УХВАЛА

іменем  україни

25 липня 2008 року                                                                           м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України Луспеник
Д.Д.

розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Полтавської
області від

20 травня 2008
року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними
договору купівлі-продажу земельної ділянки та дублікату державного акту про
право власності на земельну ділянку, визнання дійсними договорів
купівлі-продажу земельної ділянки та жилого будинку, визнання права власності
на жилий будинок та земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області
від 21 лютого 2008 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Визнано недійсним
дублікат державного акту про право власності на земельну ділянку площею 572 м&sup2;, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1, виданого 26.01.2006 р., на ім'я ОСОБА_1 Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки площею 572 м&sup2;
розташованої по АДРЕСА_1, укладений 26.01.2006 р. між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського
нотаріального округу

ОСОБА_4, зареєстрованоий в реєстрі за НОМЕР_1. Визнано за ОСОБА_1 право
власності на вказану земельну ділянку площею 572 м&sup2;.
Розподілено судові витрати. У задоволенні решти позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 20 травня 2008 року
рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним дублікату державного
акту про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, виданого на ім'я
ОСОБА_1 26.01.2006 р. визнання недійсним договору купівлі-продажу цієї
земельної ділянки укладений між ОСОБА_1 та

ОСОБА_3, визнання за ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку
скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні
вказаних позовних вимог. У решті рішення суду першої інстанції залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, посилаючись на порушення апеляційним
судом норм матеріального і процесуального права, просять рішення апеляційного
суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно із
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції й доданих до
нього матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи
не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного
судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів
справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

На підставі
наведеного та керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки та
дублікату державного акту про право власності на земельну ділянку, визнання
дійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та жилого будинку,
визнання права власності на жилий будинок та земельну ділянку, за касаційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Полтавської області від
20 травня 2008 року - відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити

ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                       Д.Д. Луспеник