Справа ?2-567/08
Дніпровський районний суд м.
Головуючого - судді
Бідненко Л.Л.,  Паріста Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3,
Відділ у справах  громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Дарницького РУГУ МВС України в місті
Києві   про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_4, звертаючись з позовом
до суду, просить визнати ОСОБА_5 такою, що втратили право користування житловим
приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, на підставі ст. 71 ,72  Житлового кодексу УРСР, у зв'язку з розірванням
За ухвалою Дніпровського
районного суду міста Києва від 09 липня 2007 року залучено у якості третьої
особи без самостійних вимог Комунальне підприємство по утриманню житлового
господарства Дніпровського  району міста
Позивач ОСОБА_4 в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав
викладених в позовній заяві та письмових поясненнях на позов, які залучено до
матеріалів справи (а.с.66-68), додатково пояснив, що відповідачка  його колишня дружина, після реєстрації шлюбу
він зареєстрував відповідачку в квартирі
АДРЕСА_1, під час шлюбу народились діти -  донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2, які також зареєстровані в даній квартирі, однак з березня
2006 року відповідачка разом з дітьми в даній квартирі не проживає, фактично
мешкає за іншою адресою, за
житлово-комунальні послуги не сплачує,
квартирою не цікавиться,  даний
факт підтверджено актами, які залучено до матеріалів справи,  в травні 2007 року шлюб між ним та
відповідачкою розірвано, він має іншу сім'ю, але не може зареєструвати свою
дружину у даній квартирі, не заперечує проти проживання своїх дітей у цій
квартирі, тому не ставить питання про зняття їх з реєстрації, хоча фактично
діти проживають разом з відповідачкою, оскільки відповідачка відмовляється
добровільно знятись з реєстрації він вимушений вирішувати це питання в судовому
Відповідач ОСОБА_5  в судовому засіданні проти заявлених позовних
вимог заперечувала, пояснила, що перебувала з позивачем у зареєстрованому
шлюбі, від шлюбу мають двох малолітніх дітей, однак внаслідок негативної
поведінки позивача вона вимушена була разом з дітьми проживати окремо,
орендувала інше житло, на даний час проживає з дітьми у своєї матері, іншого
жилого приміщення на праві власності не має,
спірна квартира є єдиним їх житлом,
в травні 2007 року Дніпровським районним судом міста Києва шлюб між ними
розірвано, дане судове рішення прийнято у її відсутність, про його наявність
вона дізналась при розгляді даної справи, до спірної  квартири вона не навідується, оскільки
позивач проживає в цій квартирі з новою дружиною, але на початку 2007 року
зверталась із заявами до ЖРЕО для вирішення питання щодо ненарахування
квартирної плати та комунальних послуг на неї та її дітей, оскільки вони в цій
квартирі не проживають, вважає, що за даних обставин позов не може бути
задоволений, оскільки ні вона , ні її діти не мають іншого житла,  а проживати в цій квартирі вони не мають
Представник відповідачів
ОСОБА_8 та ОСОБА_9  в судовому засіданні
проти позову заперечували з підстав, викладених відповідачкою у своїх
поясненнях наданих в судовому засіданні.
Представник третьої особи
ОСОБА_10 в судовому засіданні проти позову заперечувала, просить в позові
відмовити, пояснила, що спірна  квартира
не приватизована, перебуває на балансі Комунального підприємства по утриманню
житлового господарства Дніпровського
району міста Києва, звертаючись з позовом до суду, позивачем не надано
належних доказів, які мали підтвердити факт не проживання відповідачки в цій
квартирі, разом з тим в квартирі залишаються зареєстрованими діти відповідачки,
тому дана обставина призведе до не можливості проживання матері разом з її
неповнолітніми дітьми, також просить визнати неналежними доказами у справі акти
ЖРЕО ?408, на які посилається позивач як на докази відсутності відповідачки в
цій квартирі з березня 2006 року, оскільки дані докази отримані з порушенням
вимог чинного законодавства
Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, представників відповідача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , представника
третьої особи  ОСОБА_10 , свідків
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,  дослідивши
матеріали справи , оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд
приходить до наступного.
Судом встановлено, що спірною
є двокімнатна квартира АДРЕСА_1, яка була надана ОСОБА_14 разом з членами сім'ї
Дніпровського районної ради народних депутатів міста Києва. (а.с.18)
На даний час власником
особового рахунку квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4.
3гідно ст. 64 Житлового
кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуватись
нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення.
Відповідно ст. 65 Житлового
кодексу України наймач вправі у встановленому порядку за письмовою згодою всіх
членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.
Як вбачається з матеріалів
справи, з серпня 1997 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому
Від шлюбу мають двох
малолітніх дітей - доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2
3а довідкою Житлової ремонтно
- експлуатаційної організації ? 408 форма №3) в спірній квартирі зареєстровані:
ОСОБА_4 (з 1974 року), ОСОБА_5 ( з 2005 року), ОСОБА_6 (з 2004 року), ОСОБА_7
(з 2004 року). (а.с.21)
На підставі заочного  рішення Дніпровського районного суду міста
Києва від 07 травня 2007 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано.
Відповідно до ст. 71 Житлового
кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за
ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до
ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки проводиться в судовому порядку.
В підтвердження позовних вимог
позивачем ОСОБА_4 надано докази на підтвердження факту не проживання
відповідачки за адресою спірної квартири,
- акт від 12 березня 2007 року про відсутність
відповідачки ОСОБА_5 АДРЕСА_1 з 2006 року, які складено майстром техдільниці ?4
ЖРЕО №408 ОСОБА_15, та підписаний мешканцями будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_16,  ОСОБА_12, ОСОБА_13 (а.с.40)
- акт від 15 травня 2007 року про відсутність
відповідачки ОСОБА_5 АДРЕСА_1 з 2006 року, які складено майстром техдільниці ?4
ЖРЕО №408 ОСОБА_15, та підписаний мешканцями будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_16,  ОСОБА_12, ОСОБА_13 (а.с.39)
- акт від 11 липня 2007 року про відсутність
відповідачки ОСОБА_5 АДРЕСА_1 з 2006 року, які складено майстром техдільниці ?4
ЖРЕО №408 ОСОБА_15, та підписаний мешканцями будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_16,  ОСОБА_12, ОСОБА_13 (а.с.70).
Як вбачається з матеріалів справи,
вищезазначені акти складено особисто майстром техдільниці №4 ЖРЕО №408 ОСОБА_15
та затверджено начальником ЖРЕО №408 Кононенко Т.Я., однак в матеріалах справи
відсутні будь-які докази на підтвердження того, що дані посадові особи офіційно
були запрошені для огляду квартири позивача, також відсутні дані про те, де
саме складено дані акти, чи було оглянуте спірне житлове приміщення та на яких
даних базувались члени комісії зазначивши в акті, що відповідачка не проживає в
даній квартирі з 2006 року, відсутні посилання на покази осіб, які мали
підтвердити факт не проживання відповідача за вказаною адресою.
Згідно довідки Житлової
ремонтно-експлуатаційної організації ?408 від 22 жовтня 2007 року
повідомляється, що по книзі реєстрації заяв мешканців, заява ОСОБА_4
проживаючого АДРЕСА_1 в 2007 році не зареєстровано. (а.с.87)
Будучи допитаним у якості свідка ОСОБА_12
пояснив, що добре знайомий з ОСОБА_4 та його колишньою дружиною ОСОБА_5.,
підтвердив, що ОСОБА_4 на даний час проживає в своїй квартирі  з іншою жінкою, шлюб між ним та ОСОБА_5 розірвано
і вона разом з дітьми не проживає в квартирі АДРЕСА_1 більше року, на прохання
ОСОБА_4 він приходив  до ЖРЕО та в
присутності працівника даної організації підписував одночасно декілька
документів щодо не проживання  ОСОБА_5 у
цій квартирі протягом року, до квартири ОСОБА_4 вони не заходили, огляду
квартири не проводили, про те, що ОСОБА_5 не проживає в цій квартирі йому
відомо зі слів ОСОБА_4.
допитаною у якості свідка  ОСОБА_13
пояснила, що знає ОСОБА_4 з дитинства, добре знає його дружину ОСОБА_5,
підтвердила, що колишня дружина  ОСОБА_4
не проживає разом з ним протягом останнього року, разом з дітьми проживає в
іншому місці, на прохання ОСОБА_4 вона в приміщенні ЖРЕО підписувала одночасно
декілька документів про не проживання його колишньої дружини в квартирі
АДРЕСА_1, до цієї квартири вони не заходили, їй відомо, що на даний час в цій
квартирі проживає ОСОБА_4 з іншою жінкою та дитиною.
З урахуванням викладеного, суд не бере до
уваги як докази по справі вищезазначені акти, оскільки складені акти
підписувались членами комісії в один день,
комісійно квартира не обстежувалась, акти в присутності членів комісії
наскладались, підписи членів комісії начальником ЖРЕО ?408 не посвідчені, зміст
актів та достовірність викладеної в них інформації відповідальним працівником
не перевірялись, подані акти не мають реєстраційних номерів, зі змісту актів не
вбачається, в який саме час було оглянуте квартиру, в присутності яких осіб
було оглянуто спірну квартиру.
Дані факти підтверджено
показами свідків  ОСОБА_12 та ОСОБА_13, а
також поясненнями позивача у справі, який підтвердив, що на момент звернення з
позовом до суду дані акти виготовлені не були, лише під час розгляду справи він
звернувся до ЖРЕО ?408 з приводу складення актів про відсутність відповідачки
за місцем її реєстрації, акти складались в його присутності в приміщенні ЖРЕО
?408 майстром  техдільниці ОСОБА_15, де і
були підписані членами комісії.
Відповідно до вимог ст. 60
Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, позивачем у
справі не надано належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог,
оскільки факт відсутності відповідача за місцем проживання підтверджується лише
наданими актами, які не можуть слугувати належними доказами у справі, інших
доказів, які мали підтвердити факт відсутності відповідачів за місцем
проживання понад шість місяців суду надано не було, клопотань про витребування
таких доказів судом, позивачем не заявлялись.
Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного
процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.
Як роз'яснено в п.11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року ?2 „Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України” суд може
визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з
однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Змінити
підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.
Як вбачається з предмету позовних вимог,
позивач просить визнати ОСОБА_5 такою, що втратили право користування житловим
приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, у зв'язку з розірванням шлюбу, однак
даної підстави в ст. на підставі ст. 71 ,72
Житлового кодексу УРСР не передбачено, в судовому засіданні позивач
наполягав на позовних вимогах саме з цих підстав.
В той же час, відповідачка не
заперечувала факт не проживання в спірній квартирі разом з дітьми з березня
2006 року, оскільки позивачем чиняться перешкоди в проживанні в спірній
квартирі, внаслідок чого вона вимушена орендувати інше житло, що
підтверджується залученим до справи договором оренди житла від 23 грудня 2006
року (а.с.56), та її особистими заявами до ЖРЕО ?408 (а.с.47,48)
Будучи допитаним в судовому
засіданні свідок ОСОБА_11, який працює брокером по нерухомості, підтвердив, що
в 2006 році подружжя ОСОБА_4 звертались до нього з приводу здачі в оренду
спірної квартири, оскільки вони в цій квартирі не проживають.
Відповідно до частини
четвертої  ст. 29 Цивільного кодексу
України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце
проживання  її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального
закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.
Таким чином, в розрізі даного
спору суд вважає, що позбавлення відповідачки права на користування спірної
квартирою буде зачіпати інтереси малолітніх дітей відповідачки, оскільки
позбавить їх матір проживати разом з її дітьми, оскільки в судовому засіданні
достовірно встановлено, що діти відповідачки постійно проживають разом з нею,
даний факт не заперечував і позивач.
Заявлені вимоги позивача щодо
зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 та зобов'язання ЖРЕО
?408 зробити новий розрахунок оплати комунальних послуг та квартплати за
квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку із зняттям ОСОБА_5 з реєстраційного обліку, суд не
розглядає, оскільки протягом розгляду судової справи позивач відмовився від
заявлених позовних вимог в цій частині.
Враховуючи викладене, суд
дійшов висновку, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Комунальне
підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського  району міста Києва  про визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням є не обґрунтованим та таким, що не підлягає
Враховуючи наведене та
керуючись ст.ст. 61, 65, 71, 72 Житлового кодексу УРСР, ст.29 Цивільного
кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.041985 року ?
2 ”Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового
кодексу України (зі змінами та доповненнями), ст.ст. 10, 58, 60, 88, 208, 209,
212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України ,суд
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3,  Відділ у
справах  громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Дарницького РУГУ МВС України в місті Києві   про визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням - відмовити.
Рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду міста Києва у 20-тu денний термін з дня подачі
заяви про апеляційне оскарження, яка подається на протязі 10-ти днів після
винесення рішення суду.

С у д д я