Справа № 2-27/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м     У к р а ї н и

10
червня  2008 року                                                                                       м. Хуст.

Хустський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді
Кемінь В.Д.

при секретарі судового засідання Перегінець О.Г.

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за позовом
ОСОБА_3 до Хустської районної державної нотаріальної контори, третьої особи без
самостійних вимог на боці відповідача ОСОБА_5, про визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом та визначення додаткового строку на прийняття
спадщини -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача та третьої особи про
визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визначення
додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві ОСОБА_3 посилається
на те, що при житті його мама - ОСОБА_4 18.10.1997 р. склала заповіт, за яким
він успадковував все належне їй майно.
Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і на день її смерті вона була власником
будинку АДРЕСА_1. В 2006 році йому стало відомо, що його сестра -ОСОБА_5 після
смерті матері 24.12.2004 р. оформила в державній нотаріальній конторі свідоцтво
про право на спадщину за законом на будинок матері. При оформленні вказаного
свідоцтва ОСОБА_5 повідомила нотаріуса, що інших спадкоємців на майно померлої
матері не має, хоча їй було добре відомо, що мати за заповітом передала все
своє майно йому. Про складання такого заповіту знали всі їхні близькі родичі і
в тому числі ОСОБА_5 В кінці січня 2003 року він виїхав на тривалий термін на
заробітки в Португалію, де його повідомили про смерть матері. В травні 2006
року, він повернувся з Португалії, і через короткий термін знову їздив за
кордон. З вказаних причин він не міг подати до нотаріальної контори відповідної
заяви про оформлення спадщини за заповітом. Просить суд визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за законом видане ОСОБА_5 від 24.12.2004 р. на
будинок АДРЕСА_1 та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за
заповітом від 18.10.1997 р. складеним його матір'ю ОСОБА_4.

Представник позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги і
просили суд задовольнити позов, з підстав наведених позивачем в позовній заяві.
В своєму поясненні представник ОСОБА_1 зазначив, що по справі не встановлено
жодних доказів про відмову позивача від спадщини в користь ОСОБА_5, і до
матеріалів додано достатньо доказів, які свідчать про поважність причини
пропуску позивачем строків для звернення на оформлення спадщини за заповітом.

ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6
позов не визнали. В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що здійснила
оформлення свідоцтва на спадщину за законом на будинок померлої матері після
отримання згоди від позивача, який про вказані обставини склав довідку. Для
оформлення свідоцтва вона звернулася в нотаріальну контору через півтора року
після смерті матері, всі обставини про оформлення спадщини були відомі
позивачу. Крім цього, ОСОБА_3 приїздив із-за кордону на річницю смерті матері і
за вказаний термін мав можливість звернутися із заявою для оформлення спадщини.
Представник  третьої особи ОСОБА_6 в
своїх поясненнях зазначила, що ОСОБА_3 знав про дату смерті матері і міг через
консульську установу в Португалії подати заяву на прийняття спадщини. Також
позивач звернувся з даним позовом до суду після закінчення строку давності встановленого
законом. З цих підстав  просила відмовити
в задоволенні позову.

Хустською державною нотаріальною
конторою до суду подано письмову заяву з копіями матеріалів спадкової справи по
оформленню свідоцтва на спадщину за законом на ОСОБА_5 З даної заяви
вбачається, що нотаріальна контора не визнає позовних вимог ОСОБА_3 так як
здійснила оформлення та вдачу згаданого свідоцтва третій особі з дотриманням
вимог ст. 548 ЦК України (1963р). Просили суд справу розглядати без участі
представника Хустської ДНК.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень і
представники позивача під час розгляду справи навели суду докази в
обґрунтування правомірності заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що мати позивача ОСОБА_4 18.10.1997 року
склала заповіт, за яким все належне їй майно після смерті заповідає своєму сину
- ОСОБА_3. Даний заповіт складений в Хустській державній нотаріальній конторі
та значиться в єдиному реєстрі заповітів за №3070 від 18.10.1997 р. На час
розгляду справив суді цей заповіт не відмінений і не скасований.

В продовж судового розгляду не встановлено доказів, які б свідчили, що
позивач відмовився від прийняття спадщини за вказаним заповітом або надав згоду
на оформлення спадкового майна іншим особам. Доводи ОСОБА_5 відносно отримання
довідки від позивача, в якій він надає згоду на прийняття нею спадщини за
померлою матір'ю суд не бере до уваги, оскільки така згода або відмова від
спадщини не оформлялася у встановленому ст. 553 ЦК України (1963 р) порядку.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4. померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про смерть
даної особи, виданим відділом РАЦСу Хустського РУЮ на підставі актового
запису НОМЕР_1 від 25.06.2003 р.

На час смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_3 знаходився на заробітках в
Португалії, де перебував на протязі декількох років і повернувся в березні 2006
року, після чого знову на тривалий час виїжджав за кордон на заробітки. Дана
обставина стверджена в судовому засіданні оглянутими паспортними матеріалами на
ОСОБА_3, з візовими відмітками та відмітками про перетин державного кордону.

Наведені обставини свідчать про поважність причини, через яку ОСОБА_3 не
мав можливості у встановлений ст. 549 ЦК України (1963 р.) строк, звернутися до
нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на майно
померлої матері.

Відповідно до ст. 550 ЦК України (1963 р.)
шестимісячний строк встановлений ст. 549 цього кодексу для прийняття
спадщини може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.
Виходячи із встановлених в судовому засіданні доказів суд має всі підстави
вважати перебування позивача на протязі тривалого часу за межами України,
поважною причиною, через яку він не мав можливості звернутися до нотаріальної
контори для оформлення спадщини за заповітом від 18.10.1997 року.

Таким чином, суд оцінивши в сукупності встановлені по справі докази дійшов
до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час судового
розгляду, є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають до задоволення.

Питання про стягнення судових витрат сторони в судовому засіданні не
ставили.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. ст.
10,60,209,215 ЦПК України, ст.549,550 ЦК України (1963р.), суд -

Р  І
Ш  И  В:

Позов
ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане
24.12.2004 року Хустською державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 на будинок
АДРЕСА_1 .

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк терміном до 10 серпня 2008 року, для
подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом від 18.10.1997 р. на майно
матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подана
заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а
також може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Закарпатської
області.

Головуючий:             підпис             Кемінь
В.Д.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського районного суду                           Кемінь В.Д.