Справа № 2-90/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01 липня 2008 року
селище
Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області у
складі:

головуючого-судді
Атаманюка Р.І.,з участю

секретарів
: Пантелюка Р.М., Ласкурійчук С.І.,

позивача
: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за позовом ОСОБА_1до
Кривопільської сільської ради, ОСОБА_2про визнання нечинним рішення сесії
Кривопільської сільської ради від 22 грудня 2003 року в частині надання у
приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,25 га, ,
розташованої  в с. Кривопілля,  скасування
державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 052260
від 07 вересня 2004 року, що виданий ОСОБА_2на земельну ділянку загальною
площею 1,2010 га, яка розташована в с.Кривопілля, присілок Волова,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача Кривопільської сільської
ради, третя особа : ОСОБА_2  про визнання
нечинним рішення сесії Кривопільської сільської ради від 22.12.2003 року в
частині надання у приватну власність 0,25 га земельної ділянки ОСОБА_2

В
судовому засіданні позивачка позовні вимоги збільшила, просить скасувати також
державний акт на право приватної власності на землю серії ІФ № 052260 від 07
вересня 2004 року, що виданий на підставі цього рішення ОСОБА_2на земельну
ділянку загальною площею 1,2010 га. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно
рішення сесії Кривопільської сільської ради від 25.05.1998 року їй виділено
присадибну ділянку в розмірі 0,25 га на присілку Кізя с. Кривопілля. Вона
з  часу надання користується цією
присадибною ділянкою та сплачує земельний податок.

В
березні 2007 року дізналася, що належну їй земельну ділянку сільська рада
надала ще у 2003 році у приватну власність ОСОБА_2 без її згоди, а тому вважає
рішення сесії ради та державний акт на право приватної власності на землю на
ім'я ОСОБА_2 незаконними.

В
судовому засіданні заявлений позов підтримала, просить рішення сесії сільської ради
від 22 грудня 2003 року та державний акт на право приватної власності на землю
від

-2-

07.09.2004 року, який видано
ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 1,2010 га скасувати.

Представник
відповідача - сільський голова с.Кривопілля ОСОБА_4 заявлений позов не визнав,
суду пояснив, що  земельна ділянка на яку
претендує позивачка згідно рішення сесії сільської ради від 22 грудня 2003 року  передана у приватну власність ОСОБА_2  і на даний час ним приватизована. Вказана
земельна ділянка загальною площею 1,5 га в 1991 році була виділена в
користування науково-виробничій комерційній фірми «Панкор» для будівництва бази
відпочинку. В 1995 році незакінчене будівництво бази відпочинку в НВКФ «Панкор»
викупило ПМП «Стів»/директор ОСОБА_5/. Згідно рішення сесії сільської ради від
08.05.2001 року земельну ділянку загальною площею 1,5 га  на присілку Волова було виділено на умовах
оренди ОСОБА_5 Згідно рішення сесії сільської ради від 22 грудня 2003 року за
згодою ОСОБА_5 1,2 га цієї земельної ділянки було передано у приватну власність
ОСОБА_2 Решта 0,25 га земельної ділянки, на якій знаходиться незавершене
будівництво залишилось в оренді ОСОБА_5

Відповідно до рішення сесії сільської ради від
25.05.1998 року присадибна ділянка площею 0,25 га на присіку  ОСОБА_1 в натурі не відводилась. У межах
земельних ділянок, які належать ОСОБА_2/ 1,2010 га / та ОСОБА_5/0,25 га/
ОСОБА_1 ніколи не користувалась присадибною ділянкою розміром 0,25 га, а тому
її позовні вимоги вважає безпідставними.

Відповідач
ОСОБА_2 заявлений позов не визнав, вважає, що він правомірно набув право
приватної власності на земельну розміром 1,2010 га для ведення селянського
господарства. Даною ділянкою він користується безперешкодно з часу передачі у
приватну власність та сплачує за неї земельний податок.

Свідки
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 суду пояснили, що виділеною в 1998
році сесією Кривопільської сільської ради присадибною ділянкою позивачка
ОСОБА_1 користувалась, випасала там худобу, очищувала та удобрювала її. Ця
ділянка була відділена дерев'яною огорожею від загальної земельної ділянки, на
якій знаходиться незавершене будівництво комплексу.

Свідок
ОСОБА_11 суду пояснила, що в 1998 році працювала землевпорядником
Кривопільської сільської ради. Тим громадянам, яким на підставі рішень сесії
відводились в натурі присадибні ділянки вона видавала  тимчасові акти на право користування землею.
За відпочинковим комплексом на присілку Волова було закріплено 1,5 га землі і
на цій території присадибні ділянки не могли надаватись.

Свідок
ОСОБА_5. суду пояснив, що в 1995 році ПМП «Стів» купило в НВКФ «Панкор»  незакінчене будівництво бази відпочинку на присілку
Волова. Разом із об'єктом в користування ПМП перейшла земельна ділянка розміром 1,5 га, яка
була огорожена металевою огорожею. В 2001 році він закрив мале підприємство,
став підприємцем і  земельну ділянку
площею 1,5 га сесією ради  було надано
йому в оренду. В 2003 році за його згодою сесією ради 1,2 га з цієї землі
надано у приватну власність сину ОСОБА_2, а в нього в оренді залишилось 0,25
га. Позивачці на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 присадибна ділянка не
відводилась. Вона та її родичі цією ділянкою ніколи не користувались і не
огорожували її. На даний час спірною ділянкою користується відповідач ОСОБА_2.

Свідок
ОСОБА_12 суду пояснила, що їй не відомо,
про те щоб ОСОБА_1 на території поблизу незавершеного будівництва
відпочинкового комплексу на присілку Волова виділялась присадибна ділянка.

Суд,
вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідків,
дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

-3-

Відповідно
до п.34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до
виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення
відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно
до  ч.ч.1,2 ст.116 Земельного Кодексу
України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право
користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття
права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно
до ч.1 ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем
документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування
земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно
до ч.1 ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами
України.

В
судовому засіданні встановлено, що згідно рішення сесії Кривопільської
сільської ради від 22 грудня 2003 року ОСОБА_2 виділено та надано у приватну
власність земельну ділянку площею 1,20 га для ведення селянського господарства.
На підставі цього рішення йому видано
державний акт на право приватної власності на землю загальною площею
1,2010 га серії ІФ № 052260 від 07 вересня 2004 року га для ведення селянського
господарства, яка розташована в с.Кривопілля, присілок Волова. Акт
зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на
землю за № 87.

На
частину даної ділянки, а саме розміром 0,25 га претендує позивачка ОСОБА_1
стверджуючи, що вона набула на неї право власності на підставі рішення сесії
Кривопільської сільської ради від 25.05.1998 року, користувалась цією землею,
сплачувала земельний податок, обробляла, огорожувала.

Відповідно
до ст.22 Земельного Кодексу України /в ред.1990 року/ право власності на землю
або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі/ на місцевості/ і
одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати
до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до
встановлення меж цієї ділянки в натурі/ на місцевості/ і одержання документа,
що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

В
судовому засіданні позивачкою не представлено доказів про відведення на
місцевості наданої їй рішенням сесії 0.25 га присадибної ділянки в
с.Кривопілля, присілок Кізя . Факт відведення цієї ділянки заперечили також
свідки ОСОБА_11, ОСОБА_5., ОСОБА_12

В
рішенні сесії від 25.08.1998 року  не
конкретизовано де саме на присілку Кізя надається у власність ОСОБА_1 0,25 га
присадибної ділянки.

Також
суперечливими суд визнає твердження позивачки та покази свідків  ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10   про те, що ОСОБА_1 надану
ділянку обробляла, огорожувала, сплачувала за неї земельний податок, оскільки
ці покази не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема суперечать
показам свідків ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12 Крім цього встановлено, що
відповідно до рішення сеії ради від 08.05.2001 року земельна ділянка загальною
площею 1,5 га на частину, якої претендує позивачка , була виділена в оренду
ОСОБА_5 і дане рішення сесії ніким не оспорювалось.

-4-

В книзі
обліку платників земельного податку по Кривопільській сільській раді за
1998-1999 роки позивачка записана як платник земельного податку за цей період,
однак суд, вважає, що це не  є доказом
того, що позивачкою сплачувався податок за користування  саме спірною земельною ділянкою. Крім цього
записи про сплату позивачкою податку відсутні в книгах обліку за наступні роки,
а також не представлено  відповідних
підтверджуючих квитанцій.

На
даний час земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_1 не відмежована і її
обробляє ОСОБА_2

Таким
чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази приходить до висновку, що
відповідачу ОСОБА_2  земельну ділянку
розміром 1,2010 га, яка знаходиться в с. Кривопілля , присілок Волова передано
у приватну правомірно, оскаржувані рішення сесії сільської ради та державний
акт на право приватної власності на землю відповідають вимогам закону, а
позивачка ОСОБА_1 не довела, що вона  в
законному порядку набула право власності або користування  спірною земельною ділянкою чи фактично
правомірно нею користувалася, а тому її
позовні вимоги є безпідставними та
необґрунтованими.

На
підставі ст.ст. 22,23,30,31 Земельного Кодексу України /в ред.1990 року/
ст.ст.116,118,125,152,153,158 чинного Земельного Кодексу України,  ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.373 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В
задоволенні позову ОСОБА_1до Кривопільської сільської ради, ОСОБА_2 про
визнання нечинним рішення сесії Кривопільської сільської ради від 22 грудня
2003 року в частині надання у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 0,25 га,
розташованої на присілку Волова/Кізя/ с. Кривопілля Верховинського району,  скасування
державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 052260
від 07 вересня 2004 року, що виданий ОСОБА_2на земельну ділянку загальною
площею 1,2010 га, яка розташована на присілку Волова
с.Кривопілля Верховинського району -  відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.

Головуючий:                                                                                  Р.І.Атаманюк