УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23  липня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Жайворонок Т.Є.,

Лященко  Н.П.,

Луспеника Д.Д.,

Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Житомирської області
від 20 червня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2004 року ОСОБА_1. пред'явив в суді
позов до ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.
про визнання їх такими, що втратили право користування
жилим приміщенням.

Зазначав, що згідно ордеру від 22 березні 1972 року йому
на сім'ю з п'яти осіб - на нього, його дружину та їхніх трьох дітей, у тому
числі відповідача ОСОБА_2. було надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1
Житомирського району Житомирської області.

Згідно довідки Ф-3
в даний час в квартирі зареєстровані 7 осіб.

Відповідачі, син - ОСОБА_2., невістка - ОСОБА_3, внучка -
ОСОБА_4, внук ОСОБА_5., зареєстровані в зазначеній квартирі, проте не
проживають в ній з часу її отримання, не несуть витрат по оплаті квартири та
комунальних послуг, мають в особистій власності будинок, присадибну ділянку,
постійно проживають в будинку АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що відповідачі понад шість місяців не
проживають у зазначеній квартирі без поважних причин, позивач з підстав ст. ст.
71, 72 ЖК України просив визнати їх такими, що втратили право користування
жилим приміщенням.

У березні 2005 року позивач уточнив позовні вимоги і з
підстав ст. 107 ЖК країни просив задовольнити позов, оскільки відповідачі
вибули на інше постійне місце проживання.

Справа розглядалася судами неодноразово.

У жовтні 2005 року позивач подав до суду письмову заяву про зміну підстав
позову і просив його задовольнити з підстав ст. 71 ЖК України                    (а.с. 143).

Останнім рішенням Житомирського
районного суду Житомирської області від 14 березня 2006 року позов ОСОБА_1. задоволено: визнано ОСОБА_2., ОСОБА_5.
ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 Житомирського району Житомирської області.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20 червня 2006 року рішення
районного суду скасовано і постановлено нове, яким у задоволенні позову
ОСОБА_1. відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати
постановлене рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування
судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і
передати справу на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони стверджуються;
які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Апеляційний суд усупереч вимогам ст. ст. 213, 214, 303, 309, 316 ЦПК
України не забезпечив з'ясування наведених доводів апеляційної скарги та,
обмежившись лише формальним посиланням на недоведеність позовних вимог
постановив рішення про відмову в позові. При цьому, поклавши в основу рішення
пояснення ОСОБА_6. - дочки відповідача, не давши оцінки чисельним доказам
позивача як письмовим, так і поясненням свідків, та не зазначивши чому не
прийняв їх до уваги.

З урахуванням наведеного ухвалене судом апеляційної інстанції рішення не
можна визнати законним та обґрунтованим, тому воно як постановлене з порушенням
норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи, відповідно до вимог п. 2 ст. 338 ЦПК України підлягає
скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 20 червня 2006 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

Т.Є. Жайворонок

Д.Д. Луспеник

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук