Справа №22 -835|08                                                                                                Головуючий
у 1 інстанції Бойко П.М.
Категорія 41                                                                                              Доповідач  Кривохижа В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня  2008 року               Колегія  суддів
судової  палати  в
цивільних справах

апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої:       Кривохижі В.І.

Суддів:      Черниш Т.В.

Чорнобривець О.С.

при
секретарі      Дімановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за  апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Долинського  районного суду  від  20
лютого 2008 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2007 року ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя
особа: державне підприємство Криворізького гірничо-збагачувального комбінату
окислених руд м. Долинська - про визнання права на житло.

Зазначав, що на підставі
ордера на житлове приміщення №4066 від 28 січня 2003 року йому на сім'ю із
трьох чоловік надано право на одержання житлового приміщення жилою площею 29,49
кв.м, яке складається з двох кімнат в ізольованій квартирі АДРЕСА_1. В цій
квартирі крім нього були зареєстровані його донька ОСОБА_2. та онука ОСОБА_3 5
лютого 2003 року він знявся з реєстрації та вибув до м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області на роботу, там проживав в квартирі своєї матері, де
також знявся з реєстрації 24 жовтня 2007 року і з листопада 2007 року проживає
в будинку с. Маловодяне Долинського району. Дізнавшись що ОСОБА_2. має намір
приватизувати спірну квартиру, де проживає, він звернувся до відділу віз та
реєстрації Долинського РВ УМВС України, маючи намір зареєструватися, але
отримав відмову, оскільки донька заперечує проти його реєстрації.

Залучивши третьою особою
ОСОБА_4, рішенням Долинського районного суду від 20 лютого 2008 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд дійшов висновку, що
позивач, вибувши із спірного жилого приміщення на постійне проживання до іншого
населеного пункту, втратив право користування спірним жилим приміщенням з дня
вибуття.

В апеляційній скарзі позивач
ставить питання про скасування рішення суду через порушення судом норм
матеріального та процесуального права. Зазначає, зокрема, що він  тимчасово знявся з реєстрації в спірній
квартирі у зв'язку з тим, що на громадських засадах виконував обов'язки
помічника-консультанта народного депутата України в м. Кривому Розі, де
тимчасово зареєструвався в квартирі своєї матері, продовжуючи працювати в м.
Долинська. Має намір зареєструватись в даній квартирі для того, щоб онуки не
втратили право на житло, оскільки донька проживає  в квартирі із співмешканцем, який негативно
на неї впливає і може вимусити її продати квартиру.

Заслухавши доповідача,
пояснення сторін, третьої особи ОСОБА_4перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія
суддів вважає, що скарга не грунтується на законі, не спростовує висновків
суду, тому не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно рішення виконкому
Долинської міської ради від 28 січня
2003 року ОСОБА_1.  із сім'єю з
трьох чоловік в складі: доньки ОСОБА_2. та онуки ОСОБА_3видано ордер №4066 на
житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1. (а.с.9).

Судом встановлено, що позивач
вибув із м. Долинська в інший населений пункт, що підтверджується листом
вибуття від 5 лютого 2003 року та від 24 жовтня 2007 року ( а.с.34, 37),
поясненнями самого позивача, а в спірній квартирі проживають: відповідач, її
співмешканець ОСОБА_4та їхні діти ОСОБА_3., ОСОБА_5. ( а.с.18).

Суд першої інстанції належним
чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам і
відповідно до ст. 107 ЖК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від
12 квітня 1985 року №2 із змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України” дійшов обґрунтованого висновку
про те, що позивач, вибувши в інший населений пункт на постійне проживання,
втратив право користування спірним жилим приміщенням з дня вибуття. Його
висновки сумніву не викликають.

Тому безпідставні доводи
скарги, які були предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна
оцінка, висновків суду вони не спростовують. При цьому, посилання в ній на ст.
71 ЖК України не ґрунтуються на законі, оскільки сам позивач, як в суді першої
інстанції, так і при розгляді справи в апеляційному суді, підтверджував, що в
спірній квартирі він не проживав, а був лише зареєстрований, проживаючи в с.
Маловодяне Долинського району, де і залишився проживати після зняття з
реєстрації, продовжуючи працювати на тому ж підприємстві, проживати в спірній
квартирі наміру не має.

Рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його
скасування в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307,
308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити, а рішення Долинського районного суду від    20 лютого 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуюча:

Судді: