Справа № 2-1137
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 березня 2008
року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді Чубенко Л.І.,

при секретарі
Гармаш Р.І.,

розглянувши у  відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на
житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

Відповідач
ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, надала заяву про можливість розгляду
справи у її відсутність,  позов визнає,
проти його задоволення не заперечує.

Позивач в
судове засідання не з”явилася, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги
підтримує та просить їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність.

Суд,  дослідивши матеріали справи, приходить до
наступного. Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вмерла ОСОБА_3, що постійно
проживала в с. Любимівка Дніпропетровського району, що підтверджується довідкою
Любимівської сільської Ради № 966 від 16.05.2007 року. На день її смерті
залишилося спадкове майно у вигляді садибного житлового будинку АДРЕСА_1.
Спадкоємців за законом не має.

21.09.2006 року ОСОБА_3 склала заповіт, засвідчений секретарем
Любимівської сільської Ради Дніпропетровського району. Згідно заповіту житловий
будинок з господарськими будівлями й спорудженнями, що розташований
АДРЕСА_1,ОСОБА_3 заповіла позивачу ОСОБА_1 й відповідачу по даній справі
ОСОБА_2 в рівних частках кожній, а дві належних земельних ділянки площею 1,510
га, кожна для ведення особистого селянського господарства заповіла позивачкі
ОСОБА_1 повністю.

Сторони
прийняли спадщину шляхом подачі заяви в Дніпропетровську районну державну нотконтору
у встановлений законом 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини
відповідно до ст. 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України, про що свідчать матеріали
спадкової справи. На частину спадкового майна у вигляді приватизованої
земельної ділянки площею 1,510 га позивач ОСОБА_1 одержала свідоцтво про право
на спадщину за заповітом 20.11.07 року по р. № 4900.

З метою
одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок і
виписки з реєстру прав власності на нерухоме майно позивач звернулася в
Дніпропетровське районне КП БТІ та 21.12.2007 року одержала рішення реєстратора
про відмову в реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3для уведення в право на спадщину після її смерті, оскільки згідно ст.
25, 346 ЦК України, цивільна правоздатність та право власності припиняється у
випадку смерті власника.

ОСОБА_3
при житті не оформила правовстановлюючий документ на побудований в 1976-1977
роках житловий будинок з господарськими будівлями й спорудами.

Загальна інвентаризаційна вартість спадкового майна -
житлового будинку літ.А-1, площею 71 кв.м, жилою - 40,8 кв.м з господарськими
будовами й спорудженнями: літня кухня „Б”, сарай В, сарай Г, убиральня Д,
літній душ Е, огородження № 1-3 за даними інвентаризації БТІ від 21.11.07 року
становить 59822 грн. Присадибна земельна ділянка не приватизована.

ОСОБА_3 правомірно, на законних підставах придбала  право власності на садибний житловий будинок
АДРЕСА_1, що підтверджується

рішенням виконкому Любимівської сільської Ради
Дніпропетровського району № 47 від 26.07.2006 року про оформлення права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1 заОСОБА_3на підставі записів у
погосподарських книгах сільської Ради, однак свідоцтва про право власності на
житловий будинок ОСОБА_3 при житті не одержала.

Як
вбачається з матеріалів справи, сторони прийшли до згоди про розділ спадщини, а
саме оскільки частки кожного спадкоємця в спадщині є рівними як зазначено в
заповіті по 1/2 частині кожному, тому ОСОБА_1 переходить право власності на
цілий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1, а відповідачу позивачка
виплачує грошову компенсацію за належну їй 1/2 частина садибного житлового
будинку. Як вбачається з письмової заяви відповідача ОСОБА_2 нею отримано від
позивачки в рахунок &frac12; частини
домоволодіння компенсацію у розмірі 58000 грн. та вона на спадкове майно не
претендує.

На
підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими й підлягаючими
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 27, 31, 57, 215, 223 ЦПК України, ст.ст.
1233,1235,1269, 1270 ЦК України , суд -

ВИРІШИВ :

Визнати за
ОСОБА_1 праві власності на садибний житловий будинок, що перебуває АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, що вмерла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом десяти діб з дня проголошення рішення суду,
а апеляційна скарга на рішення суду протягом двадцяти діб з дня подання заяви
про апеляційне оскарження рішення суду через Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                Л.І.
Чубенко