АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22 - 919
2008року                        Головуючий у 1-й інстанції  Гончар В.М.
категорія - 44                                                                                Доповідач  Кіселик С.А
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :
: судді Кіселика С А ,
суддів
: Франко В.А., Суржик М.М.
секретарі  Липі А.О.
розглянула  у відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами  ОСОБА_1та
представника  відповідача  ОСОБА_2- ОСОБА_4на рішення Кіровоградського
районного суду Кіровоградської області від 13
квітні 2007 року позивач  ОСОБА_1.  звернувся
до суду з позовом до
Великосеверинівської
сільської  ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, третя  особа ОКП  «Кіровоградське  обласне
об'єднане  бюро  технічної
інвентаризації» про  скасування  рішень Великосеверинівської  сільської  ради № 185
від 29  вересня 2000 року, №
204/3  від 5 січня  2004 року, поновлення права  на
користування  земельною  ділянкою, визнання  недійсними
та  скасування  державного
акту  про право  власності на
землю  та про  визнання
недійсними  договорів  купівлі - продажу.
Великосеверинівської  сільської  ради № 185
від 29  вересня 2000 року  в частині
вилучення  у нього  земельної
ділянки №10  площею 0,125 га,  розташованої
по  АДРЕСА_1, 204/3  від 05 січня
2004 року  в частині  надання
зазначеної  земельної  ділянки
ОСОБА_2., визнати  недійсним  та
скасувати  державний  акт про
право власності  на  землю
виданий  на ім'я   ОСОБА_2., визнати  недійсним
договір  купівлі - продажу  земельної
ділянки  від 30.06.2006  року
укладений  між ОСОБА_2.  та
ОСОБА_3., договір  купівлі -
продажу  від 27.03.2007 року  укладений
ОСОБА_5., поновити  йому  право
на  користування  вказаною
земельною  ділянкою, а  також
стягнути  з  відповідача
понесені  ним  судові
витрати по справі.
своїх  позовних  вимог
позивач  зазначив, що  відповідно
до рішення  загальних  зборів
членів  колгоспу ім. Ульянова
від  12.02.1991 року  № 1,
яке  затверджено  рішенням
виконавчого  комітету  Великосеверинівської  сільської ради від 28.03.1991 року, йому  була
виділена земельна  ділянка  для
будівництва  індивідуального  житлового
будинку, загальною  площею 0,125
га, по АДРЕСА_1.  За  рахунок
власних  коштів    на
земельній  ділянці  ним
було  зведено  каркас
житлового  будинку, а саме  фундамент, стіни  та
крівля  без проведення  внутрішніх
робіт.  23.05.2006 року  з
повідомлення  Великосеверинівської  сільської
рішення  вказаної  сільради
від 29.09.2000 року  №  185  у
нього  вилучена  земельна
ділянка  в  зв'язку
з  несплатою  земельного податку. Ніяких  письмових
попереджень  про це  він  не
отримував, до  адміністративної  відповідальності  не притягувався, згоди  на вилучення
земельної  ділянки  не давав.

05.01.2004
року  рішенням  Великосеверинівської  сільради
за № 204/3,  зазначена  земельна
ділянка  була  передана
ОСОБА_2.  під  забудову
житлового  будинку. В подальшому
ОСОБА_2.  приватизувала  земельну
ділянку  та  не
будучи  власником  незакінченого
будівництва, відповідно
договору  від 30.06.2006
року,  продала  земельну
ділянку  ОСОБА_3., яка  в свою
чергу  відповідно  договору
від  30.06.2007 року  спірну земельну  ділянку
та  незакінчене  будівництво
продала  ОСОБА_5

Позбавлення  його права
на  земельну  ділянку
і  незакінчений  будівництвом
житловий будинок  було  здійснено
з  порушенням  вимог
Земельного  Кодексу  України, Закону  України « Про
власність».

Рішенням
Кіровоградського районного  суду  Кіровоградської  області від 13  березня
2008 року   позов  задоволено
частково.  Скасовано  рішення
Великосеверинівської  сільської
ради №  185  від
29  вересня 2000 року  в частині
вилучення  у  ОСОБА_1земельної  ділянки
№ 10   площею 0,125 га,  розташованої
по  АДРЕСА_1  та
рішення 204/3  від 05 січня  2004 року
в частині  надання  зазначеної
земельної  ділянки  ОСОБА_2. Поновлено   право ОСОБА_1на  отримання
від  Великосеверинівської  сільської ради  земельної
ділянки  для  будівництва
індивідуального  житлового  будинку, загальною площею 0,125 га.  Визнано
недійсним  та  скасовано
державний  акт  про
право  власності  на
землю серія КР № 006242
виданий  на  ім'я
ОСОБА_2.  В інших  позовних
вимогах  відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду представник
відповідача, ОСОБА_2- ОСОБА_4просить
його  скасувати  та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу  у задоволенні  його позову.

Позивач
ОСОБА_1.  також  не
погодився  із  рішенням
суду  і просить його  скасувати
та  ухвалити  нове, яким
задовольнити  його позов  у повному обсязі. Апелянти  в своїх
скаргах  зазначають, що при
постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши
доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг та матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
ОСОБА_1 підлягає  частковому
задоволенню, а  апеляційна  скарга представника  відповідача
ОСОБА_2. - ОСОБА_4задоволенню  у
повному  обсязі із  наступних
підстав.

Колегія
суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених доказів  не правильно встановлено, що вилучення  у
позивача  ОСОБА_1., без  його
згоди,  земельної ділянки  площею 0,125
га  по  АДРЕСА_1та
припинення  його  права
користування  зазначеною  земельною
ділянкою, проведено
Великосеверинівською
сільською  радою  з
порушенням  вимог  чинного земельного  законодавства, що  діяло на
час  виникнення   спірних
правовідносин,  і  є
підставою  для  визнання
рішення  Великосеверинівської
сільської ради  від  29
вересня 2000 року  за № 185  в частині
вилучення  у  ОСОБА_1 земельної  ділянки № 10
площею 0,125 га  розташованої  по вул..
АДРЕСА_1таким, що підлягає
скасуванню, а право  позивача  на
отримання  від  Великосиверинівської сільської ради  земельної
ділянки   для  будівництва
індивідуального  житлового  будинку,
загальною  площею 0, 125 га  підлягає
поновленню.

Суд  першої
інстанції  дійшов  такого
висновку  із  тих
підстав,  що  Великосеверинівська  сільська
рада  не  отримувала у
позивача  згоди  на
вилучення   земельної  ділянки із
його  користування,  а отже
її  вилучення  мало
відбутися  лише  за
рішенням  суду.

Однак,  такий
висновок  суду  є
помилковим,  оскільки  статті 28 та 31  Земельного
Кодексу  України (чинного  на час
виникнення  спірних правовідносин,
в редакції Закону  України № 2196-12  від 13.03.1992 року, із  наступними
змінами), які  застосовані  судом
першої  інстанції не  регулюють
правовідносини, що  виникли  між
сторонами.

Дані  правовідносини регулюються  нормами
глави 3  вищезазначеного  Земельного Кодексу України, а зокрема  статтями
27  та  29.

Згідно  пункту
4 частини 1  та  частини 5
статті  27  Земельного
Кодексу  України  припинення
права   користування  земельною
ділянкою, що  знаходиться  в межах
населених  пунктів,  у
разі  систематичного  невнесення
земельного  податку  в
строки, встановлені
законодавством  України відноситься  до
компетенції  відповідної  Ради
народних  депутатів.

Вирішення
питання  про припинення  права
користування  земельної  ділянкою
у  судовому  порядку
встановлено  частиною  6
статті 27  Земельного  кодексу
України, і регламентовано  за  умови
незгоди  із  цим
землекористувача  лише із  підстав
передбачених  пунктами  5-9 частини 1 статті  27
цього ж  Кодексу.

Оскільки  підставою
припинення  права   користування
земельною  ділянкою  ОСОБА_1.
є пункт 4 частини 1 статті
27  Земельного  Кодексу
України, то  позбавляючи  позивача
права  користування  земельною
ділянкою  площею 0,125 га, що  розташована
по  вул.. Козацькій, 10  в с. Підгайці
Кіровоградського  району  Кіровоградської  області
Великосеверинівська  сільська  рада
діяла  в межах  своєї
компетенції.

Рішення Великосеверинівської  сільської
ради  Кіровоградського  району
Кіровоградської  області   № 185
від 29 вересня 2000 року  про  вилучення
земельних  ділянок  фактично
є  рішенням  про
припинення  права  землекористувачів, що  зазначені
у  додатку  на
користування   цими  земельними
ділянками.

Дослідивши  обставини
справи  щодо  дотримання
Великосеверинівською
сільською  радою  Кіровоградського  району
Кіровоградської  області,  при
припиненні  права ОСОБА_1 на  користування
спірною  земельною  ділянкою
вимог  статті 29  Земельного
Кодексу  України,  колегія
суддів  дійшла  висновку,
що  відповідач  не  мав  можливості
попередити  позивача  та
вирішити  питання  про
притягнення  його  до
адміністративної
відповідальності, оскільки
останній,  як  зазначав
представник  Великосеверинівської  сільської
ради  на  території
сільської  ради  не проживав
і  тривалий  час
не  з'являвся.  Місце
його  проживання  відповідачу
було  невідоме.

Припиняючи  право
позивача  на  користування
земельною  ділянкою,  Великосеверинівська  сільська
рада  Кіровоградського  району
Кіровоградської  області  здійснила
свій  обов'язок  щодо
державного  контролю  за
використанням  і  охороною
земель, додержанням
земельного  законодавства.  Тобто
діяла  в  межах приписів ст. 9 Земельного Кодексу  України.

За  таких
умов  колегія  суддів
дійшла  висновку, що  вимога
ОСОБА_1 щодо  скасування  рішення
Великосеверинівської
сільської  ради № 185  від 29
вересня 2000 року  та поновлення
права  на
користування  земельною  ділянкою
задоволенню  не підлягає.

Беручи  до
уваги вищевикладене, не
підлягає  задоволенню  і
вимога  позивача  щодо
скасування  рішення  Великосеверинівської  сільської
ради № 204/3  від 5 січня  2004 року, та визнання  недійсним
та  скасування  державного
акту  про право  власності на
землю, що  розташована  за
адресою  АДРЕСА_1виданого  на
ім'я  ОСОБА_2.

Передача   земельної
ділянки  ОСОБА_2 під  забудову
індивідуального  житлового  будинку, господарських  будівель
і  споруд  на
праві  приватної  власності
відбулася  за  наявності
у  останньої  такого права
та  в  межах
компетенції
Великосеверинівської
сільської  ради   Кіровоградського  району
Кіровоградської  області  передбаченої
статтями  12, 40, 118  Земельного
Кодексу  України ( в  редакції  Закону що набрав  чинності з 01 січня  2002 року) та
у  відповідності  до
норм  передбачених  ст. 121
цього ж Кодексу.

З  огляду
на  вищезазначене не  підлягає
задоволенню  і  вимога
позивача  про  визнання
недійсним  договору  купівлі - продажу  земельної
ділянки  від 30.06.2006  року
укладеного  між ОСОБА_2.  та
ОСОБА_3. і договору  купівлі -
продажу земельної  ділянки від 27.03.2007
року  укладеного  між
ОСОБА_3.  і  ОСОБА_5.

Питання  щодо
незавершеного  будівництвом  будинку, що
знаходився  на  земельній
ділянці  колегією  суддів
не  розглядається, оскільки  позивачем
така  вимога  не
заявлялась.

Таким  чином
рішення  суду  першої
інстанції  постановлено  із
порушенням  норм  матеріального
права  та  при
невідповідності  висновків  суду
обставинам  справи.

Згідно
вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи  вищенаведене колегія  суддів
дійшла  висновку, що рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким в позові належить
відмовити.

На
підставі ст. 12, 27, 29, 40,  118, 121
Земельного  Кодексу  України, керуючись ст.ст.307,309,313,314,316
ЦПК України, колегія суддів,-

В  И
Р  І  Ш
И  Л  А :

Апеляцію
ОСОБА_1   задовольнити частково.

Апеляцію   представника
відповідача  ОСОБА_2- ОСОБА_4
задовольнити  повністю.

Рішення  Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 13
березня  2008  скасувати.

ОСОБА_1
в позові  до Великосеверинівської  сільської
ради Кіровоградського району
Кіровоградської  області, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 про  скасування  рішень Великосеверинівської  сільської
ради № 185  від 29  вересня 2000 року, № 204/3  від 5 січня
2004 року, поновлення права
на  користування  земельною
ділянкою, визнання  недійсним  та
скасування  державного  акту
про право  власності на  землю
та  про  визнання
недійсними  договорів  купівлі - продажу  відмовити.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двох
місяців до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: