Справа  №
22-ц-758/2008                  Головуючий у суді першої інстанції -
Категорія - 34                                      Суддя-доповідач - Білецький О.М.
У Х В А Л А

і м е н
е м        У к р а ї н и

26
серпня 2008 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого  -
Білецького О.М.,

суддів             -
Гагіна М.В., Кононенко О.Ю.

з участю
секретаря судового засідання  -  Рой Я.М.

та осіб,
які беруть участь у справі  - позивача,
відповідача ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Сумського  районного суду Сумської
області  від 21 квітня 2008 року

у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и
л а:

У
листопаді 2007 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Рішенням
Сумського  районного суду Сумської
області  від 21 квітня 2008 року позов
задоволено.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 і
ОСОБА_1 з кожного по 3016 грн. 05 коп. матеріальних збитків, по 3000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди  та
по 228 грн. 15 коп. понесених судових витрат.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить  рішення місцевого суду скасувати і ухвалити
нове рішення, яким зменшити розмір збитків та моральної шкоди.

Вважає
значно завищеною вартість відновлювального ремонту автомобіля, вказує, що
позивачем не доведено факт заподіяння моральної шкоди, доводить, що на даний
час через скрутний матеріальний стан він неспроможний виплачувати стягнуті
судом збитки.

Заслухавши
пояснення і заперечення сторін, дослідивши матеріали та перевіривши рішення в
межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як встановлено
місцевим судом, 6 вересня 2007
року близько 15 год. 30 хв. на вул.Червоногвардійській у м.Суми з вини ОСОБА_1,
який керуючи належним ОСОБА_3 автомобілем
НОМЕР_1 при зміні напрямку руху порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху,
сталась дорожньо-транспортна пригода:
зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, і вартість його
відновлювального ремонту складає 6032 грн. 10 коп.

Вказані
факти вірно встановлено судом на підставі належним чином досліджених та оцінених
доказів на які суд послався у рішенні.

Вартість робіт і матеріалів, необхідних для
відновлення автомобіля, судом визначено на підставі висновку спеціаліста
Національного центру незалежних експертиз, правильність якого сумнівів не
викликає.

Не погоджуючись з цим висновком у частині переліку
робіт, апелянт тривалий час не виконував вимоги апеляційного суду про оплату
призначеної судово-автотоварознавчої
експертизи, що змусило суд апеляційної інстанції суд скасувати
відповідну ухвалу і вирішити справу лише на підставі досліджених місцевим судом
доказів.

Інших
доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову ОСОБА_1 не надав.

Дорожньо-транспортна
пригода та її наслідки у вигляді фізичного струсу, переживань і позбавлення
позивача на тривалий час можливості користуватись транспортним засобом,
безумовно, призвели до перенесення ним хвилювань, порушення звичного способу
життя, чим завдали моральної шкоди.

Визначаючи розмір її відшкодування суд першої
інстанції належним чином врахував характер і ступінь немайнових втрат позивача,
їх тривалість, обставини які склалися, виходячи при цьому із засад розумності,
виваженості і справедливості.

За таких
обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1, як винна в скоєнні ДТП особа, яка безпосередньо
керувала транспортним засобом, повинен відшкодовувати завдану ОСОБА_2 майнову і
немайнову шкоду.

Рішення суду відповідає вимогам ст.ст.22, 23, 1166,
1167, 1187 ЦК України.

ОСОБА_3,
маючи реальну можливість, без поважних причин не довела у суді першої інстанції
факт користування ОСОБА_1 належним їй автомобілем ЗАЗ
ДЕУ на відповідній правовій підставі, тобто що він був володільцем джерела
підвищеної небезпеки.

У той же
час, надавши апеляційному суду нотаріально посвідчену довіреність від 21 травня
2007 року, незважаючи на роз'яснення суду, вона висновки місцевого суду в цій
частині не оспорила.

ОСОБА_1 також рішення суду з цих підстав не
оскаржує. Доводи його апеляційної скарги зводяться лише до завищення судом
розміру відшкодувань.

При розгляді справи в суді першої інстанції він
також не посилався на скрутне матеріальне становище і відповідних доказів не
надавав.

В зв'язку з цим, відповідно до ст.ст.60, 303 ЦПК
України. апеляційний суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених у суді
першої інстанції вимог та наданих місцевому суду доказів, а також доводів
апеляційної скарги.

Таким чином, законних підстав для зміни чи
скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.
ст.303, 307 ч.1 п.1, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а
:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Сумського  районного суду Сумської
області  від 21 квітня 2008 року в
даній справі  залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і протягом двох місяців з цього часу
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України.

Головуючий:

Судді: