Справа № 2-559/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 липня 2008 року Самарський районний суд міста
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді                  Католікяна
М.О.,

при секретарі                          Дятленко
М.О.,

з участю представника
позивача Красовської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

установив:

23 січня 2008 року
позивач звернувся до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що 22.02.1995 р. між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 42 000 000,00
крб. (420,00 грн.) під 160,00 % річних строком на два роки. Відповідач
зобов'язався своєчасно повертати кредит щомісячними платежами та відсотки за
ним. В якості забезпечення належного виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за
укладеним договором з ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Дотепер відповідачі
свої обов'язки не виконують, що явилося причиною звернення позивача до суду з
позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості в
сумі 1 118,24 грн., неустойки в сумі 813,95 грн., судових витрат (а.с.а.с. 3 - 5,
48, 51 - 53).

Представник позивача у судовому засіданні позов
підтримала, підтвердила обставини, вказані у позовній заяві.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином, утримується у Дніпропетровському слідчому ізоляторі. 14.07.2008
р. на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача, згідно з якими він
визнав позов.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, повідомлялася
належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Судом було встановлено, що 22.02.1995 р. між позивачем та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 577, за яким позивач зобов'язався
надати відповідачеві кредит на невідкладні потреби в сумі 42 000 000,00 крб.
(420,00 грн.) під 160,00 % річних строком на два роки, до 22.01.1997 р.
(а.с.а.с. 6, 7).

Відповідно до п. 2.5. договору у випадку несвоєчасного
повернення сум у погашення кредиту позичальник зобов'язаний сплачувати
кредитору неустойку в розмірі 0,2 % суми простроченого боргу за кожен день
прострочення.

Того ж дня між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір
поруки, за яким остання зобов'язалася солідарно з ОСОБА_1 відповідати за
своєчасне повернення кредитних коштів (а.с. 8).

Дотепер відповідачі жодного разу не сплатили в рахунок
отриманих кредитних коштів.

Теперішнього часу за укладеним кредитним договором перед
позивачем існує заборгованість в сумі 1 934,56 грн. (а.с.а.с. 10 - 15), до якої
входять:

-     заборгованість
по тілу кредиту - 420,00 грн.;

-     відсотки за
користування тілом кредита - 698,24 грн.;

-     неустойка
за порушення строків повернення кредитних коштів за період з 17.01.2007 р. по
17.01.2008 р.(у межах строку позовної давності) - 816,32 грн.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним
кодексом Української РСР.

В силу ч. 1, абз.абз. 1, 2 ч. 2 ст. 4 ЦК УРСР цивільні
права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і
Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені
законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства
породжують цивільні права і обов'язки. Відповідно до цього цивільні права і
обов'язки виникають, зокрема, з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч
і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 374 ЦК УРСР за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в
оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник
зобо'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість
речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент
передачі грошей або речей.

За спірним договором позивач передав ОСОБА_1 певні
грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у
розумінні ст. 374 ЦК УРСР, було укладено.

Згідно зі ст. 161 ЦК УРСР зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок
закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок -
відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

ОСОБА_1 дотепер кредитні кошти не повернув, а тому суд
доходить висновку про те, що позов в частині стягнення з нього коштів необхідно
задовольнити.

При цьому суд вважає, що позов підлягає задоволенню
повністю, оскільки відповідач позов визнав.

Що стосується позовних вимог, висунутих ОСОБА_2, то вони
не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 2 ст. 194 ЦК УРСР порука
припиняється, якщо кредитор протягом трьох місяців з дня настання строку
зобов'язання не пред'явить позову до поручителя.

Протягом трьох місяців з дня настання строку
зобов'язання, тобто з 22.01.1997 р., позивач не звернув відповідну вимогу про
повернення кредитних коштів до ОСОБА_2, а тому порука за договором, укладеному
нею 22.01.1995 р., припинилася.

У порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь
позивача слід також стягнути судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. (а.с.а.с.
1, 2).

Керуючись ст.ст. 4, 161, 194, 374 Цивільного кодексу
Української РСР,

ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 79, 81, 88, 169, 208,
209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов Відкритого
акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного
товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним
договором № 577 від 22 лютого 1995 року в сумі 1 118,24 грн., неустойку в сумі
813,95 грн., судовий збір в сумі 51,00 грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., разом - 2 013,19 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: