Номер справи: 2-216
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

24 липня 2008 року
Маневицький районний суд Волинської області

в
складі:  головуючого-судді                               Невара О.В.,

при секретарі
Каращук В.С.,

з
участю представника позивача                         ОСОБА_1,

представника відповідача                     Турика П.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_2 до
Маневицької селищної ради  Волинської
області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2008 року
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради   Волинської
області  про  визнання
права   власності  на
спадкове  майно.            Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй
та її покійному чоловікові ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належав
житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1.         ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його
смерті залишилося спадкове майно - 1/2 частина будинковолодіння за вказаною
вище адресою. Заповіт від імені ОСОБА_3 не складався і не посвідчувався. Після
смерті чоловіка позивач своєчасно у встановлений законом шестимісячний термін
прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим
майном, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Інші спадкоємці - діти спадкодавця ОСОБА_4 і ОСОБА_1 відмовилися від
належних їм часток спадщини на користь позивача. Отримати свідоцтво про право
власності на спадкове майно в даний час вона не може через відсутність на
будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити
це питання неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати
за нею в порядку спадкування право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Представник позивача
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав,
викладених у поданій до суду заяві, пояснила, що ОСОБА_2, являючись спадкоємцем
за законом, після смерті чоловіка прийняла спадщину, фактично вступивши в
управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала разом зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини. Через відсутність правовстановлюючих
документів ОСОБА_2 не може оформити своїх спадкових прав, а тому просила суд
визнати за позивачем право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Представник відповідача
Турик П.О. позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти визнання за
позивачем права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими
будівлями і спорудами АДРЕСА_1, що належав їй та її покійному чоловікові
ОСОБА_3.  Будь-якого спору щодо даного майна
немає.

Заслухавши пояснення
сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і
підлягає до повного задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України „Про власність” від 7.02.1991
року громадянин набуває права власності на доходи
від участі в суспільному
виробництві,  індивідуальної  праці,
підприємницької діяльності,
вкладення  коштів  у
кредитні  установи,  акціонерні товариства, а також на майно,
одержане внаслідок успадкування  або
укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно
до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах,
що  не  заборонені  законом,  зокрема  із  правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Згідно
ст. 1216 Цивільного кодексу України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

З оглянутого в судовому засіданні
свідоцтва про смерть НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.
Маневичі Волинської області.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу
право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого
статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Той факт, що позивачу ОСОБА_2
належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною господарських
приміщень АДРЕСА_1, а інша його половина належала покійному чоловікові
позивача - ОСОБА_3.,
крім визнання цієї обставини сторонами, підтверджується дослідженими судом будівельним
паспортом на вказане будинковолодіння, технічним паспортом на нього, експертним
висновком про відповідність індивідуального житлового будинку діючим державним
будівельним, санітарним і пожежним нормам.

Родинні відносини
позивача з ОСОБА_3, як дружини і чоловіка, підтверджуються свідоцтвом про одруження НОМЕР_2, яке досліджувалось судом.

Даними
будинкової книги для прописки громадян в будинку АДРЕСА_1, доведено факт проживання
позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття ОСОБА_2 спадщини
після смерті чоловіка ОСОБА_3 Разом з тим, із заяв про відмову від спадщини,
посвідчених Прилісненською сільською радою Маневицького району 4 березня 2008
року, встановлено, що інші спадкоємці за законом - діти спадкодавця ОСОБА_4,
ОСОБА_1 відмовилися від належних їм часток спадщини на користь позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України
відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Аналізуючи зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач
ОСОБА_2, являючись спадкоємцем за законом, фактично набула право власності на житловий
будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1. На даний час право
власності на це майно ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання
права власності на вказане будинковолодіння за ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 4, 10,
11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1268, 1296 ЦК
України, Законом України „Про власність” від 07.02.1991 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що
знаходяться АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення,
якщо не буде подана заява про апеляційне оскарження. Якщо подається заява про
апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили протягом двадцяти днів,
якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги,
рішення набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної
інстанції.

Суддя: