Справа
№2-370/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23
липня 2008 року
Володарский районний суд Донецької області у складі:

судді
Яковенко М.М.

при
секретарі
Темір В.В.

за
участю осіб, які приймали участь у справі:

позивач                                                 ОСОБА_1

представники
відповідача Павлішина Г.Д., Пікало Л.М.,
Мотренко Н.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Володарське цивільну справу за
позовом:

ОСОБА_1

до

Пенсійного
фонду  України управління у Володарському
районі

про

стягнення
моральної шкоди у сумі 5000 гривен, -

в с т а н о
в и в :

Позивачка  звернулась до
суду за наступними підставами:

У грудні 2001 року управлінням
пенсійного фонду України Володарського району позивачці була оформлена та
призначена пенсія по віку. На початку першої половини 2007 року вона
ознайомилась з роз*ясненням у газеті “Урядовий кур*єр”, в якій було зазначено,
що за роботу у морзі заробітна плата нараховується у подвійному розмірі. З 1985
року по 1989 рік позивачка працювала фельдшером-лаборантом. Вона звернулась до
Володарського УПФ по питанню проведення перерахування пенсії з урахуванням
встановлених пільг, але їй було відмовлено. В зв*язку з чим вона вимушена була
звертатися у виші інстанцію, після чого їй був проведений перерахунок пенсії з
урахуванням пільг за роботу у морзі. Та встановлена нова пенсія з доплатою за
період з 17.12.2001 року по 31.03.2008 рік у сумі 165, 86 грв. В зв*язку з тим,
що їй безпідставно відмовили у перерахунку до пенсії, позивачка сильно
хвилювалась через це, що негативно вплинуло на її стан здоров*я, через це вона
у вересні 2007 року потрапила до лікарні з тяжкою хворобою, де знаходилась на
стаціонарному лікувані, понесла витрати на ліки. З урахуванням глубини душевних
страждань, яких позивачка зазнала, просить стягнути з Володарського управління
пенсійного фонду України спричинену їй моральну шкоду у сумі 5000 гривен.

Позивачка у
судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у  повному обсязі та пояснила суду, що
у грудні 2007 році вона пішла на пенсію. Раніше вона працювала у морзі. Їй була
призначена пенсія за віком. Вона впродовж довгого часу страждає на гіпертоничну
хворобу та церебральний атеросклероз. 30.08.2007 року їй стало зле, визивали
швидку допомогу, а вже з 03.09 по 17.09.2007 рік вона знаходилась на
стацлікувані в зв*язку з інсультом та церебрального атеросклероза. У грудні
2007 року із газетній статті в Урядовом кур*єрі”  їй стало відомо, що вона має право на
пільгову пенсію в зв*язку з її колишньою роботою. Вона звернулась до робітника
пенсійного фонду з даним питанням про перерахунок пенсії, але їй сказали, що їй
не може бути проведене таке перерахування. Вона потім звернулась до вищестоящих
установ. Після чого, їй Володарським УПФ був проведений перерахунок пенсії за
остані роки. Яким чином, знаходження на стацлікуванні у вересні 2007 року в
Володарській ЦРЛ з захворюваннями, якими вона страждає впродовж довгого часу, пов*язане
з тим, що їй тільки у грудні 2007 року стало відомо про порушене її право на
пенсію, в результаті чого її стан здоров*я погіршився об*яснити не може.

Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали,
заперечували проти задоволення позову та в своїх запереченнях зазначали, що в
тому, що вони їх вини в несвоечасному перерахунку пенсії позивачки не має, т.я.
відповідно до вимог законодавства про пенсійне забеспеченння, у них не було
усіх необхідних документів для вирішення питань про перерахунок пенсії, які
повині були надавитися за місцем останьої роботи позивачки. Такий перерахунок
був проведений на початку 2008 року після звернення її до УПФ, після
представлення необхідних довідок Володарської ЦРЛ про стаж роботи та про заробітну
плату.Крім того, позивачка не разу не зверталась на початку 2007 року до них
для вирішення даних питань, як то вона зазначає у обставинах викладених  у позовній заяві, що могло вплинути на її
стан здоров*я та знаходження на стацлікувані у вересні 2007 року, яке вона
пов*язує з тим, що були порушені її права. Позивачка не довела, що діями УПФ їй
було завдано моральної шкоди та взагалі не обгрунтована сума такої шкоди, як і
відсутні безпосередньо норми, які прямо передбачали відшкодування такої шкоди органами
УПФ мали пояснили суду, що

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь
у справі та докази представлені сторонами у їх взаємній сукупності, суд
приходить до висновку про відмову у задоволені позовнимх вимог позивачки по
слідуючим підставам.:

Суд вважає встановленим на підставі пояснень сторін та доказів, що дійсно
ОСОБА_1. є пенсіонеркою та знаходиться на обліку в УПФ Вололадського району.
Вона на протязі життя страждає на захворювання гіпертонічної хвороби та
церебрального атеросклерозу, в зв*язку з чим знаходится на обліку у
Володарській ЦРЛ.  З 03.09.2007 року по
17.09.2007 ріку знаходилась на стацлікувані з приводу цих захворювань. У грудні
2007 року їй з газети “Урядовий Кур*єр” від 15.12.2007 року із статті “Стаж роботи
у подвійному розмірі” стало відомо перерахунок їй пенсії з зарахуванням до
стажу роботи у подвійному розмірі в зв*яку з її роботою в у морзі. В двадцятих
числах січня 2008 року позивачка звернулась до Володарського УПФ з питань про
доплату як донору та розмір пенсії.. т.б. порушила питання щодо перехування їй
пенсії. Після чого 13.02.2008 року подала та представила документи про
зарорбітну плату, стаж роботи до Володарського УПФ. Згодом звернулась до МПСПУ,
звернення якої було направлено до ГУПФ в Донецькій області, після розгляду якої
була надана відповідь у березні 2008 році про належність права на пільгове
нарахування та взагалі був проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1

Відповідно до правового змісту ст.23 та ст.1167 ЦК України моральна шкода
завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини і не залежно від вини заподіювача, у випадках встановлених законом.

Відповідно до ППВС України "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.2005 року із змінами та
доповненнями - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних
фізичній особі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку
противоправною поведінкою щодо неї самої або членів сім'ї чи близьких родичів,
у порушені нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження
активного громадського життя. При вирішені спору про відшкодування моральної
шкоди, заподіяними незаконими діями органами влади, зазначений орган може
відповідати за таку шкоду, якщо це прямо передбачено законом. Але ж Законами
України, як то “Про пенсійне забеспечення” так і “Про загальнообов*язкове
державне пенсійне страхування” не має вказівок на відшкодування моральної шкоди
у випадку відсутності вини цього органу. Т.б. суд вважає, що вини у діях
відповідача у несвоєчасному проведені перерахунку пенсії позивачки не має.
Крім того, після представлення позивачкою усіх необхідних документів для перерахунку
пенсії, УПФ провело такий перерахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у судовому
засіданні просив стягнути з управління моральну шкоду в сумі 5000 грн.,
посилаючись на те, що дії відповідача негативно вплинули на його фізичний та
психічний стан, що виявилось у необхідності звернення за медичною допомогою,
лікувані та придбання препаратів для лікування. Проте ніяких
доказів на підтвердження зазначених вимог позивачка не надала. Крім того,
обставини які були викладені у позовній заяві та відповідно до пояснень самої
позивачки та досліджених у судовому засідані доказів, було встановлені
противоріча між часом, причинами потраплення до лікарні. Тому суд не приймає до
уваги доводи позивачки та вважає їх безпіставними, що в результаті на думку
позивачки незаконної відмови на початку 2008 року з боку відповідача у
перерахунку пенсії та її потраплянням до лікарні у вересні 2007 року, з часу
коли вона дізналася про право на збільшення пенсії на пільгових умовах (на
прикінці грудня 2007 року) є безпосередньо причиний зв*язок, т.б. знаходження
на лікувані у вересні 2007 року ніяким чином не пов*язано з тим, коли позивачки
стало  відомо про необхідність проведення
такого перерахунку її пенсій у грудні 2007 року.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачки задоволеню
не підлягають у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.23, 1167
ЦК України, Законом України «Про пенсійне забеспечення» від 05.11.1991 року із
змінами та доповненнями, Законом України «Про загальнообов*язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року із змінами та доповненнями, ППВС  України від 3 грудня 1997 року N 13 «Про практику розгляду судами справ за
скаргами на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, юридичних, посадових і службових осіб у сфері управлінської
діяльності, які порушують права та свободи громадян», Постановою Пленуму
Верховного Суду України “Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.2005 року із змінами та доповненнями,
суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Пенсійного фонду  України управління у Володарському
районі  про стягнення моральної шкоди у
сумі 5000 гривен залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарженння  не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, рішення суду набирає законной сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги, рішення якщо його не було скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження
або апеляційна скарга може бути подана через Володарский районний суд до
Апеляційного суду Донецької області м.Маріуполя, протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Апеляційна
скарга може бути подана через Володарский районний суд до Апеляційного суду
Донецької області м.Маріуполя протягом 20 днів, у випадку подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів.

Суддя
М.М.Яковенко