Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Данчука В.Г., Мазурка В.А., -
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного спеціалізованого науково-виробничого підприємства “Чорнобильський
радіоекологічний центр”, треті особи: Кабінет Міністрів України, Міністерство
праці та соціальної політики України, Міністерство України з питань надзвичайних
ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської
катастрофи, про захист та поновлення права на належну оплату праці на території
зони відчуження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 25 березня 2008 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від                12 червня 2008 року,
в с т а н о в и л а:
У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що він працює в Державному спеціалізованому науково-виробничому
підприємстві (далі - ДСНВП) “Чорнобильський
радіоекологічний центр”, яке розташоване в зоні безумовного відселення, з 1
За період роботи з 2 січня 2003 року до 31 грудня 2005 року відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 137 “Про доплати
і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного
(обов'язкового) відселення після повного відселення жителів” він мав право на
отримання в якості складової частини заробітної плати доплати з надбавками за
працю на території зони відчуження.
Відповідач у визначений період виплати, що передбачені ст. 39 Закону
України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, виплачував не в розмірах, визначених указаним
Законом та кратних розмірах мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах,
установлених постановами Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №
836 та від 29 січня 2003 року № 137, що призвело до порушення його прав.
У зв'язку з цим, позивач просив стягнути з ДСНВП “Чорнобильський радіоекологічний центр” 383 016 грн. 17 коп. невиплачених
коштів з доплат до заробітної плати в період з 1 січня 2003 року до 31 грудня
Ухвалою Деснянського
районного суду м. Києва від 25 березня 2008 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 12 червня 2008 року, закрито провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до ДСНВП “Чорнобильський радіоекологічний центр” про захист та поновлення права на
належну оплату праці на території зони відчуження в частині проведення доплати
і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження, оскільки даний позов не
підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а у закритті провадження
інших позовних вимог - відмовлено.
У обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на
невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і
ставить питання про скасування зазначених ухвал суду.
Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для скасування  ухвал суду відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.
скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке
призвело до неправильного вирішення справи.
332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України
Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
районного суду м. Києва від 25 березня 2008 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 12 червня 2008 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Перепічай

В.Г. Данчук   В.А. Мазурок