СУД   МІСТА   СІМФЕРОПОЛЬ
Справа № 2о-28/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

31  березня  2008 року                                                                  м. Сімферополь

Київський  районний  суд  м.
Сімферополя  у  складі:

Головуючого, судді
Харченко        І.О.

народних
засідателів              Равич
В.П. та  Славного А.В.

при  секретарі
Мевлюдовій    Ф.І.

розглянувши  у   відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
заявою ОСОБА_1про   визнання   ОСОБА_2безвісти  відсутнім,

в с т а н о в и в:

28.11.2007
року  ОСОБА_1.  звернулася
до  суду з  заявою
про визнання  ОСОБА_2безвісти  відсутнім. Свої вимоги мотивувала тим, що  ОСОБА_2.
є  її колишнім  чоловіком.
Від шлюбу  мають  двоє
дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження  та
доньку  ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження. У 1995 році  ОСОБА_2.  залишив сім'ю
та заявив,  що  буде проживати  у
будинку  матері за адресою:
АДРЕСА_1,  де   він
зареєстрований.  Після  цього зв'язок з чоловіком  перервався,
він  ніколи не навідувався до
дітей, брак залишався  формальним.
Лише  приблизно у 2001 році  вона
зустріла  чоловіка  в м. Сімферополь  і  в  короткій
бесіді   він  просив
не  пред'являти  позов
про розірвання шлюбу, обіцяв добровільно надавати  дітям
матеріальну допомогу. Однак
свою  обіцянку  він
порушив, тому у 2003 році
вона  пред'явила до
Чорноморського  районного суду  позов
про  розірвання   шлюбу.
За  відсутністю  чоловіка
шлюб  було  розірвано. У 2005 році вона звернулася  до
Київського районного суду  м.
Сімферополя  з позовом про стягнення
аліментів на  дітей. 10.06.2005 року  позов
задоволено також за відсутністю відповідача. Державний  виконавець виїжджав  за місцем реєстрації  ОСОБА_2.
і  встановив, що  він
там  не  проживає.
До  цього  часу
від нього немає ніяких відомостей,
більше  10  років
за  місцем реєстрації  він
не  проживає.  Визнання
безвісно  відсутнім  її
колишнього  чоловіка   заявник
обґрунтовує  тим, що  має
намір   через  тяжке матеріальне становище звернутися  до Управління
труда  та  соціального захисту населення з проханням
призначити дітям тимчасову  державну  допомогу.

У
судовому засіданні заявниця
вимоги  підтримала,  дала пояснення згідно  вищевказаного,  просила
заяву   задовольнити.

Представник  зацікавленої
особи - Управління  праці  та
соціального захисту населення
у  судовому  засіданні
просив  розглянути  справу
на  підставі  діючого законодавства  та
документів,  які   маються
в  матеріалах   справи.

Вислухавши
заявницю,  перевіривши  матеріали
справи, суд  прийшов  до
наступного.

Судом   встановлені
такі  факти  та
відповідні  їм  правовідносини.

Відповідно д о
ст. 43 ЦК України фізична особа  може
бути  судом визнана безвісно відсутньою,
якщо  протягом  одного
року  в  місці
її постійного проживання  немає відомостей  про
місце  її  перебування.

Факт  відсутності
відомостей  про  місце
перебування   ОСОБА_2в місці  його
постійного  проживання за  адресою: АДРЕСА_1,    протягом
одного  року  підтверджується    зібраними
у   справі   доказами.

Матір  заявниці
ОСОБА_5.  представила  на
адресу суду   письмові  пояснення, згідно  до
яких   їй  відомо
зі  слів  її доньки (заявниці) про те, що  з
2001 року  вона  чоловіка
не  бачила,  відомостей
від нього ніяких не має,  він   дітей
не  навідує,  матеріальної допомоги  на   утримання дітей  не надає.

Згідно  з
повідомленням   старшого
державного виконавця  ВДВС  Чорноморського РУЮ АРК ( а.с. 7)   ОСОБА_2 за
місцем  реєстрації -  АДРЕСА_1не
проживає  більше  10 років, за поданням  ВДВС Чорноморського РУЮ  боржник
по   аліментам  ОСОБА_2.
ухвалою суду  оголошений  у
розшук, даних  про  його
місцеперебування  вони не мають.

Згідно до
довідки  адресного  бюро (а.с.13 зворот) ОСОБА_2.
зареєстрований  за  адресою:АДРЕСА_1.

З урахуванням
наведеного, у суду  не має підстав ставити
під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених  свідками. Даних  про
їхню заінтересованість в результаті розгляду  справи
відсутні,  їх  показання
об'єктивно  підтверджуються і не
суперечать іншим зібраним  у  справі
доказам.

Відповідно  до ч. 2
ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити  день одержання останніх відомостей про місце  перебування особи, початком її безвісної
відсутності вважається  перше число  місяця, що йде за тим, у якому були одержані
такі відомості, а в разі неможливості
встановити  цей  місяць - перше січня наступного року.

Оскільки  матеріали
справи свідчать  про  те, що останні відомості про ОСОБА_2.  були у
2001  році, то початком  його
безвісної  відсутності  слід
вважати 1 січня 2002 року.

Задоволення  заяви
ОСОБА_1.  має  для
неї   юридичне  значення, оскільки  вона
має  намір звернутися  до Управління
труда та соціального захисту населення з проханням призначити   дітям
тимчасову  державну  допомогу.

Таким  чином,
зібрані  у  справі
докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав  для
визнання  ОСОБА_2.  безвісно
відсутнім.

На   підставі
ст. 43 ЦК України,  керуючись   ст.ст.
248-249   ЦПК
України,   с у д -

В И Р І Ш И В :

Заяву  ОСОБА_1про
визнання   ОСОБА_2безвісти  відсутнім
-  задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженця с.Кіровське  Чорноморського   району АР Крим,  безвісти
відсутнім.

Початком   безвісної   відсутності
ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,
вважати  1  січня
2002  року.

Рішення   може   бути
оскаржене  в  апеляційному
порядку  до  Апеляційного суду АР Крим   через
суд   першої  інстанції
шляхом  подачі  в
10-денний строк з дня
проголошення рішення  заяви про   апеляційне оскарження  і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної   скарги,  з
подачею  її   копії
до  суду   апеляційної
інстанції  або  в
порядку ч. 4 ст. 295   ЦПК  України.

Суддя:

Народний
засідатель -

Народний
засідатель -