Справа № 2-1390
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 року Енергодарський міський суд

Запорізької області

у складі головуючого-судді: Пахоменка О.Г.,

при секретарі: Цигиця Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Енергодар цивільну справу за позовом Комунального підприємства „Центр досугу „Промінь” м. Енергодар до
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору –
ОСОБА_5
, Контрольно-ревізійний відділ в м. Енергодар і Великобілозерському районі, про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, -

В С Т А Н О В И В:

27.08.2008 року, Комунальне підприємство „Центр досугу „Промінь” м. Енергодар Запорізької області (надалі – КП „ЦД ”Промінь”) звернулося до суду з зазначеним позовом, та після уточнення своїх вимог 23.10.2008 року, остаточно просило стягнути на свою користь наступні суми завданої шкоди:

- солідарно з відповідачів
ОСОБА_2
та
ОСОБА_1
шкоду в сумі 391,66 грн. за безпідставне нарахування та виплату у травні 2005 року премії директору
ОСОБА_2

- з відповідача
ОСОБА_3
шкоду в сумі 95,60 грн. за неправильне нарахування в травні 2007 року відпускних економісту
ОСОБА_5
;

- солідарно з відповідачів
ОСОБА_2
та
ОСОБА_1
шкоду в сумі 1015,22 грн. за надання в 2005 році головному бухгалтеру
ОСОБА_1
та директору
ОСОБА_2
відпусток більшої тривалості, ніж передбачено законом, що призвело до переплати заробітної плати за час відпусток;

- з відповідача
ОСОБА_1
шкоду в сумі 320,50 грн. за неправильне нарахування та виплату у червні 2006 року матеріальної допомоги на оздоровлення економісту
ОСОБА_5
;

- солідарно з відповідачів
ОСОБА_2
,
ОСОБА_1
та
ОСОБА_4
шкоду в сумі 1263 грн. за безпідставне нарахування та виплату у серпні 2006 року матеріальної допомоги директору
ОСОБА_2

- солідарно з відповідачів
ОСОБА_2
,
ОСОБА_1
,
ОСОБА_3
та
ОСОБА_4
понесені судові витрати – за сплату судового збору в сумі 51 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн. (а.с.3, 53).

У обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що відповідач
ОСОБА_2
працювала на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1
з 21.09.2000р. по 07.08.2006р. Співвідповідач
ОСОБА_1
працювала в цьому ж підприємстві на посаді головного
ІНФОРМАЦІЯ_2
з 23.11.2000р. по 22.08.2006р. На цій же посаді вказаного підприємства відповідач
ОСОБА_4
працювала з 17.08.2006р. по 17.04.2007р., а відповідач
ОСОБА_3
в період з 01.07.2007р. по 16.11.2007р.

Під час роботи зазначених відповідачів у КП „ЦД ”Промінь”, з їх вини підприємству було завдано шкоду на загальну суму 3665,67 грн., в тому числі:

•
у травні 2005 року з вини
ОСОБА_2
та
ОСОБА_1
безпідставно нарахована та виплачена премія директору
ОСОБА_2
за рахунок надходжень від організації фестивалю на суму 286,72 грн., і як наслідок зайво відраховано до державних цільових фондів 104,94 грн., що є порушенням ст.97 КЗпП України;

•
у травні 2007 року з вини
ОСОБА_3
направильно нараховано відпускні економісту
ОСОБА_5
– в розрахунок включені виплати одноразового характеру, що призвело до переплати на суму 69,98 грн., і як наслідок зайво відраховано до державних цільових фондів 25,62 грн.;

•
в 2005 році з вини
ОСОБА_1
, їй же, як головному бухгалтеру та директору
ОСОБА_2
були надані відпустки більшої тривалості, що призвело до переплати заробітної плати за час відпусток на загальну суму 743,20 грн., та як наслідок привело до зайвого проведення нарахувань на зарплату та до перерахування до державних цільових фондів на суму 272,02 грн.;

•
у червні з вини
ОСОБА_1
нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення економісту
ОСОБА_5
проведено в розмірі середньої заробітної плати всупереч наказу, що передбачав таку виплату у розмірі посадового окладу, що призвело до переплати матеріальної допомоги на суму 320,50 грн.;

•
у серпні 2006 року з вини
ОСОБА_4
безпідставно нараховано директору
ОСОБА_2
матеріальну допомогу на суму 1263 грн., як наслідок зайво перераховано до державних цільових фондів 579,60 грн.

Позивач зазначив, що усі ці порушення і вину відповідачів було встановлено під час проведення перевірки КП „ЦД ”Промінь” Контрольно-ревізійним відділом в м. Енергодар і Великобілозерському районі Запорізької області (надалі – КРВ), що відображено на сторінках 19, 20 акту ревізії від 17.04.2008р. № 150/0007.

В наслідок цієї перевірку підприємству (КП „ЦД ”Промінь”) виставлено вимогу від 14.05.2008р. № 005-20-02/204, у пункті 7 якої зазначено про необхідність вжиття заходів до відшкодування незаконних витрат фінансових ресурсів, пов’язаних з оплатою праці в сумі 3665,67 грн., та забезпечення відшкодування збитків за рахунок винних осіб.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю
ОСОБА_9
уточненні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_1
. позовні вимоги КП „ЦД ”Промінь” не визнала та просила у їх задоволенні відмовити, посилаючись на наступне.

Не заперечуючи проти того, що вона в зазначений термін працювала в КП „ЦД ”Промінь” на посаді головного
ІНФОРМАЦІЯ_2
, але ж вона не згодна з висновками КРВ, оскільки гадає, що останнім були перевірені бухгалтерські документи підприємства лише за 2005 рік. З висновками про безпідставне нарахування собі відпускних за 45 календарних днів вона не згодна, тому що неї не повністю була використана відпустка за попередні роки – за 2003-2004р.р., що вона компенсувала в 2005 році. Вважає, що з тих же підстав вона нарахувала відпустку в 2005 році і директорові підприємства
ОСОБА_2

Щодо нарахованої в травні 2005 року премії цьому ж директору, то
ОСОБА_1
заявила, що вона діяла згідно з наказом директора підприємства № 38 від 23.05.2005р., оскільки розпорядником фінансів на підприємстві був директор, а вона була лише виконавцем.

Також
ОСОБА_1
посилалася на колективний договір КП „ЦД ”Промінь”, відповідно до якого матеріальна допомога до відпустки встановлювалася в розмірі середньомісячної заробітної плати і, на її погляд, у наказі № 100 від 13.06.2006р. була допущена помилка, якої вона не помітила.

Також,
ОСОБА_1
. необґрунтованим вважає і пункт 5 вимог уточненого позову, оскільки за серпень місяць 2006 року вона не затверджувала бухгалтерські проводки по підприємству, тому що була звільнена з КП „ЦД ”Промінь” з 22.08.2006р.

Відповідач
ОСОБА_2
в судове засідання не з’явилася, але надіслала до суду свої письмові заперечення проти позову, у задоволені якого просила відмовити з наступних підстав.

Так,
ОСОБА_2
вважає, що вимоги позивача не конкретизовані, так як ним не зазначено, за що саме відповідачі повинні нести відповідальність, які саме вони не правильно склали бухгалтерські документи, не визначена ступень вини кожного. Вважає безпідставними вимоги і щодо солідарного стягнення шкоди з відповідачів, оскільки вважає, що підстави та предмет спору по даній справі не співпадають і вимоги в цій частині не відповідають нормам діючого законодавства, а саме статтям 9 та 541 Цивільного кодексу України, оскільки відносини позивача з відповідачами врегульовані нормами Кодексу законів про працю України, а не нормами Цивільного кодексу (а.с.36).

Відповідач
ОСОБА_3
позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволені, оскільки згідно до наказу по підприємству № 0678лс від 16.05.2007р., компенсація за невикористану відпустку за 40 днів економісту
ОСОБА_5
нарахувалась у травні 2007 року. А на той час вона (
ОСОБА_3
) не була посадовою особою КП „ЦД ”Промінь” з правом розпорядження рахунками та підписання розрахункових документів, так як головним бухгалтером цього підприємства вона працювала з 01.07.2007р., що підтверджується і самим позивачем в позовній заяві. В термін з 15.05.2007р. по 30.06.2007р. вона працювала в КП „ЦД ”Промінь” по договорах цивільно-правового характеру і виконувала роботу з ведення бухгалтерського обліку за завданнями замовника - КП „ЦД ”Промінь” в особі директора
ОСОБА_6
без права розпорядження рахунками та підписування розрахункових документів. Тобто, фактично вона виконувала обробку первинних бухгалтерських документів, наданих Замовником, в тому числі і наданого розрахунку відпускних економісту
ОСОБА_5
, на підставі якого вона виконала розрахунок податків (зборів, внесків) відповідно до чинного законодавства. Обов’язок виконувати сам Розрахунок відпускних та право підписувати його, у неї не було. За період дії договорів з ведення бухгалтерського обліку Замовником - КП „ЦД ”Промінь”, всів виконанні роботи в повному обсязі прийняті, про що свідчать надані нею підписані акти приймання-передачі виконаних робіт від 31.05.2007р. та від 30.06.2007р.

Відповідач
ОСОБА_4
в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнала і просила у їх задоволені відмовити. В судове засідання
ОСОБА_4
не з’явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи (а.с.57), заяви про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у її відсутність не надійшли.

Третя особа по справі
ОСОБА_5
в судове засідання не з’явилася та надіслала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність та не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи - Контрольно-ревізійного відділу в м. Енергодар і Великобілозерському районі Запорізької області (надалі – КРВ) за довіреністю
ОСОБА_7
не заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на акту КРУ від 17.04.2008р. № 150/0007.

Вислухавши пояснення сторін по справі та третіх осіб, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами по справі доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до акту Контрольно-ревізійного відділу в м. Енергодар і Великобілозерському районі Запорізької області (надалі – КРВ) від 17.04.2008р. № 150/0007, посадовими особами підприємства, яким було надано право розпоряджатися рахунками та підписувати розрахункові документи у періоді, що підлягав ревізії, були:

- з правом першого підпису – директор КП „Промінь”
ОСОБА_2
– за період з 01.01.2005р. по 14.08.2006р.;
ОСОБА_6
– за період з 15.08.2006р. по час завершення ревізії;

- з правом другого підпису – головний бухгалтер КП „Промінь”
ОСОБА_1
за період з 01.01.2005р. по 22.08.2006р.;
ОСОБА_4
за період з 17.08.2006р. по 18.04.2007р.;
ОСОБА_3
– з 01.05.2007р. по 16.11.2007р.;
ОСОБА_8
– з 20.11.2007р. по час завершення ревізії (а.с.5-9).

Але в судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3
заперечувала проти висновків вказаної ревізії в частині того, що вона у термін з 01.05.2007р. по 16.11.2007р. була посадовою особою КП „ЦД ”Промінь” з правом розпорядження рахунками та підписання розрахункових документів, так як головним бухгалтером цього підприємства вона стала працювати лише з 01.07.2007р. Дані заперечення
ОСОБА_3
підтвердив і представник позивача
ОСОБА_9

Відповідно до наданих копій договорів цивільно-правового характеру, в термін з 15.05.2007р. по 30.06.2007р.
ОСОБА_3
працювала в КП „ЦД ”Промінь” і виконувала роботу з ведення бухгалтерського обліку за завданнями замовника - КП „ЦД ”Промінь” в особі директора
ОСОБА_6
без права розпорядження рахунками та підписування розрахункових документів. Тобто, фактично вона виконувала лише обробку первинних бухгалтерських документів, наданих Замовником, в тому числі, і наданого розрахунку відпускних економісту
ОСОБА_5
, на підставі якого вона виконала розрахунок податків (зборів, внесків) (а.с.31, 34). Обов’язок виконувати сам Розрахунок відпускних та право підписувати його, у неї не було. За період дії договорів з ведення бухгалтерського обліку Замовником - КП „ЦД ”Промінь”, виконанні
ОСОБА_3
роботи в повному обсязі прийняті, про що свідчать надані і підписані сторонами акти приймання-передачі виконаних робіт від 31.05.2007р. та від 30.06.2007р. (а.с.32, 33, 64-66).

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з
ОСОБА_3
шкоди в сумі 95,60 грн. за неправильне нарахування в травні 2007 року відпускних економісту
ОСОБА_5
та судових витрат по справі, є недоведеними та безпідставними.

Крім того, на підставі висновків вказаного вище акту КРВ, під час роботи інших відповідачів у КП „ЦД ”Промінь”, з їх вини підприємству було завдано шкоду, в тому числі:

•
у травні 2005 року з вини
ОСОБА_2
та
ОСОБА_1
безпідставно нарахована та виплачена премія директору
ОСОБА_2
за рахунок надходжень від організації фестивалю на суму 286,72 грн., і як наслідок зайво відраховано до державних цільових фондів 104,94 грн., що є порушенням ст.97 КЗпП України;

•
в 2005 році з вини
ОСОБА_1
, їй же, як головному бухгалтеру та директору
ОСОБА_2
були надані відпустки більшої тривалості, що призвело до переплати заробітної плати за час відпусток на загальну суму 743,20 грн., та як наслідок привело до зайвого проведення нарахувань на зарплату та до перерахування до державних цільових фондів на суму 272,02 грн.;

•
у червні 2006 року з вини
ОСОБА_1
безпідставне нарахування та виплата матеріальної допомоги на оздоровлення економісту
ОСОБА_5
проведено в розмірі середньої заробітної плати всупереч наказу, що передбачав таку виплату у розмірі посадового окладу, що призвело до переплати матеріальної допомоги на суму 320,50 грн.;

•
у серпні 2006 року з вини
ОСОБА_4
безпідставно нараховано директору
ОСОБА_2
матеріальну допомогу на суму 1263 грн., як наслідок зайво перераховано до державних цільових фондів 579,60 грн. (а.с.5-9).

Згідно ч.2 ст.130 КЗпП України, законодавець передбачає загальні підстави для притягнення працівників до матеріальної відповідальності і вказує, що для цього необхідна наявність обов'язкової сукупності таких умов, а саме: наявність прямої дійсної шкоди, винного протиправного діяння (бездіяльності) працівника і причинного зв'язку між протиправним діяннями працівника і заподіянням шкоди.

Відповідно до ст.138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди, на підставі ч.1 ст.135-3 цього ж кодексу, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності.

Суд вважає, що вимоги позивача не конкретизовані, так як ним не зазначено, за що саме відповідачі повинні нести відповідальність, які саме вони не правильно склали бухгалтерські документи, не визначена ступень вини кожного. Посилання позивача лише на положення п.8 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” не можуть бути підставою для визначення ступеню вини відповідачів.

Також суд вважає безпідставними вимоги і щодо солідарного стягнення шкоди з відповідачів, оскільки вимоги в цій частині не відповідають нормам діючого законодавства, а саме ст.ст. 9 та 541 Цивільного кодексу України, оскільки відносини позивача з відповідачами, порядок стягнення врегульовані нормами Кодексу законів про працю України (ст.135-3), а не нормами Цивільного кодексу України.

Не обґрунтованими також є вимоги щодо включення до сум шкоди, які підлягають стягненню з відповідачів і сум податків та обов’язкових платежів, які фактично можуть бути повернуті підприємству шляхом звернення до податкового органу і визнання їх як зайво сплачених підприємством.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача
ОСОБА_1
шкоди в сумі 320,50 грн. за неправильне нарахування та виплату у червні 2006 року матеріальної допомоги на оздоровлення економісту
ОСОБА_5
, на погляд суду є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вказаного акту КРВ у червні 2006 року з вини
ОСОБА_1
було здійснено безпідставне нарахування та виплата матеріальної допомоги на оздоровлення економісту підприємства
ОСОБА_5
і проведено в розмірі середньої заробітної плати всупереч наказу, що передбачав таку виплату у розмірі посадового окладу, що призвело до переплати матеріальної допомоги на суму 320,50 грн.

Відповідач
ОСОБА_1
. з даним пунктом виявленого порушення погодилась та посилалась на допущену нею помилку.

Згідно до ст.136 КЗпП України покриття шкоди здійснюється шляхом подання власником або уповноваженим ним органом до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Відповідно до ст.233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється в строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Зазначену шкоду виявлено у квітні 2008 року під час проведення вказаної перевірки КРВ.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В цій частині вимоги позивача підтверджуються наданими квитанціями (а.с.1,2).

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 130, 134, 135-3, 136, 138, 233 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 29, 30, 57- 60, 61, 88, 169, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства „Центр досугу „Промінь” м. Енергодар задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь Комунального підприємства „Центр досугу „Промінь” м. Енергодар завдану шкоду у сумі 320,50 грн. за неправильне нарахування та виплату у червні 2006 року матеріальної допомоги на оздоровлення економісту цього ж підприємства
ОСОБА_5
.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь Комунального підприємства „Центр досугу „Промінь” м. Енергодар витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складання в повному обсязі – з 17.11.2008 року з 13-00 годин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

Суддя : О.Г. Пахоменко