Справа №
22 - ц- 897               Головуючий у 1-й
інстанції:  Стеценко В.А.
-                               Суддя-доповідач:  Ведмедь Н.І.
У Х В А Л А

і м е н е м     У к
р а ї н и

05 серпня   2008 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого  -   Смирнової Т.В.,

суддів             -  Ведмедь Н.І.,   Хвостика С.Г.,

з участю секретаря судового засідання
-   Пархоменко А.П.

в присутності осіб, які приймають участь у справі :  ОСОБА_1, ОСОБА_2  та представника ДВС

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду
цивільну справу

за  апеляційною скаргою  ОСОБА_1

на  ухвалу Лебединського  районного суду  від 05 червня
2008 року

у справі за скаргою  ОСОБА_1 на
дії  державного виконавця  державної виконавчої служби у Лебединському
районі Радькова О.М., -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Лебединського  районного суду
від 05 червня 2008 року   в
задоволенні  скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній  скарзі    ОСОБА_1 не погоджується  з ухвалою суду, посилається на її  необгрунтованість, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, посилається на те,
виконавчий   лист  був пред'явлений  після досягнення сином повноліття,  тобто
з  порушенням строку
пред'явлення  виконавчого документу,     а тому
вважає, що державний виконавець неправомірно відкрив виконавче
провадження по справі.

З цих  підстав, просить  скасувати ухвалу суду   та
прийняти нове  судове рішення,
яким його позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Судом першої інстанції  було
встановлено, що рішеннями Лебединського
райсуду  від 22.09.2004 року  з нього на користь ОСОБА_2 були стягнуті
аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження у розмірі 1/4
частини всіх  видів доходів заробітку,
але не менше  одного неоподаткованого
мінімуму доходів громадян до його повноліття та   аліменти на утримання дочки ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження в розмірі 70 грн.
щомісячно , на період  її навчання до
вересня  місяця  2008 року або
зміни майнового стану чи
досягнення нею 23-річного віку.  (
а.с. 7,8).

Колегія суддів перевіривши законність і обгрунтованість ухвали  суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь  у справі, вважає, що апеляційна скарга
підлягає   відхиленню, виходячи з таких
підстав.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні
правовідносини, повно, всебічно встановив обставини, що мають значення для
справи у відповідності зі ст. 212 ч. 1 ЦПК України, дослідив всі наявні докази в
справі та дав їм оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні.

В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які
б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні  скарги,
суд вважав , що   не  було
доведено те, що дії державного виконавця суперечать закону чи
порушили  права інших осіб .

Судова колегія погоджується з такими висновками суду , оскільки вони    відповідають  обставинам
справи  та відповідають діючому
законодавству.

Згідно  п.4 ч. 2 ст. 21 Закону
України  “Про виконавче провадження”,
рішення про стягнення періодичних платежів ( у справах про стягнення аліментів,
про відшкодування шкоди, заподіяної
каліцтвом чи іншим  ушкодженням
здоров'я, втратою годувальника тощо)
можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який
присуджені  платежі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст 194 СК України аліменти можуть  бути
стягнутими за минулий час, але  не
більше як за 3 роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до
виконання.

Заборгованість  за аліментами    стягується незалежно від досягнення дитиною
повноліття, а у випадку, передбаченому ст.199 СК України, - до досягнення  нею двадцяти
трьох років.

Як вбачається з матеріалів  справи,
стягувачка пред'явила до виконання
виконавчі листи  17.03.2008
року   і
державним виконавцем  у
відповідності до ст. 18 Закону України “Про виконавче провадження”  правомірно
були  відкриті виконавчі
провадження  та нараховані заявнику до
сплати аліменти і  заборгованість по їх
сплаті на утримання дочки та сина. ( а.с. 5-6, 10-11).

Посилання  апелянта на те, що  виконавчі листи були пред'явлені до
виконання  з порушенням строку є
безпідставними, оскільки  державний  виконавець прийняв  документи до виконання в межах строків,
передбачених ч. 4 ст. 21 Закону України “Про
виконавче провадження”.

Не
заслуговують  на увагу і  посилання
апелянта на те, що після розірвання шлюбу діти залишились  проживати з ним, оскільки  всупереч вимог ст. 60  ЦПК України
ним не надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції жодних
доказів на підтвердження своїх доводів
та заперчень.

Інші доводи  апеляційної скарги також не спростовують  висновків
суду.

За таких
обставин, рішення суду першої інстанції узгоджується з доказами, наявними у
справі, відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, і тому
підстав для його зміни або скасування колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1 , 312
ч. 1 п. 1 ,  313-315 ЦПК України  колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  відхилити,
а ухвалу Лебединського районного суду від 05 червня 2008
року   залишити без зміни.

Ухвала   набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо  до Верховного Суду України протягом двох
місяців з моменту  її  проголошення.

Головуючий:

Судді: