15 жовтня    2008 року                                                                   м.
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
суддів:
розглянувши в судовому засіданні  справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на  ухвалу
судді  Апеляційного суду Житомирської
області від 27 листопада 2007 року,
в с т а н о в и л а:
року ОСОБА_1звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що  внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка cталася 11 вересня 2004 року за
участю автомобіля  “Форд”, що перебував у
правомірному володінні відповідача, був пошкоджений належний йому на праві власності
автомобіль  “Ніссан  Алмера”, чим йому завдано   шкоду.
Просив стягнути на його користь на відшкодування матеріальної шкоди  13 543 грн. та моральної шкоди 10 000 грн.
Рішенням
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 жовтня 2007 року
позов задоволено частково: ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача
13 513 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 1 000 грн. моральної шкоди;
проведено розподіл судових витрат.

Ухвалою судді
Апеляційного суду Житомирської області від                      27 листопада 2007 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на зазначене рішення
суду першої інстанції залишено без розгляду.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_2 посилається на  порушення норм процесуального права та
просить скасувати оскаржувану ним ухвалу апеляційного суду й передати питання
на новий розгляд до апеляційного
суду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи апеляційну  скаргу ОСОБА_2
без розгляду, суддя апеляційного суду виходив із того, що ОСОБА_2 подав заяву
про апеляційне оскарження зазначеного рішення 23 жовтня 2007 року, пропустивши
встановлений законом строк, який закінчився 22 жовтня 2007 року.

Проте з таким висновком  у повному
обсязі погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.  Частина 6 ст. 70
ЦПК України  встановлює, що строк не
вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява здана на пошту.

З матеріалів справи вбачається, що
Бердичівський міськрайонний суд ухвалив рішення у справі 12 жовтня 2007
року. 23 жовтня 2007 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про апеляційне
оскарження цього рішення. Відповідно до доданого до касаційної скарги фіскального
чека ЖД УДППЗ "Укрпошта" ЦПЗ-6 від 22 жовтня 2007 року № 1546
рекомендований лист на адресу Бердичівського міськрайонного суду здано на пошту
22 жовтня 2007 року, тобто до  збігу
десяти днів після проголошення  рішення.

Таким чином, суддя апеляційного суду дійшов передчасного висновку про
залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без розгляду.

За таких обставин ухвала судді
апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею питання на розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись  ст. 336, п. 2 ч. 1 ст. 342
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2  задовольнити.

Ухвалу  судді Апеляційного суду Житомирської області
від                     27 листопада 2007
року скасувати та передати питання  про
прийняття апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 12 жовтня 2007 року на розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г.  Ярема

Судді Верховного Суду України:

Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк   Ю.Л. Сенін