Справа № 2-1595/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

08 вересня 2008 року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області у складі: головуючого судовим засіданням - судді Горчакової
О.І.,  за участю  секретаря
судових засідань - Запорожець М.В., розглянувши  у відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань  Лозівського
міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області  цивільну
справу за позовною заявою  ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3«про стягнення аліментів», -

В С Т А Н О В И В :

25 липня
2008 року, ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом  до ОСОБА_2. про стягнення аліментів,
посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі з 01 липня 2005
року. Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2008 року
подружжя проживає окремо, хоча і знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Дитина
живе разом з позивачкою. Всі обов'язки щодо утримання та виховання дитини
позивач несе самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього
обов'язку утримання дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не
досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє
утримувати свою неповнолітню дитину. Позивач також вказала, що відповідач
офіційно не працює, а також має дитину від першого шлюбу. На підставі
викладеного позивач прохає суд: стягнути з відповідача на її користь кошти на
утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути їх з ОСОБА_2 в розмірі 1000
грн. доходу відповідача щомісячно починаючи із дня пред'явлення позову і до
повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні
вимоги. При цьому позивачка вказала, що з
відповідачем вона перебуває в шлюбі з 01 липня 2005 року. Від шлюбу вони мають
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2008 року подружжя проживає окремо, хоча
и знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Дитина живе разом з позивачкою. Всі
обов'язки щодо утримання та виховання дитини позивачка несе самостійно.
Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримання дитини.
Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоров'я та
матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою неповнолітню дитину.
Позивачка також вказала, що відповідач офіційно не працює, а також має дитину
від першого шлюбу. В ході розгляду справи
позивачка уточнила свою позовну заяву та просила стягнути з відповідача
аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн.

Відповідач 11 серпня 2008 надав заперечення
на позовну заяву про стягнення аліментів, де вказав, що не має можливості
платити аліменти в розмірі 1000 грн., оскільки ніде не працює і тому не має
можливості сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн., не заперечував проти
стягнення з нього аліментів у розмірі 250 грн.

Третя особа - ОСОБА_3у судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та
належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні
їм правовідносини.

Із ксерокопії свідоцтва про народження  на ОСОБА_4
(а.с.№3), вбачається, що дійсно - ОСОБА_4, народився
ІНФОРМАЦІЯ_1і в графі «Батько» вказано - ОСОБА_2
, тобто відповідач по справі, а в графі «Мати» зазначено ОСОБА_1 , позивач по справі.

Також, згідно довідки з місця проживання позивача
(а.с.№6), вбачається, що вона дійсно проживає вАДРЕСА_1,  з сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю -
ОСОБА_5та сестрою - ОСОБА_6, племінником - ОСОБА_7.

Як вже вище зазначалося, відповідач уточнений позов
визнав, також він вказав, що він знає про свій обов»язок про утримання дитини з
моменту її народження і до досягнення нею повноліття. Матеріальну допомогу на
утримання дитини позивачу не надає.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні
утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

У судовому засіданні встановлено,  що відповідач не надає постійної матеріальної
допомоги позивачу на утримання їх спільної дитини, в порушення вимог ст. 180
Сімейного Кодексу України та ч.2 ст.51 Конституції України, в яких зазначено,
що: «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття».

Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та
п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 при
визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров”я та матеріальне
положення дитини, стан здоров”я та матеріальне положення позивача, відповідача.
Суд враховує, що відповідач не працює, має задовільний стан здров»я, має дитину
від першого шлюбу, та те, що з нього не проводяться стягнення за виконавчими
листами, суд вважає можливим позов позивача задовольнити частково і стягнути з
відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії,
щомісяця до досягнення дитиною віку повноліття.

У своїй позовній заяві позивачем не заявлено, про допуск
негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з відповідача в
межах платежу за один місяць.

Однак, відповідно до п. 1 ч. 1  ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне
виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу  за один місяць.

Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення
рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати
складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності
законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при
зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством
для державного мита.

На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на
користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої
сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних
вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також
відповідно до  п.5 ч.1 ст. 4 Декрету
Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 «Про державне мито»,  суд стягує з відповідача судовий збір в
розмірі 51 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 79, 81, 88, 174, 208-209,
212-213, 214, 215, 218,  223, 367 ч. 1
ЦПК України; Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Процесуального Кодексу України;
ст.ст.180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України,  ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від
21.01.1993 року №7-93 «Про державне мито»; п. 17 Постанови Верховного суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 «про стягнення аліментів» -  задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженого смт.
Панютино, Лозівського району, Харківської області, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2- на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Лозова, Харківської області, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_3 - аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі
по 250 гривень 00 копійок ( двісті п'ятдесят гривень 00 копійок) щомісячно,
починаючи з дня звернення до суду, з 25 липня 2008 року і до досягнення дитиною
повноліття, тобто до 01 листопада 2023 року.

Рішення. в частині стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід  держави в розмірі 51 гривня 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

в
судовому засіданні

Суддя:
О.І.Горчакова