нНСправа № 2-1478/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

01 серпня 2008
року                                                                          смт. Красногвардійське

Красногвардійський
районний суд Автономної Республіки Крим у складі: судді Шукальського В.В., при
секретарі  Пахарчук А.А.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Сільськогосподарського виробничого кооперативу (надалі СВК) „Україна”  про визнання угоди купівлі продажу дійсною та
визнання права власності на домоволодіння,

в с т а
н о в и в:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до СВК “Україна” про визнання угоди купівлі -
продажу дійсною та визнання права власності на домоволодіння, мотивуючи свої
вимоги тим, що 05 березня 2001 року вона уклала з СВК “Україна”  договір купівлі-продажу домоволодіння
АДРЕСА_1 Відповідно до умов договору сплатила вартість будинку, прийняла його.
Весь цей час вона постійно проживає у будинку, сплачує комунальні послуги, але
не може розпорядитися своїм майном через неналежно оформлені документи. Просила
визнати договір купівлі - продажу дійсним, а також визнати за нею право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1

У судове засідання позивачка не
з'явилася, але надіслала заяву, в якій просила позов задовольнити, а
справу слухати за її відсутністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надіслав заяву
в якій просив справу слухати за його відсутністю, проти задоволення позову не
заперечував.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що за договором купівлі - продажу від 05 березня  2001 року будинок АДРЕСА_1 загальною жилою
площею 50 кв.м.,  ОСОБА_1 придбала у СВК
“Україна” (а.с.14), вартість будинку сплачена (а.с.4), спірне домоволодіння на
балансі Новопокровської сільської ради та СВК “Україна” не знаходиться
(а.с.5,7). Відповідно до довідки Новопокровської сільської ради домоволодіння
по                   АДРЕСА_1 значиться
за ОСОБА_1 з березня 2001 року (а.с.6). З копії паспорту позивачки вбачається
що вона з 10.04.1992 року зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно
до ст. 220 ч. 2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

У
відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати
ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що вищевказане
домоволодіння із надвірними будівлями отримано позивачкою за договором
купівлі-продажу у 2001 році, а тому ОСОБА_1 є його власницею.

Таким
чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно
до п.1. ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про Державне мито”, ставка
державного мита із позовних заяв складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 3
неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн.

Відповідно
до п. 9 ч.1 с. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право
власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної
власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Як
вбачається з квитанції позивачкою при зверненні до суду сплачено державне мито
у розмірі 57 грн. 30 коп., а відповідно до технічного паспорту  на будинок його вартість становить 57034
грн., таким чином 1 відсоток від ціни позову складає 570 грн. 34 коп., різниця
між сплаченим державним митом та тим, що повинно було б сплачено, складає 513
грн. 04 коп., яка й підлягає стягненню з позивачки.

На
підставі ст. ст. 220, 328, 334, 392 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60,
88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
договір купівлі-продажу жилого будинку, укладений 05.03.2001 року між СВК
„Україна” та ОСОБА_1, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_1 недоплачене нею
при подачі позовної заяви державне мито у розмірі 513 грн. 04 коп.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Красногвардійський районний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: