У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 вересня 2008 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,   Перепічая В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа
Бучацька міська рада Тернопільської області, про визначення порядку
користування земельною ділянкою та визнання рішень недійсними, за касаційними скаргами ОСОБА_2 та Бучацької міської
ради Тернопільської області на рішення Бучацького районного суду Тернопільської
області від 16 серпня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської
області від 27 грудня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2003 р. ОСОБА_1. звернулася до суду з названим позовом.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 16.08.2007
р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області
від           27.12.2007 р., позов
задоволено частково: між сторонами визначено порядок користування земельною
ділянкою відповідно до їх часток у праві власності на житловий будинок і
виділено ОСОБА_1. 1396 кв. м земельної ділянки, а ОСОБА_2. - 836 кв. м
земельної ділянки біля будинку АДРЕСА_1; визнано неправомірним та скасовано
рішення Бучацької міської ради Тернопільської області від 17.08.2006 р. № 123
про затвердження акту розгляду земельного спору між ОСОБА_2. та ОСОБА_1.;
визнано частково недійсним рішення цієї ради від 8.06.1999 р. № 524 із змінами
внесеними рішенням від 16.02.2005 р. № 842 в частині передачі у власність
ОСОБА_2. 0,0436 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і 0,0598
га для ведення особистого селянського господарства (разом - 0,1034 га) та
надання у спільну сумісну власність 0,0064 га в частині, що перевищує 836 кв.
м; визнано частково недійсним рішення цієї ради від 23.12.1999 р. про передачу
безоплатно у приватну власність ОСОБА_2. 0,05 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та 0,07 га для ведення особистого селянського
господарства в частині, що перевищує 836 кв. м. В решті вимог позову
відмовлено.

В обґрунтування касаційних скарг ОСОБА_2. і Бучацька
міська рада Тернопільської області посилаються на порушення судами норм
матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим ОСОБА_2. ставить питання
про скасування судових рішень й передачу справи на новий розгляд до місцевого
суду, а Бучацька міська рада Тернопільської області - про скасування судових
рішень та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційних скаргах доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційні скарги ОСОБА_2 та Бучацької міської ради Тернопільської області
відхилити.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2007
року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 27 грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

В.С. Перепічай