Справа
№22-388/08
у 1 інстанції Черненко І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
березня 2008 року                   Колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої:      Кривохижі В.І. Суддів:     Черниш Т.В.

Чорнобривець
О.С.  при секретарі     Дімановій Н.І. за участю адвоката      ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Кіровограді цивільну справу за
апеляційною  скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 11 жовтня 2007 року,
-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2007 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання права власності на
частину квартири.

Зазначала,  що з 17 грудня 1998 року стала проживати
однією сім'єю з ОСОБА_4,  придбавши за
спільні кошти у рівних частках АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину вищезазначеної квартири. Вона,  як особа,
яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу
відкриття спадщини,  має право на
спадкування у четверту чергу. Крім того,
тривалий час до смерті ОСОБА_4 був тяжко хворою людиною і на протязі
майже двох років був безпорадним.
Отже,  вона має право на
спадкування разом з відповідачами як спадкоємець першої черги. Доповнивши та
уточнивши позовні вимоги,
зазначала,  що протягом тривалого
часу опікувалася,  матеріально
забезпечувала спадкодавця,  через тяжку
хворобу надавала йому допомогу,  тому і
просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину спадкового майна.

У
березні 2007 року відповідачі звернулись в суд з зустрічним позовом про
визнання права власності на спадкове майно та його розподіл. Зазначали,  що вони,
як діти померлого,  є спадкоємцями
першої черги та звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття
спадщини. Оскільки спірна квартира розподілу в натурі не підлягає,  вони мають право на отримання грошової
компенсації від позивачки,  співвласниці
спірної квартири.

Рішенням
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 11 жовтня 2007 року у задоволенні первісного позову
відмовлено,  зустрічний позов
задоволений. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спірної квартири
та стягнуто з неї на користь кожного з відповідачів по 36 152 грн. компенсації
та 25 грн. 50 коп. судового збору з припиненням права власності ОСОБА_4 на цю
частку.

Суд
дійшов висновку,   що перебування ОСОБА_4
у безпорадному стані протягом 1-2 місяців до дня смерті не є тривалим
часом,   а тому підстав для задоволення
вимог позивачки немає. З урахуванням того,
що відповідачі є дітьми померлого,
отже спадкоємцями першої черги,
у визначений,   законом строк
звернулись з заявами про прийняття спадщини,
кожному повинно належати по 1/2 частині спадкового майна. А оскільки 1/2
частина квартири,   що є спадковим
майном,   розподілу в натурі не
підлягає,   співвласник квартири ОСОБА_1
погодилась на виплату співвласникам грошової компенсації за їхню частку у
квартирі,   судом стягнуто її з останньої
на користь відповідачів з визнанням за позивачкою права власності на спірну 1/2
частину квартири та припиненням права власності ОСОБА_4

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1ставить питання про зміну рішення суду в частині
стягнення з неї на користь відповідачів компенсації та визнання її спадкоємцем
1 черги відповідно до ч.2   ст.  1259 ЦК України зі зменшенням при цьому
розміру грошової компенсації до суми 24 101 грн. кожному відповідачу та
стягненням витрат на поховання спадкодавця,
утримання та лікування,
моральної шкоди. Зазначає,   зокрема,   що судом не враховані надані нею докази
та  безпідставно не визнано спадкоємицею
нарівні з дітьми відповідно до вимог ч.2
ст.   1259 ЦК України,   при стягненні грошової компенсації не
враховані витрачені нею кошти на лікування та догляд за померлим,   поховання у відповідності до   ст.
1232 ЦК України.

Заслухавши
доповідача,   пояснення позивачки,   яка підтримувала доводи скарги,   відповідачки ОСОБА_3,   її представника,   які заперечували проти її доводів,   перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги і вимог,   заявлених у
суді першої інстанції,   колегія суддів
вважає,   що скарга не і грунтується на
законі,   не спростовує висновків
суду,   тому не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Статтею
1264 ЦК України
передбачено,   що у четверту чергу право
на спадкування за законом мають особи,
які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш ж п'ять років до
часу відкриття спадщини.

Згідно
ч.2   ст.
1259 ЦК України
фізична особа,   яка є спадкоємцем за
законом і наступних черг,   може за
рішенням суду одержати право на спадкування разом із І спадкоємцями тієї
черги,   яка має право на
спадкування,   за умови,   що вона І протягом тривалого часу
опікувалася,   матеріально
забезпечувала,   надавала іншу 1 допомогу
спадкодавцеві,   який через похилий
вік,   тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Відповідно
до ч.2   ст.   364 ЦК
України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається
згідно із законом або є неможливим,
співвласник,   який бажає виділу,   має право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Судом
встановлено,   що після смерті ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на 1/2 частину АДРЕСА_1,   про прийняття якої з заявами до нотаріальної
контори звернулись його діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Ця 1/2 частина квартири,   що є спадковим майном,   вартість якої згідно висновку експерта
становить 144 608 грн.,   розподілу в
натурі не підлягає. Співвласником квартири є ОСОБА_1

Також
встановлено,   що з 1999 року зі
спадкодавцем проживала ОСОБА_1,   яка
опікувалася,   матеріально забезпечувала
його,   оскільки він через тяжку хворобу

був у
безпорадному стані,  проте час,  протягом якого спадкодавець перебував у
безпорадному стані /1-2 місяці/ не був тривалим.

Суд
першої інстанції належним чином з'ясував обставини справи,  дав правильну оцінку наданим доказам і
відповідно до  ст.  ст.
364,  1259,  1261,
1264 ЦК України
дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для одержання позивачкою
права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги,  якими є діти померлого,  визнавши за кожним із відповідачів право
власності по 1/2 частині спадкового майна,
тобто по 1/4 частині квартири,  а
з урахуванням згоди позивачки на виплату їм грошової компенсації за їхні
частки,  стягнувши по 36 152 грн. кожному
з визнанням права власності на спірну частину квартири за позивачкою та
припиненням його за ОСОБА_4 Висновки суду сумніву не викликають.

Тому
безпідставні доводи скарги,  які були
предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна оцінка,  висновків суду вони не спростовують. Доводи
скарги щодо стягнення витрат на поховання спадкодавця,  утримання та лікування,  стягнення моральної шкоди безпідставні,  оскільки такі позовні вимоги до суду першої
інстанції не заявлялися (а.с. 3-5, 111-114).

Рішення
суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права,  є законним і обгрунтованим,  підстав для його скасування чи зміни в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,  заявлених
у суді першої інстанції,  немає.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307,  308, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити,  а рішення Кіровського
районного суду м.  Кіровограда від 11
жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.