Справа № 2-1609/2008 року
про залишення позовної заяви без
07 серпня 2008 року суддя
Лозівського міськрайонного суду Харківської області  Жмуд Н.М., розглянувши матеріали позовної
заяви ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Лозівський завод
металоконструкцій» « про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі
та стягнення коштів за час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній
платі та компенсаційних виплат», -
позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 17
травня 2006 року він працював на посаді сторожової охорони до 29 червня 2008
року в ВАТ «Лозівський завод металоконструкцій» за трудовою угодою. 29 червня
2008 року позивач прийшов на чергування, але в цей час під'їхав начальник охорони ОСОБА_2, який його до чергування
не допустив натякаючи на те, що позивач вживав алкогольні напої. Позивач йому
пояснив, що горілку він взагалі не вживає, а тільки пиво і то в мінімальних
дозах і тим більше не дозволяє собі це робити, коли йде на чергування. Але
начальник охорони нічого не пояснюючи, призначив замість позивача на чергування
сторожа ОСОБА_3. і зразу ж від'їхав. Позивач зазначив, що начальник
охорони навмисне не направив його до медичного закладу для огляду та перевірки
його стану, бо був впевнений в тому, що акт про нетверезий  стан позивача підпишуть підлеглі йому
сторожа. При позивачу ніякого акту про причини його відсторонення від роботи не
складалося і позивач його не підписував та не ознайомлювався з ним. На вимогу
позивача надати йому можливість ознайомитися з актом начальник охорони ОСОБА_2
відмовив, і як зазначив позивач, акт явно складали 02 липня 2008 року. Тому
позивач наполягає на тому, щоб цей акт був визнаний нікчемним. 01 липня,
позивач прийшов на завод до начальника охорони ОСОБА_2 для надання письмових
пояснень. ОСОБА_2 наполягав на тому, щоб позивач в своєму поясненні написав про
те, що до приходу на роботу вживав спиртні напої. Оскільки це не відповідало істині,
позивач відмовився про це писати. Тоді ОСОБА_2 заявив позивачу, що він
звільнений з роботи і 02 липня 2008 року наказ про його звільнення за ст. 40 п.
7 КЗпП України буде виготовлений і позивач може його отримати. 02 липня 2008
року позивач подав скаргу на ім'я директора заводу ВАТ «ЛЗМК» Писаренко
С.С. про порушення його законних прав та незаконних діях начальника охорони
ОСОБА_2, яка була зареєстрована за №395. В той же день була подана скарга і в
комісію по трудовим спорам, яка зареєстрована за №394. до цього часу, як
зазначає позивач, його скарги не розглянуті і ніяких відповідей він не отримав,
як і довідку про заборгованість по заробітній платі та довідку про середню
заробітну плату. Тільки 03 липня 2008 року на неодноразові прохання позивача, йому
була видана копія наказу про його звільнення за №105 від 02 липня 2008 року.
Позивач вказав також, що в порушення Колективного договору та ст. 105 КЗпП
України, адміністрація підприємства нав'язували йому виконання не передбачених
його функціональними обов'язками неоплачуваних робіт, а саме: очистку від снігу
та сміття території підприємства, покоси трави та бур'яну. Коли позивач
відмовлявся виконувати ці безоплатні роботи та нести необґрунтовану
відповідальність за дії не передбачені його функціональними обов'язками і трудовим договором, то його начальник охорони
почав переслідувати, а також неодноразово вимагав писати заяви про звільнення
за власним бажанням. За період з серпня 2006 року по день звільнення
зв'язку з затримкою строків її виплати, а також в порушення положень ст. 163
КЗпП України його не забезпечували
спеціальним одягом та взуттям і позивач був вимушений придбати їх за власний
кошт. При звільненні з позивачем не був проведений повний та остаточний
розрахунок і не видані довідки про заборгованість по заробітній платі та про
розмір середньої заробітної плати, тому він не має можливості точно вказати всі
суми. В зв'язку з вищевикладеним, позивач зазначив, що йому відповідачем
заподіяна і моральна шкода, яка полягає в відмові виплатити заборгованість по
заробітній платі й іншим виплатам, попранням його законних прав і гарантій, а
також втраті нормальних життєвих зв'язків, моральних стражданнях, занепокоєнні
за свою долю, в зв'язку з відсутністю достатніх засобів до існування,
приниженні честі та гідності, що призвело до вжиття додаткових заходів для
організації свого життя. Заподіяну йому моральну шкоду позивач оцінює в 5000
грн. і вважає, що стягнення такої суми не тільки дасть можливість компенсувати
його моральні втрати, але й змусить відповідача задуматись над своїми
незаконними діями, поважати закон і законні права громадян України.
викладеного позивач прохає суд:
його звільнення незаконним та відмінити наказ директора Відкритого акціонерного
товариства «Лозівський завод металоконструкцій» №105 від 02 липня 2008 року про
2.    Зобов'язати відповідача поновити його на роботі на посаді
сторожа сторожової охорони Відкритого акціонерного товариства «Лозівський завод
металоконструкцій» та внести відповідні зміни
до його трудової книжки.
з відповідача на його користь:
заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі
заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексації та компенсації в зв'язку з затримкою строків її виплати по день фактичного
виплати за невиданий спеціальний одяг та взуття відповідно до встановлених норм
моральну шкоду в розмірі 5000грн.
оригінали документів будуть надані позивачем безпосередньо в судовому
до ст.ст. 133,137 ЦПК України витребувати у відповідача довідки про розмір
середньої заробітної плати та розмір заборгованості по заробітній платі з
урахуванням індексації, колективні договори за 2005-2007 роки та реквізити
заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119
ЦПК України, оскільки в позовній заяві позивачем не зазначено повної адреси
ціну позову; та не зазначено доказів що
підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від
доказування, оскільки у позовній заяві позивач прохає суд стягнути
компенсаційні виплати за невиданий спеціальний одяг та взуття відповідно до
встановлених норм. Позивач не вказує підстави для звільнення його від
доказування даних обставин.
вищевикладене, дана позовна заява, підлягає залишенню без руху, оскільки,
відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави
для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для
Керуючись ст. 121 ЦПК
Позовну заяву ОСОБА_1
до Відкритого акціонерного товариства «Лозівський завод металоконструкцій» «
про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення коштів за
час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній платі та компенсаційних
виплат» - залишити без руху.
Повідомити позивачу: ОСОБА_1 про
необхідність виправити недоліки позовної заяви, викладені в мотивувальній
частині ухвали у строк до 26 серпня 2008 року.
відповідності до кількості відповідачів.
Роз'яснити, що інакше
позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                             Н.М.
Жмуд