У х в а л а

іменем
україни

14 серпня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки
М.П.,                  Данчука В.Г.,            Косенка В.Й., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором
позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики
недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Харківської області від 5 лютого 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка позичила в неї     23 314 грн. і зобов'язалася повернути борг
в строк до 20 квітня 2007 року, але цього не зробила, тому позивачка просила
задовольнити її позовні вимоги.

ОСОБА_2 позов не визнала і звернулася до суду із зустрічним позовом,
посилаючись на те, що кошти в розмірі 23 314 грн. від позивачки не отримувала,
а розписку написала під тиском, тому просила визнати договір позики недійсним.

Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від       26 листопада 2007 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено, позов ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
позики, укладений між сторонами в справі, задоволено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 5 лютого           2008 року рішення районного суду
скасовано, ухвалено нове рішення, яким первісний позов задоволено і стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23 314 грн., у задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування  рішення апеляційного суду й залишення в силі
рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення апеляційного суду Харківської області від 5
лютого 2008 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                               Данчук В.Г.                            Косенко В.Й.