Справа № 2-177
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді:                                                                                                  Гольші
при секретарі:                                                                                                          Кабак
розглянувши у відкритому  судовому засіданні в смт. Вільшанка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1  до  ОСОБА_2
про  стягнення аліментів,
звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись
на те, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбу з 04 листопада 2003
року. Від спільного проживання мають сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. З квітня місяця 2008 року сторони
однією сім'єю не проживають,  син
проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує свого
обов”язку по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає, цим самим
ухиляється від своїх батьківських обов”язків. Угоди про добровільну сплату
аліментів між сторонами не досягнуто. У зв”язку з наведеним, позивачка просить
стягнути з ОСОБА_2, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини  з усіх видів його заробітку (доходу), але не
менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В судовому засіданні
позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила суд стягнути з
відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку
(доходу) на утримання  сина, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач в судове
засідання не з»явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений своєчасно та належним чином,  про причини неявки суду не повідомив.
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно ст.180 СК
України, батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.                                                                                                                                             Відповідно
ч.2 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд, заслухавши пояснення позивачки по справі, вивчивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено,
що 04 листопада 2003 року між позивачкою та відповідачем у Дорожинській
сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області зареєстровано шлюб,
що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5).
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
виданого 10 грудня 2003 року Дорожинською сільською радою Вільшанського
району Кіровоградської області,  ОСОБА_2
та ОСОБА_1, являються батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження (а.с.6).
про склад сім'ї, виданої Коритньо-Забузькою сільською радою  Вільшанського району Кіровоградської області
за № 251  від 17 липня 2008 року, син
проживає з матір”ю  в АДРЕСА_1 (а.с.7).
В судовому засіданні
встановлено, що сторони по справі проживають окремо, відповідач матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається.
Вільшанської центральної районної лікарні, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, на «Д» обліку не перебуває,
за станом здоров»я здоровий.
на обліку як безробітна у Вільшанському районному центрі зайнятості  Кіровоградської області з 29 лютого 2008
року, про що свідчить довідка Вільшанського районного центру зайнятості.
З урахуванням  наведеного, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на її користь
аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в розмірі
1/4 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.
п.4 ч. 3 ст.81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і
покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на
інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Тому
стягненню з відповідача підлягають 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України
„Про державне мито”, позивачі за позовами про стягнення аліментів від сплати
судового збору звільняються, а у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної
чи відхиленої частини вимог,  тому
стягненню з відповідача підлягають 51 грн. судового збору на користь держави.
викладеного та керуючись ст.ст.180 - 183 Сімейного Кодексу  України, ст. ст. 10, 11,81, 88, 209, 212,
214-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд
ОСОБА_1  задовольнити повністю.
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця  м. Херсон, щомісячно аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в розмірі 1/4
частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 липня 2008
року  і до повноліття дитини, та судовий
збір на користь держави в розмірі 51 грн., які перерахувати у Вільшанський РВДК
50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи,
Рішення в частині
стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до Кіровоградського апеляційного суду через
Вільшанський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.                                                                                                                                                 Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя-підпис

Копія вірна: Суддя
Вільшанського

районного суду

Кіровоградської області                                                                    О.А.
Гольша