У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

14 серпня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Данчука В.Г.,                                                                       Косенка
В.Й.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсними доручення, договорів
купівлі-продажу, дарування, міни та визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2006 року ОСОБА_1, ОСОБА_2звернулися із
зазначеним позовом посилаючись на те, що 26 березня 2006 року ОСОБА_7  подарував ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 Однак
відповідачі продовжують бути прописані та проживають у спірній квартирі. Зі
слів дарувальника ОСОБА_7 відповідачі у квартирі проживають з його дозволу до
часу їх виїзду до Ізраїлю на постійне місце проживання. На вимогу позивача
добровільно звільняти квартиру відповідачі відмовляються. Враховуючи викладене,
ОСОБА_1, ОСОБА_2просили задовольнити їх позовні вимоги та усунути перешкоди у
користуванні власністю шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщенням та виселення їх без надання іншого жилого
приміщення і зняття з реєстрації.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися із зустрічним позовом до
ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсними доручення,
договорів купівлі-продажу, дарування, міни та визнання права власності на
квартиру. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 3 лютого 2004 року вони видали
ОСОБА_5 нотаріально посвідчене доручення на розпорядження квартирою АДРЕСА_1
Спірна квартира не була приватизована.
ОСОБА_5приватизувала квартиру та уклала 8 вересня 2004 року від їх імені
з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу квартири. Однак домовленості про продаж
квартири не було. ОСОБА_3, ОСОБА_4
коштів за продаж квартири не отримували. 28 березня 2006 року між
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування спірної квартири. 24 червня
2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2було укладено договір міни, на умовах якого
ОСОБА_1 обміняв належну йому квартиру АДРЕСА_1 на належну на праві власності
ОСОБА_2земельну ділянку площею 0,1585 га, що знаходиться на території
Коровійської сільської Ради Глибоцького району Чернівецької області. Оскільки
всі вказані вище угоди були укладені всупереч інтересам позивачів за зустрічним
позовом, то ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили визнати недійсними: доручення від             3 лютого 2004 року, договір
купівлі-продажу від 8 вересня 2004 року, договір дарування від 28 березня 2006 року,
договір міни від 24 червня 2006 року та визнати за ними право власності на
квартиру АДРЕСА_1

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27
вересня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від
12 грудня 2007 року, у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2відмовлено.
Зустрічний позов задоволено. Визнано недійсною довіреність від 3 лютого 2004
року видану від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_5. Визнано недійсним
договір купівлі-продажу від 8 вересня 2004 року, укладений від імені ОСОБА_3,
ОСОБА_4 з ОСОБА_6 Визнано недійсним договір дарування від 28 березня 2006 року,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 Визнано недійсним договір міни від 24 червня
2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2Визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4 право
власності на квартиру АДРЕСА_1

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 просять
скасувати ухвалені у справі судові рішення, а справу передати до суду першої
інстанції для розгляду іншим суддею, посилаючись на неправильне застосування
судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 335, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27
вересня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
В.Г. Данчук

В.Й. Косенко