Справа №2-4734-2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30
липня 2008 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
в складі:

головуючої
судді                                                Токар
Н.В.,

при
секретарі                                                      Послєдовій О.О.,

за
участю позивача
ОСОБА_1.,

за
участю представника позивача
ОСОБА_2.,

за
участю представника відповідача
Вишнякової О.О.,

за
участю представника третьої особи
ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя
особа - ОСОБА_4про визнання права власності на нерухоме майно, суд -

В С Т А Н О В И В:

У липні
2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити
рішення, яким визнати за ним право власності на нерухоме майно загальною площею
177,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування позову він
вказав на те, що 04 вересня 2001 року Павлоградська міська рада вирішила за
рахунок вилучення земельної ділянки, надати йому в тимчасове користування
строком на три роки земельну ділянку загальною площею 0,007 га., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. 10 вересня 2001 року між ним та
землевпорядною групою м. Павлограда Дніпропетровської області був укладений
договір, згідно якого вказана група зобов'язувалася виконати роботу по
оформленню документів на право тимчасового користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1. На підставі цього договору був складений акт прийому-передачі
земельної ділянки в натурі, яким, на підставі рішення Павлоградської міської
ради Дніпропетровської області №345 від 04 вересня 2001 року, затверджується
передача та прийом земельної ділянки для ведення комерційної та господарської
діяльності. На підставі  заяви позивача,
виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області
рішенням №498 від 25.07.2001 року дозволив реконструкцію фасаду торгівельного
павільйону, розташованого на земельній ділянці по АДРЕСА_1. Йому був виданий
дозвіл №26 від 13.08.2001 року на виконання будівельних робіт з реконструкції
торгівельного павільйону по АДРЕСА_1.
Після виконаних робіт був складений акт державної технічної комісії про
закінчення будівництва та введення в експлуатацію торгівельного павільйону.  Виконавчий комітет
Павлоградської міської ради рішенням від 09 березня 2006 року №245 затвердив
акт державної приймальної комісії з прийняття до експлуатації торгівельного
павільйону, загальною площею 70 кв.м. 16 лютого 2004 року було складено та
підписано акт про те, що Павлоградська міська рада Дніпропетровської області
передала позивачу земельну ділянку площею 0,0193
га. для обслуговування торгівельного павільйону. Передача та прийом земельної
ділянки були здійснені на підставі рішення Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області №316 від 25
грудня 2003 року строком на один рік з подальшою пролонгацією договору оренди.
Згідно рішення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області №560 від 15 березня 2005 року між
позивачем та Павлоградською міською радою Дніпропетровської області 22 квітня
2005 року був укладений договір оренди
земельної ділянки, загальною площею 0,0193 га. На підставі заяв позивача,
адреса, за якою знаходиться земельна ділянка, на якій розташовано торгівельний
павільйон, була змінена з АДРЕСА_1на АДРЕСА_1. На орендованій земельній ділянці
позивач здійснив будівництво. Згідно договору оренди від 19 березня 2007 року,
Павлоградська міська рада Дніпропетровської області передала ОСОБА_1. в оренду
земельну ділянку, для розміщення самочинно збудованого приміщення до торговельного
павільйону, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, строком на три роки. Рішенням
виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області
№1530 від 27 грудня 2006 року, ОСОБА_1. було дозволено виконати реконструкцію
торгівельного павільйону під продовольчий магазин. Проте, акт державної приймальної комісії про прийняття
в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 28.04.2007 р. був
підписаний не всіма членами комісії, оскільки на
об'єкті є гральні автомати. Позивач вважає, що є всі підстави, щоб визнати за
ним право власності на нерухоме майно загальною площею 177,4 кв.м., яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з чим вимушений звернутися до суду
із вказаною заявою.

У
судовому засіданні позивач, представник позивача, підтримали заявлені позовні
вимоги,  просили позов задовольнити,
посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Представник
відповідача -  Павлоградської міської
ради Дніпропетровської області, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала
в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позовної заяви, пояснивши
суду, що 18 серпня 2000 року між АТТВП «Перлина» в особі директора ОСОБА_5. та
ОСОБА_4. був укладений договір купівлі-продажу на торговий павільйон загальною
площею 152,7 кв.м., який розташовано за адресою: АДРЕСА_1. 06 вересня 2000 року
ОСОБА_5. за довіреністю від імені ОСОБА_4. згідно договору купівлі-продажу
продала торгівельний павільйон, який розташований по АДРЕСА_1ОСОБА_1. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 02.08.2004 року довіреність від 04.09.2000
р. на ім'я ОСОБА_5. на право продажу павільйону, який розташований по
АДРЕСА_1визнана недійсною; договір купівлі-продажу від 06.09.2000 р. також
визнаний недійсним. 24  березня 2006 року ОСОБА_1. звернувся із
заявою до Павлоградського міського голови з проханням надати йому дозвіл на
реконструкцію торгівельного павільйон на продовольчий магазин за адресою:
АДРЕСА_1. При цьому, він не повідомив про вже існуючи ухвали суду про заборону
вчиняти будь-які дії стосовно приміщення за вищевказаною адресою. Рішенням
виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від
27.12.2006 року ОСОБА_1. був наданий дозвіл на проектування та виконання
реконструкції торгівельного павільйону, розташованого
по АДРЕСА_1під продовольчий магазин. 16 квітня 2007 року інспекцією
державного архітектурно-будівничого контролю міста Павлограда був наданий
дозвіл на виконання будівельних робіт за №27 на ім'я ОСОБА_1. для реконструкції
торгівельного павільйону під продовольчий магазин. Крім того, ОСОБА_1. був
виданий висновок на проект будівництва від 12.04.2007 р.
санітарно-епідеміологічної станції, згідно якого ОСОБА_1. повинен був
реконструювати торгівельний  павільйон  під продовольчий  магазин. Акт
державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - продовольчого
магазину, після реконструкції вищевказаного приміщення, не був
затверджений відповідними посадовими
особами (членами державної приймальної комісії),
так як державна приймальна комісія встановила, що об'єкт вводу приміщення, яке повинно було експлуатуватися як
продовольчий магазин діє і
обладнаний під зал гральних автоматів.  В
даному випадку проектна документація розроблялась
для продовольчого магазину, а для прийняття в експлуатацію було пред'явлено зал для гральних автоматів. Вказані позивачем рішення виконавчого комітету
Павлоградської міської ради Дніпропетровської
області були прийняті на підставі пакету
документів наданих ОСОБА_1., про
судові провадження та існування судових рішень виконкому відомо не було. Дана інформація стала відома в
жовтні 2007 року по заяві ОСОБА_4.,
тому 10.10.2007 року на ім'я ОСОБА_1. виконавчим комітетом Павлоградської міської ради Дніпропетровської області був направлений лист про те, що ОСОБА_1. в
строк до 19.10.2007 року був зобов'язаний надати письмові пояснення, правовстановлюючі документи, судові
рішення на торгівельний павільйон по АДРЕСА_1 стосовно того, що він
шляхом обману подав документи до міської ради та отримав дозвіл на оренду
земельної ділянки не повідомивши про судове рішення стосовно зміни власника, а також надати письмові пояснення
стосовно зміни цільового використання продовольчого магазину на зал
гральних автоматів. Строк дії оренди на земельну ділянку площею 0,0193 га. від
22.04.2005 року закінчився. Крім того, вказана земельна ділянка згідно договору
оренди від  22.04.2005   року
була   виділена   ОСОБА_1.
для обслуговування продовольчого
магазину. В зв'язку з тим, що за даною адресою фактично розташована зала
гральних автоматів, то земля використовувалась не за цільовим призначенням. До
теперішнього часу ОСОБА_1., який фактично згідно рішення суду не є власником, продовжує експлуатувати об'єкт - торгівельний
павільйон за адресою: АДРЕСА_1, не за призначенням, а як приміщення де встановлені і експлуатуються гральні автомати,
який не прийнятий в установленому порядку державною приймальною комісією
в експлуатацію. Тому, просила повністю відмовити в задоволенні позовної заяви.

Представник
третьої особи -  ОСОБА_4, у судовому
засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, заперечувала проти
задоволення позовної заяви, пояснивши суду, що 18 серпня 2000 року ОСОБА_4.
придбав у АТТВП «Перлина» торговий павільйон загальною площею 152,7 кв.м., який
розташовано за адресою: АДРЕСА_1 на підставі укладеного договору
купівлі-продажу. 06 вересня 2000 року ОСОБА_5. за довіреністю від імені
ОСОБА_4. згідно договору купівлі-продажу продала торгівельний павільйон ОСОБА_1. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 02.08.2004 року довіреність від 04.09.2000
р. на ім'я ОСОБА_5. на право продажу павільйону визнана недійсною; договір
купівлі-продажу від 06.09.2000 р. також визнаний недійсним. ОСОБА_1. достовірно знаючи про наслідки недійсного правочину,
у вересні 2006 року після здійснення реконструкції фасаду торгівельного
павільйону, звернувся до виконкому Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області із заявою про прийняття в експлуатацію даного торгівельного павільйону
та уклав 15.03.2005 року договір оренди земельної ділянки для обслуговування
магазину, розташованого по АДРЕСА_1. Таким чином, ОСОБА_1., фактично не будучи
власником торгівельного павільйону, здійснює реконструкцію торгівельного
павільйону, вводить його в експлуатацію, укладає договір оренди земельної
ділянки. Крім того, без належного дозволу управління містобудування та
архітектури, ОСОБА_1. у 2006 році самовільно пристроїв до будівлі приміщення
площею 23,4 кв.м. У зв'язку з цим, ОСОБА_4. надав до міського голови заяву у
жовтні 2007 року та у листопаді 2007 року, в якій виклав обставини справи щодо
власника торгівельного павільйону по АДРЕСА_1 та просив скасувати рішення про
введення в експлуатацію магазину після його реконструкції та скасувати рішення
про надання земельної ділянки для обслуговування даного магазину, розташованого
по АДРЕСА_1. Тому, просила відмовити позивачу у задоволенні позовної
заяви.

Вислухавши
сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку із наступним.

У
судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 2000 року між ВАТТВП «Перлина» в
особі директора ОСОБА_5. та ОСОБА_4. був укладений договір купівлі-продажу на
торговий павільйон загальною площею 152,7 кв.м., який розташовано адресою:
АДРЕСА_1 (арк.с.56).

06
вересня 2000 року ОСОБА_5. за довіреністю від імені ОСОБА_4. згідно договору
купівлі-продажу продала торгівельний павільйон, який розташований по АДРЕСА_1
ОСОБА_1 (арк.с.57).

Відповідно
до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 02.08.2004 року довіреність
від 04.09.2000 р. на ім'я ОСОБА_5. на право продажу павільйону, який
розташований по АДРЕСА_1визнана недійсною; договір купівлі-продажу від
06.09.2000 р. також визнаний недійсним
(арк.с.58).

Ухвалою апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 01 листопада 2007 року рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.08.2004 року та ухвала
апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.12.2004 року залишено без
змін. (арк.с.63-64).

Ухвалою
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.05.2006
року на торгівельний павільйон загальною площею 152,7 кв.м., який розташований
по АДРЕСА_1 та знаходиться в користуванні у
ОСОБА_1. накладений арешт (арк.с.59).

Ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2007 року
ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12.05.2006 року була змінена в частині
накладення арешту, та була накладена заборона ОСОБА_1. проводити дії по
відчуженню будівлі торгівельного павільйону площею 152,7 кв.м., який
розташований поАДРЕСА_1, до вирішення спору
по суті (арк.с.60).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 31.10.2007 року заборонено ОСОБА_1. та ОСОБА_4.
проводити дії по відчуженню будівлі торгівельного павільйону
площею 152,7 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1та знаходиться у користування
ОСОБА_1. до вирішення спору по суті, без
накладення арешту на будівлю торгівельного павільйону площею 152,7 кв.м.
та без заборони Павлоградський міський раді виносити на розгляд сесії питання
про вилучення земельної ділянки, котра знаходиться під торгівельним павільйоном
загальною площею 0,0193 га. за адресою
АДРЕСА_1(арк.с.67-68).

Встановлено, що 24 березня 2006 року ОСОБА_1. звернувся із заявою до Павлоградського
міського голови з проханням надати йому дозвіл на реконструкцію торгівельного
павільйону на продовольчий магазин за адресою: АДРЕСА_1 (арк.с.69). ОСОБА_1. не було повідомлено про вже існуючи ухвали
суду про заборону вчиняти будь-які дії стосовно приміщення за вищевказаною
адресою.

Рішенням
виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від
27.12.2006 року ОСОБА_1. був наданий дозвіл на проектування та виконання
реконструкції торгівельного павільйону, розташованого
по АДРЕСА_1під продовольчий магазин (арк.с.70).

16
квітня 2007 року інспекцією державного архітектурно-будівничого контролю міста
Павлограда був наданий дозвіл за №27 на ім'я ОСОБА_1. на виконання будівельних
робот для реконструкції торгівельного павільйону під продовольчий магазин (арк.с.71).

Крім
того, ОСОБА_1. був виданий висновок на проект будівництва від 12.04.2007 р.
санітарно-епідеміологічної станції, згідно якого ОСОБА_1. повинен був
реконструювати торгівельний
павільйон  під продовольчий  магазин (арк.с.72-74).

Акт державної приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - продовольчого
магазину, після реконструкції вищевказаного приміщення, не був затверджений
відповідними посадовими особами (членами державної приймальної комісії), так як державна приймальна комісія
встановила, що об'єкт вводу приміщення,
яке повинно було експлуатуватися як продовольчий магазин, діє і
обладнаний під зал гральних автоматів (арк.с.75-78).

Згідно довідки управління
містобудування та архітектури Павлоградської міської ради №740 від
26.10.2007 року, ОСОБА_1. було повідомлено, що акт вводу в експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта - продовольчого магазину не може бути підписаний державною приймальною
комісією, оскільки двічі виїздом на місце державної приймальної комісії було
встановлено, що об'єкт є приміщенням гральних автоматів, а не продовольчим
магазином (арк.с.81).

Згідно п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України
№1243 від 22.09.2004 року «Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до
експлуатації об'єктів нового
будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд
як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних споруд,
транспортних магістралей, окремих черг пускових
комплексів (закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в
установленому порядку проектної
документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Як було
встановлено в судовому засіданні і підтверджено письмовими матеріалами справи,
ОСОБА_1. проектна документація розроблялась
для продовольчого магазину, а для прийняття в експлуатацію було пред'явлено зал для гральних автоматів.

Згідно п.20 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, на закінченому будівництвом об'єкті повинні бути
виконані всі передбачені проектною
документацією та державними нормами роботи, змонтоване і випробуване
обладнання, що не відповідає дійсності.
Згідно п.27 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не допускається затвердження акта
про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта за
відсутності підписів окремих членів державної приймальної
комісії. Оспорюваний акт державної приймальної комісії відмовилися підписувати 2 члена державної
приймальної комісії, та голова державної приймальної комісії.

Твердження
позивача про те, що згідно п. 10  Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, у разі виявлення
на закінченому будівництвом об'єкті недоліків, вони повинні бути усунені у строки, визначені робочою
комісією, але в даному випадку цей
порядок не використовується. Робоча комісія утворюється для попереднього прийняття до експлуатації перед
прийняттям державної приймальної
комісії об'єктів виробничого призначення з кількістю робочих місць понад 50 або вартістю понад 5 млн.
грн., а також об'єкти житлово-громадського призначення Ш, ІV і V категорії
складності (багатоповерхові будинки) (згідно
п.3-10). В даному випадку робоча комісія не
утворювалась, а такий об'єкт приймається державною приймальною
комісією згідно п.11 даного Порядку.

Листом від 11.10.2007 року вих..№52 виконавчим комітетом Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на ім'я
ОСОБА_1. було повідомлено про те, що останній
в строк до 19.10.2007 року був зобов'язаний надати письмові пояснення, правовстановлюючі документи, судові
рішення на торгівельний павільйон по АДРЕСА_1 стосовно того, що він
шляхом обману подав документи до міської ради та отримав дозвіл на оренду
земельної ділянки не повідомивши про судове рішення стосовно зміни власника, а також надати письмові пояснення
стосовно зміни цільового використання продовольчого магазину на зал
гральних автоматів (арк.с.82).

Встановлено,
що строк дії оренди на земельну ділянку площею 0,0193 га. від 22.04.2005 року
закінчився. Крім того, вказана земельна ділянка згідно договору оренди від   22.04.2005
року   була   виділена
ОСОБА_1.   для   обслуговування продовольчого магазину. В зв'язку з тим, що за даною адресою
фактично розташована зала гральних автоматів, то земля використовувалась не за
цільовим призначенням.

Посилання позивача на те, що виконавчий комітет
Павлоградської міської ради Дніпропетровської області дозволив листом від
16.03.2006 року розміщення гральних автоматів є безпідставними, оскільки,
по-перше, у вказаному листі зазначено, що виконком
не заперечує проти розміщення салону гральних автоматів ТОВ "РОЗМАЙ",
а не приватному підприємцю ОСОБА_1., по-друге, лист не є підставою для розміщення гральних автоматів, так як до повноважень міського голови не
входить надання дозволів на розміщення гральних автоматів, необхідно
рішення виконавчого комітету.

Так, згідно п.6 ст.59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», виконавчий комітет міської ради в межах своїх повноважень
приймає рішення. Рішення виконавчого
комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу
виконавчого комітету і підписується міським головою.

Відповідно
до ч.3 ст.18 Закону України «Про основи
містобудування», експлуатація не прийнятих в установленому законодавством
порядку об'єктів забороняється. До теперішнього часу ОСОБА_1., який фактично
згідно рішення суду не є власником, продовжує
експлуатувати об'єкт - торгівельний павільйон за адресою: АДРЕСА_1, не
за призначенням, а як приміщення де
встановлені і експлуатуються гральні автомати, який не прийнятий в установленому
порядку державною приймальною комісією в експлуатацію.

Тому,
доводи позивача та його представника про те, що виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської
області дозволив листом від 16.03.2006 року розміщення гральних автоматів, суд
не може прийняти до уваги, оскільки вони не основані на законі.

Ствердження
позивача та його представника про цільове використання
продовольчого магазину, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні,
крім того, вони спростовуються доказами, наданими відповідачем у матеріали
справи.

Отже,  позивач, відповідно до ст. 10 ЦПК України,
повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням
положень ст.ст.57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини, таких доказів він не
надав суду.

Таким
чином, зазначених обставин щодо використання приміщення за цільовим
призначенням,  позивач не довів, чим не
виконав вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Зібрані у справі докази та наявна їх оцінка вказують на наявність
підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

При
таких обставинах, суд вважає, що посилання позивача про визнання за ним право
власності на нерухоме майно загальною площею 177,4 кв.м., яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1. є незаконним, правового значення для вирішення зазначеного
матеріально-правового спору, з урахуванням його характеру та юридично значимих
фактів, не мають, вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.

На
підставі вищевикладеного, керуючись Порядком
прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України №1243 від 22.09.2004 року «Про Порядок
прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», ст.59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.18 Закону України «Про основи містобудування», ст. ст. 10,
57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

В
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1до Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_4про визнання права власності на
нерухоме майно - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку передбаченому ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                Н.В. Токар