Справа
№ 22-ц-943/2008                       Головуючий у суді першої
Категорія - 44                                         Суддя-доповідач - Білецький О.М.
У Х В А Л А

і м е н
е м     У к р а ї н и

05
серпня 2008 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого  - Маслова В.О.

суддів             - Білецького О.М., Сибільової Л.О.

з участю
секретаря судового засідання  - Назарової
О.М.

в присутності
осіб, які приймають участь в справі - представників сторін - ОСОБА_1 і ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ковпаківського районного
суду м.Суми від 17 червня 2008 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про визнання права користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні квартирою і вселення

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми
від 17 червня 2008 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Вселено
ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_3 надати ОСОБА_4 ключі
від усіх замків, якими обладнана квартира АДРЕСА_1.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 судові витрати.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання
ОСОБА_4  такою, що втратила право
користування жилим приміщенням відмовлено за необґрунтованістю
вимог.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить
скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4 і про задоволення його зустрічного позову.

Вважає
доведеним факт виїзду ОСОБА_4 за кордон на постійне місце проживання.

Зазначає,
часткова оплата нею комунальних послуг не є підставою для визнання за нею права
користування жилим приміщенням.

Заслухавши
представників сторін, дослідивши матеріали та перевіривши рішення в межах
доводів апеляційної скарги і вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія
суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1,
мають спільного сина - ОСОБА_5, 1992 року
народження.

Під час шлюбу сторони та їх
неповнолітній син проживали в
двохкімнатній квартирі АДРЕСА_1, власником якої  з 26 березня 1991 року є ОСОБА_3 За цією адресою
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані з  03
березня 2004 року.

У
березні 2005 року ОСОБА_4 виїхала з метою працевлаштування на певний період за
кордон до Італії і з цього часу шлюбні
стосунки між сторонами були припинені, а рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 31 жовтня 2006 року шлюб
між ними розірваний.

У квітні 2007 року позивачка приїзджала до
України і тривалий час мешкала за місцем
свого постійного проживання у спірній квартирі, робила ремонт у одній з кімнат,
придбала меблі, виїздила із сином відпочивати на море. Протягом 2005-2007 років вона вносила кошти на
утримання цього житла та оплату комунальних послуг. ОСОБА_3 проти таких дій колишньої дружини не заперечував.

В грудні 2007 року ОСОБА_4 знову приїздила в Україну, однак заперечення власника житла проти
її проживання та відсутність у неї ключів від квартири створювало певні
перешкоди для її проживання у цьому житловому приміщенні.

Вказані факти правильно
встановлені місцевим судом на підставі належним чином досліджених і оцінених
доказів.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 на законних підставах, як член сім'ї власника набула права
користування спірним житловим приміщенням та що припинення між сторонами сімейних відносин, за відсутності
достатніх доказів виїзду на інше постійне місце проживання, не позбавляє її права на подальше користування квартирою АДРЕСА_1.

Оскільки власник
створював їй перешкоди в проживанні, суд на законних підставах вселив ОСОБА_4 в
це житлове приміщення та зобов'язав його надати останній ключі від замків.

Наявність у спільній
сумісній власності ОСОБА_4 та чотирьох її повнолітніх дітей від іншого шлюбу
однокімнатної квартири житловою площею 11,1 кв.м, розташованої у тому ж
населеному пункті, також не позбавляє її права користування житлом, що належить
колишньому чоловіку

Враховуючи викладене суд
правомірно відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Рішення суду узгоджується з нормами ст.ст.16, 405 ЦК
України, ст.ст.156 ЖК України.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду також не
спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення
суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а
тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст.303, 307 п.1 ч.1, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення
Ковпаківського районного суду м.Суми від 17 червня 2008 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і з цього часу
протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України.

Головуючий     -

Судді                 -