Рішення

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 серпня 2008 року                                                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                                 Гуменюка
В.І.,                                                                   Данчука В.Г.,                                  Григор'євої
Л.І., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат, за
касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської
області від             26 лютого 2007
року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від         11 жовтня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 26 лютого 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2007 року, позов
задоволено частково. Постановлено стягнути з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_1 8365  грн. 80 коп.
недонарахованих щомісячних страхових виплат. Зобов'язано відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Павлограді виплачувати ОСОБА_1з 1 січня
2007 року щомісячно по 1098 грн. 94 коп. з подальшими перерахунками.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в                   м. Павлограді
(далі - Відділення) звернулося до Верховного Суду України з касаційною скаргою,
в  якій
просить скасувати постановлені судові рішення в частині задоволення
позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову ОСОБА_1, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що
Відділення, нараховуючи позивачу страхові виплати, неправильно застосувало норми
ст. 29 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” (далі - Закон № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року) (у редакції,
що діяла на час виникнення спірних правовідносин) та помилково застосувало до розрахунку
коефіцієнти росту реальної середньої заробітної плати, установлені постановами правління
відповідача, а не коефіцієнти росту середньої заробітної плати, затверджені Державним
комітетом статистики України.

Однак з
такими висновками судів не можна погодитися, оскільки вони дійшли їх із порушенням
норм матеріального закону.

Відповідно
до ч. 1 ст. 15 Закону № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року страхування від нещасного
випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна
самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням.

Частиною
2 ст. 16 Закону № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року передбачено, що безпосереднє
управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків здійснюють його
правління та виконавча дирекція.

Згідно зі
ст. 17 Закону № 1105- XIV від 23 вересня 1999 року правління Фонду соціального страхування
від нещасних випадків, зокрема, спрямовує і контролює діяльність виконавчої дирекції
Фонду та її робочих органів; затверджує Інструкцію про порядок перерахування, обліку
та витрачання страхових коштів, погоджену з Національним банком України і спеціально
уповноваженим центральним органом виконавчої влади, інші нормативні документи, що
регламентують внутрішню діяльність Фонду.

Рішення
правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов'язковим для виконання
всіма страхувальниками та застрахованими.

Частиною
2 ст. 29 Закону № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року передбачено, що перерахування
сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання в попередньому
календарному році середньої заробітної плати в галузях національної економіки за
даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування
провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної
страхової виплати зменшенню не підлягає.

Згідно з
пп. 4.4.2. - 4.4.4. Порядку призначення та здійснення страхових виплат потерпілим
(членам їх сімей), узгодженого з Міністерством праці та соціальної політики України
й затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних  захворювань
України від 31 січня 2002 року № 7, що діяв на час виникнення спірних відносин,
при проведенні перерахування щомісячних страхових виплат з 1 березня кожного року
середньомісячна заробітна плата підлягає коригуванню. При цьому відкоригована середньомісячна
заробітна плата не може перевищувати встановлену на дату настання прав на перерахування
максимальну величину (граничну суму) заробітної плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески до Фонду.

Перерахування
щомісячних страхових виплат проводиться з урахуванням вимог абз. 3 ч. 1 ст. 34 базового
Закону № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року -
у разі, коли потерпілому одночасно із щомісячною страховою виплатою призначено
пенсію по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком або професійним
захворюванням, їх сума не повинна перевищувати середньомісячний заробіток, який
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Сума перерахованої
щомісячної страхової виплати та пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захворювання (станом на 1 березня відповідного року)
обмежується відкоригованим середньомісячним заробітком потерпілого.

При перерахуванні
щомісячних страхових виплат з 1 березня для коригування середньомісячної заробітної
плати застосовується коефіцієнт, на який перераховується щомісячні страхові виплати
потерпілим (членам їх сімей) за рішенням правління Фонду.

Аналогічна
норма міститься й у новій редакції Порядку призначення та здійснення страхових виплат
застрахованим особам (членам їх сімей), затвердженого постановою Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України
від 27 квітня 2007 року № 24, згідно з пп. 3.4.4., 3.8.2. якого розмір щомісячної
страхової виплати встановлюється з урахуванням коефіцієнтів, які встановлюються
правлінням Фонду щороку з 1 березня; перерахування розміру щомісячної страхової
виплати проводиться виходячи з відкоригованої заробітної плати на коефіцієнт підвищення
страхових виплат, затверджений правлінням Фонду соціального страхування від нещасних
випадків.

Указаний
Порядок призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам
їх сімей)  затверджено відповідно до Закону         № 1105- XIV від 23 вересня 1999 року, до
якого внесено зміни Законом України від 23 лютого 2007 року № 717-V, що набрав чинності
20 березня 2007 року, відповідно до яких п. 7 ч. 7 ст. 17 Закону № 1105- XIV від
23 вересня 1999 року доповнено абзацом одинадцятим та визначено повноваження правління
Фонду соціального страхування від нещасних випадків щодо затвердження Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових виплат.

З матеріалів
справи вбачається, що Відділенням проводились перерахування щомісячних страхових
виплат позивачу відповідно до постанов правління  Фонду: від 14 березня 2002 року (на коефіцієнт
1,193), від 4 березня 2003 року (на коефіцієнт 1,182), від 24 лютого 2004 року
(на коефіцієнт 1,152), від 28 лютого 2005 року (на коефіцієнт 1, 238), від 6 березня
2006 року (на коефіцієнт 1, 203), у кожній з яких зазначено, що такий коефіцієнт
взято за даними Державного комітету  статистки
України.

Таким чином,
проведене Відділенням перерахування належних ОСОБА_1щомісячних страхових виплат ґрунтується на вимогах закону,
а висновок судами був зроблений із порушенням вимог ч. 2 ст. 29 Закону № 1105-
XIV від 23 вересня 1999 року.

За таких
обставин у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для задоволення
позовних вимог, а в апеляційного суду - для висновку про законність рішення суду
першої інстанції.

Ураховуючи,
що суди при вирішенні спору неправильно застосували норми матеріального права, судові
рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 26 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 жовтня 2007 року скасувати, ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Павлограді про стягнення недонарахованих
щомісячних страхових виплат відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                               А.В. Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

В.Г. Данчук

В.І. Гуменюк

Л.І. Григор'єва