Справа №2-647 за 2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

09 липня 2008
року             Макарівський районний
суд Київської області в складі судді ДЗЮБИ Н.М. при секретарях Лизі Л.М.,
Оберемчук О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.
Макарів справу за позовом ОСОБА_1до ТОВ «ЛОГІСТІК-ЦЕНТР«А» м.Київ, ПП «Марголія
Юкрейн» м.Київ, Макарівський РВЗР про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу землі,

В С Т А Н О В И
В :

Позивач
ОСОБА_1.звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЛОГІСТІК-ЦЕНТР»А», ПП «Марголія
Юкрейн», Макарівської РДА про визнання недійсними договорів купівлі-продажу,
посилаючись на те, що 14.12.2005 року між ним та ТОВ «ЛОГІСТІК-ЦЕНТР»А» було
укладено договори купівлі-продажу земельних ділянок на загальну суму 1137000
грн., відповідно до яких відповідач зобов»язувався сплатити вказану суму до
01.01.2006 року, але до даного часу не розрахувався з ним.Тому він звернувся до
суду з позовом про стягнення суми зобов»язання за договорами купівлі-продажу та
понесених збитків. З метою забезпечення даного позову ухвалою Макарівського
районного суду був накладений арешт на спірні земельні ділянки, що знаходились
у власності відповідача. Однак, ТОВ «ЛОГІСТІК-ЦЕНТР»А» 20.07.2007 р.продав ці
земельні ділянки другому відповідачу ПП «Марголія Юкрейн». Вважаючи, що
відповідач 1 не мав права розпоряджатись земельними ділянками, а тому порушив
його права, він звернувся за захистом своїх прав до суду.Просить визнати
договори купівлі-продажу земельних ділянок недійсними, державні акти на землю,
видані на підставі цих договорів, скасувати, а також застосувати двосторонню
реституцію.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_2. позовні вимоги підтримала та доповнила
новою підставою визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок
недійсними-це фіктивність укладеного договору, посилаючись на те, що даний
правочин вчинений відповідачами без наміру створити ті правові наслідки, які
виникають при вчиненні договорів купівлі-продажу (відчуження майна за грошову
винагороду), оскільки в п.2 договору від 20.07.2007 року вказується, що оплата
по договору здійснюється шляхом банківського перерахунку на поточний рахунок
покупця протягом одного року з моменту укладення договору.Крім того, ПП
«Марголія Юкрейн» зареєстроване за два дні до вчинення правочину (18.07.2007р.)
і мало статутний капітал 1000 грн..Даний правочин був вчинений  по домовленості відповідачів , щоб
унеможливити виконання рішення суду по справі ОСОБА_1до ТОВ «ЛОГІСТІК-ЦЕНТР»А»
про стягнення суми шляхом звернення стягнення на майно, яким забезпечено позов,
виходячи з того, що представником ПП «Марголія Юкрейн» по дорученню при
посвідченні оскаржуваного правочину був ОСОБА_3., який також представляв
інтереси ТОВ «ЛОГІСТІК-ЦЕНТР»А» у справі за позовом ОСОБА_1до ТОВ
«ЛОГІСТІК-Центр»А» про стягнення суми і в забезпечення даного позову був
накладений арешт на спірні земельні ділянки.Сторони оспорюваного правочину
домовились про вартість земельних ділянок, що відчужувались, яка точно дорівнює
оціночній вартості землі, а саме,7598190 грн., що, принаймні, в 10 разів нижче
ринкової вартості даної землі.Це свідчить про те, що відчуження землі відбулось
лише формально, щоб змінити титульного власника.Проте фактично земельна ділянка
перебуває у володінні особи ( на підставі договору оренди), яка є пов»язаною в
ТОВ «ЛОГІСТІК-ЦЕНТР»А», оскільки відповідачі 1 та 2 мають спільних засновників,
а саме, ТОВ «Європоліс Проперті Холдінг».

Представник
відповідача-ТОВ «ЛОГІСТІК-ЦЕНТР»А»-Олексіюк М.В. позовні вимоги не визнав і
пояснив суду, що укладенням оспорюваного правочину права позивача ОСОБА_1 не
були порушені в силу того, що він не є стороною даного правочину, на дані
земельні ділянки немає ніяких прав і цих прав не заявляє, ТОВ
«ЛОГІСТІК-ЦЕНТР»А» не має жодних зобов»язань перед позивачем, оскільки сплатив
позивачу кошти за договором купівлі-продажу від 14.12.2005 р., позивач не має
прав на виконання рішення Макарівського райсуду від 11.10.2007 року за рахунок
майна відповідача, оскільки дане рішення не набрало чинності. Безпідставними є
твердження позивача про фіктивність правочину, оскільки земельні ділянки вибули
з власності та володіння ТОВ «ЛОГІСТІК-ЦЕНТР»А» і відповідач 2 є їх законним
власником. Зобов»язання по оплаті повністю виконані, порядок проведення
розрахунків за договором був сторонами змінений. Відповідач 2 отримав на ці
земельні ділянки Державні акти на право власності. Отже, вчинення сторонами
договору всіх необхідних дій по його виконанню виключає фіктивність договору.
Вимога позивача застосувати двосторонню реституцію до даного правочину сама по
собі заперечує фіктивність даного правочину, так як ці дві вимоги є
несумісними. Відповідач вільний у своєму виборі контрагентів по договору,
а  ціна договору встановлюється за
домовленістю сторін, а тому міркування позивача щодо комерційної доцільності
укладення спірного правочину на передбачених ним умовах є виключною
компетенцією відповідача 1.Дані Маркетингового дослідження про рівень ринкових
цін на землю не мають доказового значення по справі, вони та документи, що
становлять комерційну таємницю, не є належними
доказами по справі.Спірний договір повністю відповідає чинному
законодавству і ніяких прав позивача не порушує, а тому в позові слід
відмовити.

Представник
відповідача- ПП Марголія Юкрейн»- Шемяткін О.О.позовні вимоги не визнав і в
судовому засіданні пояснив наступне. Відповідач 2 є власником земельних ділянок
на підставі Державних актів на право власності на землю від 07.08.2007 року.
Сторонами спірного правочину є Відповідачі 1 та 2 , позивач не є стороною
даного правочину і не заперечує, що на момент повідчення правочину власником
земельних ділянок був Відповідач 1, а не він. Права позивача спірним правочином
не порушені, а його твердженення про неможливість виконання рішення суду  у спорі між ним та відповідачем 1 з приводу
стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу не має юридичного
значення, так як дана обставина не є підставою для визнання правочину
недійсним. Крім того, невідомо, чи має право на даний час позивач виконати
судове рішення за рахунок майна відповідача 1. Про накладення арешту на
земельні ділянки відповідач 2 дізнався лише з даної позовної заяви, при
посвідченні даного правочину відповідачу 2 про існування такого арешту відомо
не було. Відсутність відомостей про арешт земельних ділянок в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об»єктів нерухомого майна було перевірено нотаріусом та
підтверджується витягами з цього реєстру. А тому Відповідач 2 є добросовісним
набувачем. Земельні  ділянки Відповідачем
2 були куплені, вибули з володіння попереднього власника (Відповідача1)  з його волі, так само як з власності позивача
вони вибули у власність Відповідача 1, а тому вони не можуть бути витребувані у
добросовісного набувача (Відповідача 2).Крім того, доповнивши позов новою
підставою визнання договору купівлі-продажу земельних ділянок недійсними,
посилаючись на фіктивність правочину, позивач змінив предмет та підставу
позову, тобто, заявив новий позов, а тому в позові позивачу слід відмовити.

Представник
відповідача- Макарівського РВЗР-в судове засідання не прибув, причини неявки
суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним
чином.

Вислухавши
представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 по даній справі 20.07.2007
року був нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу шести земельних
ділянок на території Колонщинської сільської ради Макарівського району
Київської області загальним розміром 48,5352 га за 7598190,0 грн. 07.08.2007
року ПП «Марголія Юкрейн» на ці земельні ділянки отримало Державні акти на  право власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№№605973, 605978,  605977, 605974,
605975, 605976. Раніше дані земельні ділянки були придбані Відповідачем 1 ТОВ
«ЛОГІСТІК-ЦЕНТР»А» у позивача ОСОБА_1 14.12.2005року. Ухвалою Макарівського
районного суду від 16.07.2007 року з метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ТОВ
«ЛОГІСТІК-ЦЕНТР»А» про стягнення суми заборгованості та суми збитків по
договору купівлі-продажу земельних ділянок від 14.122005 року на вказані
земельні ділянки накладено арешт. Як свідчить витяг з Єдиного реєстру заборон
відчуження об»єктів нерухомого майна, станом на час посвідчення спірного
правочину (20.07.2007) вказані земельні ділянки під забороною не перебували.

З договору
купівлі-продажу земельних ділянок від 20.07.2007 року видно, що сторонами
договору є Відповідач 1 та Відповідач 2, позивач ОСОБА_1. не є стороною даного
договору. На час вчинення оспорюваного правочину (20.07.2007р.) арешт на
вказані земельні ділянки накладений не був, про що свідчить витяг з Єдиного
реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, а обов»язок внесення даних
в реєстр покладається на суд та нотаріальну контору, а не на відповідача.А тому
відсутня підстава визнання правочину недійсним, на яку посилається позивач.
Крім того, посилаючись на неможливість виконання рішення суду за його позовом в
разі відчуження земельної ділянки Відповідачем 1, чим порушуються його права,
позивач не надав суду доказів того, що на час його звернення з даним позовом до
суду існувало рішення суду, що набрало чинності, про будь-які майнові
зобов»язання Відповідача 1 перед позивачем. За таких обставин, суд вважає, що
права позивача укладенням між відповідачами 1 та 2 договору купівлі-продажу
земельних ділянок  ніяким чином не були
порушені, а тому позовні вимоги щодо визнання спірного правочину з підстав його
вчинення в період заборони відчуження земельних ділянок є безпідставними і
задоволенню не підлягають.

Крім того,
як свідчить виписка з банківського рахунку Відповідача 1 та повідомлення
нотаріуса, направленого позивачу ОСОБА_1., ТОВ «ЛОГІСТІК-ЦЕНТР«А» 07.09.2007
року перерахував на депозит приватного нотаріуса ОСОБА_4.грошове зобов»язання
за договором в сумі 1137000 грн.. Позивач та його представник не надали суду
доказів того, що на час посвідчення спірного правочину відповідачі 1 та 2 знали
про існування ухвали суду від 16.07.2007 року. Отже, сторони договору від
20.07.2007 року діяли добросовісно і відповідач 2 є добросовісним набувачем
спірних земельних ділянок.А тому дані спірні земельні ділянки не можуть бути
витребувані у добросовісного набувача-Відповідача 2, який є власником цих
земельних ділянок.

Позивач та
його представник  не надали суду належних
доказів і фіктивності спірного правочину,одночасно визнаючи, що частина дій по
здійсненню даного правочину, сторонами правочину (відповідачами 1 та 2)
виконана.Представники відповідачів 1 та 2 фіктивність правочину заперечували,
посилаючись на проведення оплати за продані земельні ділянки, на передачу
земельних ділянок у власність відповідача 2,що підтверджується Державними
актами на право приватної власності на ці земельні ділянки,  виданими на ПП «Марголія Юкрейн».

Ці
обставини разом з тим, що спірним правочином права позивача порушені не були,
дають суду підстави для відмовлення в задоволенні позовних вимог позивача.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст.317ч.1,319ч.1,330,388,203,215,234 ЦК
України,ст.ст.3,10,11,58-60,79,209,215,294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в
позові до ТОВ «ЛОГІСТІК-ЦЕНТР«А» м.Київ, ПП «Марголія Юкрейн» м.Київ,
Макарівський РВЗР про визнання недійсними договорів купівлі-продажу землі
відмовити.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає чинності відповідно до ст.223 ЦПК України.

Суддя
Н.М.ДЗЮБА