УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29
липня 2008 року
м.Київ

Суддя Верховного Суду України Барсукова В.М., розглянувши
касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Першотравенську на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської
області від                   14 березня
2008 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області                від 26 червня 2008 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Першотравенську (далі - Відділення) про відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від 14 березня 2008 року стягнуто з Відділення на
користь позивача 31 000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від
26 червня             2008 року рішення
суду першої інстанції змінено, розмір відшкодування моральної шкоди зменшено до
20 000 грн.

У поданій касаційній скарзі Відділення просить
скасувати  судовірішення, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Із змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів
вбачається, що задовільняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд виходив із
того, що позивачу висновком первинної МСЕК від 11 липня 2001 року було сукупно
встановлено 60 % стійкої втрати працездатності безстроково та ІІІ групу
інвалідності, згідно акту від 15 січня 2001 року. Таким чином право на
відшкодування моральної шкоди у зв'язку з професійним захворюванням, виникло у
позивача у липні 2001 року і на той час діяли норми Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”, які передбачали відшкодування моральної шкоди потерпілим
внаслідок ушкодження здоров'я на виробництві. Згідно зі ст. 58 Конституції
України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі,
крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Також відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства
не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує
відповідальність особи.

Оскільки судові рішення відповідають вимогам
матеріального та процесуального права, а викладені в касаційній скарзі доводи
були предметом перевірки під час судового засідання та висновків суду не
спростовують, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську
на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14
березня                2008 року та
рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2008 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Першотравенську про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Першотравенську.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
В.М. Барсукова