Справа № 2-256/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Ратне
04 липня  2008 року

Ратнівський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого
судді       Савчука  М.А.

за участю секретаря
Кульбачинської А.Ф.

позивача                          ОСОБА_1.

відповідача                      ОСОБА_2.

розглянув у відкритому
судовому засіданні в смт. Ратно справу за позовом

ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,  -

В С Т А Н О В И В :

Сторони  перебували
в зареєстрованому шлюбі.

16.02.2005 року видане свідоцтво про розірвання шлюбу.

Від спільного подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_1народився син
ОСОБА_3, батьком якого є відповідач.

Позивачка
звернулась в суд позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини у  розмірі 1/4
частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до
суду  і до повноліття дитини.

В обґрунтування своїх  позовних
вимог  позивачка посилається на
те, що спільним подружнім життям не проживають, дитина знаходиться на її
утриманні, допомоги на її утримання відповідач
не надає.

В судовому засіданні  позивачка
позов підтримала, просить його задовольнити, додатково пояснивши, що з
відповідачем шлюб розірвано, однак вони проживають в одній квартирі. Син
ОСОБА_3 знаходиться на її утриманні, вона йому купляє одяг, взуття, шкільне
приладдя та продукти харчування. До 2002 року відвідач працював і допомагав
утримувати сина. З 2002 року він ніде не працює, хоча працездатний, допомоги на
утримання не надає, а тому вона змушена обробляти земельну ділянку в с.Гута в
своєї мами, ходити по чорниці, з метою їх продажі, щоб утримувати сина. Крім
того отримує пенсію.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав,
оскільки виховує сина, стірає йому, готовить їсти. Дійсно, до 2002 року коли
працював, отримував заробітну плату і утримував сім'ю. З 2002 року ніде не
працює. Він працездатний, в центрі зайнятості, як шукаючий роботу на обліку не
стоїть.  На інших дітей, членів сім'ї
аліменти не сплачує.  Стану здоров'я його
задовільний. Проживає в трьохкімнатній квартирі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про   підставність
позову.

У відповідності до ст. 180  СК
України, батьки зобов'язані
утримувати  дітей до досягнення
ними повноліття.

Матеріалами справи стверджено, що
ОСОБА_3народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і
знаходяться на утриманні позивачки, батьком якого  є відповідач (свідоцтво про народження,
довідка селищної ради №1445).

Відповідно до ст. 181 ч. 3  СК України, кошти на утримання дитини за
рішенням суду присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у  твердій грошовій сумі.

При цьому, відповідно до ст.
182  СК України, при визначені
розміру  аліментів суд враховує стан
здоров'я  та матеріальне становище дітей,
стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина,
та інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, як передбачає ч. 2 ст. 182 СК  України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним
чином виконує обов'язки щодо виховання сина ОСОБА_3, як передбачає ст. 150 СК
України, про що також ствердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4., ОСОБА_5.
та  ОСОБА_6 ., однак він не виконує обов'язки
по утриманню сина, як передбачає ст. 180 СК України.

Суд вбачає, що брати участь в утриманні дитини можна як в
грошовій так і в натуральних формах.

Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідачем не надано жодних доказів, які свідчили б, що
він приймає участь в утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3, як в грошовій та і
в натуральних формах.

В судовому засіданні доведено, що відповідач будучи
працездатним, з 2002 року ніде не працює, офіційної роботи не шукає і не має, в
центр зайнятості, як шукаючий роботу не звертався.

Поряд з цим, позивачка утримує пенсію, збирає чорниці які
продає, обробляє земельні ділянки, за рахунок чого утримує сина ОСОБА_3а,
купляє йому взуття, одяг, продукти харчування, шкільне приладдя.

Об'єктивність утримання сина ОСОБА_3 позивачкою
стверджується також довідкою Ратнівської селищної ради № 1445, про те, що на її
утриманні знаходиться син ОСОБА_3, показаннями свідків. ОСОБА_7., дочки
позивачки від першого шлюбу, сина ОСОБА_3, які в судовому засіданні ствердили,
що утриманням ОСОБА_3 займається тільки їх мама, а тато допомоги на утримання
не надає.

З матеріалів справи встановлено,
що  матеріальне становище відповідача
задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів
сім'ї  та інших осіб, яких він
зобов'язаний утримувати.

Враховуючи також вік
неповнолітньої  дитини, її стан здоров'я,
матеріальне становище та обставини
викладені вище, суд приходить до висновку, що з відповідача слід
стягнути аліменти на утримання дитини  на
користь позивачки  у розмірі, зазначеному
у позовній заяві.

Судові витрати в справі, пов'язані із
сплатою судового збору та інформаційно-технічного забезпечення, оскільки
позивачка звільнена  від їх сплати, на
підставі ст.ст.  81, 88  ЦПК України підлягають стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,60,212,213,215  ЦПК,  ст.ст. 180-183 СК  України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,  жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1проживаючої
в АДРЕСА_2, аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у частці - 1/4 частини зі всіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, починаючи
з дня звернення до суду, тобто з 05.06.2008 року і до повноліття.

Стягнути з відповідача  в доход держави судовий збір у розмірі 51
грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення підлягає негайному виконанню в
межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо таку заяву було подано, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК  України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Відповідно до ст. 294 ЦПК  України,
заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуючий
Савчук  М.А.