справа № 2-2232/08/16
І М Е Н Е М        У
року   Київський районний суд м.
Харкова   у  складі:
- судді   Колесник С.А.,
секретарі             Половинко М.А.,
попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу  за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
20.03.2008р. звернувся до суду із
позовом, у якому просив розірвати шлюб з ОСОБА_2, посилаючись на те, що
між ним та відповідачкою 24.04.1999 року був укладений шлюб, від якого подружжя
має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
15.01.2008 року подружжя остаточно припинило сімейно-шлюбні відносини та
стали проживати окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, шлюб
існує формально. Причиною розпаду сім"ї стало взаємне непорозуміння між
ним та відповідачкою, суперечки з різних приводів, поступово виявилося не
співпадання характерів, у подружжя різні погляди на шлюб та сім"ю. Позивач
та відповідачка припиняли, а потім поновлювали сімейні відносини, проте жити
однією сім"єю не змогли, у зв"язку з чим досягли спільного висновку,
що примирення між ними не можливе. Син після розірвання шлюбу залишиться
проживати з матір"ю. Позивач має намір надавати матеріальну допомогу на
утримання сина, приймати участь у його вихованні, добровільно виконувати свої
батьківські обов"язки. Майнових суперечок між ним та відповідачкою у даний
попереднє судове засідання сторони з'явились, позивач підтримав позовні вимоги,
відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечувала.
з ч. 4 ст. 130 ЦПК України в разі відмови від позову, визнання позову,
укладення мирової угоди в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України  суд виносить рішення в попередньому  судовому засіданні.
Суд,  вислухавши сторони, перевіривши  матеріали справи, вважає  позов
таким, що підлягає задоволенню  з
Сторони  зареєстрували шлюб 24 квітня 1999 року. Від
шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
року подружжя остаточно припинило сімейно-шлюбні відносини та стали проживати
окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім"ї стало
взаємне непорозуміння між позивачем та відповідачкою, суперечки з різних
приводів, поступово виявилося не співпадання характерів, у подружжя різні
погляди на шлюб та сім"ю. Позивач та відповідачка припиняли, а потім
поновлювали сімейні відносини, проте жити однією сім"єю не змогли, у зв"язку
з чим досягли спільного висновку, що примирення між ними не можливо. Син після
розірвання шлюбу залишиться проживати з матір"ю. Позивач має намір
надавати матеріальну допомогу на утримання сина, приймати участь у його
вихованні, добровільно виконувати свої батьківські обов"язки. Майнові
суперечки між позивачем та відповідачкою у даний час відсутні.
Суд
вважає, що  в наданні сторонам строку для
примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та
збереження шлюбу неможливо.
Судові витрати при
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу необхідно
присудити з позивача.
Таким чином,  з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за
необхідне позов задовольнити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174,
212, 215 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд,
Позовні вимоги   ОСОБА_1
Розірвати шлюб між  ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2  та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований
24 квітня 1999 року  Московським
відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 384.
Стягнути з ОСОБА_1. при видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу державне мито на користь держави в сумі 17 (сімнадцять)
гривень,  ОСОБА_2- від витрат звільнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до апеляційного суду Харківської області  через суд першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви  про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя-