Справа 2-128/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

м. Ковель
17 червня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області  під
головуванням

судді Луньової Т.М.,

за участю секретаря
- Вознюк Н.О.,

прокурора - Гайдашук Д.А.,

позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним
позовом   - ОСОБА_1.,

відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним
позовом  - ОСОБА_2,

представника позивача за первісним позовом -    ОСОБА_3.,

представника позивача за зустрічним позовом -  ОСОБА_4.,

представника третьої особи без самостійних вимог   - ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Ковелі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання
особи такою, що втратила право користування житлом з 18 квітня 1996 року  та зустрічним позовом  ОСОБА_2до ОСОБА_1про усунення перешкод в
користуванні квартирою АДРЕСА_1-

встановив:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у
якому прохає суд постановити рішення, яким визнати відповідачку за первісним
позовом ОСОБА_2такою, що втратила право користування житлом у квартирі АДРЕСА_1
з 18 квітня 1996 року обгрунтовуючи свої позовні вимоги наступними обставинами:
на підставі ордеру №9 серії А, виданого виконкомом Ковельської міської ради
21.01.1984 року матері позивача за первісним позовом ОСОБА_6 на сім*ю у складі
5 чоловік було виділено квартиру АДРЕСА_1.
На підставі зазначеного ордера позивач за первісним позовом вселився у
зазначену квартиру. У 1984 році з
квартири, у зв*язку з вибуттям на постійне місце  проживання в м. Івано-Франківськ, виписалась
рідна сестра позивача - ОСОБА_7. З 1990 року у спірній квартирі залишились
прописаними і проживали: наймач квартири - мати позивача ОСОБА_6., батько
позивача - ОСОБА_8., сестра - ОСОБА_9., племінниця - відповідачка ОСОБА_2. та
позивач за первісним позовом. У зв*язку із смертю у 1996 році з квартири була
виписана мати відповідачки у справі ОСОБА_9., а пізніше  батько позивача за первісним позовом. З 23
листопада 2007 року у квартирі АДРЕСА_1 проживає лише позивач за первісним
позовом, оскільки наймач квартири - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а
відповідачка у справі 18 квітня 1996 року, після смерті матері,   вибула з постійного  місця проживання - спірної квартири,  на постійне місце проживання до опікуна,
ОСОБА_9,  в будинок по вул.. Запорізькій
в м. Ковелі. З зазначеного часу позивачка за зустрічним позовом, відповідачка
за первісним позовом не виконує обов*язків, що витікають з договору найму
житлового приміщення і весь тягар витрат, пов*язаних з утриманням житла несе
позивач за первісним позовом.  Відповідно
до вимог чинного законодавства у разі вибуття наймача та членів його сім*ї на
постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім*я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім*ї, який
вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно вважає, що відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2. втратила право
користування спірним жилим приміщенням з
18 квітня 1996 року, оскільки вибула з квартири АДРЕСА_1на постійне
місце проживання до опікунів - на АДРЕСА_2і набула право на частку у
зазначеному жилому приміщені відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивачка за зустрічним позовом, відповідачка за первісним позовом -
ОСОБА_2 пред*явила зустрічний позов, у якому прохає суд постановити рішення,
яким зобов*язати позивача за первісним позовом ОСОБА_1не чинити їй перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 Волинської області. Обгрунтовуючи позовні
вимоги покликається на ті обставини, що з 1990 року прописана у спірній
квартирі. У лютому 1996 року померла мати позивачки за зустрічним позовом і
залишившись у шестирічному віці без батьківського піклування позивачка вимушена
була  проживати в будинку своїх опікунів
по вул. Запорізькій,1 в м. Ковелі Волинської області. За зазначеною адресою
позивачка за зустрічним позовом
проживала до закінчення навчання у Ковельському промислово-економічному
коледжі Луцького державного технічного університету. Навчаючись у технікумі
позивачка за зустрічним позовом регулярно відвідувала свою бабусю, яка мешкала
у спірній квартирі по АДРЕСА_1, однак
не мала можливості вселитись у спірну квартиру, оскільки окрім бабусі та
відповідача у спірній квартирі проживала і проживає співмешканка позивача за
первісним позовом, яка неодноразово наголошувала позивачці на відсутність в тої
прав на житло. На початку липня 2007 року між позивачкою за зустрічним позовом
та відповідачем за  первісним позовом
і  співмешканкою останнього виник
інцидент з приводу прав позивачки за зустрічним позовом на житло у спірній  квартирі, під час якого позивач за первісним
позовом побив позивачку за зустрічним позовом. За відсутністю іншого житла
вимушена була  вселитись для тимчасового
проживання у квартиру АДРЕСА_2, власниками якої є її чоловік - ОСОБА_10 та
батьки останнього.  Однак вже в листопаді
2007 року між позивачкою за зустрічним позовом та позивачем за первісним
позовом було досягнуто згоди, щодо права позивачки на проживання у спірній
квартирі, зокрема  сторони вирішили
приватизувати квартиру, попередньо сплативши спільними зусиллями борги за
комунальні послуги. Звернувшись в РЖКП №2 за довідками, необхідними   для приватизації житла, позивачка дізналась
про те, що відповідач за зустрічним позовом має намір виписати її із спірної
квартири і невдовзі позивач  за первісним
позовом дійсно звернувся до суду з позовом про визнання позивачки такою, що втратила
право користування житлом у спірній квартирі. Оскільки позивачка за зустрічним
позовом з поважних причин не проживала у спірній квартирі з часу загибелі
матері і до закінчення навчання, а після закінчення навчання  не втратила інтересу до спірної  квартири,
неодноразово заявляла позивачеві за первісним позовом та його
співмешканці про своє право на житло, вживала заходи для реалізації свого
права, однак відповідач чинив їй перешкоди у користуванні житлом, не вибувала
із спірної квартири на інше постійне місце проживання,  прохає суд постановити рішення, яким
зобов*язати позивача за первісним позовом ОСОБА_1 не чинити позивачці за
зустрічним позовом перешкод у користуванні спірною квартирою.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 первісний  позов  підтримав з підстав, зазначених у позовній
заяві, прохає його задовільнити, визнати
відповідачку за первісним позовом ОСОБА_2такою, що втратила право
користування  житловим приміщенням, а
саме квартирою АДРЕСА_1 Волинської області з 18 квітня 1996  року,
тобто з  часу вибуття позивачки за
зустрічним позовом  з спірної квартири на
інше  постійне місце проживання до
опікунів - в будинок АДРЕСА_3. Зустрічний позов не визнав, заперечує проти його
задоволення. Заперечуючи проти зустрічного позову покликається на ті обставини,
що з 1996 року відповідачка за зустрічним позовом, будучи прописаною в м.
Ковелі за адерсою АДРЕСА_1,  у спірній
квартирі не проживає, має інше постійне місце проживання. Будучи повнолітньою,
своїх обов*язків, що витікають з договору
найму житлового приміщення відповідачка за первісним позовом не виконує,
будь-якого інтересу до спірного житлового приміщення не проявляла і не
проявляє, позивач самостійно несе тягар утримання житла. Заперечив обставини,
якими  позивачка обгрунтовує свої позовні
вимоги. Вважає, що при бажанні позивачка за зустрічним позовом мала можливість
без перешкод вселитись у спірну квартиру.

Предствник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 первісний позов
підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовільнити,
прохає визнати  відповідачку за первісним
позовом ОСОБА_2такою, що втратила право користування  житловим приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1 Волинської області з 18 квітня 1996
року,  тобто з  часу вибуття позивачки за зустрічним
позовом  з спірної квартири на інше  постійне місце проживання. Заперечив проти
задоволення зустрічного позову.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 підтримала зустрічний позов з
підстав, зазначених у позовній заяві, прохає його задовільнити, зобов*язати
позивача за первісним позовом не чинити їй першкод у користуванні житловим
приміщення у квартирі АДРЕСА_1. Первісний позов   не визнала, обгрунтовуючи зустрічний позов  і
заперечуючи проти первісного позову покликається на ті обставини, що
у   квартирі АДРЕСА_1 прописана з
листопада 1990 року і постійно проживала у квартирі до смерті матері. Не
проживає у спірній квартирі з 1996 року з поважних причин. Зокрема, у лютому
1996 року на  очах позивачки,  у спірній квартирі бабуся, мати позивача за
первісним позовом, вбила матір позивачки. Оскільки на момент вбивства матері їй
не виповнилось семи років, а батько перебував за межами країни, її опікуном був
призначений дідусь - ОСОБА_11. У зв*язку з зазначеними обставинами з лютого
1996 року позивачка за первісним позовом не проживала у спірній квартирі,
однак, у відповідності до вимог чинного законодавства  за нею зберігалось житло у квартирі АДРЕСА_1.
22 лютого 2007 року їй виповнилось вісімнадцять років, однак у зв*язку з навчанням
у технікумі, а також неприязними відносинами, які склались  між нею та співмешканкою позивача за
первісним позовом ОСОБА_12, відповідачка за первісним позовом продовжувала
проживати разом з опікунами в будинку АДРЕСА_3. Закінчивши навчання у технікумі,
не маючи іншого житла, позивачка на початку липня 2007 року заявила позивачеві
та його співмешканці про своє право на проживання у спірній квартирі, однак у
відповідь на її заяви позивач за первісним позовом   побив її
і вона змушена була залишити квартиру. За відсутністю іншого житла в
липні 2007 року вселилась у квартиру батьків чоловіка, однак не як на постійне
місце проживання, а до вирішення питання , щодо порядку користування спірним
житлом. Зокрема, на початку листопада 2007 року позивачка за зустрічним
позовом, в присутності свого чоловіка, знову запропонувала позивачеві за
первісним позовом вирішити питання, щодо порядку користування спірним житловим
приміщенням. Сторони дійшли згоди, щодо приватизації житлового приміщення за
умови погашення існуючої заборгованості з комунальних послуг спільними
зусиллями сторін. 23 листопада 2007 року померла бабуся позивачки за зустрічним
позовом - ОСОБА_6., наймач спірної квартири, і після її смерті позивачка
зайнялась підготовкою документів до приватизації житла. Тоді ж, від працівників
РЖКП №2 дізналась про ту обставину, що позивач за первісним позовом збираєтьтся
звернутися до суду з позовом про визнання її такою, що втратила право
користування спірним  житловим приміщенням.
Хоча у телефонній розмові позивач за первісним позовом заперечував свої наміри,
вже в грудні 2007 року він звернувя до суду з позовом про визнання її такою, що
втратила право на користування спіною квартирою. Пояснила, що залишивши житлове
приміщення, у якому проживала з часу смерті матері і до закінчення навчального
закладу, не змогла вселитись у спірну квартиру, оскільки цьому вадили позивач
за первісним позовом та його співмешканка
ОСОБА_12., яка заперечувала право позивачки за зустрічним позовом на
спірну квартиру, ображала її. Іншого житла не має, інтересу до спірної квартири
ніколи не втрачала.

Предствник позивача за зустрічним позовом, відповідача за первісним
позовом ОСОБА_2., ОСОБА_4., первісниого позову не визнала, зустрічний позов
підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовільнити.
Заперечуючи проти первісного позову та обгрунтовуючи зустрічний позов
покликається на об*єктивність причин, які спонукали позивачку за зустрічним
позовом залишити житлове приміщення по АДРЕСА_1. Крім цього покликається на
норми чинного законодавства, за якими  за
дітьми-сиротами та дітьми позбавленими батьківського піклування, зберігається
право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними тощо, на ту обставину,
що позивачка за зустрічним позовом  на
початку липня 2007 року зкінчила Ковельський промислово-економічний коледж
Луцького державного технічного університету і на період навчання за нею також
зберігалось житло у спірній квартирі. Заперечила ту обставину, що позивач  за первісним позовом самостійно ніс тягар по
утриманню житла, оскільки з місцевого бюджету постійно виділялись кошти на
оплату житла, закріпленого за дітьми-сиротами та дітьми позбавленими
батьківського піклування, крім цього позивач за первісним позовом  до січня 2008 року не  виконував своїх обов*язків , що витікають з
договору найму житлового приміщення, внаслідок чого виникла заборгованість по
комунальних платежах понад 10000 грн. Покликається, також на ту обставину, що
позивач за первісним позовом самовільно вселив у спірну квартиру свою
співмешканку та малолітню дитину останньої, позбавивши позивачку за зустрічним
позовом можливості вселитись у спірну квартиру. Позивачка за зустрічним позовом
не має іншого житла, житло, у якому позивачка за зустрічним позовом проживала до
20 липня 2007 року,  не належить ні
позивачці, ні її колишнім опікунам, а тому позивачка тимчасово вселилась в
квартиру АДРЕСА_2.  Прохає суд
постановити рішення, яким зобов*язати позивача за первісним  позовом, відповідача за зустрічним позовом не
чинити ОСОБА_2. перешкод у користуванні
житловим приміщенням по АДРЕСА_1 в м. Ковелі Волинської області, шляхом
передачі позивачці за зустрічним позовом ключів від вхідних дверей до спірної
квартири  та надання позивачці за
зустрічним позовом вільного доступу до спірної квартири.

Представник третьої особи без самостійних вимог  ОСОБА_5. в судовому засіданні первісний позов
не визнала, підтримала зустрічний позов. Заперечила обставини, якими позивач за
первісним  позовом ОСОБА_1. обгрунтував
свої

позовні вимоги. Зокрема покликається на норми чинного
законодавства, за якими  за
дітьми-сиротами та дітьми позбавленими батьківського піклування, зберігається
право на житло, в якому вони проживали з батьками та  заперечила ту обставину, що позивач за
первісним позовом виконував обов»язки, що витікають з договору найму житлового
приміщення, покликаючись на розмір заборгованості з комунальних послуг, яка
існувала по кваритрі по АДРЕСА_1 в м. Ковелі Волинської області до відкриття
провадження у даній справі. Ствердила пояснення позивачки за зустрічним позовом
ОСОБА_2. в тій частині, що відповідачка за первісним позовом, позивачка за
зустрічним позовом ОСОБА_2. не втрачала
інтересу  до спірного жилого
приміщення. Зокрема, ствердила обставини, якими
позивачка за зустрічним позовом обгрунтувала свої позовні вимоги, а
саме  ті обставини, що позивачка за
зустрічним позовом дійсно зверталась в РЖКП №2 восени 2007 року з питання
приватизації житла та погашення заборгованості
по утриманню житла,  та факту надходження
коштів на оплату житла, закріпленого за дітьми-сиротами та дітьми позбавленими
батьківського піклування.

Заслухавши пояснення сторін, прокурора, показазання свідків, дослідивши
матеріали цивільної справи суд приходить до висновку, що первісний позов
безпідставний і задоволенню не підлягає, зустрічний позов підставний і підлягає
задоволенню.

Так, обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач за первісним позовом
покликається на ті обставини, що відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2.,
змінила постійне місце проживання, з 18 квітня 1996 року не проживає за місцем
реєстрації  по АДРЕСА_1 в м. Ковелі,
вибула на постійне місце проживання до опікунів - у будинок по АДРЕСА_3.

Згідно довідки РЖКП №2 від 12.12.2007 року у квартирі АДРЕСА_1 прописані
сторони у справі - ОСОБА_1. і ОСОБА_2. Позивач у справі не оспорює того факту,
що відповідачка за первісним позовом законно була прописана у спірну  квартиру разом із своєю матір*ю - ОСОБА_9.
Крім цього, як вбачається з копії ордеру №9 від 21 січня 1984 року, ОСОБА_9.
була включена у ордер на право зайняття квартири АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 і ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які
беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній.... справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні як відповідачка за
первісним позовом ОСОБА_2., так і її представник визнали ту обставину, що
відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2. з лютого 1996 року і на час розгляду
даної справи дійсно не проживала і не проживає
у спірній квартирі, хоча й прописана у квартирі по АДРЕСА_1.

Визнаючи ту обставину, що позивачка за зустрічним позовом з 1996 року і
до закінчення навчального закладу проживала у своїх опікунів, відповідач за
зустрічним позовом, позивач за первісним позовом  ОСОБА_1.вважає, що  зазначену обставину не слід рахувати як
поважну причину залишення відповідачкою за первісним позовом спірного житла,
оскільки призначені опікунами
відповідачки за первісним позовом
дід та бабуся останньої,   автоматично
взяли на себе обов*язок по забезпеченню підопічної житлом по досягненню
останньою повноліття.

Разом з тим, згідно п. 3 ч.3  ст.
71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або
членамим його сім*ї понад шість місяців у випадку поміщення дитини на виховання
в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника,  ... а в окремих випадках до закінчення
навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у
тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної
реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних
закладах...Крім цього, за змістом ч.2 ст. 71 ЖК України і згідно Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року  «Про деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України»   у справах про визнання
наймача або члена його сім*ї таким, що втратив право користування жилим
приміщення, необхідно з*ясувати причини відсутності відповідача понад
встановлені строки і у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений
строк.

В судовому засіданні встановлена і доводиться письмовими доказами, а
саме копією свідоцтва про смерть ОСОБА_9, копією свідоцтва про народження ОСОБА_2.(дівоче
ОСОБА_2) - позивачки за зустрічним позовом,
копією листа Начальника ВКСМСН Ковельського МРВ УМВС України у
Волинській області від 21 лютого 1996 року, довідками Ковельського МРВ УМВС
України у Волинській області   та
матеріалами особової справи №Г/5 підопічної ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, та обставина, що позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2. у лютому
1996 року з поважних причин залишила спірну квартиру, зокрема після смерті
матері вибула для проживання до своїх опікунів.

Так, з матеріалів особової
справи №Г/5 підопічної ОСОБА_2. вбачається, що будучи позбавленою з
шестирічного віку батьківського піклування
позивачка за зустрічним позовом з квітня 1996 року перебувала на
первинному обліку  в управлінні освіти м.
Ковеля та служби у справах неповнолітніх Ковельського міськвиконкому, як дитина
позбавлена батьківського піклування.
Рішенням виконкому Ковельської міської ради від 18.04.1996 року №133 її
опікуном було призначено діда - ОСОБА_9, а після  його смерті - бабусю, ОСОБА_13, в якої  вона проживала до закінчення навчального
закладу. Згідно ж довідки Слідчого СВ Ковельського МВ УМВС у Волинській області
В.В. Кондратюка в провадженні СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській
області знаходиться кримінальна справа №40-036-02, порушена  16 жовтня 2002 року по факту вбивства
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

Згідно письмового звернення начальника ВКСН Ковельського МРВ УМВС  на адресу голови опікунської ради при
Ковельській міській раді від 21 лютого
1996 року ЖП№30 на час смерті матері малолітньої ОСОБА_2.- позивачки за
зустрічним позовом, у спірній квартирі залишилися проживати схильні до вживання
спиртними напоями дідусь дитини та дядько - позивач за первісним позовом.

Згідно рішень виконкому
Ковельської міської ради №188 від 25.04.2002 року, №352 від 24.07.2002 року,
№216 від 21.05.2004 року за неповнолітньою ОСОБА_2. було закріплене житло за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії Диплому  серії
НОМЕР_1 від 29 червня 2007 року ОСОБА_2 закінчила у 2007 році Ковеьський
промислово-економічний коледж Луцького державного технічного університету за
спеціальністю «Бухгалтерський облік».

Зазначені обставини стверджують поважність причин, які спонукали
відповідачку за первісним позовом залишити спірну квартиру.

Також, на думку суду, в судовому засіданні  було здобуто достатньо доказів, які свідчать
про поважність причин з яких позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2. не
проживала у спірній квартирі  з часу
закінчення навчального закладу і до часу звернення позивача за первісним
позовом  з відповідним позовом до суду.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується позивачем за
первісним позовом ОСОБА_1., у  спірній
квартирі окрім нього та його матері з 1998
року постійно проживала співмешканка позивача за первісним позовом
ОСОБА_12. з дитиною.

В судовому засіданні позивачка за зустрічним позовом, заперечуючи
первісний позов і обгрунтовуючи зустрічний позов, покликається на ті обставини,
що як позивач за первісним  позовом, так
і його співмешканка, ОСОБА_12., чинили
позивачці перешкоди у
користуванні  спірною квартирою.
Зокрема, останні постійно наголошували на відсутність в позивачки за зустрічним
позовом прав на спірне житло, влаштовували скандали, сварки. Зокрема, під час
перебування у спірній квартирі ОСОБА_12. перешкоджала позивачці за зустрічним
позовом користуватися приміщеннями загального користування, як то ванною,
туалетом, тощо, виганяла її з квартири, а на початку липня  2007 року ОСОБА_12 влатшувала скандал з
приводу відсутності в позивачки за зустрічним позовом прав на користування спірною
квартирою, силою затримала позивачку за зустрічним позовом у спірній квартирі
до приїзду позивача за первісним позовом після чого останній побив ОСОБА_2.

Зазначені обставини
ствердили в допитані в судовому засіданні 28 лютого 2008 року свідки ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21.

Зокрема, свідок
ОСОБА_15., мешканка кв.АДРЕСА_4, показала, що тривалий час товаришує з ОСОБА_2.
Ствердила ту обствину, що між позивачкою за зустрічним позовом ОСОБА_2. та
співмешканкою позивача за первісним позовом існували неприязні стосунки у
зв*язку з тим, що остання чинила ОСОБА_2. перешкоди у користуванні спірним
житлом.

Зазначену обставину
також ствердила свідок ОСОБА_16, яка навчалась разом з позивачкою за зустрічним
позовом і неодноразово бувала з останньою у спірній квартирі. Свідок, також,
ствердила факт побиття позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2. позивачем за
первісним позовом ОСОБА_1. на початку липня 2007 року.

Свідок ОСОБА_17 показала, що
відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2. неодноразово зверталась до свідка,
як паспортиста РЖКП №2 з питань видачі довідок, тощо. У 2007 році ОСОБА_2.
також неодноразово брала довідки, влітку та восени 2007 року скаржилась на
поведінку позивача за первісним позовом,
жалілась, що дядько не дає їй проживати у спірній квартирі,
цікавилась  процедурою приватизації
житла.

Свідки ОСОБА_21., ОСОБА_22. і ОСОБА_19. ствердили факт побиття позивачки
за зустрічним позовом у липні 2007 року позивачем за первісним позовом.

Свідок ОСОБА_18. - головний спеціаліст служби у справах дітей показав,
що підопічна ОСОБА_2.  неодноразово
скаржилась йому на поведінку позивача за первісним позовом та співмешканки
останнього, які перешкоджають позивачці за зустрічним позовом користуватися
спірною квартирою, крім цього показав, що влітку 2007 року ОСОБА_2. скаржилась
йому на те, що її побив ОСОБА_1. Свідок роз*яснив позивачці за зустрічним позовом
у який спосіб та може захистити свої права, однак порадив вирішити проблеми, що
винкли в ОСОБА_2. з ОСОБА_1. мирним
шляхом.   На думку свідка саме
поведінка позивача ОСОБА_1. та його співмешканки ОСОБА_12.  перешкодили позивачці за зустрічним позовом
ОСОБА_2. продовжити навчання у вищому навчальному закладі, хоча  остання мала не аби-які здібності до
навчання.

Наявність
конфліктів між сторонами ствердив в судовому засіданні і позивач за первісним
позовом ОСОБА_1. Однак причиною їх позивач зазначив ту обставину, що
відповідачка без дозволу покористувалась кремом та духами, належними його
співмешканці. Позивач за первісним позовом ствердив також і ту обставину, що
позивачка за зустрічним позовом не мала ключів від вхідних дверей до спірної
квартири, крім цього, у користування позивачки ОСОБА_2. у спірній квартирі
ніколи не відводилась окрема кімната чи певна її частина.

Та обставина, що
позивач за первісним позовом ОСОБА_1. заперечував проти вселення позивачки за
зустрічним позовом у спірну квартиру доводиться поясненнями самого позивача
ОСОБА_1., а також  показаннями
свідка  ОСОБА_23, даними нею в судовому
засіданні 28 лютого 2007 року. Зокрема, свідок ОСОБА_23. показала, що зі слів
позивача за первісним позовом ОСОБА_1. дізналась, що з літа 2007 року позивачка
за зустрічним позовом ОСОБА_2. почала проявляти інтерес до спірного житла,  і на думку свідка саме дії позивачки за
зустрічним позовом, спрямовані на відстоювання своїх прав на житло, призвели до
різкого погіршення стану  здоров*я матері
позивача - ОСОБА_6., яка померла у листопаді 2007 року.

В судовому
засіданні  встановлено, що позивачка за
зустрічним  позовом не втрачала інтересу
до спірної квартири, вживала заходів для вселення у зазначену квартиру.
Зазначена обставина доводиться як поясненнями сторін у справі, так і
показаннями свідків ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_10, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, допитаних в судовому засіданні 28 лютого 2008 року, поясненнями
пердставника третьої особи без самістійних вимог ОСОБА_5.

Зокрема з показань свідків ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 вбачається, що
безпосередньо від позивача за первісним позовом ОСОБА_1. їм стало відомо про ту
обставину, що позивачка за зустрічним позовом з літа 2007 року проявляє інтерес
до спірної квартири, вимагала у окристування окремої кімнати у квартирі чи
продажу квартири.

Згідно
довідки  відділу обліку, розподілу та
приватизації житла виконавчого комітету Ковельської міської ради від 08.02.2008
року №98  вбачається, що ОСОБА_2.
зверталась у відділ обліку, розподілу та приватизації житла, щодо приватизації
квартири АДРЕСА_1та отримала роз*яснення з зазначеного питання.

Таким чином в судовому
засіданні знайшли ствердження  обставини,
якими позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2. обґрунтувала позовні
вимоги,  зокрема, що позивачка за
зустрічним позовом ОСОБА_2. з поважних причин, фактично з лютого 1996 року, не
проживає за місцем прописки - квартирі АДРЕСА_1, залишила спірну квартиру у
зв*язку з поміщенням до опікунів, не втрачала інтересу до спірного житла, однак
була позбавлена можливості користуватись спірним житлом після закінчення
навчання,  оскільки позивач за первісним
позовом ОСОБА_1. та його співмешканка чинили ОСОБА_2. перешкоди  у користуванні квартирою по АДРЕСА_1.

У той же час
обставини, яким позивач за первісним позовом ОСОБА_1. обґрунтував свій позов,
не знайшли стверджень в судовому засіданні. Зокрема, відповідачка за первісним
позовом з поважних причин  залишила
постійне місце проживання і відповідно до вимог чинного законодавства,   а саме п. 3 ч.3  ст. 71 ЖК України і ст.. 32 Закону України
«Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського піклування», за нею зберігалось право на
житло, у якому вона проживала   з матір*ю
до влаштування до опікунів. Крім цього, в судовому засіданні встановлено той
факт, що відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2. не втрачала інтересу до
спірного житла, однак не мала можливості користуватись спірною квартирою з
причини протиправної поведінки позивача за первісним позовом та співмешканки
останнього.

На підставі ст. 15,30,60-62,
85, 212, 213,  215, 173,174  ЦПК України, п. 3 ч.3  ст. 71 ЖК України, ст. 32 Закону України «Про
забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського піклування», …..ЦК по користуванню

в и р і ш и в :

У первісному
позові ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання особи такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1 з 18 квітня 1996 року -  відмовити.

Зустрічний позов
ОСОБА_2до ОСОБА_1про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1
задовільнити повністю.

Зобов*язати  ОСОБА_1усунути перешкоди у користуванні
ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_1,  шляхом
передачі ОСОБА_2 ключів від вхідних дверей до квартири  та надання їй вільного доступу до зазначеного
жилого приміщення.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь ОСОБА_2судові витрати у справі в сумі 16 грн.

Рішення  може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинськоі області через Ковельський міськрайсуд  в наступному порядку: заява про апеляційне
оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення  рішення;                         апеляційна скарга
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Рішення набирає законої сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Головуюча:                                                                                    Т.М.Луньова