Справа № 22Ц - 3652/2008 р.
Головуючий  у 1-й інстанції
Доповідач в 2-й інстанції Поліщук М.А.
У Х В А Л А

Іменем             України.

9 жовтня  2008 року   колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого -  судді Антоненко В.І.

суддів:  Касьяненко Л.І., Поліщука
М.А.

при
секретарі  Приходько Л.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в
м.Києві  матеріали цивільної справи за
апеляційною  скаргою  ОСОБА_1 на
рішення Баришівського районного суду Київської області від 22 липня 2008
року у справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3  про відшкодування  матеріальної
і   моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідача,  перевіривши матеріали цивільної справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів,-

В
С Т А Н О В И Л А:

В травні
2007року ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним позовом до ТОВ «САТ» та просив
стягнути з відповідача 20 000грн. матеріальної шкоди, 5000грн. моральної шкоди.

Ухвалою суду від 28.09.2007року
проведено заміну первісного  відповідача
ТОВ «САТ» наОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що  17.08.2006року на 83км автодороги
Київ-Харків  з вини водіяОСОБА_1  сталася дорожно-транспортна пригода, в
результаті якої був пошкоджений  належний
позивачу автомобіль марки «ГАЗ» д.н.НОМЕР_1
і  йому заподіяно матеріальну і
моральну шкоду.

Рішенням  Баришівського
районного суду Київської області від 22 липня 2008 року позов задоволено.
Стягнуто  з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_322 472грн.50коп.
матеріальної шкоди,   5000грн. моральної
шкоди, 1071,60грн. вартості експертизи,
254,51грн. сплаченого державного мита, 150грн. за надання юридичної
допомоги, а всього стягнуто 28 978грн.10коп.

В  апеляційній
скарзі  ОСОБА_1  просить
рішення  суду    скасувати, провадження у справі закрити,
посилаючись на  незаконність рішення
суду.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення,
яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами,  які були досліджені в судовому
засіданні.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову, суд виходив із доведеності вини відповідача, як
володільця джерела підвищеної небезпеки,
в заподіянні матеріальної і моральної шкоди позивачу.

Колегія
суддів погоджується із вказаними
висновками, так як вони   належним
чином   обґрунтовані  та
відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч.1ст.1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах,
а  саме:

1)шкода, завдана одній особі  з
вини  іншої  особи,
відшкодовується  винною особою.

Згідно з вимогами ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у
справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом  першої
інстанції   правильно  встановлено, що  17.08.2006року на 83км автодороги
Київ-Харків  водій ОСОБА_1, керуючи
автомобілем марки «Мерседес» д.н. НОМЕР_2, порушив Правила дорожнього руху
України, заснув за кермом, в результаті чого зіткнувся із автомобілем «ГАЗ»
д.н.НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3а О.В., який рухався попереду.

Внаслідок
зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, матеріальна шкода
заподіяна володільцю автомобіля ГАЗ» д.н.НОМЕР_3  ОСОБА_3 становить 22 472грн.50коп.

Відповідно до ст. 61 ЦПК
України суд  вірно врахував як обставину,
яка не підлягає доказуванню - вину відповідача у заподіянні шкоди при взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
постанову  судді  Святошинського районного суду міста
Києва  від 10 жовтня 2006 про
притягненняОСОБА_1  до адміністративної відповідальності по
ст.124 КпАП України   і накладення на
нього   адміністративного  стягнення
у вигляді  штрафу в розмірі 34грн.

Доведеним  позивачем
є   розмір матеріальної шкоди в
сумі 22 472грн.50коп., оскільки встановивши, що вартість відновлювального ремонту є більшою, ніж
вартість пошкодженого
автомобіля позивача на час настання дорожно-транспортної пригоди, суд
обґрунтовано стягнув з
відповідача на відшкодування шкоди ринкову вартість пошкодженого автомобіля та витрати, понесені позивачем на проведення   автотоварознавчої   експертизи.

Колегія суддів погоджується із
висновками  суду в частині
визначення розміру  моральної шкоди.   Визначаючи
моральну шкоду  у розмірі  5000 грн., суд у відповідності до вимог
ст.ст.23,1167,1187 Цивільного кодексу України врахував обставини справи,  необережний характер дій  заподіювача шкоди, глибину фізичних та
душевних страждань позивача,  ту
обставину що автомобіль до даного часу не відремонтований, вимоги  розумності
і  справедливості.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і
процесуального  права і передбачених
ст.ст.309, 310 ЦПК України підстав для скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення  чи закриття
провадження  у справі при апеляційному
розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те,  що
ОСОБА_3 не є належним позивачем у справі, його права відповідачем не
порушені, оскільки він не є власником автомобіля  не заслуговують на увагу.

Відповідно  до
ст.48 Закону України «Про власність», чинного на час  заподіяння шкоди, п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди»№6 від 27.03.1992року
положення щодо захисту права власності поширюються також на особу, яка
хоч і не є  власником, але володіє майном
на праві господарського відання, оперативного управління, або на іншій
підставі, передбаченій законом чи договором, така особа  також вправі вимагати відшкодування шкоди,
заподіяної цьому майну. ОСОБА_3 правомірно звернувся в суд за захистом
порушеного права, оскільки на час заподіяння шкоди  володів
автомобілем на підставі довіреності від 29.05.2006року(а.с.8) з правом
керування та розпорядження автомобілем.

Інші доводи апеляційної скарги про незаконність рішення
суду є необґрунтованими   і  висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст.ст.308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_1  відхилити.

Рішення   Баришівського
районного суду Київської області від 22 липня 2008 року залишити без
змін.

Ухвала  набирає законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання  нею законної
сили.

Головуючий

Судді