Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Данчука В.Г., Мазурка В.А., -
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
комунального підприємства “Київпастранс”, третя особа - Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м. Києва, про перерахунок заробітної плати
та зобов'язання виконати певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Подільського районного суду м. Києва від 26 лютого 2008 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від                   28 травня 2008 року,
в с т а н о в и л а:
У січні 2007 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначав, що з 30 квітня 1986 року по 7 травня 1986 року він приймав участь у
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській автономній електростанції як
водій, відряджений для евакуації населення. За цей період йому було оплачено
відрядження та нарахована заробітна плата. З листопада 1987 року його було
переведено на легку роботу, а в листопаді 1988 року - визнано інвалідом 2
групи. Вважає, що заробітна плата за час відрядження була нарахована
неправильно та при переході на більш легку працю підприємство не сплатило йому
середню заробітну плату.
Посилаючись на викладене, позивач просив зобов'язати відповідача провести
перерахунок заробітної плати за період відрядження, за час перебування на
легкому труді з 1987 року по 1988 рік, перерахувати всі лікарняні за цей
період, провести виплати по акту Ф № 1 та видати довідку з проведеного
перерахунку для пред'явлення до Пенсійного фонду для перерахунку пенсії.
В ході судового розгляду позивач доповнив позовні вимоги та просив також
стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за час перебування на
легкому труді в розмірі 7243 грн. 98 коп. і за час перебування у відрядженні в
розмірі 2179 грн. 73 коп., 60 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та
зобов'язати відповідача внести відповідні зміни про нарахування заробітної
плати до особового рахунку.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 лютого 2008 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від                   28 травня 2008 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на
невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування
судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ставить
питання про скасування судових рішень й передачу справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для скасування  судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм  матеріального чи процесуального права і не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи
касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального
права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.
332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського
районного суду м. Києва від 26 лютого 2008 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 28 травня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Перепічай

В.Г. Данчук   В.А. Мазурок