overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

Іменем  України

18 серпня 2008
року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Данчука В.Г.,
Жайворонок Т.Є., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Жмеринського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 3,
Хмельницької дистанції сигналізації та зв'язку про визнання недійсними
свідоцтва про право власності на житло та наказу про передачу у власність
квартири, за касаційною скаргою  ОСОБА_1на рішення
Хмельницького міськрайонного суду хмельницької області від 26 листопада 2007
року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 14 березня 2008 року,

встановила:

У жовтні 2005 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що у травні 2004 року йому стало
відомо, що квартира АДРЕСА_1приватизована ОСОБА_2. та ОСОБА_3. без його згод, є
службовим житлом і була надана йому 17 квітня 1989 року. Просив суд визнати
недійсним свідоцтво про право власності на спірну квартиру та наказ  начальника Жмеринської дистанції цивільних
споруд від 12 травня 1997 року № 1867
про передачу у власність зазначеної квартири.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26
листопада 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької
області від 14 березня 2008 року, в задоволенні позову відмовлено.

У   поданій   до
Верховного   Суду України
касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати зазначені судові рішення  та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов, посилаючись
на неправильне застосування судами  норм
матеріального права й порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали
справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального
або процесуального права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України підстави для скасування вказаних судових рішень, колегія суддів вважає
за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду хмельницької області від 26
листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 14
березня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук

Т.Є. Жайворонок
Справа
№ 2-556
УХВАЛА

27.08.2008 року Тростянецький
районний суд Сумської області в складі:

головуючого
- судді             -              Шевченко В.С.

при
секретарі                         -              Пугач В.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Тростянець справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення аліментів на дитину,
-

встановив:

05.08.2008 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про
стягнення аліментів на дитину.

До початку попереднього судового засідання позивачка подала заяву, в якій
просить позов залишити без розгляду, так як в даний час стосунки між нею та
відповідачем налагоджено, питання вирішено в добровільному порядку.

Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, про час та місце його
проведення повідомлений належним чином.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України у разі відмови від позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.3
ст. 174 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу
про закриття провадження у справі.

Матеріалами справи встановлено, що сторони 07.10.2006 р. зареєстрували шлюб
у відділі РАЦС Тростянецького районного управління юстиції Сумської області,
актовий запис № 155. Від спільного життя мають сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якого є відповідач. Оскільки він не надавав матеріальної допомоги
синові, позивачка і звернулася з даним позовом в суд, яким просила стягувати з
відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак до початку попереднього судового засідання позивачка відмовилася від
своїх позовних вимог, прохала позов залишити без розгляду.

Таким чином, судом встановлено, що залишення позовної заяви без розгляду не
суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 130, 207 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
на дитину - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачці її право відповідно до ст. 207 ЦПК
України повторно звернутися до суду в загальному порядку .

Ухвала може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд
через Тростянецький районний суд протягом 10 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка подається протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ:                                                                                  ПІДПИС

З   ОРИГІНАЛОМ   ЗГІДНО:                                                 СУДДЯ
У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

11 серпня 2008 року                                                                               м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

в складі:

Левченко Є.Ф., Лихути Л.М.,  Жайворонок Т.Є.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на Ѕ
частину будинку та визнання свідоцтва про право власності на будинок недійсним,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького  районного суду Тернопільської області від 27
червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 18
грудня 2007 року,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

У лютому 2007 року ОСОБА_1звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_2. про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на Ѕ
частину будинку та визнання свідоцтва про право власності на будинок недійсним.

Рішенням Кременецького
районного суду Тернопільської області від

27 червня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 18 грудня 2007 року, позов
ОСОБА_1задоволено частково.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення, а справу направити на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та
неправильне застосування судом норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кременецького  районного суду
Тернопільської області від

27 червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від

18 грудня 2007 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                 Левченко
Є.Ф.

Лихута Л.М.

Жайворонок Т.Є.
Справа №
2-1148/2007р.                                 Р І Ш Е Н Н Я
Хортицький районний суд м.Запоріжжя
У складі: головуючого -  судді
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з
ОСОБА_2, посилаючись на те, що фактично шлюбні відносини між ними припинені з
березня 2007 року , через віднесумісність взаємопорозуміння , несумісність
характерів, різні погляди на життя,  в
наслідок чого між ними постійно виникали сварки , що й стало причиною втрати
почуття любові, поваги і
взаємопорозуміння, тому збереження сім'ї вважає неможливим.
Позивачка у судовому  засіданні  позовні вимоги підтримала.
Відповідач ОСОБА_2. в судове засідання не з'явився, про місце, день та час
розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення у
пресі відповідно до вимог ст.74,76 ЦПК України, тому суд вважає за можливе
розглядати справу  на підставі наявних у
ній доказів, відповідно з частиною 4  ст.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який
зареєстрований 19.08.2006 року Хортицьким відділом РАГС Запорізького міського
управління юстиції  , актовий запис
НОМЕР_1. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
яка після розірвання шлюбу проживатиме разом з позивачкою. Шлюбні відносини між
стронами припинені з березня 2007 року , через віднесумісність
взаємопорозуміння , несумісність характерів, різні погляди на життя,  в наслідок чого між ними постійно виникали
сварки , що й стало причиною втрати почуття любові, поваги і  взаємопорозуміння,  господарство не ведуть, тому позивачка вважає
збереження шлюбу недоцільним і неможливим.
Суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки
подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу  суперечило  б їх інтересам.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 10, 11,  60, 209, 212-215, 218,
74,76,169  ЦПК України ст.ст. 105, 110,
112 Сімейного кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 зареєстрований 19.08.2006 року Хортицьким відділом РАГС Запорізького
міського управління юстиції  , актовий
При оформлені розірвання шлюбу в
органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_2 17 гривень,ОСОБА_1 - від витрат
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку  через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий :
І.Б. Громов
Справа № 2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6  березня 2008 року          Новоселицький районний суд
Чернівецької області

в
складі: головуючого судді Дутки М.С.

при секретарі Дуда Н.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ,про визнання права власності на 14 частку
спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

В
січні  2008 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідачів  про
визнання права власності на &frac14; частку
спадкового майна, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його дружина
ОСОБА_4 . Після Ії  смерті   відкрилася спадщина &frac14;
частку  на
домоволодіння, яке розташоване АДРЕСА_1 і що складається з  житлового
будинку літ.А, сараїв  літ.Б,Д,
гаража літ.Г, гаража літ.Е, літньої кухні літ.Є,  .
вбиральні літ.Ж. погреба літ.Пг, колодязя №1, огорожі №2-3.  Дане домоволодіння відносилося до
категорії  колгоспних дворів . Членами
даного двору були він, дружина та відповідачі
і кожному належало по &frac14; частину
майна колгоспного двору.

Позивач просив визнати за ним права власності на  &frac14; частину  домоволодіння в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_4 посилаючись  та те,
він  після смерті   дружини
спадщину  прийняв своєчасно.

В
судовому засіданні   позивач підтримав
позов в повному обсязі і просив задовольнити його.

Відповідачі  позов  визнали.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що після смерті ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 року  відкрилась
спадщина на &frac14;  частину вищевказаного
домоволодіння.  Позивач як
спадкоємець за законом  своєчасно   прийняв
спадщину . Однак   не може
оформити право власності на домоволодіння у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих  документів оформлених
на ім'я спадкодавця  Оскільки інших
спадкоємців, які  мають права на
обов'язкову частку в спадщині не має  то
права власності на спадщину слід визнати за позивачем. Відповідачі  спадщину не прийняли  і не претендують  на неї.

На
підставі ст.ст. 328, 1268, 1270. 1296 ЦК України, ст.17 Закону України “Про
власність”, суд керуючись ст.ст.208,213,215,218 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
право власності ОСОБА_1 на  &frac14; частку домоволодіння, що розташоване  АДРЕСА_1 і що складається з  житлового
будинку літ.А, сараїв  літ.Б,Д,
гаража літ.Г, гаража літ.Е, літньої кухні літ.Є,  вбиральні літ.Ж., погреба літ.Пг, колодязя
№1, огорожі №2-3  в  порядку спадкування після смерті ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Чернівецької області через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:
Справа №
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого Димбіцького Ю.В.
розглянувши  у  відкритому
судовому   засіданні    в
порядку заочного розгляду   в  м. Іллінці
цивільну  справу за позовом
Кредитної спілки „Мрія”  до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,
Кредитна спілка „Мрія”  звернулась до суду із  зазначеним позовом, в судовому засіданні  представник позивача Гайдамака С.В.
підтримала його і пояснила, що 19 березня 2007 року між кредитною спілкою та
ОСОБА_1. було укладено договір кредиту  №
19, згідно якого відповідачу  було надано
кредит в розмірі 5000 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом. Також
19 березня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язання за договором
кредиту був укладений договір поруки  між
кредитною спілкою та її членом  ОСОБА_2.
Кредитна спілка „Мрія” повністю виконала
перед відповідачем свої забов'язання, в свою чергу ОСОБА_1. та поручитель
ОСОБА_2. грубо порушили умови кредитного договору, не сплачуючи отриманий
кредит та відсотки за користування ним.
Тому на 25 березня 2008 року виникла заборгованість в розмірі 4710,00
Тому вона просить суд стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за кредитним договором.
Відповідачі ОСОБА_1. та поручитель ОСОБА_2.
будучи своєчасно повідомленими про час і місце розгляду справи, що підтверджується
повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень, в судове
засідання не з'явились, не повідомивши суд про причини своєї неявки.
обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність належним чином
повідомлених відповідачів на підставі наявних доказів і постановити заочне
рішення, яким задовольнити позовні вимоги КС „Мрія”, оскільки вони
підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією договору кредиту № 19 від
19 березня 2007 року (а.с.7), договором поруки (а.с.8), копією видаткового
касового ордеру № 23 (а.с.9), розрахунком про стягнення боргу з позичальника
(а.с.11), витягами з протоколу КС „Мрія” (а.с.12-13),  витягом статуту КС „Мрія” (а.с.14-19).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.525-527,
538 ч.3 ЦК України, ст.ст.169, 224
- 228 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
Кредитної спілки „Мрія” 5100 грн. 56 коп. заборгованості за договором кредиту №
19 від 19 березня 2007 року, а також 51 грн. 01 коп. судового збору, 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення
та 1000 грн. витрат на оплату юридичної допомоги адвоката, а
всього,  таким чином, 6181 грн. 57 коп.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом
10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий:  /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Іллінецького
Ю.В.Димбіцький

районного суду
Справа № 2-135/2008 рік
У Х В А Л А

І М Е Н
Е М   У К Р А Ї Н И

23 червня 2008 року                         Рахівський
районний суд Закарпатської області в складі:                                                           головуючого судді - Ємчук В.Е.

при секретарі - Орос С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Рахів

клопотання
представника позивача ОСОБА_1 про роз'єднання позовів, -

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_2  звернувся до суду з позовною
заявою до відділу земельних ресурсів Рахівської РДА виконкому Ясінянської
с/ради, 3-ті особи: ОСОБА_3 про виготовлення та видачу Державного акту на право
приватної власності на землю 8 червня 2007 року. ОСОБА_3 подала до суду позовну
заяву до ОСОБА_2 Ясінянської с/ради відділу земельних ресурсів Рахівської РДА
про скасування рішень органу місцевого самоврядування.

Того ж дня ОСОБА_3 надала заяву про об'єднання позовів.

Ухвалою від 2 липня 2007 року позовну заяву було об'єднано в одне
провадження з первісним позовом.

У відповідності до поданого позову ОСОБА_3 оскаржила рішення органу місцевого
самоврядування, що згідно з ст. 17 КАС України відноситься до компетенції
адміністративних судів.

Враховуючи, що первісний позов ОСОБА_2 підпадає під юрисдикцію загальних
судів і спір вирішується виходячи з норм ЦПК України, а позовні вимоги ОСОБА_3
грунтуються на вимогах ст. 17 ч.1 КАС України тому відповідно до ч.2 ст. 126
ЦПК України слід роз'єднати позовні вимоги.

Керуючись ст.
12, 126  ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до відділу земельних ресурсів Рахівської РДА
виконкому Ясінянської с/ради, 3-ті особи ОСОБА_3 про виготовлення та видачу
Державного акту про право приватної власності на землю та позовну заяву ОСОБА_3
до ОСОБА_2, Ясінянської с/ради, відділу земельних ресурсів Рахівської РДА про
скасування рішень органу місцевого самоврядування - роз'єднати.

Суддя Рахівського районного

суду:                                                                         В.Е.Ємчук
Справа № 2о-201
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2008
року
смт.Ярмолинці

Ярмолинецький районний
суд Хмельницької області

у
складі           головуючого - судді
Худика М.П.

народних засідателів:.

при секретарі Кочмарській
О.М.,

за
участю       прокурора
Луценко О.П.,

представника
ХОПЛ № 1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ярмолинці
заяву головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про
госпіталізацію ОСОБА_1, 1945 року народження, жительки АДРЕСА_1, до
психіатричного закладу без її згоди, -

в с т а н о в и в :

Головний лікар
Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суд з заявою про
примусову госпіталізацію ОСОБА_1, мотивуючи тим, що згідно висновку комісії
лікарів-психіатрів в неї виявлено тяжкий психічний розлад, і вона потребує
госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку.

В судовому засіданні
представник ХОПЛ № 1 підтримав заяву, вказуючи що згідно висновку комісії
лікарів-психіатрів лікування ОСОБА_1 можливе тільки в умовах стаціонару.

ОСОБА_1 в судове засідання не доставлена в зв'язку з важкістю
соматичного стану..

Заслухавши представника
ХОПЛ № 1, думку прокурора, які не заперечували проти госпіталізації,  дослідивши матеріали справи в цілому, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_1 була доставлена в Хмельницьку обласну
психіатричну лікарню № 1 02.07.2008 року. В приймальному відділенні була
оглянута черговим лікарем-психіатром, який виявив в неї тяжкий психічний
розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти
основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

02.07.2008 року ОСОБА_1 була оглянута комісією
лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка прийшла до висновку про необхідність
госпіталізації, зазначивши, що ОСОБА_1 страждає на деменцію при хворобі
Альцгеймера, про що свідчить порушення пам'яті, орієнтовки, мислення, зниження
інтелекту, апраксія, втрата елементарних навичок здатності до
самообслуговування. У зв'язку з тим, що у ОСОБА_1 відмічається важкий стан, у
зв'язку з чим вона не може самостійно задовольняти свої основні життєві
потреби, на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а також враховуючи, що
через безпорадність неможливо отримати її усвідомлену згоду на лікування, тому
вона потребує лікування в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку.

За наведених обставин
заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

На підставі ст. 14,
22  Закону України “Про психіатричну
допомогу”, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

ОСОБА_1, 1945 року народження, госпіталізувати в Хмельницьку
обласну психіатричну лікарню № 1 в примусовому порядку.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд
Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів
з дня проголошення рішення.

Головуючий:                         підпис

Народні засідателі                 підписи

Копія вірна:

Суддя Ярмолинецького районного суду                                                              М.П.Худик