Справа №
Головуючий у 1 інстанції - Савицька Н.В.
Доповідач - Здрилюк О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008
року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука
В.А.,

суддів: Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

при секретарі - Савчук О.В.,

з участю позивачів - ОСОБА_1., ОСОБА_2

пр-ків позивачів - ОСОБА_9, ОСОБА_10,

відповідача - ОСОБА_3,

її представника - ОСОБА_8

відповідача та пр-ка відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2до ОСОБА_3, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_4, Підгайцівської
сільської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6про визнання права власності на спадкове майно
за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1та ОСОБА_2на рішення Луцького
міськрайонного суду від 17 січня 2008 року,

ВСТАНОВИЛА:

10 травня 2007 року ОСОБА_1та ОСОБА_2звернулись в суд з
позовом до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї
неповнолітньої дочки ОСОБА_4, про визнання за ними права власності на спадкове
майно, яке відкрилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1їх батька - ОСОБА_7, а саме: про
визнання за кожною права власності на &frac14; частку земельних
ділянок, розташованих в с.Підгайці Луцького району Волинської області, які
належали спадкодавцю - 0,28 га на підставі державного акта на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 012036 від 25.11.1998 року та 0,1200 га на
підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №
058400 від 20.10.2005 року.

Свій позов мотивують тим, що вони своєчасно звернулись в
нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини, однак із-за відсутності
правовстановлюючих документів, які відповідач ОСОБА_3 їм надати відмовляється,
вони не можуть отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ухвалами Луцького міськрайонного суду від 22.06.2007 року
та від 16.10.2007 року до участі в справі в якості відповідачів залучено
відповідно Підгайцівську сільську раду та ОСОБА_5і ОСОБА_6(а.с.16, 54).

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 17 січня 2008
року позов в даній справі задоволено частково.

Постановлено визнати за ОСОБА_1та ОСОБА_2після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1їх батька - ОСОБА_7 право власності за кожною на &frac14; частку земельної ділянки площею 0,1200 га, яка знаходиться в с.Підгайці
Луцького району Волинської області, яка належала спадкодавцю згідно державного
акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 058400 від 20.10.2005
року.

В решті позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять скасувати це
рішення в частині відмови в позові та постановити в цій частині нове рішення -
про задоволення позову і визнати за кожною з них право власності на &frac14; частку земельної ділянки, яка знаходиться в с.Підгайці Луцького району
Волинської області і належала спадкодавцю згідно державного акта на право
приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 012036 від 25.11.1998 року.

Вважають, що судом допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення
для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні позивачі, їх представники та
відповідач ОСОБА_6апеляційну скаргу підтримали з вище наведених підстав.

Відповідач ОСОБА_3та її представник апеляційну скаргу заперечили, просять
суд її відхилити і залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині
відмови в позові підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового
рішення про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відмовляючи в позові про визнання за позивачами права власності за кожною на &frac14; частку земельної
ділянки площею 0,28 га, яка знаходиться в с.Підгайці Луцького району Волинської
області і належала спадкодавцю згідно державного акта на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 012036 від 25.11.1998 року, суд першої інстанції керувався вимогами ч.ч.2, 3 ст.1225 ЦК
України та виходив з того, що згідно заповіту спадкоємцем АДРЕСА_1являється ОСОБА_4,
а спірна земельна ділянка площею 0,28 га передана для обслуговування даного
житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного
господарства, тому до останньої переходить право власності в порядку
спадкування на дану земельну ділянку.

Проте, такі висновки суду суперечать встановленим
обставинам справи і зроблені з порушенням норм матеріального права.

Так, із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2006
року являється власником будинковолодіння, розташованого
на АДРЕСА_1(м-ли інвентаризаційної справи - а.с.35).

Із державного акта на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 012036 від 25.11.1998 року вбачається, що
ОСОБА_7передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,28 га: для
обслуговування житлового будинку і господарських будівель /0,25 га/ та ведення
особистого підсобного господарства /0,03 га/ (а.с.41).

Відповідно до вимог ст.1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням їх цільового призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців
житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або
право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування,
якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Заповіт стосовно земельних ділянок не
складався.

Із доповнення до висновку № О-150
судової земельно-технічної експертизи, складеного 20.06.2008 року вбачається,
що з врахуванням вимог ДБН 360-92**, виходячи з площі забудови наявних на земельній
ділянці будівель і споруд (житлового будинку, сараю-гаража і погреба з шийкою),
їх розташування та влаштування до них проїзду, для обслуговування спадкового
будинковолодіння, розташованого на АДРЕСА_1необхідна земельна ділянка мінімальною площею 0,05 га.

Враховуючи наведене, з врахуванням
вимог ст.1225 ЦК України до спадкоємця будинковолодіння - ОСОБА_4 переходить
право власності на спірну земельну ділянку лише площею 0,05 га, тобто на
земельну ділянку, необхідну для обслуговування житлового
будинку, інших будівель та споруд, на якій вони розміщені.

На решту земельної ділянки площею 0,20
га (0,25 - 0,05), яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії
ІІІ-ВЛ № 012036 від 25.11.1998 року і була передана для
обслуговування житлового будинку і господарських будівель та на земельну
ділянку площею 0,03 га, яка була передана для ведення особистого підсобного
господарства слід визнати право власності за кожним із чотирьох спадкоємців,
які прийняли спадщину - в рівних частках.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції суперечать встановленим обставинам справи і зроблені з порушенням
норм матеріального права, що згідно з статтею 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду в частині відмови в позові і постановлення в цій
частині нового рішення.

В частині задоволення позову  рішення
суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права і підстав для його зміни чи скасування в цій частині не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313,
314, 316, 317, 319 ЦПК України, на підставі ст.131 ЗК України, ст.ст.328, 392,
1216, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1та ОСОБА_2задовольнити
частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 17 січня 2008
року в даній справі в частині відмови в позові скасувати та постановити в цій
частині нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3та ОСОБА_4право власності на земельну ділянку, яка знаходиться в
с.Підгайці Луцького району Волинської області і належала померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_7на підставі державного акта на право приватної власності на
землю серії ІІІ-ВЛ № 012036 від 25.11.1998 року, за кожною:

- на &frac14; частку земельної ділянки площею 0,03 га, переданої для ведення особистого
підсобного господарства;

- на &frac14; частку земельної ділянки площею 0,20 га, переданої для обслуговування
житлового будинку і господарських будівель.

Визнати за ОСОБА_4, як спадкоємцем за
заповітом, право власності на земельну ділянку площею 0,05 га, передану
спадкодавцю ОСОБА_7на підставі державного акта на право приватної власності на
землю серії ІІІ-ВЛ № 012036 від 25.11.1998 року для обслуговування житлового
будинку і господарських будівель.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.

Судді