Справа №2-115
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2008 року
м. Василівка

Василівський
районний суд Запорізької області в складі:

Головуючого
- судді           Нікандрової С.О.

при
секретарі                       Олійник
М.Ю.

за
участю

представника
позивача      ОСОБА_3

представника
відповідача  ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до
ОСОБА_2 , виконавчого
комітету Василівської міської ради про зміну договору найму, вселення, та
зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 ,
третя особа - виконавчий комітет Василівської міської ради, про визнання таким,
що втратив право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 .
08.10.2007 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2  про
зміну договору найму, позов мотивував тим, що він перебував у шлюбі з
відповідачем, рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради в 2000
році відповідачу виділена квартира №9 за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі зареєстровані
позивач ОСОБА_1 ., відповідач
ОСОБА_2  та їх неповнолітні діти: ОСОБА_3 . 1997 року народження, ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2  народження. 21.08.2007 року шлюб між сторонами
розірваний. У зв`язку з розірванням шлюбу, конфліктними ситуаціями, бажанням
вести окреме господарство, позивач просить вирішити питання про зміну договору
найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 ,
зобов`язавши Василівську міську раду укласти з позивачем окремий договір найму
житлового приміщення і відкрити на його ім`я окремий особовий рахунок на
кімнату площею 18,7 кв.м.

В судовому засіданні позивач надав
заяву про доповнення до позовної заяви, у якій вказав, що позивач перебував з
відповідачем у шлюбі, після розірвання шлюбу за рішенням Василівського
районного суду у зв`язку з напруженими відносинами з відповідачкою, він вирішив
тимчасово проживати у своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 . За час його відсутності відповідач самостійно
змінила замок на вхідних дверях квартири, чим перешкоджає йому користуватися
квартирою та повернутися до неї для проживання, вимагає від нього знятися з
реєстрації з вказаної квартири. Враховуючи викладене, позивач просить вселити
його у квартиру АДРЕСА_1

Одночасно з тим, 29.11.2007 року
ОСОБА_2  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1  про
визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, який
мотивувала тим, що 02.06.2000 року згідно ордеру №67, виданим виконавчим
комітетом Василівської міської ради, їй та членам її сім`ї надана окрема
квартира АДРЕСА_1 , яке складається з
двох ізольованих кімнат, житловою площею 29,12 кв.м. До 2007 року позивач з
відповідачем спільно проживала та вела спільне господарство, а 15 серпня 2007
року він вибув та інше постійне місце проживання, 29 серпня 2007 року
відповідач вивіз частину належного йому спільно нажитого майна, зокрема:
телевізор, холодильник, м`які меблі, відеокамеру та інше майно та переїхав на
інше постійне місце проживання до будинку своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 . 18.09.2007 року шлюб між сторонами
розірваний. З 29.08.207 року відповідач у квартирі АДРЕСА_1  не
проживає, відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, повністю припинив
виконання обов`язків члена сім`ї, передбачені ст.64 ЖК України, пов`язані з
утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. Добровільно
знятися з реєстрації в зазначеній квартирі відповідач не бажає. Позивач просить
визнати ОСОБА_1  таким, що втратив право користування житлом у
квартирі АДРЕСА_1  та зняти його з реєстрації за вказаною
адресою.

Ухвалою Василівського районного суду
від 03.12.2007 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено
виконавчий комітет Василівської міської ради.

24.12.2007 року ухвалою Василівського
районного суду вирішено питання про об`єднання в одне провадження цивільних
справ за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 ,
виконавчого комітету Василівської міської ради про зміну договору найму і
вселення, та за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1  про визнання таким, що втратив право
користування жилим приміщенням.

Ухвалою Василівського районного суду
від 01.10.2008 року у зв`язку з зміною прізвища відповідача до участі у справі
залучено ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивач
/відповідач за зустрічним позовом/ ОСОБА_1
. свої
позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зустрічні вимоги за позовом ОСОБА_2 . не визнав.

Відповідач /позивач за зустрічним
позовом/ ОСОБА_1 . в судовому
засіданні свої позовні вимоги підтримала, позов ОСОБА_1  про
зміну договору найму і вселення не визнала.

Представник відповідача - виконавчого
комітету Василівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву
про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову ОСОБА_1  про
зміну договору найму і вселення просить відмовити, зустрічний позов ОСОБА_2  про
визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Вислухавши учасників судового
розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши здобуті у судовому
засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1  не
підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 .
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи,
зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача,
але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Відповідно до ст.104 ЖК України член
сім`ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім`ї, які проживають
разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що
припадає на нього може бути виділено у вигляді окремого приміщення, яке відповідає
вимогам ст.63 ЖК України.

На підставі ст.63 ЖК України
предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського
житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Не можуть бути самостійним предметом
договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром
менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48),
частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також
підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до ст.47 ЖК України норма
жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Згідно зі ст.107 ЖК України наймач або
член сім'ї, який вибув на інше постійне місце
проживання, втрачає право користування жилим приміщенням із дня вибуття,
незалежно від пред'явлення позову про це.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму
Верховного  Суду  України
від  12  квітня
1985  р.  №2 "Про
деякі  питання, що виникли в
практиці застосування судами Житлового кодексу України",  на підтвердження такого вибуття суд бере до
уваги фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця
проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресування
кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна до іншого
жилого приміщення,  виїзд  до
іншого  населеного пункту і
постійна там прописка, укладення трудового договору на  невизначений
строк  в іншому населеному пункті
тощо).

З матеріалів справи вбачається, що з
26 червня 1993 року ОСОБА_1
. та
ОСОБА_2  перебували у шлюбі.

Спірна квартира № АДРЕСА_1  надана ОСОБА_2  на сім'ю з 3 осіб в зв'язку з її роботою в
Василівській ЦРЛ на підставі ордеру №67 від 02.06.2000 року. Зазначена квартира
складається з двох кімнат житловою площею 19,1 кв.м. і 10,8 кв.м.

Згідно рішень Василівської міської
ради №15 від 20.06.2006 року “Про зміну статусу гуртожитку по АДРЕСА_1  присвоєний статус житлового будинку з комунальними
квартирами.

З серпня 2007 року позивач ОСОБА_1 . припинив фактичне проживання у спірній
квартирі і переїхав до матері за адресою АДРЕСА_2 ,
куди перевіз усе належне йому майно.

18.09.2007 року шлюб між ОСОБА_1  та
ОСОБА_2 . розірваний. Від
шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, і ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1  народження, які проживають з відповідачем.

Згідно довідки КП «Василівське ВУЖКГ»
від 04.07.2007 року в спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 . та ОСОБА_2  та двоє їх неповнолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що є
сусідкою і проживає у квартирі АДРЕСА_1
Літом 2007 року ОСОБА_1 . виселився з квартири АДРЕСА_1 і погрузив
на машину і вивіз свої речі телевізор, холодильник, диван, музикальний центр та
інше майно. З того часу ОСОБА_1
. не
намагався вселитися до квартири і не приходив.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що позивач ОСОБА_1
. є її
братом. Літом 2007 року він розлучився з дружиною, яка є відповідачем у справі,
після чого забрав всі свої особисті речі і речі, які він отримав після
розподілу майна подружжя, і переїхав до своєї матері по АДРЕСА_2 . 18.01.2008 року ОСОБА_1 . звернувся до неї і попросив піти з ним в
квартиру АДРЕСА_1 , в якій він раніше
проживав з дружиною. Коли вони прийшли до зазначеної квартири ОСОБА_1 . намагався своїм ключем відкрити вхідні
двері, але не зміг, оскільки замки бути замінені. Після цього, він постукав у
двері, але двері ніхто не відкрив.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_1
. є
його приятелем. Після його розлучення літом 2007 року він переїхав до своєї
матері по АДРЕСА_2 , де зараз постійно
проживає. 18.01.2008 року ОСОБА_1
.
попросив його піти з ним в квартиру АДРЕСА_1 ,
в якій він раніше проживав з дружиною. В його присутності ОСОБА_1 . намагався своїм ключем відкрити вхідні
двері квартири, але не зміг, оскільки замки бути замінені. Після цього, він
постукав у двері, але двері ніхто не відкрив.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що
відповідач ОСОБА_1 . є її дочкою і
проживає по сусідству з нею в одному будинку. Її дочка перебувала  у шлюбі з ОСОБА_1  Приблизно в червні-липні 2007 року ОСОБА_1 . пригнав автомобіль, погрузив на нього всі
свої особисті речі і переїхав до своєї матері по АДРЕСА_2 . Після того, як ОСОБА_1 . виїхав до іншого постійного місця
проживання ОСОБА_1 . змінила замки на
вхідних дверях. З часу свого добровільного виселення ОСОБА_1 . до квартири не приходив і вселитися не
намагався.

При розгляді справи суд керується
вимогами ст.ст.10,11,60 ЦПК України, відповідно до яких обставини цивільних
справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, диспозитивності, суд
розглядає  цивільні  справи
не  інакше як за заявою осіб в
межах заявлених ними вимог і на підставі
наданих  сторонами та іншими
особами, які беруть участь в справі, доказів, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В судовому засіданні поясненнями
позивача ОСОБА_1  встановлено, що з 01 серпня 2007 року після
розділу майна з відповідачем він добровільно забрав всі свої речі з спірної
квартири і  переїхав до матері, що
проживає у м.Василівка, рахунки за комунальні послуги не сплачував. В січня
2008 року після звернення до суду з позовом сплатив квартирну плату в сумі 60
грн.

Доказів того, що відповідач ОСОБА_1 . своєю неправомірною поведінкою не надавала
позивачу можливості  вселитися і
проживати в квартирі суду позивачем не надано. Як з'ясовано в судовому
засіданні, ОСОБА_1 . ніколи до
відповідача з приводу відсутності в нього ключів від нових замків на дверях
квартири, які остання замінила у зв'язку його виїздом, не звертався і не
намагався вселитися до спірної квартири. Із показань допитаних свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1
.
18.01.2008 року з`явився до квартири і намагався відкрити двері своїм ключем,
але ніхто із вказаних свідків не підтвердив, що він мав намір вселитися в
зазначену квартиру і здійснював інші дії, направлені на вселення, а відповідач
йому в цьому перешкоджав. Крім того, в позовній заяві та інших зверненнях ОСОБА_1 . зазначає свою адресу по АДРЕСА_2 . Таким чином, доводи ОСОБА_1  про
те, що він вимушено виселився з вказаної квартири, з серпня 2007 року не
проживав в ній тимчасово і мав намір вселитися ще до того часу, як звернувся з
позовом до суду, спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 . обрав інше
постійне місце проживання по АДРЕСА_2
,
оскільки він добровільно виїхав зі спірної квартири, вивіз з квартири всі
належні йому речі, з часу виселення в квартирі не проживав, не вживав інших
заходів щодо користування своїми правами користувача приміщенням, тому
зустрічні вимоги ОСОБА_2
. про
визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягають
задоволенню.

У зв'язку з задоволенням зустрічного
позову, не можуть бути задоволені вимоги позовної заяви ОСОБА_1  до
ОСОБА_2 . про зміну договору
найму і вселення, оскільки позивач ОСОБА_1
. з
серпня 2007 року перестав бути членом сім'ї відповідача, не проживає у спірному
житловому приміщенні з власної ініціативи, відповідно до ст.107 ЖК України
втратив право користування жилим приміщенням із дня вибуття на інше постійне
місце проживання, незалежно від пред'явлення відповідачем позову про це і від
тривалості його відсутності.

Керуючись ст.ст.47,63,104,107 ЖК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 131, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1  до
ОСОБА_2 , виконавчого
комітету Василівської міської ради про зміну договору найму, вселення -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2  до
ОСОБА_1 , третя особа -
виконавчий комітет Василівської міської ради, про визнання таким, що втратив
право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1  таким, що втратив право користування жилим
приміщенням квартирою АДРЕСА_1
Запорізької області з 29 серпня 2007 року.

Зняти з реєстрації ОСОБА_1  за
адресою: АДРЕСА_1  у відділі державної інспекції реєстрації
фізичних осіб Василівського РВ УМВС України в Запорізькій області.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дати
проголошення рішення і поданням після цього апеляційної скарги протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження подано не було.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області                                                     С.О.Нікандрова