Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

09
липня 2008 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Гнипа О. І.,

при секретарях Бородіній В. В.,
Фільчаговій Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Семенівка Чернігівської області з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про поділ будинку та надвірних споруд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася
до Семенівського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_3, у
якому просила: розподілити будинок, розташований по АДРЕСА_1, який належить їй
з відповідачем на праві спільної сумісної власності на дві рівні ізольовані
квартири; визнати за нею право власності на виділену квартиру. В обґрунтування
своїх позовних вимог у позові ОСОБА_1 зазначила про те, що вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час спільного сумісного проживання ними був
придбаний будинок, розташований по АДРЕСА_1. Спільне життя з відповідачем не
склалося і шлюб було розірвано 07 грудня 1999 року. На даний час у придбаному
ними будинку вона не може проживати з донькою, так як з відповідачем вони не
можуть досягти домовленості у визначенні часток у праві спільної сумісної
власності. Вважала, що будинок необхідно розподілити на дві рівні ізольовані
квартири.

Протягом судового розгляду
позивач ОСОБА_1 двічі змінила позовні вимоги, подавши до суду наступні письмові
заяви про зміну позовних вимог.

Так, у заяві про зміну
позовних вимог від 19 червня 2008 року позивач просила: визнати жилий будинок з
надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 таким, що належить на праві
спільної сумісної власності їй та відповідачу ОСОБА_3; розподілити вказаний
будинок з надвірними спорудами на дві ідеальні частини і визнати право
власності за нею за однією з ідеальних частин поділеного будинку, розташованого
по АДРЕСА_1. У якості мотивів зміни позовних вимог ОСОБА_1 у відповідній
письмовій заяві зазначила про те, що на час розгляду цивільної справи по суті
вона вважає за необхідне розподілити будинок з надвірними спорудами на дві
ідеальні частини. Спірний будинок вони придбали у той час, коли знаходилися у
шлюбі, а згідно законодавства майно, набуте за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності, дружина і чоловік мають рівні
права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності. При реєстрації права власності в БТІ
Новгород-Сіверського району, Семенівському відділенні, зареєстроване право
власності в цілому на жилий будинок з надвірними спорудами на ОСОБА_3, чим
повністю порушене її право спільної сумісної власності (а.с 30).

У заяві про зміну позовних
вимог від 03 липня 2008 року позивач просила: визнати жилий будинок з
надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 таким, що належить на праві
спільної сумісної власності їй та відповідачу; припинити право спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на жилий будинок з надвірними спорудами,
розташований по АДРЕСА_1; визнати право спільної часткової власності в
ідеальних частках, тобто на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 за нею і на 1/2 частку
вказаного жилого будинку з надвірними спорудами за ОСОБА_3. Мотиви зміни
позовних вимог позивач зазначила ті ж, що і в попередній поданій до суду заяві
про зміну позовних вимог (а.с. 35).

Позивач ОСОБА_1 у судовому
засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити повністю з
урахуванням останніх змінених позовних вимог, та пояснила, що, на її думку,
існують всі підстави для ухвалення рішення на її користь за обставин, вказаних
нею у зверненнях до суду.

Представник позивача ОСОБА_2
у судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити повністю з
урахуванням останніх змінених позовних вимог, та пояснив, що, на його думку,
спірний будинок з надвірними спорудами, який зареєстрований на відповідача, є
дійсно спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а тому підлягає
розподілу на дві рівні ідеальні частини.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому
засіданні первісний позов та змінені позовні вимоги згідно першої поданої
позивачем до суду позовної заяви про зміну позовних вимог не визнав повністю,
позовні вимоги згідно другої поданої до суду позивачем позовної заяви про зміну
позовних вимог визнав частково, та пояснив, що він визнає остаточні вимоги
позивача лише у частині необхідності розподілу надвірної споруди, але у частині
розподілу на ідеальні частки будинку позовні вимоги ОСОБА_1 він не визнає, тому
що придбав будинок самостійно за кредитні кошти. Просив суд відмовити
позивачеві у задоволенні його позовних вимог щодо поділу будинку.

Суд, вислухавши позивача та
представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає
за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин.

Відповідно до
даних посвідченого нотаріально договору купівлі-продажу від 23 жовтня 1996 року
Вишняк Уляна Яківна продала, а ОСОБА_3 купив
жилий дерев'яний будинок, який має 30,2 квадратних метри жилої площі та
знаходиться в АДРЕСА_1.

Отже, на даний час власником будинку згідно
вищезазначеного правовстановлюючого документа з 1996 року вважається ОСОБА_3.

Однак, на час придбання будинку і по 07 грудня 1999 року
ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що не оспорюється
сторонами і підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 8), а
отже вказаний жилий будинок, який набутий за вищевказаним нотаріально
посвідченим договором купівлі-продажу від 23 жовтня 1996 року, належить
відповідно до вимог діючої на час спірних правовідносин    ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України на
праві спільної сумісної власності як майно, набуте за час шлюбу, як позивачу
ОСОБА_1, так і відповідачу ОСОБА_3.

Таким чином, виходячи з
вищевказаних обставин у контексті вимог           ст. ст. 22, 28, 29 Кодексу про шлюб
та сім'ю України, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю з усіх
заявлених вимог, та поділити спірний жилий будинок з надвірними спорудами, при
цьому визначивши рівні частки обох сторін у власності на вищевказаний будинок з
надвірними спорудами як ідеальні.

Ухвалюючи рішення на користь
позивача, суд відхиляє доводи відповідача із приводу того, що будинок може
належати тільки ОСОБА_3 внаслідок його придбання останнім за оформлений на
відповідача кредит (а.с. 12), оскільки відповідачем до суду не надано жодних
письмових доказів того, з яких саме коштів відповідач вносив плати за кредит
(а.с. 13-14), клопотань щодо допитів свідків про джерело походження коштів
відповідачем не заявлено, а тому вказані твердження відповідача не спростовують
висновок про те, що ці кошти відповідачем вносилися з коштів, що входили до
дохідної частини сімейного бюджету сторін. Крім того, діюча на час спірних
правовідносин редакція ст. 24 Кодексу про шлюб та сім'ю України не передбачала
можливості визнання роздільним майном одного з подружжя майна, набутого ним за
час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 216, 218
ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ будинку та надвірних споруд -  задовольнити повністю.

Визнати право спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на будинок з надвірними спорудами по
АДРЕСА_1.

Припинити право спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на будинок з надвірними спорудами по
АДРЕСА_1, визнавши право спільної часткової власності та вказане нерухоме майно
на такі ідеальні частки за наступними співвласниками:

за ОСОБА_1 визнати право власності на 1/2 частку будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1;

за ОСОБА_3 визнати право власності на 1/2 частку будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 сплачені нею при подачі позову судові витрати за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 (тридцять) гривень 00 копійок.

Від сплати державного мита за
подачу позову і розгляд справи Білобородько Олену Вікторівну та ОСОБА_3 -
звільнити на підставі п. 18 ст. 4 Декрету
Кабінету Міністрів України „Про державне мито”.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд
Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти
днів апеляційної скарги. Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя:
(підпис)          О. І. Гнип

З оригіналом згідно:

Рішення не набрало законної чинності.

Оригінал рішення знаходиться у
матеріалах цивільної справи № 2-218/2008 року Семенівського районного суду
Чернігівської області.

Заступник голови Семенівського районного
суду                              О.І.Гнип