Справа
№2-390/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

03.03.2008 року
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого-судді                Батрак
І.В.

при секретарі                        Курман
А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про поділ спільного
майна, стягнення грошової компенсації та зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про поділ сумісного майна подружжя, визнання
особистою власністю майна набутого під час окремого проживання та фактичного
припинення шлюбних стосунків, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про поділ
спільного майна, стягнення грошової компенсації в якому вказала, що з
20.07.1984 року вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу
мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий проживає разом з нею у
житловому будинку за адресою АДРЕСА_1. Шлюбні стосунки між позивачкою та
відповідачем ОСОБА_2 припинені, так як він створив нову сім`ю та проживає з
іншою жінкою за адресою місто Запоріжжя, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 16
квартира 60.

07.12.2006
року рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя шлюб між позивачем
та відповідачем розірвано.

23.01.2007
року позивачка зареєструвала у Комунарському відділі РАЦС міста Запоріжжя
розірвання шлюбу та отримала свідоцтво про розірвання шлюбу.

Під час
шлюбу за спільні кошти їхньої сім`ї позивачка та відповідач придбали наступне
майно: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 31.01.2000 року, котрий зареєстрований на ім`я ОСОБА_1,
трьохкімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу
від 27.03.2006 року, котра зареєстрована на ім`я ОСОБА_2, автомобіль «TAYOTA RAV 4» 2000
року випуску, державний номер НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу від
21.02.2003 року, котрий зареєстрований на ім`я ОСОБА_2, автомобіль ЗАЗ-1102,
2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2на підставі договору купівлі-продажу
від 05.06.2003 року, котрий зареєстрований на ім`я ОСОБА_2

Позивачка
вважає, що придбане ними нерухоме та рухоме перелічене майно є спільною
сумісною власністю позивача та відповідача ОСОБА_2

На цей
час сторони проживають окремо, володіти та користуватися спільно зазначеним
майном не мають можливості, досягти згоди про поділ майна не змогли.

Крім
того, ОСОБА_2 став перешкоджати позивачці користуватися житловим будинком за
адресою АДРЕСА_1, жити в ньому. Зараз позивачка вимушена тимчасово жити у своїх
батьків, оскільки не має доступу до житлового будинку.

ОСОБА_2
одноособово володіє та користується автомобілем «TAYOTA RAV 4», без
її згоди вселив у трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 сторонню особу.

У серпні
2007 року після розірвання шлюбу ОСОБА_2 одноособово продав належний їм на
праві спільної сумісної власності автомобіль ЗАЗ-1102, 2003 року випуску за
18000 гривен та привласнив отриманні кошти.

Ринкова
вартість автомобіля «TAYOTA RAV 4» та трьохкімнатної квартири за адресою місто Запоріжжя,
вулиця Героїв Сталінграду 16 кв.60 дорівнює ринковій вартості житлового будинку
за адресою АДРЕСА_1. Просить суд поділити майно, набутого під час шлюбу за
спільні кошти.

Відповідач
ОСОБА_2 звернувся з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4
про поділ сумісного майна подружжя, визнання особистою власністю майна набутого
під час окремого проживання та фактичного припинення шлюбних стосунків в якій
вказав, що дійсно 20.07.1984 року між ним та ОСОБА_5 відповідачкою по
зустрічному позову був зареєстрований шлюб.

В 2006
році рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя шлюб між ними
розірвано. Причиною розірвання шлюбу було те, що ОСОБА_2 з 2001 року припинив
спільне проживання з ОСОБА_1 та між ними припинилися фактичні шлюбні стосунки,
ведення спільного господарства.

З 2001
року він проживає з іншою жінкою ОСОБА_4, вів з нею спільне господарство, в
цієї сім`ї у нього народилася донька - ОСОБА_3, 23.08.1998 року народження.

З
відповідачкою ОСОБА_1 він має сина ОСОБА_3, якому на період народження у нього
доньки було 13 років. ОСОБА_2 турбувався постійно і за сином і за донькою.
Після народження доньки він не міг припинити шлюб з ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що
син був у такому віці, коли можна його було травмувати, та з цих причин шлюб з
відповідачкою після народження у ОСОБА_2 доньки не  був розірваний.

Факт
припинення шлюбних стосунків та створення іншої сім`ї з 2001 року встановлений
у судовому рішенні по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу від 07.12.2006 року.

Під час
сумісного проживання з відповідачкою ОСОБА_1 вони придбали тільки жилий будинок
АДРЕСА_1вартістю відповідно довідки ОП ЗМБТІ 52911 гривен.

На
підставі договору купівлі-продажу від 13.01.2000 року власником будинку є
ОСОБА_1. Даний будинок був придбаний на спільні кошти їхньої родини під час
сумісного проживання.

Діючи в
інтересах сина ОСОБА_3 відповідач за зустрічним позовом направив лист
пропозицію до укладення цивільно-правового договору, за яким запропонував її
безоплатно передати &frac12; частину
будинку АДРЕСА_1у приватну власність ОСОБА_3, однак відповіді не надійшло.

Відповідач
ОСОБА_2 не згоден з позовом про поділ сумісного майна а саме трьохкімнатної
квартири за адресою місто Запоріжжя, вулиця Героїв Сталінграду, буд.16 квартира
60, автомобілю TAYOTA RAV 4» та автомобілю ЗАЗ-1102, вважає що позивачка не здатна
самостійно назвати вартість цього майна, способи його придбання, так як участі
в придбанні цього майна не приймала.

Зокрема,
трьохкімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 була придбана ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 27.03.2006 року. На цей період сім`ї з ОСОБА_1, та
відповідно спільних коштів не було, ця квартира була придбана за власні кошти
ОСОБА_2, зокрема, 27.03.2006 року він продав будинок, який належав йому на
підставі договору дарування, та на ці кошти придбав зазначену квартиру.

На
сьогоднішній день в даній квартирі є зареєстрована та проживає ОСОБА_4, з якою
він утворив сім`ю в 2001 року.

Автомобіль «TAYOTA RAV 4»,
2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 був придбаний на підставі
біржової угоди від 21.02.2003 року №001196, складеної на ЗТБ «Капітал» На цей
час сім`ї з ОСОБА_1 та відповідно спільних коштів не було. Цей автомобіль був
придбаний ним за власні кошти, зокрема, з позикових коштів на підставі договору
позики від 11.02.2003 року з ОСОБА_6 на суму сорок тисяч гривен від 15.02.2003
року, з ОСОБА_7 на суму дев`ятнадцять тисяч гривен.

Автомобіль
ЗАЗ-1102, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2був придбаний ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2003 року. На цей час сім`ї з
ОСОБА_1 не існувало та спільних коштів з нею не було, як зазначене вище. Цей
автомобіль був придбаний ним за власні кошти, зокрема з кредитних коштів, що
підтверджується кредитним договором від 23.04.2003 року, 06.06.2003 року з АКБ
«УкрСиббанк».

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_8 підтримали
свої позовні вимоги, просять їх задовольнити, в задоволенні зустрічного позову
просять відмовити та суду пояснили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 20.07.1984 року. Спільне господарство вели до 2006
року, шлюбні стосунки були припиненні у грудні 2006 року перед розірванням
шлюбу. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.12.2006 року
шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу ними було придбано за спільні кошти
їхньої сім`ї житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 31.01.2000 року, котрий зареєстрований на ім`я ОСОБА_1
Будівництво будинку під керуванням відповідача однак прорабом був її батько.

Також родина
ОСОБА_9 займалася реалізацією побутової техніки та за борги від реалізації
побутової техніки їм був переданий будинок, який був оформлений на відповідача
ОСОБА_2 Потім будинок був відремонтований та проданий, а за гроші від продажу
будинку була придбана трьохкімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 27.03.2006 року, котра зареєстрована на ім`я
ОСОБА_2

Автомобіль «TAYOTA RAV 4» 2000
року випуску, державний номер НОМЕР_1 був придбавши в період шлюбу за спільні
кошти, на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2003 року, котрий
зареєстрований на ім`я ОСОБА_2

Автомобіль
ЗАЗ-1102, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2був придбаний на 16 річчя
сина у кредит, так як були матеріальні труднощі на підставі договору
купівлі-продажу від 05.06.2003 року, котрий зареєстрований на ім`я ОСОБА_2
Посилання відповідача ОСОБА_2, що кредити бралися для придбання автомобілів
нічим не підтверджуються, так як кредити брались регулярно на інші потреби.
Позивачка вказала, що вона дуже допомагала відповідачу, вклала своє здоров`я у
бізнес чоловіка, який зараз приносить кошти. В рішенні Комунарського районного
суду міста Запоріжжя від 07.12.2006 року про розірвання шлюбу не вказаний час коли
припинені шлюбні стосунки. Так в 2001 році ОСОБА_2 жив у сім`ї, велося спільне
господарство, проводилося прибирання двору, приїжджали родичі відповідача та
проживали у будинку АДРЕСА_1. Вони разом їздили відпочивати на базу відпочинку
«Жемчуг». В 2002 році вона разом з відповідачем їздили на похорони до куми
ОСОБА_10 так як вбили їх кума. В 2004 році відповідач замінив двері та завіз у
будинок двох спальне ліжко. У 2006 році вони разом зустрічали її подругу
ОСОБА_11, разом вечеряли та також разом її проводжали. У будинку позивачка не
проживає з кінця листопада 2007 року, так як її чинять перешкоди у користуванні
будинком. Вважає, що все майно яке придбане у шлюбі підлягає розподілу.
Доказів, що майно придбане за особисті кошти ОСОБА_2 суду не надано. В мотивувальній
частині рішення про розірвання шлюбу не зазначений час коли припинені шлюбні
стосунки між сторонами. Позивачка та відповідач жили однією сім`єю, хоча у
відповідача народилася донька він залишався проживати у будинку, допомагав по
господарству. Також відповідно кредитного договору поручителем виступає
ОСОБА_1, також позивачка має право керування автомобілем «TAYOTA RAV 4». В
зв`язку з тим, що позивачка не має доступу до квартири та будинку вона не може
визначитися з вартістю майна, однак вважає, що вартість трьохкімнатної квартири
та автомобілю «TAYOTA RAV 4», автомобіля ЗАЗ відповідає вартості будинку АДРЕСА_1.
Просить суд поділити мано, яке набуте під час шлюбу за спільні кошти, та
виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на автомобіль
«TAYOTA RAV 4», трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, Стосовно автомобілю
ЗАЗ-1102, 2003 року випуску позивачка при винесенні рішення в цієї частини
наполягається на розсуд суду.

Відповідач
ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_12 в судовому засіданні з позовом
ОСОБА_1 не згодні просять відмовити в його задоволенні, зустрічну позовну заяву
підтримала та суду пояснили, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує, що будинок
АДРЕСА_1є спільним майном подружжя. Відповідач ОСОБА_2 надсилав позивачці
ОСОБА_1 лист-пропозицію, щоб вона відступила частину будинку синові. Позивачка
відмовилася та запросила 95000 доларів США. Інше майно не є спільним як
зазначає у своїй позовній заяві позивачка. У них були спільні відношення, вони
будували будинок АДРЕСА_1. Одного разу відповідач брав позивачку разом з собою
у Росію, а в загалі вона постійно з 07-00 годин до 17-00 працювала на заводі, в
неї безперервний стаж праці та вона не могла допомагати відповідачу у бізнесі.

23.08.1998 року
у ОСОБА_2 народилася донька та позивачка викликала батьків була розмова в
присутності сина, та у 2001 році позивачка сама писала заяву про розірвання
шлюбу. Тобто коли синові виповнилося 13 років у сім`ї розпочався розлад. Так в
2001 році шлюбні стосунки між позивачкою та відповідачем припинені, це свідчить
з рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.12.2006 року,
також свідчить з нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_4, яка зазначила, що з
2001 року шлюбні стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинені та вона проживає
спільно з Мельничук В.В

Відповідач має з ОСОБА_4 двох дітей, та він водить їх до
школи, і відповідач незважаючи на все кожен день приїжджає до сина. Позивачка
не має відношення до майна. Відповідно до п.23 Постанови №11 Пленуму ВСУ від
21.12.2007 року встановлений обсяг спільно нажитого майна, а саме трьохкімнатна
квартира АДРЕСА_2, яка придбана за власні кошти відповідача від продажу
будинку, який належав йому на підставі договору дарування. Автомобіль «TAYOTA RAV 4»
придбаний за позикові гроші від 15.02.2003 року, автомобіль ЗАЗ - 1102
придбаний за позикові кошти від 23.04.2003 року.

Просить суд визнати за ОСОБА_2 право приватної власності
на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, автомобілі «TAYOTA RAV 4», та
ЗАЗ-1102. Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 за кожним по &frac12; частки жилого будинку АДРЕСА_1.

Третя
особа ОСОБА_3 з позовом не згоден та у судовому засіданні пояснив, що спільно
набуте майно батьків це будинок АДРЕСА_1. З 15 років він пам`ятає як будувався
будинок, сам приймав участь у будівництві. З 1999 року він дізнався що у батька
є дитина та інша сім`я У нього батьки навіть запитували розлучатися їм чи ні.
Та він пам`ятає, що с початку 2001 року вже спільного життя у батьків не було.
Батька він бачив два рази на тиждень він привозив йому продукти харчування, всі
витрати по утриманню будинку були на батькові. Коли були покупки, то маму на
обіди забирали, вона підписувала усі необхідні документи, а батько взамін
дарував її подарунки у вигляді холодильнику та інше.

Автомобіль
«TAYOTA RAV 4» батько купив для себе. Придбання для нього автомобілю
«ЗАЗ-1102» не обговорювалося так як це був сюрприз на день народження.

Третя
особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася у справі є її заява в якій вона
просить розглядати справу в її відсутність, так як вона знаходиться у відпустці
по догляду за дитиною, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримує.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідка
ОСОБА_13, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню, а
зустрічна позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
вимог п.3 ч.1 ч.6 ст. 57 СК України, майно, набуте подружжя під час шлюбу, але
на кошти одного з них, належить йому особисто. Суд також може визнати особистою
власністю набуте одним із них під час їхнього окремого проживання, у зв`язку з
припиненням шлюбних відносин.

Відповідно до
Постанови №11 Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами
законодавства про розгляд справ про поділ спільного майна подружжя» не належить
до спільної сумісної власності майно одного з подружжя  набуте за час шлюбу, але за кошти які
належали  йому особисто.

Як встановлено у
судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з
20.07.1984 року. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3

23.08.1998 року
у відповідача народилася донька ОСОБА_3, та в сім`ї почався розлад, і щоб не
травмувати сина відповідач не ставив питання про розірвання шлюбу, але з цього
часу шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені, спільне
господарство не велося. Данні обставини встановлені у рішенні Комунарського
районного суду міста Запоріжжя від 07.12.006 року, де зазначалося, що шлюбні
сосунки припиненні у 2001 році, на що ОСОБА_1 погодилася та надала згоду на
розлучення. За час спільного життя сторонами був придбаний тільки жилий будинок
АДРЕСА_1, який є спільним майном подружжя та який підлягає розподілу. Після
припинення шлюбних стосунків у 2001 році відповідач придбав трьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_2 за власні кошти, а саме від продажу будинку, який належав відповідачу
на підставі договору дарування. На цей час в квартирі зареєстрована та проживає
ОСОБА_4, з якою відповідач утворив нову сім`ю.

Автомобіль «TAYOTA RAV 4» був
придбаний за власні кошти відповідача на позикові кошти на підставі договорів
позики від 11.02.2003 року з ОСОБА_6 на суму 40000  гривень, та за договором позики від
15.02.2003 року з ОСОБА_7 на суму 19000 гривен.

Автомобіль
ЗАЗ-1102, 2003 року випуску був придбаний відповідачем на власні кошти так як
сім`ї на той час не існувало, спільних коштів не було, зокрема автомобіль
куплений з кредитних коштів, відповідно до кредитного договору від 23.04.2003
року синові ОСОБА_3 на день народження.

Відповідно
до договору купівлі-продажу від 27.03.2006 року ОСОБА_14, ОСОБА_15 передали у
власність ОСОБА_2 належну їм квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно
до договору про надання кредитної лінії №222-К/Р від 23.04.2003 року  зазначено, що АКИБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_2
кредитну лінію з лімітом кредитування у сумі 5400 гривен строком з 23.04.2003
року по 22.04.2006 рік з сплатою 14% річних.

Відповідно
до договору про надання кредитної лінії №295-К/Р від 06.06.2003 року  зазначено, що АКИБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_2
кредитну лінію з лімітом кредитування у сумі 1906 гривен строком з 06.06.2003
року по 05.06.2006 рік з сплатою 14% річних.

Відповідно
до договору від 15.02.2003 року ОСОБА_7
передав ОСОБА_2 19000 гривен на один рік починаючи з 15.06.2003 року до
15.02.2004 року.

Відповідно до договору
від 11.02.2003 року ОСОБА_6 передав ОСОБА_2 40000 гривен на один рік починаючи
з 01.08.2003 року до 01.02.2004 року.

Суд
критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_16 так як вона є сусідкою позивачки
та її подругою. Свідок пояснила, що вона бачила відповідача у дворі, у будинку
однак пояснити проживав він у будинку чи приїжджав у гості до сина вона
пояснити не могла. Про стосунки між позивачкою та відповідачем її відомо з слів
сусідки ОСОБА_1

Відмовляючи
позивачці ОСОБА_1 в позові суд виходив з того, що позивачка не надала доказів
що майно є спільною сумісною власністю подружжя, не зазначила вартість майна,
способи його придбання.

Таким
чином суд вважає, що відповідачем ОСОБА_2 надано достатньо доказів стосовно
того що спірне майно, а саме трьохкімнатна квартира АДРЕСА_2, автомобіль «TAYOTA RAV 4»,
автомобіль ЗАЗ-1102 набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали особисто
відповідачу ОСОБА_2

Керуючись
ст. ст.10,60,131,214,215,218 ЦПК України, ст. ст.57,60,70 СК України, Постанови
№11 Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами
законодавства про розгляд справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання
його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про поділ спільного майна,
стягнення грошової компенсації відмовити.

Зустрічну
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про поділ сумісного майна
подружжя, визнання особистою власністю майна набутого під час окремого
проживання та фактичного припинення шлюбних стосунків задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_2 право особистої приватної власності на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2,
автомобілі «TAYOTA RAV 4» 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1,
автомобіль  ЗАЗ-1102, 2003 року випуску,
державний номер НОМЕР_2.

Визнати за
ОСОБА_2  право власності на &frac12; частину жилого
будинку АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на &frac12;
частину жилого будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський
районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження  протягом десяти днів з дня його проголошення
та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: