Справа № 22ц-494/08                           Головуючий у 1
інстанції - Овсієнко А.А.
Доповідач - Здрилюк О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008
року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Волинської області в складі :

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів: Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Савчук О.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2,

пр-ка відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом прокурора Турійського
району в інтересах ОСОБА_1до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди за
апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Турійського районного суду
від 14 квітня 2008 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор Турійського району звернувся в
суд з позовом в інтересах ОСОБА_1до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 644 грн. 42
коп. - понесених витрат на лікування чоловіка, 718 грн. - витрат на поховання,
1133 грн. 05 коп. - витрат на поминальний обід та 4100 грн. - на спорудження
надгробного пам'ятника, а всього - 6595 грн. 47 коп..

Рішенням Турійського районного суду від 14
квітня 2008 року позов в даній справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_15326 грн. 64 коп. матеріальної шкоди.

В решті вимог відмовлено - за їх
безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 53
грн. 26 коп. судового збору та 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідач просить
скасувати це рішення і постановити нове - про відмову в позові.

Вважає, що судом допущено
неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм
матеріального і процесуального права.

Заперечуючи апеляційну скаргу, позивач
просить її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - зміні в частині визначення розмірів відшкодування матеріальної
шкоди та судових витрат з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це відповідає обставинам справи, що відповідач ОСОБА_2 06.11.2006 року о 13
год. 15 хв. на вул.Ковельській в смт.Турійськ, керуючи автомобілем марки
ВАЗ-2121, р.н. НОМЕР_1, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_4, який від отриманих
тілесних ушкоджень помер в лікарні 12.11.2006 року.

Діями відповідача, пов'язаними з
використанням ним джерела підвищеної небезпеки, які призвели до смерті ОСОБА_4,
позивачу спричинено матеріальну шкоду.

При визначенні розміру відшкодування
матеріальної шкоди у вигляді витрат, понесених на лікування чоловіка в розмірі
508 грн. 64 коп., на його поховання - в розмірі 718 грн. та на спорудження
надгробного пам'ятника - в розмірі 4100 грн. суд виходив із наданих позивачем
доказів - касових чеків на придбання ліків та накладних, виданих підприємцями
про отримання від позивача коштів щодо реалізацій майна, необхідного для
поховання та на спорудження пам'ятника.

Разом з тим, суд не врахував, що
згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6
«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди», витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з
їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і
огорож у даній місцевості.

Як пояснила позивач в суді, пам'ятник
виготовлений з чорного каменя, тобто не відноситься до категорії стандартних
пам'ятників.

Постановою правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України від 06.03.2006 року № 13, на яку покликається апелянт і яка є діючою і
на даний час, встановлено граничний розмір відшкодувань у Волинській області на
виготовлення та встановлення пам'ятника, огорожі, виготовлення фотографій,
табличок та інше - 700 грн..

Колегія суддів приходить до висновку,
що вказаний доказ є належним і допустимим і саме цей розмір коштів слід брати в
даному випадку до уваги, як граничну вартість стандартних пам'ятників і огорож
у місцевості проживання позивача.

А тому на спорудження надгробного
пам'ятника підлягає до відшкодування позивачу лише шкода в розмірі 700 грн..

Згідно частин 2 та 5 ст.1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим
об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу потерпілого.

Жодних даних, які б стверджували про
наявність непереборної сили або умислу потерпілого судом не здобуто.

Крім того, відповідно до вимог ч.3
ст.1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування витрат
на поховання.

Згідно ч.ч.1 та 4 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Колегія суддів вважає безпідставними
покликання апелянта на ту обставину, що не встановлено причинно-наслідкового
зв'язку між тілесними ушкодженнями та смертю ОСОБА_4. Вказана обставина
встановлена висновком експерта № 5 від 30.01 - 06.02.2008 року після проведення
комплексної судово-медичної і транспортно-трасологічної експертизи (а.с.59-63)
та постановою слідчого відділу Турійського РВ УМВС України у Волинській області
про закриття кримінальної справи від 26.02.2008 року, яка не скасована
(а.с.41-42).

Не заслуговують на увагу покликання
апелянта на суперечність довідок про призначене ОСОБА_4 лікування, оскільки
відповідач не подав жодних доказів, які б спростовували необхідність придбання
позивачем ліків для лікування, оплата яких проведена по чеках, які брались
судом до уваги при визначенні розміру відшкодування.

Також, у відповідності до вимог
ст.1201 ЦК України при визначенні розміру відшкодування шкоди на поховання
судом вірно не взято до уваги повідомлення Управління Пенсійного фонду України
в Турійському районі від 25.07.2007 року № 1274/02-24 (а.с.20), згідно якого на
поховання ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1виплачено допомогу його дочці в
розмірі 775 грн. 84 коп., оскільки така допомога до суми відшкодування шкоди не
зараховується.

Врахувавши наведені обставини, суд
першої інстанції підставно поклав відповідальність стосовно відшкодування шкоди
на ОСОБА_2

Разом з тим, при визначенні розміру
відшкодування витрат на спорудження надгробного пам'ятника, суд допустився
помилки, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а саме - в
частині зменшення розміру матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню
відповідачем позивачу - до 1926 грн. 64 коп. (508,64 + 718 + 700), а відповідно
і в частині визначення розміру судового збору, який підлягає стягненню з
відповідача на користь держави - до 51 грн..

Оскаржуване рішення в частині, що
не підлягає зміні, постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального
права і доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, на підставі
ст.ст.1187 ч.ч.2, 5, ст.1193 ч.3, 1201 ЦК України, постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди», колегія суддів

В И Р І
Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Турійського районного суду від 14 квітня 2008 року в даній справі в
частині задоволення позову та стягнення судового
збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_11926 грн. 64 коп. (одну тисячу дев'ятсот двадцять шість грн. 64 коп.)
матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 51 грн. (п'ятдесят одна грн.).

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді :