У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2008 року                                                                              м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,  Лихути Л.М.,  Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до радгосп-заводу “Берегівський”, третя
особа: ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2007 року та
рішення апеляційного суду Закарпатської області від 3 червня 2008 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У вересні 2004 року ОСОБА_1звернулася до суду із позовом до радгосп-заводу
“Берегівський”, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 січня
2007 року позов ОСОБА_1задоволено частково. Стягнуто з радгосп-заводу
“Берегівський” на користь ОСОБА_1середню заробітну плату за час вимушеного
прогулу 3 289 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 3 червня 2008 року,
рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2007
року в частині стягнення заробітної плати змінено. Стягнуто з
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Берегівське” на
корись ОСОБА_3 належну ОСОБА_1середню заробітну плату за час її вимушеного
прогулу в розмірі 3 289 грн. У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухваленні з додержанням судом норм процесуального права і доводи скарги їх
висновків не спростовують.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 січня
2007 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 3 червня

2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                 Є.Ф.
Левченко

Л.М.
Лихута

Л.І.
Охрімчук