Справа № 2- 2265
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2008 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді ГАЛУЩАК Л.О.

секретаря ШУМЕЙ Т.Б.

з участю адвоката КОБЗАНА Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуш цивільну справу за позовом

ОСОБА_1
до
ОСОБА_2

про усунення перешкод в користуванні дорогою, -

В С Т А Н О В И В:

Що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що із відповідачем по справі є сусідами, житловий будинок якого знаходиться за 100 м від його подвір»я й між ними на протязі тривалого часу існує конфліктна ситуація щодо дороги, яка знаходиться в їхньому спільному користуванні. По дорозі відповідач пускає стічні води ( вміст гноянки), які потрапляють на його подвір»я, через що змушений був перемістити свою криницю .

В даний час відповідач без його згоди, самочинно висипав на дорогу машину гравію, при цьому спрямував на дорогу стічні води. Внаслідок цього ускладнився проїзд до його господарства , а нечистоти стікають на його подвір»я . Для вирішення даного питання звернувся в сільську Раду, де комісією в складі сільського голови, його заступника та депутата сільської Ради був складений акт згідно якого дії
ОСОБА_1
визнано неправомірними і його зобов»язано усунути перешкоди в користуванні спільною дорогою. Так як відповідачем не було вчинено ніяких дій для усунення перешкод в користуванні спільною дорогою, то позивач просить постановити рішення, яким зобов»язати відповідача не чинити перешкод в користуванні дорогою, а саме очистити дорогу, яка знаходиться у спільному користуванні від будівельних матеріалів і відвести стічні води.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю й доповнив, що відповідач завіз на дорогу не будівельні матеріали , а гравій для влаштування дороги й після цього він зразу же пішов до сільської Ради.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позову не визнали та пояснили суду, що дорога, яка йде до його подвір»я не є спільною, а призначена виключно для заїзду до його будинковолодіння. А позивача ще в
ІНФОРМАЦІЯ_1
рр. рішенням сесії сільської ради зобов»язано

переробити заїзд до свого подвір»я з центральної дороги через свою присадибну ділянку. Однак відповідач даного зобов»язання не виконав. Крім цього, на дану дорогу завезли не будівельні матеріали, а шутер для влаштування дороги. Тому в задоволенні позову просять відмовити.

Суд, заслухавши доводи сторін , свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними і в їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступних підстав:

У відповідності до ст. 152 , 153 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У судовому засіданні з”ясовано , що сторони тривалий час спільно користуються дорогою , через яку виникає конфлікт. В жовтні 2008 року відповідач на дану дорогу завіз гравій для облаштування дороги.

Із акту від 3.10.2008 року , складеного представниками сільської Ради ( а.с.5), вбачається, що відповідач розпочав ремонт дороги без узгодження із позивачем й завіз будівельні матеріали, чим ускладнив проїзд
ОСОБА_2

Свідок
ОСОБА_3
суду пояснив, що разом із комісією він не виходив до спірної дороги й даний акт підписав у себе вдома, який заніс позивач. Коли поспілкувався із жителями села й зрозумів, що дорога для позивача має бути в іншому місці, то свій підпис відкликав.

Крім цього, свідки
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
,
ОСОБА_5
суду пояснили, що відповідач на дану дорогу вивіз не будівельні матеріали, а гравій для облаштування дороги.

Із рішення сесії Середньоугринівської сільської Ради від 12.06.10991 року ( а.с.18) вбачається, що позивача було зобов»язано переробити заїзд з вулиці до свого подвір»я через свою присадибну ділянку.

Таким чином, суд вважає, що облаштування дороги не спричиняє перешкод в користуванні дорогою , а тому даний позов є безпідставний і в його задоволенні слід відмовити .

На підставі наведеного, керуючись ст. 152 , 153 ЗК України, ст . 208, 210 , 213-215

ЦПК України, суд –

Р І Ш И В :

В задоволенні позову
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2

про усунення перешкод в користуванні дорогою відмовити у зв”язку із безпідставністю позовних

вимог.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського Апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України .

ГОЛОВУЮЧА: