УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
серпня  2008 р.                                                                                                 м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Жайворонок Т.Є.,

Лихути Л.М.,

Левченка Є.Ф.,

Перепічая В.С.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
управління праці  та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації, обласного центру з
нарахування та виплати пенсій та допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації,
управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області
про стягнення невиплачених коштів за касаційною скаргою управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на ухвалу Апеляційного
суду Житомирської області від 3 квітня 2007 р.,

в с т а н о в и л а :

У липні 2005 р. ОСОБА_1. та ОСОБА_2 .  звернулись до суду з позовом до управління праці
та соціального захисту населення Овруцької районної державної
адміністрації, обласного центру з нарахування та виплати пенсій та допомоги
Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації, управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської області про
стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Заочним рішенням Овруцького
районного суду від  8 грудня 2005 р.
позов задоволено: стягнуто на користь позивачів з обласного центру з
нарахування та виплати пенсій та допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації
заборгованість із щомісячної грошової допомоги, передбаченої Законом України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, у розмірі по 2914 грн. кожній; з управління
Пенсійного фонду України - кожній по 14570 грн. недоплаченої пенсії та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на території радіоактивного забруднення, за період з 1 липня 2002 р.
до 30 червня 2005 р.

Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі
подало до суду заяву про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Овруцького районного суду від 26 січня 2007 р.
заяву залишено без задоволення.

На рішення Овруцького районного суду Житомирської області
від 5 грудня 2005 р. та ухвалу цього ж суду від 26 січня 2007 р.  управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 3
квітня 2007 р. апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі в частині оскарження рішення районного суду від 8 грудня 2005
р. залишено без розгляду, а в частині оскарження ухвали районного суду від 26
січня 2007 р. відмовлено в прийнятті.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі просить скасувати ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове
рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає  задоволенню частково з таких підстав.

Залишаючи апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі в частині оскарження заочного рішення суду без розгляду,
апеляційний суд виходив із того, що відповідач пропустив строк на апеляційне
оскарження рішення суду, клопотання про поновлення строку на оскарження не
подавав, а ухвала про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного
рішення в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

Проте
з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони зроблені з
порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк, протягом
якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження
рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно з ч. 4 ст. 295 ЦПК України апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви на апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі подало до суду апеляційну скаргу на рішення  суду
вчасно   -

1
лютого 2007 р., оскільки перебіг строку на подання апеляційної  скарги
почався

26
січня 2007 р.

Отже, апеляційний суд не мав підстав залишати апеляційну скаргу в частині
оскарження заочного рішення суду без розгляду та відмовляти в прийнятті скарги
на ухвалу про відмову у перегляді заочного рішення, тому що в даному випадку
існує особливий порядок оскарження відповідачем заочного рішення.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 3 квітня 2007 р.
скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання
про прийняття апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської області.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Ярема А.Г.

Судді Верховного Суду України

Жайворонок Т.Є.  Левченко Є.Ф.

Лихута  Л.М.

Перепічай В.С.