УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 вересня  2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Лященко  Н.П.,

Луспеника Д.Д.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом державного підприємства (далі - ДП)
“Енергоринок” до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
“Факторіал” про визнання недійсним договору № Ен-1 від 2 вересня 2004 року
уступки вимоги (цесії), за касаційною скаргою ДП “Енергоринок” на
рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 4 лютого 2008 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2007 року ДП «Енергоринок» пред'явило в суді
позов до ОСОБА_1, ТОВ  “Факторіал” про
визнання недійсним договору № Ен-1 від 2 вересня 2004 року уступки вимоги
(цесії).

Зазначало, що 2 вересня 2004 року між відповідачами було
укладено договір № Ен-1 уступки вимоги (цесії), за умовами якого ТОВ  “Факторіал” (Цедент) передає ОСОБА_1
(Цесіонарієві), а останній набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає
кредитором за договором від 9 квітня 1998 року № 90498, доручення від 10 квітня
1998 року № 1, виконавчий напис від 11 вересня 1998 року № 5633, договір від 27
жовтня 1998 року № 447/01, укладених між Цедентом і ДП «Енергоринок» (Боржник).
За цим договором Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного
виконання сплати заборгованості в розмірі 27 529 070 грн.

Посилаючись на те, що зазначений договір уступки вимоги
(цесії) укладений з грубим порушенням вимог чинного законодавства та
волевиявлення учасників договору було направлено на укладання договору
факторингу, позивач просив визнати його недійсним.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду м. Києва від 4 лютого 2008 року, у
задоволенні позову ДП «Енергоринок» відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати
постановлені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За змістом ухвала апеляційної інстанції
повинна відповідати вимогам ст. 315 ЦПК України.

Зокрема, у ній повинні бути викладені
встановлені судом першої інстанції обставини, узагальнені доводи апеляційної
скарги, мотиви, за якими суд апеляційної інстанції дійшов свого висновку, і посилання
на закон, яким він керувався. При відхиленні апеляційної скарги в ухвалі
зазначаються конкретні обставини й факти, що спростовують її доводи.

Проте зазначеним вимогам закону ухвала
суду апеляційної інстанції не відповідає. Суд узагалі не перевірив доводів
апеляційної скарги, не перевірив законність і обґрунтованість ухваленого судом
першої інстанції рішення, не навів ніяких мотивів прийнятого ним рішення, не
зазначив будь-яких обставин, які б спростували доводи скарги.

За таких обставин колегія суддів
Судової палати вважає, що апеляційний суд не виконав своїх обов'язків,
визначених законом, а тому ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на
новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства “Енергоринок” задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 4 лютого 2008 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд у
суд апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Д.Д. Луспеник

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка