Справа
№ 2-328/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 липня 2008 року.
Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

-
головуючого судді Пляка С.Л.,

- при
секретарі          Швайка Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Олександрівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції в Знам”янському
районі Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України про визнання права на щомісячну компенсацію

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про зобов”язання відділення виконавчої дирекції у Знам”янському районі
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України призначити щомісячну грошову компенсацію в
зв”язку із втратою професійної придатності.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що 23 квітня 1990 року трапився
нещасний випадок на виробництві, а саме, працюючи розпиловщиком дров Чигиринського
райпобуткомбінату отримав виробничу травму- втратив 4 та 5 пальці правої руки..
Лікарською експертизою було визначено ступінь втрати працездатності в розмірі
25 відсотків. Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 5
листопада 1990 року з Чигиринського райпобуткомбінату на користь позивача було
стягнуто одноразову виплату та призначено щомісячну виплату в зв”язку з втратою
працездатності на період до проведення повторної лікарської експертизи. За
результатами  проведення повторної
лікарської експертизи позивачу було визначено ступінь втрати професійної
придатності в розмірі 25 відсотків безстроково.

Відповідно до пп. “в” п. 1
ст. 21 Закону України “Про загальнообов”язкове соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили
втрату працездатності” № 1105-XIУ до обов”язків Фонду належить здійснення
виплати громадянам щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку
потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону,
особи, право яких на отримання відшкодування шкоди було встановлено згідно із
законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного
захворювання, пов”язаних з виконанням ними трудових обов”язків, мають право на
забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

У відповідності з п. 2 ст. 7
Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов”язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності “ № 2272-III від 22 лютого 2001 року, Фонд
сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам сімей),
які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати
та соціальні послуги, або коли таке право встановлене в судовому порядку.

Позивачу відмовлено у
безстроковій страховій виплаті на підставі того, що він не надав Відділенню
виконавчої дирекції у Знам”янському районі Фонду довідки про суму виплати.

Надати вказану довідку
позивач не може оскільки Чигиринський райпобуткомбінат неодноразово
реорганізовувався, внаслідок чого втратились документи про працевлаштування та
перебування на роботі позивача тому він вимушений звернутись до суду за
захистом свого порушеного права.

Представник відповідача
позовні вимоги визнав, суду пояснив, що позивач дійсно має право на отримання
безстрокової страхової виплати, але оскільки він позбавлений можливості надати
відділенню виконавчої дирекції у Знам”янському районі Фонду довідку про суму
виплати, тому вони позбавлені можливості здійснювати безстрокову страхову
виплату.

Заслухавши позивача,
відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази в сукупності суд
вважає, що вимоги позивача законні і підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Позивач дійсно 23 квітня 1990
року, працюючи пильщиком Чигиринського райпобуткомбінату Черкаської області
отримав виробничу травму (а.с.7-9, 11).

Ступінь втрати професійної
придатності становить 25 відсотків (а.с. 13).

Рішенням Чигиринського районного
суду Черкаської області від 5 листопада 1990 року по справі № 2-205/90 на
користь позивача з Чигиринського райпобуткомбінату Черкаської області стягнуто
по день   проведення повторної лікарської
експертизи 72 грн. 25 коп. щомісячно (а.с.10).

З повідомлення  Чигиринського районного трудового архіву
Черкаської області видно, що документальні матеріали на працівників  Чигиринського райпобуткомбінату Черкаської
області за 1990 рік не надходили (а.с. 12).

Правонаступника Чигиринського
райпобуткомбінату Черкаської області не має (а.с. 15, 17).

Відповідно до пп. “в” п. 1
ст. 21 Закону України “Про загальнообов”язкове соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили
втрату працездатності” № 1105-XIУ до обов”язків Фонду належить здійснення
виплати громадянам щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку
потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону,
особи, право яких на отримання відшкодування шкоди було встановлено згідно із
законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного
захворювання, пов”язаних з виконанням ними трудових обов”язків, мають право на
забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

У відповідності з п. 2 ст. 7
Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов”язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності “ № 2272-III від 22 лютого 2001 року, Фонд
сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам сімей),
які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати
та соціальні послуги, або коли таке право встановлене в судовому порядку.

Крім цього ст. 40 Закону -
1105 передбачено якщо справи про страхові виплати розглядаються в перше по
закінченню троьх років з дня втрати потерпілим працездатності внаслідок
нещасного випадку або з дня смерті годувальника, страхові виплати проводяться з
дня звернення. Із матеріалів справи вбачається, позивач звернувся до відділення
дирекції Фонду 24 вересня 2007, тому право про нарахування страхових виплат
настало від дня звернення.

Таким чином в судовому
засіданні було встановлено, що вимоги позивача законні та підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Керуючись Законом України
“Про загальнообов”язкове соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату
працездатності” № 1105-XIУ від 23 вересня 1999 року зі змінами та доповненнями,
Законом України “Про страхові тарифи на загальнообов”язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності “ № 2272-III від 22 лютого 2001 року, ст.
ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов”язати Відділення
виконавчої дирекції у Знам”янському районі Фонду  соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України прийняти документи для заведення
особової справи ОСОБА_1 2 серпня 1962 року народження, призначити йому страхові
виплати та надати соціальні послуги передбачені Законом  України “Про загальнообов”язкове соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання ,
які спричинили втрату працездатності” № 1105-XIУ від 23 вересня 1999 року з 24
вересня 2007 року, тобто, з часу звернення
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції у Знам”янському районі Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України, з заявою.

Заява про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.

Суддя:(підпис)

копія вірна.

Суддя Олександрівського
районного суду Кіровоградської області
С.Л. Пляка