Справа № 22ц-1207/2008           Головуючий у першій інстанції  -
Категорія - цивільна
Доповідач - страшний м.м.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 липня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

іваненко
л.в.,

суддів:

страшного
м.м., Шарапової О.Л.,

при секретарі:

сетченко
н.м.,

за участю:

ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23
травня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_5про стягнення аліментів,
-

В с т а н о в и в :

В березні 2007 року ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом, в якому просила
стягнути з ОСОБА_5. аліменти на її утримання в розмірі &frac14;
частини всіх видів доходу.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 травня 2008 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить
вказане рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову та стягнення
з відповідача аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000
грн. щомісячно, починаючи з березня 2007 року.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним,
постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з
неповним з”ясуванням всіх обставин справи та їх перевірки. Посилається на
порушення судом норм ст.11 ЦПК України. Зазначає, що в рішенні суду не наведено
жодних підстав, які б спростовували її право на отримання аліментів від
колишнього чоловіка на підставі ч.4 ст.76 СК України. На підставі ст.75 СК
України вона вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, оскільки її
дохід є нижче прожиткового мінімуму, інвалідність була встановлена менше ніж
через рік після розірвання шлюбу, а відповідач отримує значну заробітну плату
та пенсію, і тому може і повинен сплачувати кошти на її утримання. Крім того,
апелянт вказує в апеляційній скарзі, що на її утриманні знаходиться їх з
відповідачем син, який навчається, страждає переліком захворювань, потребує
додаткових коштів на утримання, стипндію не отримує, відповідач матеріальної
допомоги на утримання сина не надає. Судом не повно досліджено докази по
справі, не з”ясовано майнового стану відповідача. Також апелянт зазначає, що в
зв”язку з розірванням шлюбу, вона втратила пільги, які мала під час шлюбу, не
може отримати субсидію.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу,
дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд  вважає, що рішення суду
підлягає  скасуванню з постановленням  нового рішення виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачка на час перебування в шлюбі не мала інвалідності та не
досягла пенсійного віку, а також не існувало вказаних обставин і протягом року
після розірвання шлюбу.

Проте, з таким висновком суду апеляційний суд не може погодитись з таких
підстав.

По справі  встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.02.1977 року до 12.09.2006 року, коли
шлюб був розірваний рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова. Від шлюбу
мають двох дітей - дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.2 ст.76 СК України після розірвання шлюбу
особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання
шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної
допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну
допомогу.

Особа має право на
утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня
розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки
щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи, після розірвання
шлюбу,  05.07.2007 року
(а.с.164), ОСОБА_1. була встановлена третя група інвалідності  загального
захворювання  і  вона
перебуває на обліку в УПФУ в Деснянському районі Чернігова та отримує
пенсію по інвалідності  в розмірі 284 грн. 69 коп. / а.с. 160/.

Крім того,  ОСОБА_1. займається
підприємницькою діяльністю, що підтверджується довідками про доходи від
зайняття підприємницькою діяльністю Державної податкової інспекції в
м.Чернігові (а.с.12, 86, 88, 157,158, 159).

Загальний сукупний доход позивачки  з
урахуванням пенсії та від зайняття підприємницькою діяльністю  складає близько 500 - 600 грн. в місяць.

Відповідач ОСОБА_5. колишній військовослужбовець, отримує пенсію в розмірі
1732 грн./ а.с. 87/ і крім того працює викладачем в Чернігівському
державному  технологічному університеті.
За останні три місяці квітень, травень, червень 2008 року, його середня
заробітна плата становить  2025 грн. 65
коп.

Враховуючи ті обставини, що
позивачка стала непрацездатною
протягом  одного року від дня
розірвання шлюбу, на її утриманні знаходиться син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
сукупний доход її сім”ї є незначним, а колишній чоловік взмозі  надавати матеріальну допомогу, то виходячи
положень ч.2 ст 76 СК України, на користь ОСОБА_1. з ОСОБА_5. слід стягнути 1/6
частину  всіх видів доходів починаючи з
дня пред”явлення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ч.2 ст.76 СК України,
ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23
травня 2008 року - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5на користь ОСОБА_1аліменти на її утримання
в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 16 березня 2007
року.

В решті позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржено до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: