overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-820
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28
липня   2008 року                     Новоселицький
районний суд Чернівецької області

в
складі: головуючого судді Дутки М.С.

при секретарі Романюк М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до  Боянської сільської ради
Новоселицького  району  про визнання права власності на спадкове
майно,

ВСТАНОВИВ:

В
червні  2008 року ОСОБА_1 звернулася    до суду з позовом до Боянської  сільської
ради Новоселицького  району  про визнання права власності на спадкове
майно, яке розташоване в АДРЕСА_1, що
складається з  житлового будинку
літ. А, сараю літ.Б., сараю літ.В,
вбиральні літ.Г, погребу літ.П.Г., колодязь літ.№1,  огорожі № 2-4 , посилаючись на те, що після
смерті її матері ОСОБА_2 відкрилася спадщина
на вищевказане домоволодіння. Вона
як спадкоємець за заповітом своєчасно
прийняла спадщину. Просила визнати за нею  права власності  на вищевказане   майно, оскільки інших спадкоємців немає.

В
судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Представник
Боянської сільської ради Новоселицького району    в судове засідання не з'явився, незважаючи
на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В
матеріалах справи є лист Боянської сільської ради Новоселицького району з якого
видно, що вона просить розглянути дану справу без участі її представника. Позов
визнає.

Суд,
вислухавши пояснення  позивачки,
перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що після смерті матері позивачки
ОСОБА_2  с. Бояни  Новоселицького району відкрилась спадщина на  вищевказане
домоволодіння. Позивачка як спадкоємець за заповітом    своєчасно прийняла  спадщину , але не можуть  оформити право власності на неї  у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих
документів  на ім'я ОСОБА_2  Інших спадкоємців, які мають право на обов&cent;язкову частку не має.

На
підставі ст.ст. 328, 1268, 1270 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 208, 213, 215,
ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
право власності   ОСОБА_1  на домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1,
що  складається з  житлового будинку літ. А, сараю літ.Б., сараю
літ.В,  вбиральні літ.Г, погребу літ.П.Г.,
колодязь літ.№1,  огорожі № 2-4 в порядку
спадкування  після смерті її матері
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Чернівецької області через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
березня 2008 року

Справам- 2-133/08 р.

смт Ємільчине

Ємільчинський
районний суд        Житомирської області

в
складі:      головуючої-судді                                    Прищепи Т.П.

при
секретарі                                  Денисюку О.В.

за
участю позивачки                       ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовом
до ОСОБА_2 /далі відповідач/, в якому
просила стягувати на її користь для утримання малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментну плату в розмірі Ул частки від заробітку (доходу) відповідача, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Під час розгляду цивільної справи
позивачка звернулася в суд з заявою, в якій просила провадження по справі закрити, у зв'язку з
тим, що відповідач надає
матеріальну допомогу в добровільному порядку, займається вихованням дитини.

Суд вважає, що відмова від позову грунтується на законі,
не порушує інтересів сторін, держави чи
третіх осіб і може бути прийнята судом.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 205 п. З, 292, 294 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - закрити у
зв'язку з відмовою позивачки від позову і прийняття такої відмови судом.

Заява про апеляційне оскарження
ухвали суду може бути подано протягом
п'яти днів до Ємільчинського районного суду починаючи з дня проголошення ухвали.

Апеляційна
скарга на ухвалу суду може бути подана до цивільної палати Житомирського апеляційного суду через
Ємільчинський' районний суд протягом десяти днів після подачі заява про апеляційне оскарження.

Суддя Ємільчинського районного суду

Т.П. Прищепа
№ 2-897/08
У Х В А Л А

12 червня   2008
року
Бершадський районний суд

Вінницької   області

В складі головуючого                                   Зайцева М.П.

при        секретарі                                        Бурлаці
А.І.

розглянувши в попередньому  судовому засіданні в місті Бершадь
цивільну  справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2    про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

7 жовтня 1993   року в
Корделівській     сільській
раді   Калинівського   району
Вінницької   області    сторони зареєстрували шлюб   (актовий запис № 26).

ОСОБА_1 звернувся   в
суд  із  позовом до
ОСОБА_2  про розірвання
шлюбу.

В попередньому судовому  засіданні ОСОБА_1  відмовився
від позову,   оскільки вони з
відповідачем  помирились,   проживають
однією сім”єю і   бажають зберегти
сім”ю,  тому   просить
справу  за  його позовом
провадженням закрити.

Відповідач ОСОБА_2    не заперечує проти закриття справи в
зв'язку з відмовою позивача  від  позову.

Суд   рахує
можливим прийняти відмову позивача
від позову про розірвання шлюбу,
оскільки вона не протирічить закону і не порушує прав та законних інтересів
сторін.

Наслідки закриття провадження
по справі передбачені ст. 206 ЦПК України сторонам роз'яснені.

Керуючись  ст. 174 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Прийняти
відмову   ОСОБА_1    від позову.

Провадження  по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному
порядку до  через суд першої інстанції
шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя:
Справа № 2-260/08
2008 року     Красноармійський міськрайонний суд  Донецької області
в складі:          головуючого
-           Савкевич К.М.
секретарі             Челядник Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Красноармійську справу за позовом
про    визнання особи такою, що втратила право
користування житлом,-
Позивачка ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до
відповідачки ОСОБА_2. про визнання відповідачки такою, що втратила право на
користування житлом, в якому вказує, що вона проживає у однокімнатній квартирі
№26 будинку АДРЕСА_1, відповідачка проживає в квартирі №29 цього ж будинку. З
самого проживання в цьому будинку відповідачка вела аморальний спосіб життя,
зловживала спиртними напоями, порушувала порядок громадського проживання у
багатоповерхових будинках, неодноразово затопляла її квартиру, у зв'язку з
вищевказаним позивачка просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право
користування своєю квартирою.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду
письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутність.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та
місце слухання справи повідомлялась належним чином по останньому відомому місці
Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивачка проживає в кв. № 26 в
будинку АДРЕСА_1, а відповідачка в кв. №29 цього ж будинку.
Позивачка просить суд визнати особу такою, що втратила
право користування житлом в її приватизированій квартирі з тих підстав, що вона
веде аморальний спосіб життя, порушує порядок громадського проживання у
багатоповерховому будинку, постійно заливає квартиру позивачки.
Ст.116 ЖК України передбачує виселення з квартири наймача
та членів його сім`ї, якщо вони систематично порушують правила співпроживання
та роблять для інших неможливим проживання в одній квартирі чи в одному
будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.
Позивачка представила суду постановлення о тому, що
відповідачка заливала квартиру позивачки, з таких підстав виселити відповідачку
з приватизированої квартири неможливо.
Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців, позивачка не є членом сім`ї відповідачки, тому не має право
звертатись з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування
Позивачка у зв'язку з заливом її квартири має право
звернутись з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Керуючись ст.71, 116 ЖК України України, ст.213, 214 ЦПК
України суд, -
ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2про
визнання особи такою, що втратила право на користування житлом відмовити.
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів після проголошення
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.      .
Суддя:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2008 року                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого     -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                   Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки
і піклування Галицької районної державної адміністрації Львівської міської ради
про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Галицького
районного суду м. Львова від 6 грудня 2006 року позов задоволено. Визначено
місце проживання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження за місцем проживання
її матері - ОСОБА_1 за її місцем проживання по АДРЕСА_1.

Ухвалою Галицького районного суду
м. Львова від 16 травня 2007 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду
Львівської області від 12 травня 2008 року рішення суду першої інстанції
скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання дитини відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати постановлене рішення апеляційного суду, посилаючись на його
необґрунтованість та неправильне застосування норм матеріального права й
допущені при розгляді справи порушення норм процесуального права, а рішення
суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку, що при розгляді справи суд неправильно
застосував норми матеріального права або допустив порушення  норм процесуального права, які передбачені
ст. 338 ЦПК України, як підстави для зміни або скасування судових рішень.
Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ураховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення апеляційного суду
Львівської області від 12 травня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

М.П. Пшонка
У х в а л а

іменем  України

5 червня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України Прокопчук Ю.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави
від              26 жовтня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської області від              21 січня 2008 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права користування жилим приміщенням,
вселення та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Київського РВ ПМУ УМВС
України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, визнання реєстрації недійсною,

в с т а н о в и в :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 жовтня             2007 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 21 січня 2008 року, первісний
позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право користування жилим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3.
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3. на користьОСОБА_3 8 грн. 50 коп. судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлені у справі судові
рішення, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, а
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні
в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку,
що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави
для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК
України

у х в а л и в:

ОСОБА_1 у
відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права користування жилим приміщенням,
вселення та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Київського РВ ПМУ УМВС
України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, визнання реєстрації недійсною відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути
скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                  Ю.В. Прокопчук
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 травня 2008 року                                                                                                      м. Київ

Суддя Верховного Суду України Балюк М.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області
від 4 січня 2008 року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від
13 березня 2008 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Лозівської
сільської ради та Тернопільської районної державної нотаріальної контори про
визнання незаконним і скасування рішення сесії Лозівської сільської ради,
державного акту на право приватної власності, часткове визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на

1/3 частину земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від

4 січня 2008 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 13 березня 2008 року
рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 січня
2008 року скасовано в частині відмови в задоволені позову про часткове визнання
недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права
власності на 1/3 частину земельної ділянки та ухвалено нове, яким позов
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частину спірної
земельної ділянки та визнано в цій частині недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане Тернопільською державною нотаріальною конторою за №
2505 від 17 листопада 1995 року, Бацу Роману Петровичу. В решті рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

На зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій надійшла
касаційна скарга ОСОБА_1, в якій ставиться питання про їх скасування та
направлення справи до суду першої інстанції на новий судовий розгляд, з
посиланням на порушення судом норм матеріального та  процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Оскільки
оскаржувані рішення відповідають вимогам матеріального та процесуального права,
а викладені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та не
викликають необхідності перевірки матеріалів справи, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити.

Керуючись
п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Лозівської сільської ради, Тернопільської районної державної
нотаріальної контори про визнання незаконним і скасування рішення сесії
Лозівської сільської ради, державного акту на право приватної власності,
часткове визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання
права власності на

1/3 частину земельної ділянки

Копію ухвали разом із доданими до скарги матеріалами направити особі, яка
подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я

Верховного Суду України                                                            М.І. Балюк
ВЕРХОВНИЙ  СУД  УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13
травня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Романюка Я.М.,    Левченка Є.Ф.,
Пшонки М.П.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства “Орендне
підприємство шахта “Жданівська” про стягнення заборгованості по одноразовій
допомозі та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Жданівського міського суду Донецької області від 22 жовтня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2007 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Жданівського
міського суду Донецької області від 22 жовтня                 2007 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2007 року, провадження у справі
за зазначеним позовом               ОСОБА_1 закрито.

У касаційній скарзі скаржник
просить скасувати зазначені судові рішення, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеним обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення
постановлені з додержанням судами норм матеріального та процесуального права і
підстави для їх скасування відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення - залишенню без
змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити і залишити ухвалу
Жданівського міського суду Донецької області від 22 жовтня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2007 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф.
Левченко

М.П. Пшонка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №
2-651/08р.

27червня 2008року                                                                          м.Надвірна

Надвірнянський
районний   суд Івано-Франківскої області

в
складі:  головуючого - судді          Грещука
Р.П.

секретаря       -                  Юрчило Л.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И
В:

06.05.2008р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2про розірвання
шлюбу.

Однак, в
судовому засіданні  позивачка подала
заяву, в якій вона просить суд залишити
її позов до ОСОБА_2 -  без
розгляду в зв'язку з відмовою від позову

Згідно
ст.207 п.5 ЦПК України, якщо позивач подав заяву про залишення позову без
розгляду, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 207 п.5, 210 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Ухвала
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі
заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк,
ухвала суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява  про апеляційне оскарження ухвали суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подана протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 10
днів після подання заяви  про апеляційне
оскарження через суд першої інстанції.

Суддя
підпис:                                  Р.П.Грещук

З
оригіналом згідно.Суддя
Р.П. Грещук
У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

8 серпня 2008 року

м. Київ

Суддя Верховного Суду України Пшонка М.П., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26
травня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відкритого акціонерного
товариства «Київгаз» про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2008 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду         м. Києва від 12 лютого 2008 року визнано
неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування
ухвали суду апеляційної
інстанції та передати питання на розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити
з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє
у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені
в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Київгаз» про
зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України
М.П. Пшонка