Справа
№ 22ц - 615/08
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Осіпук В.В.
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

23
липня 2008 року
місто Луцьк

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого Завидовської-Марчук О.Г.

суддів Данилюк В.А., Осіпука В.В.

при секретарі Тарасюк Ю.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кондратюка
В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу  за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Корпорація
«Аверс»,  третьої особи на стороні
відповідача Величка Олега Володимировича про визнання наказу про накладення
дисциплінарного стягнення незаконним,
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за апеляційною скаргою відповідача ВАТ «Корпорація «Аверс» на рішення
Луцького міськрайонного суду від 23 травня 2008 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в
суд до ВАТ «Корпорація «Аверс» із зазначеним позовом. Покликався на те, що
тривалий час працював столяром у ВАТ «Корпорація «Аверс», однак з ініціативи
відповідача 5 вересня         2007 року
його було звільнено з роботи на підставі ст. 40 п. 3 КЗпП України, за
систематичне без поважних причин порушення трудової дисципліни і правил
внутрішнього трудового розпорядку.
Оскільки він, на думку ВАТ «Корпорація «Аверс», порушив трудову
дисципліну, відмовившись від проходження інструктажу з правил техніки безпеки,
за що йому було оголошено догану 29 серпня 2007 року та був відсутній на роботі
більше трьох годин, без поважних причин 29.08.2007 року, 3.09. і 4.09.2007
року. Однак вважаючи, що трудову дисципліну він не порушував, самовільно місце
роботи не полишав, просив поновити його на роботі та стягнути з відповідача в
його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Під час розгляду справи в суді
ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги, просив крім того визнати незаконним
наказ від 29 серпня 2007 року про оголошення йому догани.

3 грудня 2007 року ухвалою суду до участі в справі як третю особу, на
стороні відповідача без самостійних вимог, було залучено президента ВАТ
«Корпорація «Аверс» Величка О.В.

23 травня 2008 року Луцьким міськрайонним судом ухвалено рішення про
часткове задоволення позову. Поновлено ОСОБА_1 на роботі з 6 вересня 2007 року
та стягнуто з відповідача в його користь 3702 грн. 60 коп. середнього заробітку
за час вимушеного прогулу і стягнуто з ВАТ «Корпорація «Аверс» в дохід держави
судовий збір в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи на відповідний рахунок.

В задоволенні вимоги про визнання наказу
від 29 серпня 2007 року про накладення дисциплінарного стягнення
незаконним відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

В поданій на рішення апеляційній скарзі
відповідач ВАТ «Корпорація «Аверс» просить оскаржене рішення суду першої
інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, як незаконне із-за
невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм
процесуального права і невірного застосування норм матеріального права та
постановити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Вважаючи рішення законним прокурор м.
Луцька у письмовому запереченні просить залишити його без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини
справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним
органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового
розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи
громадського стягнення.

Встановлено, що позивача ОСОБА_1, який працював столяром з 28 квітня 2002
року у ВАТ «Корпорація «Аверс», згідно наказу № 22 від 5 вересня 2007 року
президента товариства було звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП
України за систематичне без поважних причин порушення трудової дисципліни і
правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 88-89). До того згідно наказу №
22 від 29 серпня 2007 року ОСОБА_1 за відмову проходження планового інструктажу
з охорони праці було оголошено догану
(а.с. 99).

Крім того встановлено, що позивач 18 липня 2007 року відмовився поставити
свій підпис в журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці  на робочому місці із-за несправності
деревообробного верстату і повторний інструктаж з охорони праці відповідальною
особою з ним не проводився
(а.с. 65-66, 70-76, 97-98, 106-107). Після чого його наказом № 21 від 6
серпня 2007 року було відсторонено від роботи з 7 серпня 2007 року на
невизначений термін (а.с. 103).

Також встановлено, що за не проведення повторного інструктажу на робочому
місці з питань охорони праці позивачу завідувача господарським відділом ВАТ
«Корпорація «Аверс»,   Кравчука Д.В.
головним інспектором Державної інспекції промислової безпеки та охорони праці
на виробництвах і об'єктах підвищеної небезпеки територіального управління
Держгірпромнагляду по Волинській області було притягнуто до адміністративної
відповідальності за  ч. 2 ст. 41 Кодексу
України про адміністративні правопорушення (а.с. 73-76).

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що
дисциплінарне стягнення від 29.08.2007 року догана щодо ОСОБА_1 було
застосовано позивачем незаконно та з порушенням місячного строку для
застосування дисциплінарного стягнення, передбаченого ст. 148 КЗпП
України.

Також на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно оцінивши подані
сторонами докази, врахувавши вимоги ст. 25 Закону України «Про відпустки» від
15 листопада 1996 року, прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 29
серпня 2007 року, 3 та 4 вересня 2007 року був відсутній на роботі з поважних
причин та з відому адміністрації товариства (а.с. 80-83, 111).

Крім того судом з дотриманням вимог ст. 295 ч. 2 КЗпП України було прийнято
рішення про стягнення середнього заробітку з відповідача в користь позивача за
весь час вимушеного прогулу.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не можуть бути
підставою скасування правильного по суті рішення з одних лише формальних
міркувань.

Керуючись ст.ст.  303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача  ВАТ
«Корпорація «Аверс»  відхилити, рішення
Луцького міськрайонного суду від 23 травня 2008 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
/-/  Завидовська-Марчук О.Г.

Судді
/-//-/          Данилюк В.А., Осіпук В.В.

Оригіналу відповідає:

Суддя апеляційного суду

Волинської області                                                                              В.В.Осіпук

Друк.зма