Рішення

іменем
України

1 жовтня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Пшонки М.П.,

суддів:                          Костенка А.В.,                    Мазурок В.А.,

Перепічая
В.С.,                  Прокопчука
Ю.В.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом виконавчого комітету Чернівецької міської ради до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про виселення із самовільно зайнятого приміщення та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання
права користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою виконавчого комітету Чернівецької міської ради на рішення
Герцаївського районного суду Чернівецької області від 14 серпня 2007 року та
рішення апеляційного суду Чернівецької області від 8 листопада 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2003 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради звернувся до
суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачі
самовільно вселилися у квартиру АДРЕСА_1, в якій постійно проживав ОСОБА_3
Оскільки він помер 1 жовтня 2002 року, у квартирі поселилася ОСОБА_4, яка за
рішенням суду була виселена. Посилаючись на те, що відповідачі без відповідних
документів вселилися у квартиру й у добровільному порядку не бажають звільнити
самовільно зайняту квартиру, позивач просив виселити їх.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання за ним права
користування спірним житловим приміщенням, оскільки він із сім'єю вселилися в
спірну квартиру як члени сім'ї наймача.

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від         14 серпня 2007 року позовні вимоги
виконавчого комітету Чернівецької міської ради задоволено. Визнано ОСОБА_1 та
членів його сім'ї такими, що втратили право користування житловим приміщенням і
виселено їх з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла. У зустрічному позові
ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 8 листопада           2007 року рішення районного суду
скасовано, в задоволенні позовних вимог
виконавчого комітету Чернівецької міської ради відмовлено. Позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано за ним право користування квартирою АДРЕСА_1.

У
касаційній скарзі виконавчий комітет Чернівецької міської ради порушує питання
про скасування  ухвалених у справі
судових рішень та направлення справи на новий розгляд, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про
задоволення позову ОСОБА_1 про визнання за ним права користування квартирою,
апеляційний суд виходив із того, що він, дружина та донька були членами сім'ї
ОСОБА_5, вселилися у квартиру з його дозволу та вели з ним спільне
господарство.

Проте цей висновок суперечить вимогам закону й матеріалам справи.

Судом установлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є Чернівецька міська
рада, останнім часом у квартирі був зареєстрований лише ОСОБА_5, який 1 жовтня
2002 року помер, що підтверджується показаннями сторін, відповідними довідками
Чернівецької міської ради та ЖРЕП, довідкою й свідоцтвом про смерть.

Відповідачі у справі вселилися у квартиру в травні 2000 року на прохання
наймача квартири для догляду за ним.

За таких обставин суд першої інстанції вірно зазначив, що наймач та ОСОБА_1
не перебували в жодних родинних стосунках, а лише в дружніх.

Між тим, дійшовши обґрунтованого висновку про безпідставність вимог ОСОБА_2
та членів його сім'ї про визнання за ними права користування спірною квартирою,
районний суд помилково визнав його та членів сім'ї такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, оскільки права користування в установленому
законом порядку заявники не набули. Ця вказівка підлягає виключенню з
резолютивної частини рішення районного суду.

ОСОБА_2 обґрунтовано була залучена судом до участі у справі. Ухвалюючи
рішення, суд дійшов до правильного висновку про те, що вона права на спірну
квартиру не набула, тому в резолютивній частині необхідно вказати, що ОСОБА_2
також підлягає виселенню зі спірної квартири без надання іншого житлового
приміщення.

У зв'язку із зазначеним рішення районного суду підлягає зміні і його
резолютивна частина - викладенню відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК
України.

Ураховуючи наведене, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню
із залишенням рішення суду першої інстанції з вищезазначеними уточненнями в
силі з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу виконавчого комітету Чернівецької міської ради задовольнити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 8 листопада      2007 року скасувати.

Рішення Герцаївського районного суду
Чернівецької області від          14
серпня 2007 року змінити і викласти в такій редакції: «Виселити ОСОБА_1,ОСОБА_2
із залежними від них членами їхньої сім'ї з квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого житла», виключивши вказівку про визнання ОСОБА_1 та членів його сім'ї
такими, що втратили право користування житловим приміщенням у цій квартирі. В
іншій частині - рішення районного суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.П. Пшонка

Судді:

А.В. Костенко  В.А. Мазурок  В.С. Перепічай  Ю.В. Прокопчук