 10607
від 06.02.2006 р. зазначено, що держпломба не порушена, мається зазор між склом
та кожухом. В середині електролічильника шматочки фотоплівки (а.с.12).

01.11.2006
року позивача по справі було відключено від електропостачання по 05.04.2007
року, вдруге з 07.08.2007 року по 17.08.2007 року, що підтверджується переліком
побутових абонентів, що підлягають відключенню за несплату або порушення ПКЕЕН
Широківского РЕС від 26.10.2006 року (а.с.42) та актом про відключення
побутового споживача від 07.08.2007 року.

Загальний
строк відключення абонента від мережі електропостачання становить 166 діб. Дані
факти, визнані сторонами, а відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають
доказуванню.

Відповідно
до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357  встановлено, що у разі виявлення
представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії,
складається акт, який підписується представником енергопостачальника та
споживачем. Один примірник вручається споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться
позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три
представники енергопостачальника.

Судом
встановлено, акт про порушення Правил користування електричною енергією для
населення від 14.12.2005 року № 00079845 складений представниками  енергонагляду з порушенням вищевказаної
норми, оскільки останній було підписано ОСОБА_2, яка фактично не мешкає та не є
споживачем електричної енергії за адресою:АДРЕСА_2про що свідчить і останній,
адже споживачем в ньому зазначена ОСОБА_1. До того ж вказаний акт було складено
за відсутності споживача за місцем проживання. З актом позивач ознайомлена не
була його примірник останній вручено також не було.

Допитана
в судому засіданні в якості свідкаОСОБА_2, суду показала, що зареєстрована та
проживає  за адресою:АДРЕСА_2. 14.12.2005
року до домоволодіння позивача прийшли працівники відповідача з метою перевірки
приладу обліку спожитої електроенергії, остання дома не перебувала, в квартирі
була присутня тільки вона. Контролери увійшли до будинку та почали перевіряти
усі розетки, два контролери перебували без нагляду біля лічильника. При цьому
вона повідомила контролерів, що не є споживачем електричної енергії та не
мешкає за цією адресою. Через деякий час, коли вона  повернулась до лічильника, контролери їй
повідомили, що знімають лічильник для обміну на новий, тому що скло має
ушкодження у результаті гальмування диску електроприладу фотоплівкою. Остання
повідомила, що необхідно дочекатись споживача та власника квартири для
оформлення відповідних документів, однак контролери вже складали акт, який
запропонували їй підписати на що вона зазначила, що їй не важко його підписати,
але він не буде мати юридичної сили. Однак на дане зауваження контролери не
відреагували, вона поставила свій підпис на акті, після чого контролери пішли.

Також
слід зазначити, що відповідно до п. 2.10 розділу 2 Інструкції по складанню
актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення,
затвердженої в.о. генерального директора ВАТ ”ЕК”Дніпрообленерго” А.Ф.
Мартинюк  акт складається в присутності
побутового споживача на якого відкритий особовий рахунок. При його відсутності
- в присутності іншої повнолітньої особи, що проживає за зазначеною в акті
адресою. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 мешкає та зареєстрована за
адресою:АДРЕСА_2. За таких обставин, враховуючи покази свідка, суд вважає, що
складений акт про порушення Правил користування електричною енергією для
населення від 14.12.2005 року  № 00079845
відносноОСОБА_1є недійсним. Однак в задоволенні матеріально-правової вимоги
позивача про визнання акту про порушення ПКЕЕН недійсним, як самостійної
вимоги, суд відмовляє, оскільки визнання зазначених актів недійсними, чинним
законодавством не передбачено. Питання про дійсність чи не дійсність вказаних
актів, суд вирішує в сукупності з іншими матеріально-правовими вимогами, які з
цього випливають.

Відповідно
до ч. 3 п. 2.2 розділу 2 Положення про проведення експертизи приладів обліку
електричної енергії у побутових споживачів, затвердженого Наказом Міністерства
палива та енергетики України від 21.06.2003 року № 322 (зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 07.07.2003 року № 565/7886) експертиза лічильника,
який належить споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у
присутності споживача (за його бажанням). Пунктом 1.5 зазначеного Положення
визначено, що експертиза лічильників електричної енергії здійснюється комісією
у складі представників енергопостачальника та територіального органу
Держспоживстандарту. Пунктом 2.4 вказаного Положення визначено, що після зняття
і опломбування лічильника електричної енергії представник енергопостачальної
організації складає акт-повідомлення про направлення на експертизу лічильника,
один із примірників якого вручається споживачу.

Судом  встановлено, що представниками
енергопостачальної організації було направлено на експертизу лічильник
електроенергії та проведено його експертизу про що свідчать відповідні акти.
Однак судом останні оцінюються критично, а відповідно акт про проведення
експертизи             № 10607 від
06.02.2006 р. вважається недійсним, оскільки повідомлення про проведення
експертизи (час, місце, день) споживачу не вручалось тому, як остання була
відсутня за місцем проживання на час перевірки (акт про порушення ПКЕЕН та акт
про направлення електролічильника на експертизу
датовані одним числом). Позначка в акті про направлення
електролічильника на експертизу про відмову споживача від підпису останнього, у
зв'язку з цим не відповідає дійсності. Однак в задоволенні
матеріально-правової вимоги позивача про визнання акту проведення експертизи
лічильника недійсним, як самостійної вимоги, суд відмовляє, оскільки визнання
зазначених актів недійсними, чинним законодавством не передбачено. Питання про
дійсність чи не дійсність вказаних актів, суд вирішує в сукупності з іншими
матеріально-правовими вимогами, які з цього випливають.

Відповідно до п. 49 Правил користування електричною енергією для населення,
затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357
визначено, що у разі порушення енергопостачальником умов договору споживач
викликає представника енергопостачальника для складання акта претензії
споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання
послуг, тощо. Не приймається судом до уваги та оцінюється критично акт оцінки
матеріальної шкоди завданої споживачу від 06.12.2006 року, оскільки останній
складено за відсутності представника енергопостачальної організації, а тому
вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі
106,50 грн. не підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача
надати оригінали обчислення розмірів відшкодування збитків, акт № 10607 від
06.02.2006 року, інших оригіналів документів, що мають значення для вирішення
справи, та визнання обчислюваного розміру відшкодування збитків, завданих
енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН недійсним, оскільки
зазначені способи захисту цивільних прав та інтересів особи не передбачені ст.
16 ЦК України та не встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 43 Правил користування електричною енергією для населення,
затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357
визначено, що енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну
споживачу або його майну, в розмірі й порядку визначених законом. Пунктом 44
зазначених правил, встановлено, що у разі тимчасового припинення
електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з
умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної
енергії, тому підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача вартості недовідпущеної позивачу електричної енергії у сумі 185,65
грн. де середня величина електроенергії, яка споживається за 1 місяць - 70
кВт/г, за 1 день - 70:30=2,33 кВт/год. Строк відключення - 166 діб. Кількість
недопоставленої електроенергії: 166 х 2,33=386,78, тому вартість недовідпущеної
електроенергії:386,78 х 0,24 х 2=185,65.

Вирішуючи питання щодо відшкодуванняОСОБА_1 моральної шкоди суд виходить з
наступного.

Приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених
частиною 2 цієї статті.

Судом встановлено, що дійсно позивачуОСОБА_1 було завдано моральної шкоди,
що виявилась у душевних стражданнях останньої у зв'язку з відключенням від
електропостачання строком на 166 діб.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з приписів ст. 23 ЦК України
відповідно до якої розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається
судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей та потреб потерпілого, або можливості їх
реалізації тощо.

При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з принципів
розумності і справедливості та з урахуванням тих душевних страждань, яких
зазнав позивач у зв'язку із відключенням від електропостачання строком на 166
діб,  що призвело до порушення
нормального життєвого ритму позивача, враховуючи похилий вік останнього,
що  викликало псування продуктів
харчування, неможливістю їх зберігання, перебування без світла в період
Новорічних та Різдвяних свят, співпадання на цей період, роковин смерті
колишнього чоловіка позивача (згідно свідоцтва про смерть помер 13.01.2003
року), які позивач вимушена була вшановувати, поспішно, у світлу годину доби,
загострення гіпертонічної хвороби ІІ ступеня, що відбувалось у позивача через
відсутність світла досить тривалий час та нервування через це, про що свідчать
довідки Криворізької міської станції швидкої допомоги та дільничого лікаря
(а.с.13), суд вважає, що сума морального відшкодуванняОСОБА_1 складає 1500 грн.
При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода
відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не
пов'язана з розміром цього відшкодування.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені,
а від так   позовні вимоги, суд вважає
обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись п. 15, 27, 35, 37, 43, 44, 49, 53 Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від
26.07.1999 року  № 1357, ст.22 Закону
України „Про захист прав споживачів”,
ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимогиОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” про визнання актів недійсними,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія
„Дніпрообленерго” на користьОСОБА_1вартість недовідпущеної електричної енергії
у розмірі 185,65 грн. (сто вісімдесят п'ять) грн. 65 коп.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” на
користьОСОБА_1моральну шкоду у сумі 1500 грн. (одна тисяча п'ятсот) грн.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія
„Дніпрообленерго” на користьОСОБА_1витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а також судовий збір на користь
держави у сумі              51 грн.

В задоволенні решти позовних вимогОСОБА_1до відкритого акціонерного
товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду
Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу
протягом  20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, після закінчення
строку на подачу апеляційної скарги, якщо було подано  апеляційну скаргу, після розгляду скарги апеляційним
судом.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає,
до  апеляційного суду Дніпропетровської
області

Суддя
С. М. Іванов