10 жовтня 2008 року                                           м. Київ
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом Чернівецького національного
університету імені Юрія Федьковича до ОСОБА_1 про відшкодування вартості
навчання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького національного
університету імені Юрія Федьковича про визнання незаконними рішення на наказу,
року Чернівецький національний університет імені Юрія Федьковича звернувся до
суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що наказом № 1-асп від 15 січня
2007 року на підставі рішення Вченої ради університету від              27 грудня 2006 року відповідачку
було відраховано з аспірантури за невиконання індивідуального плану, без права
поновлення та з відшкодуванням витрат на навчання, включаючи стипендію.
аспірантурі за рахунок державного замовлення.
пред'явила зустрічний позов і просила визнати незаконними рішення Вченої ради
університету від 27 грудня 2006 року, наказ № 1-асп від 15 січня 2007 року й
зобов'язати Вчену раду винести рішення, а керівництво університету - видати
наказ про її відрахування з аспірантури за власним бажанням з поважних причин,
посилаючись на те, що в 2006 році в зв'язку з хворобою члена її сім'ї ОСОБА_2
вона була змушена здійснювати за ним догляд і проживати у                 м. Копичинці Тернопільської
області, в зв'язку з такими обставинами 16 жовтня                 2006 року подала заяву про
відрахування з аспірантури з поважних причин, однак незважаючи на заяву Вчена
рада безпідставно прийняла рішення про її відрахування за невиконання плану з
відшкодуванням витрат на навчання.
Рішенням
Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 жовтня                 2007 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від           6 лютого 2008 року, позов
Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича задоволено, в
задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та постановити нове рішення,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалені
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення  Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 25 жовтня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду
Чернівецької області від 6 лютого 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін