У Х В А Л А

Іменем  України

15 серпня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Данчука В.Г.,
Жайворонок Т.Є., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства “Туристичний комплекс “Пролісок” ( далі -
ВАТ “ТК Пролісок”), державної акціонерної компанії “Україна туристична” (далі -
ДАК “Україна туристична”), третя особа - Міністерство культури та туризму України,
про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду
м. Києва від 31 березня 2008 року,

встановила:

У березні 2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом , мотивуючи його тим, що
22 лютого 2007 року ДАК “Україна туристична” було видано наказ № 10 про
відсторонення його від роботи на посаді голови правління  ВАТ “ ТК Пролісок”.  Згідно
зазначеного  наказу  контракт
від   7 квітня  2002
року,  укладений  між ним і ВАТ “ТК Пролісок” вважався таким,
що втратив чинність. Наказом від 6 квітня 2007 року № 18 ДАК “Україна туристична”
він був звільнений з посади Голови правління ВАТ “ТК “Пролісок”, у зв'язку із
закінченням дії контракту. Наказом від 6 квітня 2007 року № 51 позивач був
звільнений з посади Голови правління ВАТ “ТК Пролісок” на підставі п. 2 ст. 36
КЗпП України. Вважає такі накази незаконним і просив суд визнати недійсним та
скасувати наказ від 6 квітня 2007 року № 18 виданий ДАК “Україна туристична” та
наказ від 6 квітня 2007 року № 51 виданий ВАТ “ТК “Пролісок” про його
звільнення з посади Голови правління на підставі п. 2, ст. 36 КЗпП України,
поновити його на посаді Голови правління ВАТ “ТК “Пролісок”, сягнути з
відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного
звільнення до винесення судового рішення та стягнути моральну шкоду в розмірі 5
тис. грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 5 грудня 2007 року
позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2008 року зазначене   рішення
районного суду скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати  рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права й порушення
норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи
не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального
права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування
вказаних судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1   відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва
від 31 березня 2008 року  залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.Г.
Данчук

Т.Є. Жайворонок