Справа № 22-ц-729 / 2008р.                              Головуючий по
1-ій інстанції: Оснач С.В.
Суддя-доповідач: Кононенко О.Ю.
У Х В А Л А

іменем України

17 червня 2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Маслова В.О.

суддів:
Кононенко О.Ю., Ведмедь Н.І.

з
участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та
осіб, які беруть участь у справі - представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
представника відповідача ВАТ «Свеський насосний завод» - Дудка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 21
квітня 2008 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Свеський
насосний завод»

про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди,-

в с т а
н о в и л а :

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 21 квітня 2008
року відмовлено в задоволенні позовних вимог Савинкіної  Л.В. до ВАТ «Свеський насосний завод» про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі,
посилаючись, при цьому, на невідповідність висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає,
що відмова профспілкової організації надати згоду на звільнення позивача є
достатньо обґрунтованою, а тому відповідач, у відповідності до вимог п. 7 ст.
43 КЗпП України, не мав правових підстав для її звільнення.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1
- ОСОБА_2, який підтримав доводи скарги, представника відповідача ВАТ «Свеський
насосний завод» - Дудка І.М., який заперечував проти скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно
до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом
встановлено, що 7 квітня 1993 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду
прибиральниці службових приміщень Палацу культури ВАТ «Свеський насосний
завод». 29 лютого 2008 року її було звільнено з займаної посади у зв'язку із
скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 6)

23
листопада 2007 року та 22 січня 2008 року адміністрація ВАТ «Свеський насосний
завод» направила, у тому числі, і в профспілкові комітети листи про планування
скорочення чисельності та штатів, зазначивши в листі посади на скорочення по
структурним підрозділам (а.с. 15-18). Згідно листа від 22 січня 2008 року
заплановано вивільнити, у тому числі, і 2 штатні одиниці прибиральників
службових приміщень Палацу культури ВАТ «Свеський насосний завод».

Згідно
наказу від 29 грудня 2007 року ВАТ «Свеський насосний завод» позивач була
попереджена про наступне звільнення (а.с. 22).

Згідно
акту від 29 грудня 2007 року їй було запропоновано вакантні посади (а.с. 19).

Первинна
профспілкова організація ВАТ «Свеський насосний завод» на засіданні 25 лютого
2008 року не дала згоди на звільнення позивача (а.с. 7). Свою відмову
мотивувала тим, що адміністрація відповідача допускала прийом на вакантні
посади, не пропонуючи їх вивільненим працівникам; Палац культури є єдиним
осередком культури у селищі, не ліквідований та продовжує функціонувати;
звільнення позивача погіршить її і так вкрай тяжке матеріальне становище.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того,
що незважаючи на відмову профспілкової організації ВАТ «Свеський насосний
завод» надати згоду на звільнення ОСОБА_1 за скороченням штату, підприємство не
допустило порушень вимог ст. 43 КЗпП України, оскільки дана відмова є
необґрунтованою, мотивована пропозиціями, які не входять до компетенції
профспілки, та посиланнями, які не можуть бути підставою для відмови.

Колегія
суддів вважає, що даний висновок місцевого суду є вірним, оскільки він
узгоджується з обставинами справи та доказами, яким суд дав належної оцінки.

Згідно
п. 1 ч. 1 ст. 40, ч. 1 ст. 43 КЗпП України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним
органом у випадку скорочення чисельності або штату працівників лише за
попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом
якої є працівник.

Відповідно
до ч. 7 ст. 43 КЗпП України рішення виборного органу первинної профспілкової
організації про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору
повинно бути обґрунтованим. У разі, якщо у рішенні немає обґрунтування відмови
в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним
орган має право звільнити працівника без згоди виборчого органу первинної
профспілкової організації.

Частиною
6 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» передбачено, що рішення профспілки про ненадання згоди на
розірвання трудового договору має бути обґрунтованим.

Під
мотивованою відмовою профспілкового органу слід розуміти таку  думку, яка ґрунтується на відповідних нормах
чинного трудового законодавства та ділових (професійних) якостях працівника.

Проте,
у рішенні профспілкової організації ВАТ «Свеський насосний завод» відмова у
наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 мотивована обставинами, які, на думку
колегії суддів, не можуть бути визнані підставою для відмови в наданні згоди на
розірвання трудового договору.

Суд
першої інстанції, вирішуючи спір, дав не тільки правову оцінку правильності
застосування норм права, а й мотивам профспілкового органу, якими він
керувався, відмовляючи у наданні згоди на звільнення позивача і прийшов до
вірного висновку про відсутність у діях відповідача порушень трудового
законодавства при звільненні ОСОБА_1

Рішення
суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам
матеріального і процесуального права.

У
зв'язку з цим, підстав для його скасування і ухвалення нового рішення про
задоволення позову колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 303, 304, п. 1 ч.1  ст.307,  308, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319  ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 21 квітня 2008
року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Головуючий: Маслов В.О.

Судді: Кононенко О.Ю., Ведмедь Н.І.