Справа № 2-2226, 2008р.
РІШЕННЯ

И М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

11
вересня 2008 р.                                   м. Саки

Сакський міськрайонний суд Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого судді:                                   О.В.
Копичинського

При
секретарі:
Є.Ф. Кузьменко

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням
шляхом скасування реєстрації,

встановив:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні АДРЕСА_1. шляхом
скасування реєстрації.

Позов мотивований тим, що вони є
співвласниками зазначеної квартири. 17.08.04р. вони уклали з відповідачем
договір піднайму своєї квартири, на підставі якого відповідач був
зареєстрований по цій квартирі, але фактично відповідач в квартирі не проживав.
Реєстрації відповідача по їх квартирі порушує їх права, як власників квартирі,
у зв'язку з чим, ця реєстрація повинна бути скасована відповідно до вимог
ст.ст.14,48 Закону України «Про власність».

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1,
після роз'яснень їй вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, підтримала зазначені позовні
вимоги, які просила задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилася з поважних причин, про що повідомила позивачка ОСОБА_1

Відповідач, який про час і місце судового
засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК
України, що підтверджується матеріалами справи, в судове засідання не з'явився,
причину неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши і
дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у
задоволені позову з наступних підстав.

З пояснень позивачки і матеріалів справи,
а.с.8, судом встановлено, що 17.08.04р., за спільною домовленістю з ОСОБА_2,
ОСОБА_1 уклала з відповідачем договір піднайму АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст.ст. 91-95, 158-170
ЖК і ст.823 ЦК України - договір піднайму житла, як особлива форма договірних
відносин житлового найму, може укладатися лише з наймачем жилого приміщення.

Але з пояснень позивачки і матеріалів
справи судом встановлено, що позивачі є співвласниками АДРЕСА_1,
а.с.4,5,6,7.

Так для правильного вирішення
цивільно-правового спору у теперішній справі, суд вважає за можливе погодитися
з зазначеним договором і прийняти його до уваги у якості законної угоди з
наступних підстав:

-відповідно до вимог ч.1 ст.319 ЦК України
і ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватні власності квартиру
(будинок) мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд: здавати
в оренду,…, укладати інші не заборонені законом угоди;

-судом встановлено, що на підставі цього
договору піднайму відповідач був зареєстрований по спірній квартирі, а.с.9;

-зазначений договір піднайму ніким не було
оскаржено і скасовано.

Приймаючи до уваги зазначене вище суд
вважає за необхідне, при розгляді теперішньої справи, застосувати ст.97 ЖК
України і ст.823 ЦК України, а також відповідно до ч.7 ст.8 ЦПК України
аналогію ст.168 ЖК України і ст.825 ЦК України, які регулюють права та
обов'язки власника житла і осіб, які проживають в цьому жилому приміщення на
підставі укладеного договору.

Так згідно ч.3 ст.97 ЖК України - якщо
договір піднайму укладено без зазначення строку, наймач зобов'язаний письмово
попередити піднаймача про припинення договору за три місяці.

Зазначена вимога передбачена і ст.168 ЖК
України та ст.825 ЦК України.

З пояснень позивачки і матеріалів справи,
а.с.8,9, судом встановлено, що договір піднайму було укладено між сторонами на
невизначений строк, у зв'язку з чим, відповідач значиться зареєстрованим по цій
квартирі до теперішнього часу.

Але позивачі не попереджали офіційно
відповідача про розірвання договору піднайму їх квартири, у зв'язку з чим не
виконали суттєву умову цієї процедури.

*

Крім того, в обґрунтування позовних вимог
позивачі посилалися на ст.ст.14,48 Закону України «Про власність» від
07.02.91р.

Але згідно Закону України від 27.04.07р. №997-V цей Закон втрати чинність.

З зазначеного виходить, що це
обґрунтування не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Також судом встановлено, що спірні правовідносини у теперішній справі
регулюються нормами ЖК України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.5 постанови «Про деякі
питання, що виникали в практиці застосування судами Житлового кодексу України»
від 12.04.85р. №2 - норми цивільного законодавства суд застосовує лише при
розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством.

Приймаючи до уваги зазначене вище суд дійшов
висновку про відсутність законних підстав для скасування реєстрації відповідача
по спірної квартирі.

*

На підставі ст.ст. 97,150,168 ЖК України,
ст.ст. 319,823,825 ЦК України, і керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом скасування реєстрації
- залишити без задоволення.

*

Копію
рішення направити сторонам.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду АР Крим шляхом подачі до Сакського міськрайсуду АР
Крим заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк з дня проголошення
рішення і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: