Справа № 2-350/2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2008 року                                              Криворізький
районний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого
судді
Бондарчука Г.Д.

при
секретарі
Ференц І.З.

за участю:

представника позивача:                         ОСОБА_1

позивача:                                                ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2, представник позивача: ОСОБА_1 до Новопільської сільської ради
Криворізького району Дніпропетровської області про продовження строку подачі
заяви про прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно за
заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною
заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 склала заповіт на
позивача. Позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом.

Після смерті матері позивач в установлений
строк не звернулася до нотаріальної контори, оскільки тривалий час лікувалася,
проте позивач фактично прийняла спадщину, доглядала за спадковим будинком і
підтримувала його в належному стані.

При зверненні до нотаріальної контори для
отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, оскільки вона
пропустила 6-місячний строк на прийняття спадщини

Позивач просив постановити рішення, яким
заявлені вимоги задовольнити у повному обсягу, шляхом встановлення факту
прийняття нею спадщини та визнання за нею права на спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача та
позивач заявлені вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача Новопільської сільської ради
Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився,
у справі є письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги
позивача визнали та не заперечували проти їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та
позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведені попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК
України.  Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної
власності належав житловий будинок НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 Криворізького району
Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право приватної
власності на житловий будинок від 14.09.1994 року (а.с. 14).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про її смерть серії ІНФОРМАЦІЯ_3НОМЕР_2 (а.с. 10). Після її смерті
відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного житлового будинку.

Згідно п. 5 Перехідних та прикінцевих
положень ЦК України в редакції 2003 року
правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до
спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання
чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції 1963
року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно
заповіла ОСОБА_2(а.с. 11).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК
Української РСР  в редакції 1963
року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим майном.

Позивач після
смерті свого матері ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, що виразилося в тому,
що вона на момент смерті своєї матері проживала разом з нею, і продовжила
проживати у будинку і після смерті спадкодавця, користувалася та володіла
вказаним будинком як власниця, здійснювала поточний ремонт.

Суд вважає встановленим, що вказані позивачем дії у своїй
сукупності свідчать про прийняття нею спадкового майна після смерті її матері
ОСОБА_3.

При зверненні
позивача до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину,
їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк на прийняття спадщини (а.с.
9).

Оскільки ОСОБА_3 померла в ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до
набрання ЦК України (в редакції 2003 року) чинності, позивач по справі фактично
прийняв спадщину, тому суд, вирішуючи питання про визнання за позивачем права
власності на спадкове майно керується нормами Цивільного кодексу Української
РСР  в редакції 1963 року.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає
доведеним той факт, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3,
інших спадкоємців на спадщину за законом не має, відповідач не заперечує проти
задоволення позовних вимог шляхом визнання права власності на спадкове майно за
позивачем, а тому вважає за доцільне визнати за позивачем право власності на
домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький
район, АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3., померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Як стало відомо в судовому засіданні позивач
здійснила самочинне бдівництво прибудови «б1», що розташована за адресою:
Дніпропетровська область, Криворізький район, АДРЕСА_1.

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно
вартість самочинної прибудови “б1”, розташованої за адресою: АДРЕСА_1
Криворізького району Дніпропетровської області становить 18386 грн.

Судом досліджені та встановлені докази, що позивач, як
власник земельної ділянки здійснив самочинне будівництво, відповідач не
заперечує проти визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване
майно, в наслідок самочинної забудови права інших осіб не були порушені, тому
суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на самочинно збудовану
будівлю, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район,
АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та  керуючись ст. 548, 549  ЦК Української РСР (в редакції 1963 року),
ст. 367 ЦК України та ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-214 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2,
представник позивача: ОСОБА_1 до Новопільської сільської ради Криворізького
району Дніпропетровської області про встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності на спадкове майно за заповітом та на самочинне
будівництво - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 прийняла спадщину у вигляді домоволодіння, розташованого за
адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, АДРЕСА_1 після
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська
область, Криворізький район, АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2право
власності на самочинне бдівництво у вигляді прибудови “б 1” розмірами 6.66
х 3.66, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район,
АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір
недоплачений при подані позову в розмірі 607 гривень 18 коп.

Рішення може бути оскаржене в Дніпропетровський апеляційний суд протягом двадцяти
днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, яка може бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом десяти
днів без подачі заяви на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя