У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24 вересня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного

Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства “Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації” та
Комунального підприємства “Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації”
про визнання дій протиправними, визнання незаконним, скасування та виготовлення
нового технічного паспорта, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 28 листопада 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2007
року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28
листопада 2007 року, у відкритті провадження у справі відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судами
норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування
судових рішень та передачу питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті
провадження у справі, місцевий суд, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що в справі за
аналогічним позовом ОСОБА_1 судом затверджено мирову угоду, а тому відповідно
до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України провадження за його наступним позовом до тих
самих сторін і з тих саме підстав не може бути відкрито.

Проте погодитися з таким висновком судів не можна.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала
суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову
або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав.

При вирішенні питання місцевий суд виходив із того, що ухвалою
Тульчинського районного суду Вінницької області від 7 листопада 2003 року
затверджено мирову угоду у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації"
про визнання незаконними дій посадових осіб, визнання недійсним технічного
паспорта та відшкодування моральної шкоди, за умовами якої бюро взяло на себе
обов'язок до 4 грудня 2003 року внести зміни до технічного паспорта на будинок.

Звертаючись до суду з позовом у жовтні 2007 року, ОСОБА_1 просив суд
визнати незаконним і скасувати технічний паспорт, виготовлений відповідачем 30
грудня 2003 року, тобто після укладення сторонами мирової угоди.

Вирішуючи питання, місцевий суд на це уваги не звернув і належним чином не
перевірив підстави порушеного ОСОБА_1 позову та дійшов передчасного висновку
про відмову у відкритті провадження.

Апеляційний  суд,  переглядаючи
постановлену ухвалу, не виконав вимог ст. 303 ЦПК України, не звернув
уваги на зазначені порушення та не перевірив належним чином доводів апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 336, 342  ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Гайсинського
районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2007 року
та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 28 листопада 2007 року
скасувати, а питання передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий

А.Г.
Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін