Справа 2-0896/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К
Р А Ї Н И

“27” червня 2008  року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючої:                                                      судді    Ткаченко І. Ю.

при секретарі:                                                              Шаботинець
С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу , -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2008 року позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача, в якому просив стягнути з нього борг у загальній сумі 347 611
грн., суму судового збору у розмірі 1700 грн. та витрат на
інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. В
обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач є його знайомим, 23 квітня
2007 року, він позичив йому 60 000 доларів США, строком до 01 червня 2007 року,
що підтверджується розпискою, яка була власноручно написана відповідачем, але 01
червня 2007 року відповідач гроші не повернув, частково борг був погашений у
сумі 5 000 доларів США - 10 липня 2007 року, таким чином борг складає 55 000
доларів США. В зв'язку з несвоєчасним поверненням суму боргу, він просить
стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та три
відсотка річних від простроченої суми, а всього -  347 611 грн. 45 коп.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду письмову заяву у якій підтримав позовні вимоги,
просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти задоволення
позовних вимог у обсязі що визнає відповідач.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та
час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові
заперечення, в яких зазначив, що позов визнає частково у сумі лише 328 180
грн., відповідач згоден сплати саме таку суму боргу, справу просив розглядати
за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Згідно  до ст. 1046
Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Відповідно до ст. 1047 ЦК
України, договір позики укладається у письмовій формі, а із ст. 1049 ЦК України
вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові
кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в
порядку, що встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що 23 квітня 2007 року
між позивачем та відповідачем було укладено договір позики на суму 60 000
доларів США, що згідно довідки НБУ становить
303 000 грн., про що написана розписка, згідно якої ОСОБА_2отримав від
ОСОБА_1 вказану суму та зобов”язався її повернути до 01 червня 2007 року. Однак
10 липня 2007 року повернув лише 5 000 доларів США, про що також була написана
розписка, і залишок боргу складає 55 000 доларів США, що згідно довідки НБУ
становить  277  750 грн., яку й слід стягнути з
відповідача.

На підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має
право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір
процентів, то їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Встановлено, що з 24 квітня 2007 року по 10 липня 2007
року сума позики складала 303 000 грн., з 10 липня 2007 року - 277 750 грн., а
рівень облікової ставки НБУ становив: з 10.06.2006 року - 8,5 % річних, з
01.06.2007 року - 8,0 % річних, з 01.01.2008 року - 10 % річних, з 30.04.2008
року - 12 % річних. Таким чином, сума процентів від суми позики, з урахуванням
облікової ставки НБУ та суми позики складає:
з 24 квітня 2007 року по 01 червня 2007 року - 2681  грн. 34 коп. (303000:100х8,5%:365х38), з 01
червня 2007 року по 10 липня 2007 року - 2590
грн. 02 коп. (303000:100х8%:365х39), з 10 липня 2007 року по 01 січня
2008 року - 10653 грн. 42 коп. (277750:100х8%:365х175),  з 01 січня 2008 року по 15 люте  2008 року - 3490 грн. 84  коп. (277750:100х10%:366х46), а всього - 19415
грн. 62 коп., яку також слід стягнути з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він повинне сплатити грошову суму у
відповідності до ст. 625 ЦК України. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник
прострочивши виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора повинен сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь термін
прострочки, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором чи законом.

Відповідач взяті на себе
зобов”язання належним чином не виконує, суму позики у розмірі 303 000
грн. з 01 червня 2007 року по 10 липня 2007 року та у розмірі 277 750 грн. з 10
липня 2007 року по теперішній час не повертає, тому з нього слід стягнути три
відсотки річних від простроченої суми, а саме:  з 01 червня 2007 року по 10 липня 2007
року - 971  грн. 26 коп.
(303000:100х3%:365х39), з 10 липня 2007 року по 01 січня 2008 року - 3995 грн.
03 коп. (277750:100х3%:365х175),  з 01
січня 2008 року по 15 люте  2008 року -
1047 грн. 25  коп. (277750:100х3%:366х46),
а всього - 6013 грн. 54 коп.,

Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це
показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги,
які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлені
в національній валюті - гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати
боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки
прострочення виконання грошового зобов”язання, яке визначене у гривні.

Встановлено, що між позивачем та відповідачем було
укладено договір позики у доларах США, і після часткового повернення, залишок
боргу складає 55 000 доларів США, що підтверджується розписками, тому  у частині позову щодо стягнення з відповідача
суми боргу з урахуванням індексу інфляції, слід відмовити.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід
стягнути: суму боргу - 277  750 грн.,
суму процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ - 19415 грн. 62
коп. та суму трьох відсотків річних від простроченої суми - 6013 грн. 54 коп.,
а всього - 303 179 грн. 16 коп.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача слід стягнути на користь позивача відповідно до суми задоволених
позовних вимог сплачену суму судового збору - 1700 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., а всього
-  1730 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.  625, 1046, 1047, 1048, 1049 1050 ЦК України, ст. ст. 10,
60, 88, 130, 174, 212, 215 України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 303 179 (триста три тисячі сто сімдесят дев”ять) грн.  16 коп.
та  суму сплачених судових витрат - 1730   (одну тисячу сімсот тридцять) грн. 00 коп.,
а всього -  304 909 (триста чотири
тисячі дев”ятсот дев”ять) грн.. 16 коп.

Рішення суду може бути оскаржене  до апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження та подачі протягом 20 днів з дня подачі
заяви апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
І. Ю. Ткаченко