У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 жовтня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати  у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Балюка М.І.,

Косенка В.Й.,

Охрімчук Л.І.,

Барсукової В.М.,

Костенка А.В.,

Патрюка М.В.,

Гнатенка А.В.,

Левченка Є.Ф.,

Перепічая В.С.,

Григор'євої Л.І.,

Лихути Л.М.,

Прокопчука Ю.В.,

Гуменюка В.І.,

Луспеника Д.Д.,

Пшонки М.П.,

Данчука В.Г.,

Мазурка В.А.,

Сеніна Ю.Л.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані
особи: ОСОБА_2, П'ята
Київська державна нотаріальна контора, про
встановлення факту перебування на утриманні за скаргою ОСОБА_3 про
перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення
Солом'янського
районного суду м. Києва від 2 грудня 2003 року, ухвали апеляційного
суду м. Києва від 12 лютого
2007 року та ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 24 жовтня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У
жовтні 2003 року ОСОБА_1
звернулася із заявою, в якій просила встановити факт її перебування на утриманні ОСОБА_4 з грудня 2001 року до       2 січня
2003 року, тобто до дня його смерті. Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що вони проживали однією сім'єю без
реєстрації шлюбу. Оскільки вона отримувала пенсію
в
розмірі меншому ніж прожитковий мінімум, то померлий ОСОБА_4 за життя
щомісячно надавав їй фінансову допомогу, тобто утримував її. Після смерті ОСОБА_4
заявниця ОСОБА_1
фактично прийняла спадщину, однак для оформлення спадщини
виникла потреба у
встановленні факту
перебування на утриманні спадкодавця. Ураховуючи
викладене, ОСОБА_1
просила задовольнити
її вимоги.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 2 грудня
2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 лютого
2007 року, заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено
факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 з грудня 2001 року до 2 січня 2003 року.

Ухвалою колегії суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 жовтня 2007 року рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 2 грудня 2003 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2007 року залишено без змін.

У
квітні 2008 року правонаступник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - звернувся
до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення
Солом'янського
районного суду м. Києва від 2 грудня 2003 року, ухвали
апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2007 року
та ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України від 24 жовтня 2007 року за винятковими обставинами, посилаючись
на неоднакове
застосування судами одного й того самого
положення закону, а саме неоднакове застосування судом касаційної
інстанції частини шостої статті 235 ЦПК України.

Підставою для перегляду справи за винятковими обставинами заявник
зазначає  пункт 1 частини першої статті
354 ЦПК України - неоднакове застосування судом касаційної інстанції одного і
того самого положення закону.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_3 додав ухвалу колегії суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 червня 2007 року у
справі за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа: ОСОБА_5, про
встановлення факту, що має юридичне значення, та ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 22 червня 2005 року за заявою ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
заінтересовані особи: українсько-німецьке
закрите акціонерне товариство “Графія
України”,
Черкаський міськвиконком, про встановлення факту
припинення організації орендарів Черкаської обласної друкарні “Правда”.

Перевіривши за матеріалами справи наведені в скарзі доводи, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в цьому
випадку відсутнє неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень
частини шостої статті 235 ЦПК України.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, якщо встановлення такого факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

Однією з ознак справ окремого провадження, у тому числі і
встановлення фактів, що мають юридичне значення, є відсутність сторін із
протилежними інтересами.

Встановлено, що ОСОБА_2 написала заяву про те, що вона не
заперечує проти встановлення ОСОБА_1 факту її перебування на утриманні ОСОБА_4

Оскільки відсутні сторони з протилежними інтересами, то
питання повинно вирішуватися в порядку окремого провадження.

Ураховуючи викладене, підстави для
задоволення скарги відсутні.

Судові рішення
ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підстав, передбачених статтею 354 ЦПК України для перегляду їх у
зв'язку з винятковими обставинами, не встановлено.

Керуючись
статтями 354, 359 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 2 грудня
2003 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2007 року та ухвалу колегії суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    А.Г. Ярема

Судді:                        М.І. Балюк                                                  Л.М.
Лихута

В.М. Барсукова                                          Д.Д.
Луспеник

А.В. Гнатенко                                           В.А. Мазурок

Л.І. Григор'єва                                           Л.І.
Охрімчук

В.І. Гуменюк                                              М.В.
Патрюк

В.Г. Данчук                                                В.С.
Перепічай

В.Й. Косенко                                              Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко                                           М.П.
Пшонка

Є.Ф.
Левченко                                            Ю.Л.
Сенін