справа № 2ц - 1248/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

14
квітня 2008 року   Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області в складі:

судді
Філіпенко Л.П.
при
секретарі
Щербак А.М.

розглянувши
у  попередньому відкритому судовому
засіданні  цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Іванівської
селищної ради про визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

Позивач є  єдиним сином та
спадкоємцем ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, смерть ОСОБА_2 зареєстрована
Іванівською селищною радою Антрацитівського району Луганської області 19 квітня
1999 року, актовий запис № 73.  ОСОБА_2
на праві приватної власності належав житловий будинок-А, з господарськими
будівлями: сараї -Б, Г,Е;  погріб - Пг;
л. кухня - Д; споруди № 1-4, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Право власності
на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, визнане на підставі
договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2,
нотаріально посвідченого державним нотаріусом Риковою Т.Ф. 13 травня 1956 року
та зареєстрованого у реєстрі за номером 2728/3. 1 січня 1968 року смт.
Щебетовка приєднано до смт. Іванівка Антрацитівського району Луганської області
і належний батькові будинок за адресою: АДРЕСА_2 отримав адресу: АДРЕСА_1. На
протязі 1956 - 1999 років батьками позивача без належного дозволу був
переобладнаний цей  житловий будинок -
збільшені загальна площа, вона склала 53,6 кв.м та житлова площа - 25,7 кв.м та
збудовані господарські споруди: сарай - В. ОСОБА_1 після смерті батьків
постійно мешкае у цьому будинку, тобто фактично прийняв спадщину. Інших
спадкоємців окрім його  немає, бо мати
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, її смерть зареєстрована виконкомом Іванівської
селищної ради Антрацитівського району Луганської області 06 вересня 2007 року,
актовий запис № 115. Той факт, що ОСОБА_1
фактично прийняв спадщину та згідно ч. 3 ст.1268, 1261, ч.5 ст. 1268
Цивільного кодексу, на думку позивача, дає йому підстави вважати себе власником
житлового будинку з господарськими спорудами,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки згідно статті 1261
Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця (їх діти), тобто він набув
права власності в порядку спадкування за законом на цей об'єкт
нерухомого майна. У грудні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до Антрацитівського КП
БТІ з метою отримання довідки-характеристики на вказане нерухоме майно для
подальшого нотаріального оформлення права власності на нього, але йому
відмовили у наданні довідки-характеристики, мотивуючи це тим, що вказаний
будинок і господарські споруди є самовільним будівництвом і спочатку необхідно
оформити право власності на них. Відповідно до акту
державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом
житлового будинку та господарських споруд індивідуального забудовника від 18
березня 2008 року всі самовільно зведені будівлі, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1 прийняті в експлуатацію, оскільки
відповідають діючим державним санітарним, протипожежним і будівельним нормам.
Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом житлового будинку та господарських споруд індивідуального
забудовника затверджений рішенням виконкому Іванівської селищної ради
Антрацитівського району Луганської області від 20 березня 2008 року № 58.    Оскільки відповідно до ст.376 ЦК
України тільки суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке
самочинне збудоване, якщо це не порушує права
інших осіб, ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права
власності на нерухоме майно з метою
захисту свого права на нього.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує заявлені вимоги,
просить визнати за  ним право власності в
порядку спадкування на самочинне будівництво: : житловий будинок - А, загальною
площею 53,6 кв.м, житловою площею 25,7 кв.м з господарськими спорудами: сараї
-Б,В,Г,Е;  погріб - Пг; л. кухня - Д;
споруди № 1-4, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також на грошові внески батька та матери  з відповідними відсотками, що зберігаються у
відділенні Ощадбанку. Відповідач - виконком Іванівської  селищної ради - не заперечує проти їхнього
задоволення, просить розглянути справу без їхнього представника (а.с.18).

Вислухавши
позивача, дослідивши  матеріали  справи, зокрема договір купівлі-продажу
житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, від 13 травня 1956 року
(а.с.5), комісійний акт про прийняття в експлуатацію закінченого  будівництвом господарських споруд індивідуального  забудовника
від 18 березня 2008 (а.с.12), рішення виконкому Іванівської  селищної ради № 58 від 20 березня 2008 року
про затвердження цього акту (а.с.13), свідоцтво про народження ОСОБА_1(а.с.3),
свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с.6) та ОСОБА_3(а.с.7), копії ощадних  книжок (а.с.18- 19) суд  вважає,
що позов підлягає задоволенню, тому
що сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджує його
законність і обґрунтованість.

Відповідно
до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України: ”Право власностi
на новостворене нерухоме майно (житловi будинки, будiвлi, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будiвництва (створення майна). Згідно приписів ст.392 ЦК
України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати
ним документа, який засвідчує його право власності, тобто позов позивача по справі є позадоговірною вимогою
власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності
позивачу права власності на спірне майно,
не з'єднане з конкретними про повернення майна чи усунення інших
перешкод, не зв'язаних з позбавленням володіння. Даний позов спрямовано на
усунення перешкод  у здійсненні власником
свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою
підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на
праві власності. Підставою такого позову є обставини, що підтверджують право
власності на майно та ст. 16 Цивільного кодексу України, яка визначає визнання
права, як способу захисту цивільних прав та інтересів.

Як
вбачається із ст. 392 Цивільного кодексу України: „Власник майна може
пред'явити  позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.”.

Згідно до ч.І ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно статті 1261 Цивільного
кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця (їх діти).

Тому ОСОБА_1. набуває  права
власності в порядку спадкування за законом на об'єкт нерухомого майна: житловий
будинок - А, загальною площею 53,6 кв.м, житловою площею 25,7 кв.м з
господарськими спорудами: сараї-Б,В,Г,Е;
погріб - Пг; літня кухня - Д; споруди № 1-4, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, та на грошові внески з
відповідними відсотками, що зберігаються у відділенні Ощадбанку № 5371/050 та №
5371/051 на рахунках НОМЕР_1,НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5,НОМЕР_6.

.

Відносини
пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм
власності та їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються нормами
Закону України „Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень”, що визначено ст.1 цього Закону.

Відповідно до п.1 ст.4 Закону, обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на
території України, фізичних і юридичних осіб, держави, територіальних громад,
іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, зокрема, право
власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 10, 60 ЦПК
України, ст.15, ч. 3 ст.  376 ЦК України,

В И Р І  Ш И В:

Позов  ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1
право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 та
мати ОСОБА_3 на нерухоме майно:  житловий будинок - А, загальною площею
53,6 кв.м, житловою площею 25,7 кв.м з господарськими спорудами: сараї
-Б,В,Г,Е;  погріб - Пг; літня  кухня - Д; споруди № 1-4, яки знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, та на грошові внески з
відповідними відсотками, що зберігаються у відділенні Ощадбанку № 5371/050 та №
5371/051 на рахунках НОМЕР_1,НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5,НОМЕР_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду  Луганської області
через Антрацитівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження,  і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України

Суддя

рішення надруковане у дорадчій кімнаті