Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

“29” липня 2008р.                                  Гайсинський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Панасюка О.С.

з участю секретаря Отрошко Н.М.,

адвоката ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайсині справу за
позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог на предмет спору - Кунянська сільська рада
Гайсинського району, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення
природоохоронного законодавства, -

Встановив:

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області
звернулися в суд з даним позовом вказуючи, що в результаті проведеної в лютому
2008 року перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства було
виявлено самовільну порубку зелених насаджень породи верба в кількості 16 штук
(15 до ступеня припинення росту, 1 до ступеня неприпинення росту) в
водоохоронній зоні річки Соб Дмитренківського водосховища в с. Крутогорб Кунянської
сільської ради, здійснену ОСОБА_2., чим завдано збитків природним ресурсам на
суму 12050 грн.

В судовому засіданні представники позивача підтримали
позовні вимоги і пояснили, що в лютому 2008 року було виявлено факт самовільної
(без відповідного дозволу) порубки дерев породи верба в водоохоронній зоні
річки Соб біля земельної ділянки громадянки ОСОБА_3., яку здійснив її чоловік
ОСОБА_2., за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за
ст.153 КУпАП. Проведеним відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від
8.04.1999р. № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим
насадженням у межах міст та інших населених пунктів» розрахунком встановлено,
що розмір шкоди, завданої відповідачем внаслідок порушення природоохоронного
законодавства становить 12050 грн., які відповідач добровільно відшкодовувати
не бажає.

Відповідач позовні вимоги визнав частково погоджувався
відшкодувати 1500 грн. та висадити восени поточного року в водоохоронній зоні
річки Соб біля земельної ділянки, що належить його дружині, садженці 16 дерев і
пояснив, що верби на березі річки росли впритул до його земельної ділянки,
створюючи затінення на відстань до 25м, росли вони хаотично, багато з них були
пошкоджені з трухлявими стовбурами, два дерева лежали фактично у воді,
прибережна смуга, що проходить впритул до його городу була захаращена, з
поривами вітру обламувалось гілля, створювалась реальна небезпека травмування
членів його родини та інших осіб. В зв'язку з цим він вирішив розчистити берег і
оскільки не знав про порядок отримання дозволу на порубку дерев, зрізав 16
верб, вважаючи що діє правомірно, упорядковуючи прибережну смугу та усуваючи
небезпеку для оточуючих. При цьому він діяв відкрито і ніяких претензій ні від
сусідів, ні від сільської ради не надходило. Відповідач також не погоджувався
із методикою обрахування розміру шкоди, вказуючи, що усі зрізані дерева
відновили свій ріст і фактично ніякої шкоди зеленим насадженням його діями не
завдано. При визначенні розміру відшкодування шкоди просив суд врахувати його
майновий стан.

Представник третьої особи - Кунянський сільський голова
Кондратюк С.І. у вирішенні спору поклалась на рішення суду, вказала, що
сільська рада ніяких претензій до ОСОБА_2. не має, фактично підтримавши його
позицію.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити
частково з таких міркувань.

Достовірно доведено, що в кінці січня 2008 року ОСОБА_2.
самовільно, без ордеру Кунянської сільської ради, здійснив порубку зелених
насаджень породи верба в кількості 16 штук (15 до ступеня припинення росту
(діаметр пнів: 34см, 30см, 30см, 16см, 26см, 66см, 49см, 48см, 49см, 42см,
25см, 40см, 24см, 18см), 1 до ступеня неприпинення росту (діаметр пня 100см)) в
водоохоронній зоні річки Соб Дмитренківського водосховища в с. Крутогорб.
Постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища
Єфіменкова О.Ю. від 6.02.2008р. за знищення зелених насаджень на ОСОБА_2. було
накладено адміністративне стягнення за ст.153 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51
грн. Згідно із затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від
8.04.1999р. № 559 таксами, розмір збитків, заподіяних навколишньому природному
середовищу незаконною порубкою дерев ОСОБА_2. становить 12050 грн. Проте
вказані дерева росли у безпосередній близькості до земельної ділянки
відповідача (на відстані менше 3м), створювали затінення цієї ділянки, стовбури
окремих з них були струхнявілі, ці дерева росли хаотично, деякі нависали над водою
та над стежкою між водоймою та земельною ділянкою відповідача, захаращували
берегову лінію і створювали реальну небезпеку травмування членів родини
відповідача та інших осіб. Незважаючи на зрізання дерев до ступеня припинення
росту, усі вони відновили свій ріст і в теперішній час прибережна водоохоронна
смуга біля земельної ділянки ОСОБА_2. знову потребує розчищення і
впорядкування, яке уповноваженими на те органами не здійснюється. ОСОБА_2. не
працює, єдиним джерелом доходу його сім`ї є пенсія дружини в розмірі 482 грн.
33к. та продукція з присадибної земельної ділянки.

Зазначені правовідносини у системному зв'язку між собою
регулюються:

-              ч.5
ст.10 Закону України від 9.04.1999р. «Про рослинний світ», згідно з якою
спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення
здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною
Радою Автономної Республіки Крим, та органами місцевого самоврядування;

-              п.3
Постанови Кабінету Міністрів України від 1.08.2006р. № 1045 «Про затвердження
Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах»,
відповідно до якого видалення зелених насаджень на території населеного пункту
здійснюється за рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради
на підставі ордера;

-              за
змістом ч.1, п.2 ч.2 ст.40 Закону України від 9.04.1999р. «Про рослинний світ»,
особи винні у самовільному спеціальному використанні природних рослинних
ресурсів несуть встановлену законами України дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну відповідальність;

-              ч.4
ст.68 Закону України від 25.06.1991р. «Про охорону навколишнього природного
середовища», відповідно до якої підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення
законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

-              ч.1
ст.1166 ЦК України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується в повному обсязі особою, яка
її завдала;

-              ч.1
ст.1192 ЦК України, за якою з урахуванням обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі;

-              ч.ч.2,4
ст.1193 ЦК України передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування
шкоди, завданої фізичною особою, якщо груба необережність потерпілого сприяла
виникненню або збільшенню шкоди, залежно від ступеня вини потерпілого та
ступеня вини особи, яка завдала шкоди, а також залежно від матеріального
становища цієї особи;

-              ч.1
ст.103 ЗК України встановлено, що власники та землекористувачі земельних
ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно
до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх
земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Оскільки ОСОБА_2. самовільно - без отримання ордера Кунянської
сільської ради, здійснив порубку 16 дерев породи верба на прибережній
водоохоронній смузі річки Соб, чим завдав збитків навколишньому природному
середовищу, але ця шкода була обрахована позивачем без урахування стану
(трухлявості та викривленості стовбурів) окремих дерев, захаращеності берегової
смуги, що створювало реальну небезпеку травмування людей, зрізані дерева росли
на відстані менше 3м від присадибної земельної ділянки відповідача, створюючи
її затінення, усі вони відновили свій ріст і в теперішній час прибережна смуга
знову потребує розчищення та упорядкування, а Державна екологічна інспекція у
Вінницькій області, як спеціально уповноважений державний орган та Кунянська
сільська рада, які в силу закону (ст.ст.15,20 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища») зобов'язані здійснювати державний
контроль за станом експлуатації та утримання зелених насаджень, не
забезпечували і не забезпечують такого контролю на цій ділянці, то розумними і
справедливими способами і розміром відшкодування шкоди, завданої природним
ресурсам, які забезпечуватимуть справедливий баланс між захистом інтересів
держави у сфері охорони навколишнього природного середовища і прав та інтересів
відповідача, як власника суміжної з водоохоронною зоною земельної ділянки, який
через її неналежне утримання зазнавав значних незручностей, враховуючи майновий
стан ОСОБА_2., суд вважає зобов'язання відповідача здійснити до 1.11.2008р.
посадку у межах водоохоронної зони річки Соб навпроти його присадибної земельної
ділянки такої ж кількості садженців дерев, яка була ним незаконно зрізана, та
стягнути з нього 2000 грн. в якості відшкодування шкоди, завданої природним
ресурсам.

Висновки суду підтверджуються такими доказами:

- актом перевірки дотримання природоохоронного
законодавства № 12 від 5.02.2008р., польовою переліковою відомістю № 1 від
5.02.2008р., польовою переліковою відомістю № 2 від 5.02.2008р., протоколом та
постановою про адміністративне правопорушення від 6.02.2008р., з яких видно, що
ОСОБА_2. в січні 2008 року на прибережній захисній смузі річки Соб напроти
власної присадибної земельної ділянки самовільно зрізав 16 дерев породи верба
(15 до ступеня припинення росту (діаметр пнів: 34см, 30см, 30см, 16см, 26см,
66см, 49см, 48см, 49см, 42см, 25см, 40см, 24см, 18см), 1 до ступеня
неприпинення росту (діаметр пня 100см)) (а.с.5,6,7,9,11);

- поясненнями свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6. про
те, що зрізані верби росли в притул до земельної ділянки ОСОБА_2., створювали
її затінення, захаращували прибережну зону, окремі з них мали струхнявілі
стовбури, окремі були викручені і лежали у воді, ці дерева створювали реальну
небезпеку травмування членів родини відповідача та інших осіб, про це ж
стверджується і в довідці Кунянської сільської ради (а.с.49);

- з долучених до справи фотокарток видно, що стовбури
зрізаних дерев були викрученими, деякі трухняві, біля пнів, які знаходяться в
безпосередній близькості до присадибної ділянки ОСОБА_2., вздовж берега
захаращення з сухого гілля, в тому числі і на стежці, що проходить біля межі
земельної ділянки відповідача, усі зрізані дерева відновили свій ріст,
прибережна смуга повністю заросла молодими пагонами верби (а.с.26-35, 63-68,
72-77);

- відповідно до довідок Гайсинської міської ради та
Управління пенсійного фонду України в Гайсинському районі,  ОСОБА_2. не працює, його дружина ОСОБА_3.
отримує пенсію в розмірі 482 грн. 38к. (а.с.47,48).

Керуючись ст.ст. 10,11,213 - 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 в строк до 1.11.2008р. за власний
рахунок висадити на водоохоронній смузі річки Соб вздовж межі земельної ділянки
ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 16 садженців дерев породи верба.

Стягнути з ОСОБА_2:

- на користь держави 2000 (дві тисячі) грн..
відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного
законодавства на рахунок Кунянської сільської ради Гайсинського району,
24062100, , банк: ГУДКУ у Вінницькій області, МФО 802015,
р/р 0119 (призначення платежу: за порушення природоохоронного законодавства);
51 (п'ятдесят одну) грн. судового збору;

- на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій
області 30 (тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано  протягом десяти днів з часу оголошення
рішення, а апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження; апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк,  встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Вінницької області
через Гайсинський районний суд.

Суддя