Справа № 2-1429/08р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

8
вересня 2008 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого - судді Волювач
О.В.

при секретарі - Шрейтер С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2та ОСОБА_3 про
визначення часток у спільній частковій власності, встановлення факту належності
правовстановлюючого документу та визнання права власності на частину жилого
будинку в порядку спадкування, суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка
ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2. та ОСОБА_3. про визначення
часток у спільній частковій власності, встановлення факту належності
правовстановлюючого документу та визнання права власності на частину жилого
будинку в порядку спадкування.

В
позові вказала, що в АДРЕСА_1 знаходиться будинок з надвірними будівлями, 9/50
частини якого, відповідно до договору міни № 20-Н від 18 березня 1998 року
належать на праві приватної власності
їй, її дочці ОСОБА_2., а також належав її бабусі ОСОБА_4., яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1та її колишньому чоловіку ОСОБА_5., який 5.10.1999 року подарував
свою частку в розмірі 9/200 їх дочці ОСОБА_2.

Після
смерті ОСОБА_4. відкрилась спадщина на належну їй частку вказаного
домоволодіння, яку померла заповіла позивачці.

Позивачка
звернулася до другої Лохвицької держнотконтори з заявою про прийняття спадщини,
однак їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з
тим, що в свідоцтві про право власності на вищевказану частину будинку не
визначено розмір часток його співвласників, а також прізвище ОСОБА_4.  в свідоцтві про смерть та заповіті не співпадає
з договором міни, оскільки в ньому вказано «ОСОБА_4».

Позивачка
стверджує, що різниця в прізвищі померлої ОСОБА_4., виникла при перекладі його
з російської на українську мови, оскільки при оформленні договору міни ОСОБА_4.
мала паспорт Радянського Союзу, тому прохає суд встановити факт того, що
ОСОБА_4. дійсно укладала договір міни квартири на 9/50 частини будинку з
надвірними будівлями.

Позивачка
також прохає суд, визначити частки у праві спільної часткової власності на  частину вищевказаного жилого будинку з
надвірними будівлями, а саме: їй та покійній ОСОБА_4. по 9/200 частини кожному,
оскільки, їх сім»я, що складалась з чотирьох осіб обміняла свою квартиру на
9/50 частини жилого будинку, а отже кожному з них припадає по 9/200 його
частини. Але враховуючи вищевказаний договір дарування частина домогосподарства
її дочки складає 18/200.

Позивачка
також стверджує, що після смерті її бабусі ОСОБА_4. залишилася спадкоємиця
першої черги це її мати (дочка померлої) ОСОБА_3., яка на день смерті  проживала разом з ОСОБА_4. і була
непрацездатною за віком. Таким чином, при наявності заповіту її обов»язкова
частка складає половину, тобто 9/400 частини домоволодіння.

Тож,
позивачка прохає суд, визнати за нею
право власності на 9/200 частини жилого будинку з надвірними будівлями,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

У
судовому засіданні  позивачка ОСОБА_1.
свої позовні вимоги підтримала повністю, прохає їх задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_2. проти позову не заперечує, пояснила, що вона являється співвласником
частини будинку по АДРЕСА_1 і їй належить на праві власності 18/200 частини
цього будинку. Вважає, що ОСОБА_1. та її покійній прабабусі ОСОБА_4. належало
по 9/200 частини вищевказаного житлового будинку.

Відповідачка  ОСОБА_3. суду показала, що ІНФОРМАЦІЯ_1померла
її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй 9/200
частини будинку по АДРЕСА_1. Але вона на цю спадщину після смерті матері не
претендує і просить визнати право власності на спадкову частину будинку за її
дочкою ОСОБА_1.

Представник
третьої особи - КП «Лубенське МБТІ» в судове засідання не з'явився, надавши
суду заяву про розгляд справи без його участі , не заперечує проти задоволення
позовних вимог позивачки.

Треті
особи ОСОБА_6. та ОСОБА_7.  в судове  засідання не з»явились, надали суду письмові
заяви в яких  прохають розглянути справу
без їх участі проти позову не заперечують.

Дослідивши
обставини, докази по справі , заслухавши пояснення сторін, що з»явились в
судове засідання, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

У відповідності ст.41
Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному
законом.

Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Судом
встановлено, що згідно договору міни № 20-Н від 18 березня 1998 року  позивачці ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5та ОСОБА_2
належить на праві приватної власності 9/50 частини будинку з господарськими
будівлями АДРЕСА_1(а.с. 18).

Згідно
договору дарування від 5 жовтня 1999 року ОСОБА_5. подарував свою 9/200 частини
ОСОБА_2. (а.с.19).

Таким
чином, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно 9/50
частини будинку поАДРЕСА_1належить: ОСОБА_4 та ОСОБА_1на праві спільної
сумісної власності відповідно до договору міни, ОСОБА_2 на праві приватної
спільної часткової власності відповідно до договору міни та договору дарування,
решта 41/50 частини вказаного домоволодіння - третім особам по справі ОСОБА_6та
ОСОБА_7(а.с. 17).

Судом
встановлено, що ОСОБА_2. має визначену частину спірного домоволодіння, а саме
18/200, ОСОБА_4. та ОСОБА_1. визначених розмірів домоволодіння не мають.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4. померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 21).

Після
її смерті відкрилась спадщина на належну їй частину вищевказаного
домогосподарства.

Згідно
заповіту від 18 липня 2003 року померла належну їй частину будинку АДРЕСА_1
заповіла позивачці ОСОБА_1. (а.с. 20).

Однак
при зверненні позивачки  до
держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті
ОСОБА_4. їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку
з не визначеністю  розміру часток його
співвласників, а також тим, що прізвище ОСОБА_4.  в свідоцтві про смерть та заповіті не
співпадає з договором міни, оскільки в ньому вказано «ОСОБА_4».

Таким чином,
без визначення часток у спільній сумісній власності позивачка не зможе оформити
спадщину.

Відповідно
до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної
власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або
законом.

Як
встановлено, 9/50 частини спірного домоволодіння, відповідно до договору міни
належало 4-м особам домовленості між
співвласниками про розмір часток
не було, тож  вищевказана
частина  належить їм порівну, тобто по
9/200 частини.

Таким
чином, враховуючи, що ОСОБА_2. з урахуванням договору дарування має право
власності на 18/200 частини, то позивачка та померла ОСОБА_4., кожна по 9/200
частини.

Суд
також вважає, що підлягає задоволенню і вимога позивачки про встановлення факту
укладення померлою ОСОБА_4. договору міни квартири на 9/50 частини будинку.

Так,
встановлено, що в свідоцтві про смерть та заповіті прізвище вказано «ОСОБА_4».
в договорі міни помилково «ОСОБА_4»».

Суд
вважає, що вказані розбіжності в прізвищі виникли в зв»язку з неточним
перекладом прізвища з російської на українську мови.

Спадкоємицею
майна належного померлій ОСОБА_4., згідно заповіту є  позивачка ОСОБА_1., однак враховуючи те, що
залишилася спадкоємиця першої черги це її мати (дочка померлої) ОСОБА_3., яка
на день смерті  проживала разом з
ОСОБА_4. і була непрацездатною за віком і при наявності заповіту її обов»язкова
частка складає половину частини домоволодіння, суд вважає, що  частки вказаних спадкоємців є рівними і вони
повинні успадкувати кожна по 9/400 частини домоволодіння.  Але, як пояснила в судовому засіданні
ОСОБА_3. вона не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті її матері ОСОБА_4. і прохає визнати право власності за її
дочкою ОСОБА_1. на 9/200 частини будинку по АДРЕСА_1 ..

Враховуючи
вищевикладені обставини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_1. повністю, враховуючи відповідні уточнення.

Судові
витрати взяла на себе позивачка і не прохає їх стягувати з відповідачів.

Керуючись
ст. 41 Конституції України,

ст.ст.328
ч.1, 355, 357, 370, 372 ЦК України,

ст.ст.60,
212 -215, 256- 259 ЦПК  України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити розмір часток спільної часткової власності на жилий будинок, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1і
вважати, що померлій ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4 на день смерті належала
9/200 частини вказаного будинку, а ОСОБА_1 належить на праві власності 9/200
частини цього ж будинку.

Встановити
факт, що ОСОБА_4 дійсно укладала договір міни № 20-Н від 18 березня 1998 року
квартири на 9/50 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за
адресоюАДРЕСА_1

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 9/200 частини жилого будинку з надвірними
будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1в порядку спадкування після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1її бабусі ОСОБА_4

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом двадцяти
днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти
днів з дня оголошення рішення суду.

Суддя Лубенського

міськрайонного  суду
Волювач О.В.