У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

7 травня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Косівського районного суду Івано-Франківської області від 9 листопада 2007 року
та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2008 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до Пістинської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання
недійсними рішень сільської ради, визнання недійсним державного акта про право
приватної власності на земельну ділянку, зобов'язання не чинити перешкод у її
користуванні та передачу у приватну власність земельної ділянки,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У березні 2007 року ОСОБА_2. звернулася в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Пістинської сільської
ради від 26 грудня 2006 року їй відмовлено у затвердженні проекту відведення
земельної ділянки для реконструкції будинку тваринника під туристично-готельний
комплекс в с. Пістинь у зв'язку з тим, що на частину земельної ділянки
виготовлено державний акт на земельну ділянку ОСОБА_1. Згідно договору
дарування від 8 грудня 2004 року вона стала власником 55 % будинку тваринника.
Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10 травня
2006 року за нею визнано право приватної власності на частину приміщення і
рішенням сесії сільської ради їй надано дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою. Вважала, що у Пістинської сільської ради не було підстав не
затверджувати даний проект, що відповідає чинному законодавству. Крім того, 22
листопада 2005 року було складено акт встановлення та узгодження зовнішніх меж,
які чітко вказані на схемі генплану забудови. Просила суд задовольнити її
позовні вимоги.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської
області від                9 листопада
2007 року позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення п'ятої сесії
п'ятого демократичного скликання Пістинської сільської ради Косівського району
від 26 грудня 2006 року в частині відмови ОСОБА_2. у затвердженні проекту
землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1; визнано недійсним
рішення Пістинської сільської ради від 6 лютого 2002 року в частині передачі у
приватну власність  ОСОБА_1. земельної
ділянки АДРЕСА_2; визнано недійсним державний акт на право приватної власності
на землю на ім'я ОСОБА_1 в частині віднесення до складу його земельної ділянки,
земельної ділянки площею 0, 0401 га, що відведена для обслуговування належного
ОСОБА_2. на праві власності будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1; зобов'язано
Пістинську сільську раду затвердити позивачці проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в с. Пістинь та прийняти рішення про передачу
ОСОБА_2 у приватну власність вказану земельну ділянку та не чинити перешкод у
її користуванні.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від
21 лютого 2008 року рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання
Пістинської сільської ради прийняти рішення про передачу ОСОБА_2 у приватну
власність земельної ділянки скасовано та ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. про визнання права власності на земельну
ділянку площею 0, 1210 га в АДРЕСА_1 в межах, визначених проектом землеустрою
відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення суду з підстав порушення судами норм матеріального та процесуального
права із закриттям провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_2 до Пістинської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень
сільської ради, визнання недійсним державного акта про право приватної
власності на земельну ділянку, зобов'язання не чинити перешкод у її
користуванні та передачу у приватну власність земельної ділянки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
ОСОБА_1

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                              М.В. Патрюк