Справа
№ 2-98/08
липня 2008 року              Ржищівський
міський суд Київської області в складі:
головуючої судді:                 Козіної С.М.
при секретарі:                       Проценко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ржищів Київської області справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розподіл сумісного майна подружжя,-
29.05.2008 року до Ржищівського
міського суду Київської області надійшла позовна заява, ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розподіл сумісного майна подружжя, в якій вказано, що з відповідачем позивачка
перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них є двоє дітей:
ОСОБА_3, 1986 року народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні.
Під час сумісного проживання, за
спільні кошти сторін, у 1989 році був придбаний будинок за адресою: АДРЕСА_1,
а, загальною площею 103,1 кв.м, з спорудами - гараж, два погреба, два сараї,
про що на ім'я відповідача було видане свідоцтво про право власності на вказане
В 2006 році шлюб між
сторонами було розірвано, але розділити майнов добровільному порядку відповідач
відмовляється, посилаючись на те, що це його будинок і споруди, тому позивачка
вимушена звернутись до суду з позовною заявою про розподіл сумісного майна.                                                                                  Згідно до ст. 60
Сімейного Кодексу України «майно набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку». Згідно ст. 63
СК України «дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної
власності...».                                         Житловий будинок, який
належить сторонам на праві спільної сумісної власності розташований по АДРЕСА_1
можливо розділити пополам з найменшими переобладнаннями. Позивачка претендує на
кухню № 8- площею 12,2 кв.м, ванну № 7- площею 6,70 кв. м, кімнату № 6 - площею
13.0 кв.м, кімнату № 5- площею 11.6 кв. м. Всього загальною площею 43, 5 кв. м.
Крім того, просить за нею  залишити прибудову
А, погріб під гаражем Б, сарай Г.
За відповідачем позивачка
пропонує залишити : сіни 1- площею 5.3 кв. м, коридор 2-площею 11.7 кв.м,
кімнату 3 -площею 17.0 кв.м , кімнату 4- площею 25,6 кв.м. Всього площею 59.6
Крім того залишити за
відповідачем - гараж Б, сарай В, погріб д.                                Спільно сторонами приватизована земельна ділянка для,
обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,0911 га, на яку
відповідачем був отриманий державний акт Серії НОМЕР_1від 27 липня 2005 року і
тому їм необхідно розділити приватизовану земельну ділянку яка є у спільній
сумісній власності в рівних долях.                   Оскільки, відповідач не погодився на
добровільний розподіл майна, перешкоджав у видачі реєстраційних документів для
оцінки вказаного майна, позивачкою були понесені витрати по сплаті послуг БТІ в
сумі 225 грн, сплати судового збору в сумі 400 грн, оплати ІТЗ в сумі 30 грн.,
а також оплати юридичної допомоги адвоката в сумі 250 грн. В позовній заяві позивачка ОСОБА_1просить
провести розподіл між нею та відповідачем ОСОБА_2спільно нажитого майна, а
саме: визнати за нею право власності на частину будинкуАДРЕСА_1і залишити за
нею: кімнату 5-площею 11.6 кв.м, кімнату 6-площею 13.0 кв.м, ванну 7-площею 6.7
кв.м, кухню 8-площею 12.2 кв.м згідно поверхового плану будівлі. Крім того,
залишити за нею споруди - прибудову А, погріб під гаражем Б, сарай Г.                                                                         За
відповідачем залишити сіни 1- площею 5.30 кв.м, коридор 2-площею 11.7 кв.м,
кімнату 3 площею 17.0 кв.м, кімнату 4 -площею 25.6 кв. м. Крім того, за
відповідачем залишити : гараж Б, сарай Г, погріб Д. Визнати за позивачкою право
власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0911 га, яка
розташована у АДРЕСА_1.                                                                          Стягнути
з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати для подачі позовної
заяви, а саме: 225 грн. за оплату послуг БТІ, 400 грн. на сплату судового
збору, 30 грн., на сплату ІТЗ, та 250 грн за послуги адвоката. Всього стягнути
на її користь 905 грн.         В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1вимоги, викладені в позовній заяві підтримала
повністю, та просить суд ухвалити рішення, яким провести розподіл між нею та
відповідачем ОСОБА_2спільне нажите майно, а саме: визнати за нею право
власності на частину будинкуАДРЕСА_1і залишити за нею: кімнату 5-площею 11.6
кв.м, кімнату 6 - площею 13.0 кв.м, ванну 7 - площею 6.7 кв.м, кухню 8 - площею
12.2 кв.м згідно поверхового плану будівлі. Крім того, залишити за нею споруди
- прибудову А, погріб під гаражем Б, сарай Г. За відповідачем залишити сіни 1 -
площею 5.30 кв.м, коридор 2 - площею 11.7 кв.м, кімнату 3 площею 17.0 кв.м,
кімнату 4 - площею 25.6 кв. м. Крім того, за відповідачем залишити : гараж Б,
сарай Г, погріб Д. Визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної
ділянки загальною площею 0,0911 га, яка розташована у АДРЕСА_1. Стягнути з
відповідача на її користь понесені неї витрати для подачі позовної заяви, а
саме: 225 грн. за оплату послуг БТІ, 400 грн. на сплату судового збору, 30
грн., на сплату ІТЗ, та 250 грн за послуги адвоката. Всього стягнути на її
користь 905 грн. А також, просила надати для переобладнання строк в один рік,
тобто до липня 2009 року.
В судовому засідання
відповідач ОСОБА_2позовні вимоги, викладені в позовній заяві визнав в повному
обсязі, але заперечив проти стягнення з нього судових витрат та проти надання
позивачці терміну в один рік.
Суд, заслухавши позивачку та
відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2, - підлягають до задоволення частково, обґрунтовуючи
своє рішення нищенаведеними доказами.                                                  Сторонами
не заперечувались факти придбання житлового будинку по АДРЕСА_1та приватизації
земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за даною
адресою під час перебування в шлюбі, а тому, в силу ст. 61 ч. 1 ЦПК України, не
підлягають доказуванню.                                           Згідно
з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини самостійного заробітку.                                          Згідно
з ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.              Судом встановлено, що
одноквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1може бути переобладнано на дві
квартири, що також підтверджується висновком відділу містобудування та
архітектури Ржищівської міської ради  від
27 жовтня 2006 року.                                                                 Сторонами
самостійно визначено порядок розподілу житлового будинку, а саме: визнати за
позивачкою право власності на кімнату 5, площею 11,6 кв.м, кімнату 6, площею
13,0 кв.м, ванну 7, площею 6,7 кв.м, кухню 8, площею 12,2 кв.м згідно
поверхового плану будівлі, загальною площею 43,5 кв. м., що становить 42/100
частини житлового будинку; за відповідачем визнати право власності на сіни 1,
площею 5,30 кв.м, коридор 2, площею 11,7 кв.м, кімнату 3, площею 17,0 кв.м,
кімнату 4, площею 25,6 кв. м. згідно поверхового плану будинку, загальною
площею 59,6 кв.м., що становить 58/100 частини житлового будинку.          Також, сторонами самостійно було
визначено порядок поділу господарських споруд: визнати за позивачкою право
власності на такі господарські споруди - прибудову “а”, вартістю 3291 грн.,
погріб під “Б”, вартістю 1317 грн., сарай “Г”, вартістю 5972 грн., всього на
господарські споруди: гараж “Б”, вартістю 6269 грн., сарай “В”, вартістю 5827
виділенні відповідачу частки житлового будинку, що перевищує частку позивачки,
суд враховує ті обставини, що відповідачу необхідно буде обладнувати самостійно
в своїй частині будинку кухню та ванну кімнату.                                       Згідно
з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.                               Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України майно,
що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.                                             Відповідно
до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий
будинок” від 4 жовтня 1991 року № 7 одночасно з розв'язанням спору про право
власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування
конкретними приміщеннями суд може також вирішити позов про порядок використання
і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить
на праві спільної власності.                                                                  Таким
чином, одночасно з поділом житлового будинку та господарських споруд суд
задовольняє в повному обсязі позовні вимоги з приводу визнання за позивачкою
права власності на ? частину земельної дідянки, площею 0,0455 га, яка
розташована по АДРЕСА_1, та належить згідно державного акту на право приватної
власності на землю від 27 липня 2005 року відповідачу.                                        Так як, для обладнання
позивачці своєї частини житлового будинку окремим входом, переобладнання
газопостачання та електропостачання необхідний тривалий період часу, то суд,
вважає за можливе надати термін в один рік з часу вступу рішення в законну силу
для виконання необхідних робіт.                                                      Згідно
з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.         Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК
України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з
розглядом справи.                                                     Згідно
ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат, пов'язаних з розглядом справи,
належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову
допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду;
витрати,пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів,
проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів
за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду
справи.                                              Згідно
з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.              Позивачкою не надано суду доказів
того, що відповідач перешкоджав у видачі реєстраційних документів для оцінки
майна, в зв'язку з чим позивачкою були понесені витрати по сплаті послуг БТІ, а
тому, суд відмовляє позивачці у стягненні з відповідача 225 грн., сплачені за
послуги бюро технічної інвентаризації.                                           Таким
чином, на користь позивачки з відповідача слід стягнути 400 грн. - сплата
судового збору, 30 грн. - оплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення
та 250 грн. - оплата правової допомоги.                                                                                                                                                  Керуючись
ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. Ст 3, 4, 88, 208, 209, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд,-
Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про розподіл
сумісного майна подружжя задовольнити частково.
Визнати за позивачкою ОСОБА_1право
власності на 42/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, яка включає в себе:
кімнату 5, площею 11,6 кв.м; кімнату 6, площею 13,0 кв.м; ванну 7, площею 6,7
кв.м; кухню 8, площею 12,2 кв.м згідно поверхового плану будівлі, загальною
Визнати за позивачкою ОСОБА_1право
власності на частину господарських споруд, а саме: прибудову “а”, вартістю 3291
грн.; погріб під “Б”, вартістю 1317 грн.; сарай “Г”, вартістю 5972 грн., на
Визнати за відповідачем ОСОБА_2право
власності на 52/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, яка включає в себе:
сіни 1, площею 5,30 кв.м, коридор 2, площею 11,7 кв.м, кімнату 3, площею 17,0
кв.м, кімнату 4 -площею 25,.6 кв. м. згідно поверхового плану будівлі,
Визнати за відповідачем ОСОБА_2право
власності на частину господарських споруд, а саме: гараж “Б”, вартістю 6269
грн., сарай “В”, вартістю 5827 грн., погріб “Д2, вартістю 1615 грн., на
Визнати за позивачкою ОСОБА_1право
власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,0455 га, яка розташована у
АДРЕСА_1- а та належить згідно державного акту на право приватної власності на
землю від 27 липня 2005 року ОСОБА_2.
Зобов'язати відповідача
ОСОБА_2закласти за власний рахунок дверні отвари між кімнатами 2 та 8 і
Зобов'язати позивачку
ОСОБА_1обладнати за власний рахунок окремий вхід до своєї частини житлового
будинку, попередньо узгодивши проект переобладнання з відповідними органами.
Зобов'язати позивачку ОСОБА_1та
відповідача ОСОБА_2переобладнати в своїх частинах житлового будинку за власні
кошти газопостачання та електропостачання, попередньо погодивши переобладнання
з відповідними органами.
Зобов'язати позивачку ОСОБА_1та
відповідача ОСОБА_2провести повне переобладнання житлового будинку до липня
Стягнути з відповідача ОСОБА_2,
прож. в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1прож. в АДРЕСА_1, понесені нею витрати на
правову допомогу в сумі 250 (двісті п'ятдесят) грн..
Стягнути з відповідача ОСОБА_2,
прож. в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1прож. в АДРЕСА_1, сплачене позивачкою
державне мито в сумі 400 (чотириста) грн. та витрати по сплаті за
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 30
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.

Суддя: