Справа № 2-709/
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

09   червня
2008 року                                                                                    м. Сімферополь

Київський
районний   суд     м. Сімферополя   в
складі:

Головуючого,   судді           Харченко            І.О.,

при   секретарі                      Мевлюдовій       Ф.І.

розглянувши
у   відкритому    судовому
засіданні   в   м. Сімферополі    цивільну   справу    за
позовом    ОСОБА_1   до
ВКФ  «Корінтеп» про  відшкодування     матеріальної    та
моральної    шкоди     і
за    позовом   ОСОБА_1   до  ВКФ «Корінтеп», ОСОБА_2   про  відшкодування
матеріальної  шкоди  в
порядку   регресу  -

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернулась   до суду  з
позовом до ВКФ «Корінтеп» про
відшкодування  матеріальної  та
моральної шкоди. Свої
вимоги   мотивувала тим,  що вона
є  власником   квартири
АДРЕСА_1. 01.06.2005 року вона, являючись споживачем,  уклала
договір  будівельного підряду  з відповідачем,  відповідно до якого, відповідач-генпідрядник  зобов'язувався виконати  всі
роботи   по   ремонту
квартири. 01.10.2005 р. відповідач
виконав  ремонт  квартири.
Відповідно  до  п.6.2 Договору  будівельного
підряду, відповідач  надав
гарантію  строком  в один
рік на  виконані  ним
роботи,  підрядник  також несе
відповідальність за   якість  виконаних
робіт. Вона сплатила
відповідачеві  за  виконані
ним  роботи  18000 грн.,
але  роботи  виявилися
з  недоліками,  які
були виявлені  нею після
закінчення  робіт.  Акт
виконаних  робіт  вона не підписувала. Виконані    відповідачем   роботи
виявилися  з  такими
недоліками,  які  потребують
додаткового    ремонту   та
додаткових  витрат,   що
є   для    неї
матеріальною   шкодою,   а
саме:  підлога  з
ламінату   у  коридорі
укладена  нерівно   та
гнеться   при  тиснені;
підлога   у  кухні
з  кахельної  плитки
має  різний  колір
швів  між  плитками;
у  січні 2006 року  у
кухні,   коридорі  та
кімнатах     утворилися  численні
тріщини  у стелі  та
укосах,  виконаних   з
гіпсокартоних   плит.
Відповідач    ухиляється    від
зустрічі   з   позивачкою
та   усунення    недоліків,
тому   просить суд  стягнути
з   відповідача  10000 грн.
збитків,  які  вона
вимушена   буде  понести
для   усунення   недоліків
з   провини   відповідача
та  5000  грн.
моральної   шкоди,   оскільки
вона   понесла  душевні
страждання   внаслідок    порушення
її   прав.   Крім
того,   у    неї
порушенні    нормальні   життєві
зв'язки.

В  період  розгляду справи  у суді
позивачка  вточнила  позовні вимоги  та
просила остаточно  стягнути  з
відповідача  ВКФ «Корінтеп»  в  рахунок  відшкодування
матеріальної  шкоди  7087
грн. 20   коп.,  судові
витрати  у   сумі
3397 грн.,   моральну   шкоду
у   розмірі    7000
грн.,   а   всього
17484 грн. 80 коп.

Ухвалою  Київського районного
суду  м.
Сімферополь  від 30.10.2007 року   вищевказаний
позов   було  об'єднано
в   одне   провадження
з  цивільною  справою
за  позовом  ОСОБА_1
до  ВКФ «Корінтеп»,   третя
особа  - ОСОБА_2 про  відшкодування
матеріальної шкоди  в  порядку
регресу.  Свої   вимоги
ОСОБА_1 за  цим  позовом
мотивувала  тим,  що
вона   є  власником
квартири   АДРЕСА_1. 01.06.2005
року  вона, являючись  споживачем,
уклала договір будівельного підряду
з відповідачем,  відповідно
до  якого, відповідач-генпідрядник  зобов'язувався    виконати
всі   роботи   по
ремонту    квартири. В  тому числі
відповідач  виконував  роботи
у  її  квартирі
по   заміні  системи
опалення,  холодного  та
гарячого  водопостачання  і
каналізації,   виконуючи  ці
роботи своїми  силами  зі своїх
матеріалів.  13.07.05 року  після
закінчення   відповідачем   робіт
сталося  пошкодження  труб
гарячого  водопостачання,
квартира  була  затоплена
гарячою  водою   і
через   це  затоплення
була  затоплена  та
пошкоджена   квартира   сусідів
ОСОБА_3.  Рішенням  Центрального
районного  суду м.
Сімферополя  від   01.03.2006 року  з неї стягнуто  на
користь   ОСОБА_3 і ОСОБА_4  12889 грн. 94 коп.   в
рахунок  матеріальної шкоди  і
судових  витрат у справі. Ухвалою
Апеляційного суду АР Крим  від 08.08.06
року  рішення  суду
залишено   без  змін.
Оскільки   вказаний   збиток
заподіяний  не  з
її  провини, а  з
вини  ВКФ «Корінтеп», яка  допустила
неякісне  виконання  ремонтних
робіт, що привело  до   аварії,
то  просить  з
урахуванням  уточнених   позовних
вимог  стягнути  з
відповідача  ВКФ «Корінтеп»  19389 грн. 94 коп., зокрема  матеріальну
шкоду в сумі 12889 грн. 94 коп.,
моральну   шкоду - 6500 грн.

Ухвалою суду  від  30.10.2007 року  ОСОБА_2
було  виключено зі  статусу «третя особа»    та    залучено
до  участі   у
справі   в  якості
співвідповідача.

В   судовому    засіданні
позивачка   дала   пояснення
згідно    вищевикладеному,  позовні
вимоги   підтримала  у
повному  обсязі  та
просила  їх  задовольнити
з  мотивів  та
підстав  викладених  у
позові.   Наполягала,  що
всі   справи   щодо
ремонту  квартири  вела
виключно  з  директором
ВКФ   «Корінтеп»   Потапенко
О.І.,  з   ним
вела   й   всі
фінансові  розрахунки,  але
документи   збереглися  не
всі.  Також  наполягала
на  стягненні  з
фірми  в  порядку
регресу   сплачені   нею
сім'ї   ОСОБА_3 ,ОСОБА_4   платежі,
згідно  рішення  Центрального
районного  суду  м. Сімферополь,  у
зв'язку  з  залиттям
їх  квартири   по
причині   неякісних   сантехнічних
робіт  в
її   квартирі   з
вини    відповідача.

Представники   ВКФ «Корінтеп»   у
судовому засіданні  позовні
вимоги  не визнали   та
просили  у  їх
задоволенні   відмовити.  Пояснили, що
дійсно  між  позивачкою
та  ВКФ «Корінтеп» було  підписано
договір на  виконання  будівельних
робіт,  але  роботи
фірмою  фактично   не
виконувалися,  що  підтверджується  відсутністю
актів,  приходно-касових ордерів,  тощо.
Сам  факт  проведення
ремонтних  робіт   вони
не  оспорюють,  однак
роботи  проводилися   не
ВКФ  «Корінтеп»,  а особами,
яких  залучала  особисто позивачка.  Позовні
вимоги   про   відшкодування   матеріальної   шкоди
в  порядку   регресу
також  не  визнають
та  пояснили, що  сантехнічні
роботи   у  квартирі
позивачки  проводив  ОСОБА_2, який
не  знаходиться  з
ВКФ  «Корінтеп»  у
трудових    відносинах,  він
в  них  не
працював. Факт  проведення  робіт
саме   ОСОБА_2   підтверджено   актом,
долученим  до  матеріалів
справи.

Відповідач  ОСОБА_2   у
судовому  засіданні  пояснив, що
на початку  літа 2005 року   проводив
сантехнічні  роботи  у
квартирі  позивачки,  а
саме:  замінював  труби
холодного  і  гарячого
водопостачання  та  опалення.
Роботи  виконувалися  з
будівельних матеріалів, які  надавала  позивачка. Для  виконання
робіт   у  позивачки
його  рекомендував  Потапенко
О.Ф.,   у трудових  та
договірних  відносинах   він  з  «Корінтеп»
не перебував. Пояснив, що
він   виконав  роботи
якісно  і  вважає, що
порив  труб  стався
через  нерегулярний  графік
постачання  води   ЖЕКом
(тиск подачі  води перевищував
норму). Вважав, що  його  вини
у  тому, що  сталося
не  має.  Грошей
за  проведену   роботу
не  отримав,  але  з
цього  приводу  нікому
вимог  не  заявляє.

Вислухавши   сторони
та  їх   представників,  свідків,
дослідивши    матеріали   справи
та  докази,  надані
сторонами   в  порядку
ст.  60 ЦПК  України,
суд  дійшов   висновку,
що  вимоги   позивачки
до    ВКФ  «Корінтеп»
про     відшкодування     матеріальної    та
моральної    шкоди     підлягають   частковому
задоволенню,  а  позовні
вимоги  до  ВКФ «Корінтеп», ОСОБА_2 про  відшкодування
матеріальної  шкоди  в
порядку   регресу   підлягають
залишенню   без  задоволення
з  таких    підстав.

Судовим  розглядом
встановлено,  що  01.06.2005 року   між
позивачкою  та  відповідачем
укладено  договір  будівельного
підряду  № 001  (а.с.7).

Відповідно  до п.1.1 цього договору, позивачка (замовник)
здає, а  відповідач (генпідрядник)   в   межах   прайсу
виконує  на   свій
ризик,   власними   та
залученими  силами і   засобами,
усі    роботи   по
ремонту  квартири   АДРЕСА_1,
здає   в   обумовлений
термін  об'єкт   в
експлуатацію   замовнику,  усуває
в  межах  гарантійного
строку  експлуатації об'єкта  недоліки, обумовлені   неякісним
виконанням    робіт,    при
умові   належної   експлуатації об'єкта.

Пунктом  6.2 договору  передбачено,
що   генпідрядник  несе
відповідальність  за  якість виконаних   робіт
і  у  випадку
неякісного    виконання,   переробляє
за  свій   рахунок,
своїми силами, своїми
матеріалами. Генпідрядник
дає   гарантію  на
1  рік    на
виконані   роботи,   при
умові   належної    експлуатації    замовником.

Цей   договір  підписано
позивачкою  та  директором
підприємства-відповідача  і  скріплено
печаткою   відповідача.  Дотепер
договір   ніким  не
розірвано,    не  скасовано,
ні  змінено.

У   якості   доказів
позивачка   додала  до
суду  кошторис  матеріалів та
перелік   виконаних  робіт,
згідно  яких   убачається,
що позивачка   сплатила  за
ремонтні  роботи, а   відповідач
виконав   ряд   робіт.
Цей   кошторис  також
скріплено   печаткою   відповідача.

Відповідно    до   п. 3.4.1. Інструкції   про
порядок   видачі  міністерствам та іншим  центральним
органам  виконавчої  влади, підприємствам,   установам,
організаціям,   господарським   об'єднанням
та   громадянам    дозволів
на   право  відкриття
та функціонування
штемпельно-граверних
майстерень,   виготовлення  печаток і
штампів,  а  також
порядок  видачі  дозволів
на  оформлення   замовлень
на    виготовлення печаток і
штампів,  та   затвердження   Умов
і  правил   провадження
діяльності   з  відкриття
та   функціонування
штемпельно-граверних  майстерень,
виготовлення  печаток і штампів,  затвердженої    наказом
МВС  України   від 11.01.1999 року   № 17,
відповідальність  і  контроль
за   дотриманням   порядку
зберігання   печаток  і
штампів, а також законністю користування
ними покладається  на  керівників
підприємств,  установ і
організацій, господарських
об'єднань,  суб'єктів  підприємницької  діяльності, інших   організаційних   форм
підприємництва,   діяльність    яких
передбачена    чинним   законодавством   України,
громадян-підприємців.      При
зміні    керівника     печатки
і   штампи     передаються     новопризначеному    керівнику
за   актом.

Керівники   підприємств,  установ і організацій,  господарських об'єднань,   суб'єктів
підприємницької    діяльності,    інших
організаційних   форм   підприємництва,  діяльність яких передбачена   чинним
законодавством   України,  у  разі  потреби можуть  своїм
наказом покласти
відповідальність    за   зберігання
і   користування    печатками
і  штампами  на
одного  із  безпосередньо   підлеглих
їм   працівників.

Представником   ВКФ  «Корінтеп»
Потапенко  О.І.  підтверджено,
що  на  наданих
суду  документах:  перелік
виконаних  робіт   (а.с. 73-76)
є  саме    його
підпис  й  стоїть
печатка  підприємства,  але
він  не  знає
як   ці  документи
потрапили  до  позивачки.
Суд  критично  ставиться
до  таких  пояснень
представника  відповідача  - директора
ВКФ  «Корінтеп»   Потапенко
О.І.,  оскільки  згідно
довідки   КРП  СМ
БРТІ  у  позивачки
іншої  квартири  на
АДРЕСА_1  нема,  крім
того,  факт  проведення
ряду  робіт    в
квартирі  позивачки   робітниками
відповідача,  спільного  придбання
будівельних  матеріалів,  передачу
грошей  та   підписання
таких  документів    підтверджено  поясненнями
позивачки,  свідками  ОСОБА_5,
ОСОБА_6.   Суду  також
не  надано  доказів отримання  цих
документів    позивачкою   протиправно
або   того,  що
записи   стосуються   іншого
об'єкту,  а  ні
квартири   позивачки,  або
те,  що   печатка
могла  бути  в
інших   руках.

Доводи  представника  відповідача
про  відсутність  доказів
внесення  позивачкою  грошей
на  розрахунковий  рахунок
ВКФ «Корінтеп»   не  може
бути   прийнято  судом,
оскільки   це  не
узгоджується   с  поясненнями
свідків,  матеріалами   справи
та  лише  говорить
про  недоліки   в
організації   бухгалтерському   обліку
фірми.

Суд   вважає, що   договір
між   сторонами  укладено
згідно  до  вимог
чинного   законодавства  і
повинен   виконуватися    належним
чином,   згідно  до
вимог ст.ст. 526, 527  ЦК   України.

Згідно  до  висновків судової будівельно-технічної
експертизи, вартість відновлюючого ремонту
внутрішніх   помешкань   квартири АДРЕСА_1,   пов'язаних
з  усуненням   наслідків
неякісно   виконаного   ремонту,
становить 7087 грн. 20 коп.,
при   умовах   виконання
робіт    підрядним   засобом
(а.с.21).

Відповідно   до   ч.1 та 3 ст.875 ЦК України,   за   договором
будівельного  підряду
підрядник  зобов'язується   збудувати і здати у встановлений   строк
об'єкт  або  виконати
інші   будівельні  роботи
відповідно  до   проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний  майданчик (фронт робіт),   передати
затверджену проектно-кошторисну
документацію,   якщо   цей
обов'язок  не   покладається   на
підрядника,   прийняти   об'єкт
або  закінчені   будівельні
роботи та  оплатити їх.  До договору   будівельного підряду    застосовуються    положення
цього   Кодексу,   якщо
інше   не   встановлено
законом.

Ст.882  ч.6 ЦК   України
передбачено,   що  замовник має  право
відмовитися від прийняття
робіт   у   разі
виявлення    недоліків,   які
виключають   можливість   використання об'єкта   для
вказаної   в   договорі
мети  та   не
можуть   бути   усунені
підрядником,   замовником   або
третьою  особою. Підрядник   відповідає
за  недоліки   збудованого
об'єкта,   за  прострочення
передання його замовникові та за
інші   порушення   договору (за недосягнення проектної   потужності,
інших   запроектованих     показників    тощо), якщо   не
доведе,   що   ці
порушення     сталися   не
з    його   вини (ч.1 ст.883 ЦК України).

Відповіднго до
ч.1  і  ч2 ст.884
та  ст. 885 ЦК України,   Підрядник   гарантує
досягнення  об'єктом   будівництва
визначених у проектно-кошторисній
документації показників і можливість експлуатації   об'єкта
відповідно   до   договору
протягом   гарантійного  строку, якщо інше    не
встановлено   договором
будівельного   підряду.  Гарантійний
строк  становить десять років   від
дня   прийняття   об'єкта
замовником,   якщо  більший гарантійний   строк не встановлений   договором
або   законом.  Підрядник відповідає за дефекти,
виявлені  у  межах гарантійного   строку,
якщо   він  не
доведе, що   вони  сталися
внаслідок:  природного  зносу
об'єкта   або  його
частин;   неправильної   його
експлуатації   або
неправильності  інструкцій  щодо
його   експлуатації,   розроблених
самим   замовником   або
залученими  ним   іншими
особами; неналежного  ремонту   об'єкта, який   здійснено
самим    замовником   або
залученими   ним  третіми
особами. Договором
будівельного   підряду може бути
передбачений обов'язок  підрядника   усувати
на   вимогу   замовника
та   за  його
рахунок  недоліки, за які   підрядник
не   відповідає   (ч.1 ст.885 ЦК  України).

Ст.886 ЦК України передбачено, шо у разі невиконання або
неналежного виконання замовником
обов'язків  за  договором
будівельного  підряду  він сплачує підрядникові неустойку,
встановлену    договором  або
законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що
порушення   договору   сталося
не  з  його
вини.

Відповідно   до
вимог части 1 статті 22 ЦК  України,
особа, якій   завдано   збитків у результаті  порушення   її
цивільного   права,  має
право  на  їх
відшкодування.   Збитками   є:  втрати, яких особа зазнала   у  зв'язку  зі   зношенням  або   пошкодженням   речі,   а   також витрати, які   особа   зробила   або   мусить   зробить для  відновлення    свого    порушеного   права
/реальні збитки/ (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України). Збитки   відшкодовуються у повному  обсязі,   якщо   договором   або  законом  не   передбачено    відшкодування  у  меншому  або  більшому    розмірі  (ч.3 ст.22 ЦК України).

Таким  чином,  з
відповідача  на  користь
позивача   підлягає  стягненню
в  рахунок  відшкодування   матеріальної   шкоди
7087  грн. 20   коп.

Статтею 23 ч. 1  ЦК  України
передбачено,  що  особа має
право на відшкодування моральної шкоди,
заданої   внаслідок  порушення
її   прав.  Моральна
шкода полягає, завдяки, у душевних
стражданнях,   яких  фізична
особа   зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням  її   майна
(п.3.ч.2 ст.23 ЦК  України).

Суд   полягає   доведеним
спричинення  позивачу моральної
шкоди, яка  полягає в її душевних   стражданнях
і   хвилюваннях,  у
зв'язку із проведенням
відповідачем   не якісного
ремонту   квартири,  позивачка
була   вимушена   безпідставно   витрачати
свій    час, давати пояснення   в
суді  тощо.   Суд
вважає    необхідним   стягнути
з  відповідача  на
користь  позивача   в
рахунок   відшкодування    моральної
шкоди   2000  грн.,
оскільки  саме  цей
розмір   буде   достатньо
для   компенсації    моральної
шкоди    позивачці.

Разом  з
тим,  суд  проаналізувавши  матеріали
справи  дійшов  висновку,
що позовні   вимоги  ОСОБА_1 до
ВКФ
«Корінтеп»,  ОСОБА_2 про
відшкодування  матеріальної  шкоди
в  порядку   регресу
задоволенню  не   підлягають
з  таких   підстав.

Згідно   до   пояснень
сторін   та   наданих
доказів    роботи   по
заміні   труб  холодного,
гарячого водопостачання  та  опалення
в  квартирі   позивачки
виконував   особисто   ОСОБА_2, який   не
працював  і  не
знаходився   з  ВКФ
«Корінтеп»  у  трудових
відносинах.   Таким  чином,
суду не  має  підстав
для  стягнення  суми  в  порядку
регресу  з  ВКФ «Корінтеп»,  оскільки
фірма  цих   робіт
не  виконувала  й
немає  ліценції  на
виконання  такого  виду
робіт.  Крім  того,
в судовому  засіданні  відповідач
ОСОБА_2  пояснив,  що
для  виконання   сантехнічних
робіт   його  Потапенко
О.І.  лише  рекомендував
позивачці,  всі  інші
розмови   щодо  виконання
сантехнічних   робіт   він
вів  виключно  з
позивачкою. Крім   того,  відповідач
ОСОБА_2  наполягав   на
тому,  що  ним
всі  сантехнічні  роботи
виконані  якісно,  а
порив  труб  стався
через  нерегулярний  графік
постачання  води   ЖЕКом
(тиск подачі  води перевищував
норму).   Вважає,  що  а
ні  його
вини,  а  ні
вини  ВКФ  «Корінтеп»
у  тому  що
сталося  залиття   квартири
сім'ї   ОСОБА_3,   не
має.

Відповідно   до
ст. 11 ЦПК  України,  суд
розглядає   цивільну  справу
не  інакше  як
за  зверненням   фізичних
чи  юридичних  осіб,
поданих    відповідно   до
цього  Кодексу,  в
межах    заявлених  ними
вимог  і   на
підставі,  доказів    поданих
сторонами    та  іншими
особами,  які  беруть
участь  у   справі.

Проаналізувавши  матеріали
справи  суд  дійшов
висновку,  що  позивачкою
не надано   належних  доказів
причетності   ВКФ  «Корінтеп»
до  виконання  сантехнічних
робіт  в її  квартирі,
то  й  нема
підстав  для  стягнення
ВКФ  «Корінтеп»  в порядку
регресу  грошей в  розмірі
12889 грн. 94 коп.,  сплачених   позивачкою
на  користь   ОСОБА_3
і ОСОБА_4 на  підставі   рішення
Центрального  районного  суду м. Сімферополя   від
01.03.2006 року.

Безпосередньо  до
виконувача   сантехнічних  робіт
ОСОБА_2 позивачка   ніяких  вимог
не   висувала,  заявивши
суду   вона    ніяких
претензій  до  нього
не  має.

Відповідно    ст.88
ЦПК   України    суд
стягує   з    відповідача
-  ВКФ  «Корінтеп»
на  користь  держави
судовий    збір   в
розмірі  124 грн. 80  коп.,
на  користь   позивача
витрати,   пов'язані   з
проведенням    судової   будівельно-технічної     експертизи   у
сумі   697  грн. 60 коп.
та    витрати     на
правову   допомогу    в
розмірі    2700 грн.

На   підставі
ст.ст.  526,  527,
875,  882,  883,
884,  885,  886 ЦК України,   керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88, 209,
212,  214-215, 218   ЦПК
України,   с у д -

В
И Р І Ш И В :

Позов  ОСОБА_1   до
Виробного - комерційної   фірми
„Корінтеп”,   про    відшкодування   матеріальної   та   моральної    шкоди -
задовольнити  частково.

Стягнути  на   користь
ОСОБА_1    з   Виробного - комерційної фірми    „Корінтеп”
в   рахунок    відшкодування    матеріальної   шкоди -
7087 грн.  20 коп.,   в
рахунок  відшкодування    моральної
шкоди   2000  грн.,
витрати    по  оплаті
експертизи   в  розмірі
697 грн.  60 коп.   та
витрати    на    правову
допомогу  в   розмірі
2700  грн.,  а
всього  -  12484 грн.
80 коп.

Стягнути  з
Виробного - комерційної
фірми    „Корінтеп”   на
користь  держави   судовий
збір   в  розмірі
124  грн.  80
коп.  та    за
інформаційно-технічне
забезпечення  судового   процесу
30  грн.

Позов  ОСОБА_1   до  ВКФ «Корінтеп», ОСОБА_2  про  відшкодування
матеріальної  шкоди  в
порядку   регресу - залишити без
задоволення.

Рішення   може
бути    оскаржене  в
апеляційному   порядку  до
Апеляційного   суду АР Крим  через
суд   першої    інстанції
шляхом   подачі  в
10-денний строк   з    дня
проголошення   рішення   заяви
про   апеляційне   оскарження
і   поданням після  цього
протягом  20  днів
апеляційної    скарги.

Суддя: