Справа № 22 - 329 - 2008 р.
Рішення постановлено під
головування  Голоти Л.О.

Доповідач: Щолокова О.В.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 лютого 2008        м. Вінниця

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючої:
Щолокової О.В. Суддів: Міхасішина І.В.,
Іващука В.А. При секретарі: Яблонській І.Л. За участю: позивачки -
ОСОБА_1

представника
позивачки - ОСОБА_2,  представника
відповідача - ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою
позивачки ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 04
грудня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Національного банку
України у Вінницькій області про поновлення на роботі і оплату за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_1. звернулася до суду із вищезазначеним позовом,  посилаючись на те,  що з 10 січня 2002 року вона працює
заступником регіонального уповноваженого ліквідатора банку «Україна» у
Вінницькій області у ліквідаційній комісії банку «Україна». З березня 2003 року
знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. 03
березня 2004 року позивачці було надіслано попередження № 050-399 за підписом заступника
регіонального уповноваженого ліквідатора банку «Україна» у Вінницькій області
ОСОБА_3 про наступне звільнення,  з якого
вона довідалась ,  що її без попередження
вивели позаштат.

21 липня 2004 року позивачка звернулась з заявою до регіонального

уповноваженого ліквідатора банку „Україна" у Вінницькій області з
приводу виходу

на роботу. На свою заяву 28 липня 2004 року отримала відповідь           № 050-120/8,

що у
штатному розписі Вінницької дирекції банку «Україна» відсутня посада

заступника
регіонального уповноваженого та поновити її на вказаній посаді

неможливо.
Також у відповіді її було повідомлено,
що вона обліковується за штатом

Вінницької
дирекції банку «Україна»( а.с. 5).

В позовній заяві ОСОБА_1 просила усунути перешкоди з боку
адміністрації ліквідаційної комісії банку «Україна» у Вінницькій області та
надати можливість приступити до виконання обовязків заступника регіонального
уповноваженого ліквідатора банку «Україна» у Вінницькій області у зв'язку з
виходом з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку,  стягнути на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 21 липня 2004 року до дня надання
можливості приступити до виконання службових обов'язків та стягнути з
ліквідаційної комісії банку «Україна» у Вінницькій області моральну шкоду в
розмірі 50000грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 змінила позовні вимоги,  в частині вимог до ліквідаційної комісії
банку «Україна» у Вінницькій області відмовилась та просила суд зарахувати її в
штат управління Національного банку України у Вінницькій області на посаду
рівнозначну посаді заступника регіонального уповноваженого ліквідатора банку
«Україна» у Вінницькій області з 26 червня 2007 року та зробити усі необхідні
перерахунки виплат у відповідності до ст. 33 Закону України «Про державну
службу» до теперішнього часу,  стягнути
на її користь середній заробіток вимушеного прогулу з 21 липня 2004 року по 08
грудня 2004 року ( з дня її поновлення на роботі) і з 19 липня 2006 року
повторного звільнення до теперішнього часу та стягнути з управління
Національного банку Україна у Вінницькій області моральну шкоду в розмірі
85000.

Справа судами розглядалася неодноразово.Останнім рішенням Ленінського
районного суду м. Вінниці від 04 грудня 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог,  посилаючись на те,  що судом було неповно з'ясовано
обставини,  які мають суттєве значення
для справи та порушено норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає,  що скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,  що наказом від 10 січня 2002 року № 8
Вінницької дирекції акціонерно-комерційного агропромислового банку
„Україна" ОСОБА_1. прийнято на посаду заступника регіонального
уповноваженого ліквідатора банку „Україна" у Вінницькій області з 10 січня
2002 року з окладом заробітної плати 1800 грн. в місяць по строковому договору
на період ліквідації банку „ Україна" (а.с. 12).

На час прийняття позивачки на роботу 10 січня 2002 року
представником ліквідатора у Вінницькій області був ОСОБА_5.,  якому були надані повноваження необхідні для
здійснення ліквідаційної процедури,  в
тому числі приймати на роботу працівників банку в процесі ліквідації відповідно
до довіреності акціонерно-комерційного агропромислового банку „Україна" №
050/7882 від 13 грудня 2001 року,
представленого ліквідатором - державною госпрозрахунковою установою „
Агенство з питань банкрутсва" в особі голови ОСОБА_6.

Для здійснення процедури ліквідації
акціонерно-комерційного агропромислового банку „Україна" відповідно до
вимог законодавства ліквідатором була призначена державна госпрозрахункова
установа „Агенство з питань банкрутства",
оскільки акціонерно-комерційний агропромисловий банк „Україна"
допустив порушення нормативно правових актів Національного банку України,  які призвели до його неплатоспроможності та загрожували
інтересам його вкладників та

кредиторів.
Правління Національного банку України прийняло постанову від 29 червня 2001
року № 249 „Про відкликання ліцензії на здійснення банківських операцій та
ліквідацію акціонерно-комерційного агропромислового банку „Україна",  якою відкликало у банку „Україна"
ліцензію на здійснення банківських операцій та запровадило процедуру ліквідації
та призначило ліквідатором банку „Україна" юридичну особу - державну госпрозрахункову
установу „Агенство з питань банкрутства".

При призначенні ліквідатора Національний банк України діяв відповідно до
ст. 55 Закону України „Про Національний банк України",  як орган,
на який покладено функції банківського регулювання і нагляду за
діяльністю банків в межах повноважень. Будь-яких прав і обов'язків,  які має банк,
що ліквідується,  як юридична
особа,  в тому числі в сфері трудових
відносин,  Національний банк України в
зв'язку з призначенням ліквідатора не набуває.

Тобто,  роботодавцем при прийнятті на
роботу ОСОБА_1. був не ліквідатор акціонерно-комерційного агропромислового
банку „Україна" юридична особа - державна госпрозрахункова установа
„Агенство з питань банкрутсва",  на
що посилається позивачка,  а
акціонерно-комерційний агропромисловий банк „Україна",  місцем її роботи - Вінницька дирекція банку
„Україна",  що була структурним
підрозділом акціонерно-комерційного агропромислового банку „Україна" і про
це зроблено запис в її трудовій книжці.

01 лютого 2002 року наказом Вінницької дирекції акціонерно-комерційного
агропромислового банку „Україна" № 37 на підставі заяви ОСОБА_1,  її було переведено на посаду заступника
регіонального уповноваженого ліквідатора -начальника кредитного відділу банку
„Україна" у Вінницькій області з 01 лютого 2002 року,  звільнивши її з посади регіонального
уповноваженого ліквідатора банку „Україна" у Вінницькій області на
підставі ст. 32 КЗпП України ( а.с. 9).

Наказом від 04 лютого 2003 року № 4 Вінницької дирекції
акціонерно-комерційного агропромилового банку „Україна" ОСОБА_1,  заступнику регіонального уповноваженого
ліквідатора - начальника кредитного відділу банку „Україна" у Вінницькій
області надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 04 січня 2003 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 31 січня 2003 року
(а.с. 8)

Листом від 31 грудня 2004 року № 050/200/482 регіональний
уповноважений ліквідатора банку „ Україна" у Вінницькій області повідомив
позивачку,  що з метою приведення
штатного розпису Вінницької дирекції банку „Україна" у відповідність
типового штатного розпису,  посада
заступника регіонального уповноваженого -начальника кредитного відділу з 01
січня 2005 року закрита,  замість неї
відкрита посада головного економіста бухгалтерії. В зв'язку з цим,  позивачці пропонувалось дати свою згоду на
переведення на посаду головного економіста бухгалтерії через два місяці після
отримання попередження. (а.с. 162).

На адресу позивачки неодноразово надсилалися попередження
про звільнення,

в яких було зазначено,
що відповідно до постанови Правління Національного банку

України від 24 червня 2005 року № 229 „Про стан
здійснення процедури ліквідації

акціонерно-комерційного агропромислового банку
„Україна" процедура ліквідації

банку „ Україна" підлягає закінченню до 16 липня
2006 року та попереджувалась про

наступне звільнення з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП
України у звязку з

ліквідацією через два місяці з дня попередження (
а.с.163, 164).

Наказом від 12 липня 2006 року № 10 Вінницької дирекції
акціонерно-комерційного
агропромислового   банку   „
Україна"   ОСОБА_1

(згідно
з наказом від 22 серпня 2005 року № 30 про зміну прізвища - Дячук (а.с.
150),  заступника регіонального
уповноваженого ліквідатора банку у Вінницькій області - начальника кредитного
відділу Вінницької дирекції банку „Україна" звільнено в зв'язку з
ліквідацією банку „ Україна" на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України,  (а.с. 159).

За таких обставин,
суд першої інстанції,  відмовляючи
в задоволенні позову ОСОБА_1  дійшов
правильного висновку,  про те,  що оскільки позивачка перебувала в трудових
відносинах з акціонерно-комерційним агропромисловим банком „Україна"
,  місцем її роботи були Вінницька
дирекція банку „Україна",  а тому її
цілком законно звільнено із займаної посади в звязку з ліквідацією банку
„Україна" на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішення суду є законним та обґрунтованим,
постановленим з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те,  що
судом неповно встановлені обставини,  які
мають значення для справи,  не можна
визнати обгрунтованими,  оскільки вони не
спростовують висновків суду.

Враховуючи наведене,  керуючись ст.
ст. 307,  308,  314,
315,  317,  319 ЦПК України,  колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу позивачки ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 04 грудня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на
протязі двох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду України.