Справа № 2-3985/08р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2008 року

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Куковенкова С.В.,

при секретарі – Стасенко Ю.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
, де третьою особою є Олександрійська міська рада, про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним та визнання права власності на нього, в тому числі на самочинно споруджені будівлі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1
з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці розміром 1031,0 кв. м., який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1
від 29 вересня 2008 року, укладений між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
та визнати за
ОСОБА_1
право власності на зазначений будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, в тому числі на самочинно споруджені будівлі.

Свої вимоги мотивує тим, що

на підставі договору дарування від 10.10.1998 року, посвідченого нотаріально та зареєстрованого в реєстрі за № 2987, зареєстрованого в Олександрійському МБТІ в реєстрі за № 8266/50 від 04.05.1990 року, зареєстрованого по журналу обліку забудовників в реєстрі за № 5566/38 від 13.10.1981 року, відповідач –
ОСОБА_2
, набув право власності на будинок
АДРЕСА_1
з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1
Для обслуговування зазначеного будинку відповідач без дозволу відповідних виконавчих органів рад самочинно побудував господарські будівлі: сарай літ. „Д” розміром 1,90 х 3,10 м., сарай під літ. „Е” розміром 2,3 х 3,55 м., коптильня під літ. „З” розміром 1,3 х 1,5 м.

29 вересня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та відповідачем, він придбав у власність будинок
АДРЕСА_1
загальна площа якого складає 109,3 м. кв., та житлова площа якого складає 71,3 м. кв., з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці розміром 1031,0 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

Договір купівлі-продажу будинку був укладений між ними в простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тому що за відповідачем не було визнано право власності на самочинно споруджені будівлі. Вони домовились, що в найближчий час, до 14 жовтня 2008 року відповідач їх отримає і вони посвідчать договір нотаріально.

Вважає, що укладена угода відповідає вимогам ст. ст. 655, 656 ЦК України, вони дійшли згоди по усіх суттєвих моментах угоди, оплатили її та передали придбане майно, спір про продане майно між ними відсутній. Однак, угода не відповідає вимогам ст. 657 ЦК, щодо обов’язкової нотаріальної реєстрації таких угод, оскільки відповідач ухиляється від цього. Тому вважає, що договір купівлі - продажу вказаного будинку між ним і відповідачем був фактично укладений, незважаючи на те, що відповідач ухилився від нотаріального оформлення вказаного договору.

Після придбання будинку, за його заявою, відділом архітектури та містобудування Олександрійської міської ради, за участю санітарної та пожежної інспекції, було складено акт обстеження на предмет відповідності діючим нормам і правилам самочинно споруджених будівель, на підставі якого, 14 жовтня 2008 року було зроблено висновок, щодо відповідності додержання вимог чинного законодавства при самочинному будівництві, згідно якого встановлено, що самочинно споруджені будівлі відповідають санітарним, протипожежним та архітектурним нормам і не порушують прав інших осіб. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Оскільки, разом з правом власності на будинок, до нього перейшло і право користування земельною ділянкою, на якій він розташований, вважає, що є підстави визнати за ним право власності і на самочинно побудовані будівлі.

Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Представник третьої особи – Олександрійської міської ради – заявив про визнання ним позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у попередньому судовому засіданні, на підставі наявних доказів, по суті.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 10.10.1998 року, посвідченого нотаріально та зареєстрованого в реєстрі за № 2987, зареєстрованого в Олександрійському МБТІ в реєстрі за № 8266/50 від 04.05.1990 року, зареєстрованого по журналу обліку забудовників в реєстрі за № 5566/38 від 13.10.1981 року, відповідач –
ОСОБА_2
набув право власності на будинок
АДРЕСА_1
з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

Для обслуговування зазначеного будинку відповідач, без дозволу відповідних виконавчих органів рад, самочинно побудував господарські будівлі: сарай літ. „Д” розміром 1,90 х 3,10 м., сарай під літ. „Е” розміром 2,3 х 3,55 м., коптильня під літ. „З” розміром 1,3 х 1,5 м.

29 вересня 2008 року позивач та відповідач уклали між собою договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1
, загальна площа якого складає 109,3 кв.м та житлова площа якого складає 71,3 м. кв., з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці розміром 1031,0 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

Договір купівлі-продажу будинку був укладений між позивачем та відповідачем в простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тому що за відповідачем не було визнано право власності на самочинно споруджені будівлі.

Після укладення договору, за заявою позивача, відділом архітектури та містобудування Олександрійської міської ради, за участю санітарної та пожежної інспекції, було складено акт обстеження на предмет відповідності діючим нормам і правилам самочинно споруджених будівель, на підставі якого, 14 жовтня 2008 року було зроблено висновок, щодо відповідності додержання вимог чинного законодавства при самочинному будівництві, згідно якого встановлено, що самочинно споруджені будівлі відповідають санітарним, протипожежним та архітектурним нормам і не порушують прав інших осіб. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що укладена угода відповідає вимогам ст. ст. 655, 656 ЦК України, сторони дійшли згоди по усіх суттєвих моментах угоди, оплатили її та передали придбане майно, спір про продане майно між ними відсутній. Однак, угода не відповідає вимогам ст. 657 ЦК України, щодо обов’язкової нотаріальної реєстрації таких угод, оскільки відповідач ухилилися від цього, не визнавши у встановленому законом порядку право власності на самочинно побудовані господарські будівлі.

Згідно з ч. 2 ст. 215 та ч. 2 ст. 219, 220 ЦК України, якщо сторони виконали усі вимоги, що ставляться до угоди, між ними відсутній спір про майно, але одна із сторін при цьому ухиляється від нотаріальної реєстрації угоди, то така угода може бути визнана судом дійсною, у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Оскільки разом з правом власності на будинок, до позивача перейшло і право користування земельною ділянкою площею 1031,0 кв.м, на якій він розташований, суд вважає, що є підстави визнати за позивачем право власності і на самочинно збудовані будівлі.

Керуючись ч. 2 ст. 215 та ч. 2 ст. 219, 220, 328, 334, п. 5 ст. 376, 639, 655, 656, 657 ЦК України, ст. ст. 4, 52, 57, п. 4 ст. 130, ст. ст. 213 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1
житловою площею – 71,3 кв.м., загальною площею – 109,3 кв.м., з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці розміром 1031,0 кв.м., що знаходиться по
АДРЕСА_1
укладений між
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
29 вересня 2008 року та визнати за
ОСОБА_1
право власності на зазначений будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, в тому числі на самочинно збудовані господарські будівлі: сарай літ. „Д” розміром 1,90 х 3,10 м., сарай під літ. „Е” розміром 2,3 х 3,55 м., коптильня під літ. „З” розміром 1,3 х 1,5 м які знаходяться на земельній ділянці розміром 1031,0 кв.м призначеній для обслуговування будинку
АДРЕСА_1
(загальна площа якого складає 109,3 кв.м, житлова площа - 71,3 кв.м), по
АДРЕСА_1

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до Апеляційного суду Кіровоградської області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Олександрійський міськрайонний суд, або оскаржується в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий: Куковенков С.В.