Справа № 2-272
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2008р. Тростянецький районний
суд Сумської області в складі:

Головуючого
- судді                           -              Шевченко В.С.

при
секретарі                                       -              Пугач В.О.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою

СТОВ «Агрофірма Восход»

до

ОСОБА_1

про відшкодування матеріальної
шкоди, -

в с т а н о в и в :

20.03.2008 р. позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про
відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що наказом №10 від
30.01.2005 р. відповідач був прийнятий на роботу фуражиром на ОТФ №3, в
зв'язку  з чим з ним був укладений
договір про повну матеріальну відповідальність, так як його робота була
пов'язана з відгодівлею, утриманням та розведенням с/г тварин. Наказом №56 від
10.09.2007 р. відповідач був звільнений з роботи за п.7 ст. 40 КЗпП України.
Оскільки  05.09.2007 р. при перерахунку
тварин, які були підзвітні відповідачу, була виявлена нестача бичка, 2003 р.н.,
інвентарний номер 2735 живою вагою станом на 32.08.2007 р. 350 кг, про що було
складено відповідний акт, відповідачу було запропоновано дати письмові
пояснення з цього приводу та відшкодувати матеріальну шкоду. Однак відповідач
дати будь-які письмові пояснення відмовився, відшкодовувати шкоду не бажає. В
зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в
розмірі 2940 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач Пурей М.І. та представник позивача Батраченко
Н.В. позовні вимоги підтримали, прохали задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи
повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив, в зв'язку з
чим суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи.

Вивчивши матеріали справи, пояснення представника позивача, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. В ході розгляду
даної справи було встановлено, що наказом №10 від 30.01.2005 р. (а.с.4)
відповідач був прийнятий на роботу фуражиром на ОТФ №3 СТОВ «Агрофірма Восход»
і з ним був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, так як
його робота була пов'язана з відгодівлею, утриманням та розведенням с/г тварин
(а.с.5-6). 05.09.2007 р. в зв'язку з тим, що відповідач не з'явився на роботу
без поважних причин (а.с.11), не підприємстві було створено комісію в складі
головного бухгалтера ОСОБА_2, ст. Фельдшера ОСОБА_3 та бухгалтера ОСОБА_4 для
перерахунку тварин, які були у підзвіті відповідача. В результаті перевірки
було виявлено нестачу 1 бичка, 200З р.н., інвентарний номер №2735, живою вагою
станом на 23.08.2007 р. 350 кг, про що складено відповідний акт (а.с.9). А
наказом №56 від 10.09.2007 р. (а.с.7) відповідач був звільнений з роботи за п.7
ст. 40 КЗпП України, однак не відшкодував матеріальну шкоду, що була заподіяна
з його вини. Згідно довідки №20 від 14.03.2008 р. (а.с.10) загальна сума недостачі
1 голови бичка складає 2940 грн.

Свідок ОСОБА_2, головний бухгалтер СТОВ «Агрофірма Восход» в судовому
засіданні підтвердила, що дійсно, відповідач з 30.01.2005 р. по 10.09.2007 р.
працював фуражиром на ОТФ №3 СТОВ «Агрофірма Восход» і в його обов'язки входили
відгодівля, утримання та розведення с/г тварин. Саме тому з ним дійсно був
укладений договір про повну матеріальну відповідальність. За час роботи
відповідач неодноразово порушував трудову дисципліну, а 05.09.2007 р. взагалі
не з'явився на роботу без поважних причин. Тому була створена комісія, до
складу якої входили вона, ст. фельдшер ОСОБА_3 та бухгалтер ОСОБА_4 і в
результаті перевірки вони виявили нестачу одного бичка, про що був складений
відповідний акт. Давати будь-які письмові пояснення відповідач відмовився,
обіцяв, що відшкодує завдану шкоду.

Згідно з п.1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники
несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і
підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 1351 КЗпП
України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Таким чином, суд
вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої
шкоди в розмірі 2940 грн. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по
справі, які складаються із судового збору в розмірі 51 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30 грн.,
які були понесені позивачем і які документально підтверджені, а всього, таким
чином, стягнути з відповідача на користь позивача 3021 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 130, 134, 1351, 136 КЗпП
України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 224-226, 228 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Восход» - 3021 (три тисячі
двадцять одну) грн.

Рішення може бути оскаржене в Сумський апеляційний суд через Тростянецький
районний суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
яка подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
ОСОБА_1, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ:                                                                                                                                                ПІДПИС

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:                                                                                                              СУДДЯ