У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Жайворонок Т.Є.,  Лященко Н.П., Луспеника Д.Д.,   Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - Київське міське
управління юстиції, про продовження строку для прийняття спадщини, визнання
свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання недійсним договору
дарування, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 21 червня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У листопаді 2005 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом
до               ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - Київське міське
управління юстиції, про продовження строку для прийняття спадщини, визнання частково
недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору дарування.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 квітня
2007 року позов ОСОБА_3 залишено
без задоволення.

Позивачка, не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернулась зі скаргою до
апеляційного суду.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2007 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2007 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3  визнано неподаною та їй
повернуто.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 21 червня 2007 року,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її ОСОБА_3, апеляційний
суд виходив із того, що вона у визначений строк - до 12 червня 2007 року - не
усунула недоліки, зазначені в ухвалі суду від 17 травня 2007 року.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. ст. 121, 297 ЦПК України суддя, встановивши, що
апеляційну скаргу подано без додержання вимог ст. 295 ЦПК України, постановляє
ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає
строк для виправлення недоліків. Якщо особа, яка подала скаргу у встановлений
строк, виправить недоліки, скарга вважається поданою в день первісного її
подання до суду.

З матеріалів справи та доводів касаційної скарги
вбачається, що                    розгляд
справи в суді апеляційної інстанції проведено з порушенням наведених вимог
закону, оскільки в заяві (а.с. 102) позивачка вказала про зміну свого місця
проживання з адреси: АДРЕСА_1, на адресу: АДРЕСА_2.

Проте у справі відсутні докази того, що ухвала
апеляційного суду від                 17
травня 2007 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_3 без руху була
направлена за вказаною нею адресою в заяві (а.с. 102) чи за адресою вказаною в
апеляційній скарзі (а.с. 161-162).

Копія не підписаних суддею апеляційного суду м. Києва
листів                (а.с. 167, 169) не
свідчить про належне повідомлення ОСОБА_3 щодо усунення недоліків апеляційної
скарги та про визнання її неподаною.

З урахуванням наведеного ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з
підстав, передбачених ст. 342 ЦПК України, з направленням справи на розгляд до
апеляційного суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги.

Керуючись ст. 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2007 року скасувати.

Справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про прийняття
апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду
м. Києва від 13 квітня 2007 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

Т.Є. Жайворонок

Д.Д. Луспеник

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук