Справа
№ 2-50/08 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

14 квітня
2008 року         Калуський міськрайонний
суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді      Якиміва Р.В.

секретаря              Заткальницької Н.І.

позивача               ОСОБА_1

представника відповідача
Сорохтея В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Агентство Луком-А-Україна” про
спростування недостовірної інформації, суд,-

ВСТАНОВИВ:

що
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом про спростування інформації відносно нього,
що має недостовірний характер. Вказує, що з 27.03.2003 р. по 30.07.2007 р.
перебував з відповідачем у трудових відносинах, останні півтора року - на
посаді начальника управління охорони № 1. 16.03.2007 р. згідно Наказу № 27 ТзОВ
„Агентство Луком-А-Україна” запроваджено проведення атестації працівників.
08.04.2007 р. перед проведенням чергової атестації керівництво ознайомило його
зі змістом службової характеристики на нього. З пунктами 4 і 5 цієї
характеристики позивач не погодився, оскільки, вважає що вони є
несправедливими, надуманими та не відповідають дійсності. Так, в абзаці 4
сказано: „Від постійної та цілеспрямованої виховної роботи з підлеглими,
особливо з начальниками відділів і старшими чергових змін, ухиляється і
старається перекласти на керівництво Управління охорони в м. Калуш. Мали місце
випадки його особистих вказівок на знищення (скривання) речових доказів, що
приводило до закриття проведення розслідування по фактах крадіжок і погіршенню
відносин з Замовником”. В абзаці 5 речення „Конкретні ділові пропозиції по
організації охоронної діяльності і життєдіяльності ввіреного йому Управління,
підміняє не обґрунтованою і безпідставною говорильнею.”. В позовній заяві
позивач вказує, що такі твердження в характеристиці є надуманими, оскільки
нікого з переліченої категорії керівників він не направляв до керівництва Головного управління охорони на
виховну роботу; посади старших чергових змін не має вже рік, а існує
посада старших змін охорони; виховна робота не передбачена його посадовою
інструкцією № 10 від 28 лютого 2007 року. Також вказує, що факти знищення
речових доказів є наклепом на нього, який відповідач не може жодним чином
довести. Твердження в абз. 5 характеристики пояснює тим, що останнє являється
абсолютно безпідставним і не відповідає дійсності, оскільки останніх півроку
він не вів з керівництвом ніяких розмов, а подавав тільки службові записки, бо
по роду праці в нього на розмови немає часу та і відносини з начальником
Головного управління охорони Предчуком АЛ. були натягнуті. В позовній заяві
просить інформацію, яка міститься в службовій характеристиці на нього визнати
недостовірною а саму характеристику відкликати.

В
судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та
доповнив позовну заяву посиланнями на п.п. 3 і 6 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 28.09.1990 р. № 7 „Про практику застосування судами
законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян
та організацій”. Просить суд позов задоволити.

Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду
наступне. Оскільки, службова характеристика на позивача є документом для
внутрішнього (службового) використання, то за своїм характером не призначена
для видачі іншим особам, під якими слід розуміти інші, окрім відповідача,
підприємства, установи чи організації, їх посадових осіб або фізичних осіб.
Інформація в службовій характеристиці була адресована атестаційній комісії,
завданням якої якраз і є надання оцінки діловим і моральним якостям особи, що
проходить атестацію. Вважає, що в даному випадку не мав місце факт поширення інформації
про позивача. Вказує також, що позивач сам сприяє поширенню відомостей, які
містяться в службовій характеристиці на нього, оскільки, звернувся з позовом до
суду, де, згідно з вимогами закону, розгляд справи здійснюється відкрито. Крім
того, в підтвердження правдивості відомостей про позивача, викладених в
службовій характеристиці, надав суду копії наказів про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності та копію службової записки на ім'я начальника
Головного управління охорони в м. Калуші ТзОВ „Агенство Луком-А-Україна”,
згідно якої під охороною ОСОБА_1 та іншого охоронника було залишено на ніч
транспортний засіб та його водія, який з допомогою ТЗ намагався вивести з
охороняємої території каністри з нафтопродуктами. Однак, по прибутті працівників
управління зранку на місце затримання виявилося, що ні транспортного засобу, ні
його власника немає. На запитання про це ОСОБА_1пояснення дати відмовився.
Представник відповідача вказує, що дані документи повністю підтверджують
обставини та висновки, викладені в службовій характеристиці на ОСОБА_1 Що
стосується факту поширення негативної інформації, то його не було оскільки,
інформація тільки для службового користування і не призначена для передачі
будь-куди. На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити.

Суд,
заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши
документальні докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що позивач перебував з відповідачем у
трудових відносинах. Для проведення атестації на позивача керівництвом
відповідача була підготована службова характеристика, згідно даних якої позивач
характеризувався як з позитивної та і з негативної сторони. При цьому, про частковий
негативний зміст інформації про позивача наголошено в самій характеристиці.
Зокрема, вказувалося, що „От постоянной и целенаправленной воспитательной работы с
подчиненными, особенно с начальниками отделов и старшими-дежурных смен охраны,
уклоняется и старается ее переложить на руководство Главного управления охраны
в г. Калуш. Имели место случаи его личных указаний на уничтожение (сокрытие)
вещественных доказательств, что приводило к прекращению проведения
расследований по фактам хищений и ухудшению отношений с Заказчиком. Конкретные
деловые предложения по организации охранной деятельности и жизнедеятельности
вверенного ему управления часто заменяет необоснованной и беспочвенной
болтовней.”.

Суд
погоджується з думкою позивача про те, що така негативна інформація є
недостовірною. Так, відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація,
поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не
доведе протилежного.”. Однак, подані відповідачем докази не можуть слугувати підтвердженням
правдивості такої інформації. Так, поданий відповідачем Наказ № 36 від
11.04.2007 р. про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення скасовано
рішенням Калуського міськрайонного суду від 02.11.2007 р., яке залишене в силі
ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.12.2007 р. Наказ №
312 від 27.12.2006 р. про оголошення позивачу догани також не слід брати до
уваги, оскільки, останній містить посилання на порушення позивачем положень п.
2.5. посадової інструкції, якого насправді в посадовій інструкції немає. Не
слід брати до уваги і дані службової записки 26.03.2007 р., оскільки, окрім неї
жодних документів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1. порушення або
накладення на нього за таке дисциплінарного стягнення, немає. Не підтверджено
також в судовому засіданні фактів надання ОСОБА_1. вказівок на знищення чи
приховання речових доказів. За таких обставин, суд вважає, що відомості,
викладені в даній службовій записці, не заслуговують на довіру.

Знайшов
в судовому засіданні своє підтвердження і факт поширення такої негативної
інформації. Так, відповідно до ч. 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 28.09.1990 р. № 7 „Про практику застосування судами законодавства,
що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій”
під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по
радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації,
викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення
в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б
одній людині. Отже, відображення негативної інформації про позивача в його
службовій характеристиці є одним із способів її поширення.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 277 ЦК України, положеннями Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 28.09.1990 р. № 7 „Про практику застосування судами
законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян
та організацій”, ст.ст.208, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

Р І Ш И В :

Позов
задовольнити.

Визнати, що
негативна інформація, яка викладена у службовій характеристиці на ОСОБА_1, а
саме: „От постоянной
и целенаправленной воспитательной работы с подчиненными, особенно с
начальниками отделов и старшими-дежурных смен охраны, уклоняется и старается ее
переложить на руководство Главного управления охраны в г. Калуш. Имели место
случаи его личных указаний на уничтожение (сокрытие) вещественных
доказательств, что приводило к прекращению проведения расследований по фактам
хищений и ухудшению отношений с Заказчиком.

Конкретные деловые предложения
по организации охранной деятельности и жизнедеятельности вверенного ему
управления часто заменяет необоснованной и беспочвенной болтовней” є
недостовірною.

Зобов'язати ТзОВ
„Агентство-Луком-А-Україна” службову характеристику на ОСОБА_1 відкликати.

Стягнути з
ТзОВ „Агенсто-Луком-А-Україна” в доход держави 8,50 грн. державного мита по
справі.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. В разі подачі
заяви то апеляційне оскарження або апеляційна скарга не була подана у строк
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Калуський міськрайонний суд.

Головуючий: