Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 17
червня  2008 року справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти
виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області  про стягнення заборгованості по виплаті
надбавки за вислугу років, допомоги на оздоровлення, щорічної грошової
винагороди, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням
термінів оплати за касаційною скаргою відділу освіти виконавчого комітету
Червоноградської міської ради Львівської області на рішення Червоноградського
міського суд Львівської області від 27 червня 2007 року й Апеляційного суду
Львівської області від 26 листопада 2007 року,
в с т а н о в и л а:
У липні 2000 року ОСОБА_1.  звернулася до суду із позовом, посилаючись на
те, що з 1971 року працює вчителем у середній загальноосвітній школі № 9 м.
Червонограда та на підставі ст. 57 Закону України “Про освіту” має право на
щомісячну надбавку за вислугу років і
допомогу на оздоровлення, але ці виплати, починаючи з вересня 1996 року
до 2000 року їй не проводилися.
Просила стягнути на її користь з
відповідача зазначену надбавку, допомогу на оздоровлення та щорічні винагороди
за сумлінну працю в сумі 2 826 грн. 80 коп.
У процесі розгляду справи позивачка
уточнила вимоги та просила стягнути з відповідача надбавку за вислугу років,
допомогу на оздоровлення, щорічні грошові винагороди та компенсацію втрати
частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів оплати.
Рішенням Червоноградського міського
суд Львівської області від             27
червня 2007 року позов задоволено частково, ухвалено сягнути з відділу освіти
виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області на
користь ОСОБА_1. заборгованість по надбавці за вислугу років, допомозі на
оздоровлення за період з 1 січня 1998 року до 1 вересня 2002 року в сумі 912
грн. 10 коп. і компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів оплати в розмірі 1 364 грн. 95 коп. та на користь держави
державне мито.

Рішенням Апеляційного суду
Львівської області від 26 листопада
2007 року зазначене рішення суду першої інстанції в частині стягнення
компенсації за несвоєчасну виплату матеріальної допомоги на оздоровлення
скасовано й в цій частині ухвалено нове, яким в задоволенні вказаної позовної
вимоги відмовлено, в частині стягнення компенсації за несвоєчасну виплату
зазначеної надбавки змінено, зменшено розмір вказаної компенсації з 1 007 грн.
45 коп. до 705 грн. 42 коп. У іншій частині рішення залишено без змін.

У обгрунтування касаційної скарги відділ
освіти виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області
посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне
застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень й ухвалення нового
рішення.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави
для  скасування  судових рішень   відсутні.

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог
про стягнення надбавки за вислугу років і допомоги на оздоровлення, суди першої
та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач визнав позов у цій
частині.

Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення компенсації
за несвоєчасну виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, апеляційний суд
виходив з того, що вказана виплата являється одноразовою, а тому компенсації не
підлягає. Змінюючи розмір компенсації за несвоєчасно виплачену зазначену
надбавку, апеляційний суд зазначив, що судом першої інстанції застосовано
невірні коефіцієнти приросту споживчих цін.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу відділу освіти виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області відхилити,
рішення Червоноградського міського суд Львівської області від 27 червня
2007 року й Апеляційного суду Львівської області від 26 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

А.Г. Ярема

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук