29 жовтня  2008 року
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:             Костенка А.В.,                 Мазурка В.А.,
Лященко Н.П.,                 Перепічая В.С.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2008 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про
стягнення 78 679 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50 тис.
грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що  в 2004 році вона придбала автомобіль  марки НОМЕР_1, який у подальшому передала в
користування своєму синові - ОСОБА_3., а останній з   її відома та згоди  щоденно на ніч залишав автомобіль на платній,
цілодобово охоронюваній автостоянці. 15 вересня 2006 року ОСОБА_3 залишив
указаний автомобіль на автостоянці для зберігання, але 16 вересня 2006
року  о 13 годині  цього автомобіля на місці не виявилось. За
фактом незаконного заволодіння автомобілем було
порушено кримінальну справу.

Рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 29 листопада            2007 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 квітня  2008 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. у рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 78 451 грн. 75 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 тис. грн.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2. ставить питання про скасування судових рішень,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та
процесуального права, ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що  фізична особа-підприємець ОСОБА_4 у порушення
умов договору зберігання транспортного засобу, не зберегла автомобіль НОМЕР_1,
на автостоянці, що знаходиться в м. Одесі на вулиці Армійській у період часу
з  20 години                 15 вересня 2006 року до 13
години 16 вересня 2006 року, у результаті чого автомобіль зник, а позивачу
заподіяно матеріальну шкоду в розмірі                78 451 грн. 75 коп.

Відповідно до частини першої
статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні або вирішені ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі статтею 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами
першої та апеляційної інстанцій досліджено
обставини справи повно, зібраним доказам дана належна оцінка.

Оскаржувані судові рішення в частині
відшкодування матеріальної шкоди відповідають вимогам матеріального та
процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими й
правильність висновків судів не спростовують.

Проте,
частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення коштів у рахунок
відшкодування моральної шкоди, суди не врахували положень                ст. 4 Закону України «Про
захист прав споживачів» щодо права споживачів на відшкодування моральної шкоди
тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у
випадках, передбачених законодавством.

У
справі не встановлено обставин, з якими закон пов'язує право споживача на
відшкодування моральної шкоди, тому вважати обґрунтованими висновки щодо
задоволення позовних вимог у цій частині
немає підстав.

Згідно
з вимогами статті 341 ЦПК України суд касаційної інстанції має право скасувати
судові рішення і ухвалити нове рішення або змінити рішення, якщо застосовано
закон, який не поширюється на ці правовідносини, чи не застосовано закон, який
підлягав застосуванню.

Ураховуючи
наведене, рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2007 року
та ухвала апеляційного суду Одеської області від            23 квітня 2008 року в частині
задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди підлягають
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні таких вимог.

Керуючись ст. ст. 336, 341, 344, 346 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу  ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду
м. Одеси від 29 листопада
2007 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23
квітня              2008 року в частині
задоволення позову про відшкодування моральної шкоди скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди відмовити.

У решті - рішення Київського районного суду м. Одеси від                            29 листопада 2007
року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від                23 квітня  2008 року залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                            М.В.
Патрюк

Судді:                                                        А.В.
Костенко

Н.П. Лященко

В.А.
Мазурок

В.С.
Перепічай