Справа № 22ц-1563/2008 р.                        Головуючий у I інстанції -
Категорія - цивільна                                   Доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2008 року   Апеляційний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого -
судді Литвиненко І.В.,

суддів:
Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

при секретарі    Штупун
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Семенівського
районного суду від 07.07.2008 р. по справі за позовом Відкритого акціонерного
товариства по газопостачанню та газифікації „Чернігівгаз” до ОСОБА_1, третя
особа - Управління праці та соціального захисту населення Семенівської районної
державної адміністрації, про стягнення заборгованості по абонентській платі,

В С Т А Н О В И В:

в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати дане рішення і відмовити
у задоволенні позову.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач посилається на те, що:

- абонплата за спожитий нею
протягом спірного періоду природний газ оплачена позивачеві у повному обсязі
шляхом перерахування йому Семенівським районним управлінням праці та
соціального захисту населення субвенції з державного бюджету. Між цим
управлінням і ВАТ „Чернігівгаз” проводилися щомісячні (в тому числі й протягом
спірного періоду) звірення розрахунків з даного приводу і підписувалися
відповідні акти,

- місцевим судом не дано правової
оцінки факту повернення ВАТ „Чернігівгаз” Семенівському РУПСЗН коштів,
отриманих у вигляді субвенції з державного бюджету на фінансування пільг. Так,
вона - відповідач не належить до кола осіб, між якими виникли правовідносини
щодо названого фінансування. Тому вона не може оскаржити дії установ (Контрольно-ревізійного
відділу в Семенівському районі і Семенівського РУПСЗН), що зобов'язали позивача
повернути отриману ним субвенцію з державного бюджету на фінансування наявних в
неї пільг по абонплаті за спожитий природний газ, з якими останній погодився. Ці
правовідносини виникли між ВАТ „Чернігівгаз” і третьою особою, тому повернення
позивачем Семенівському РУПСЗН субвенції, про яку йдеться, не дає ВАТ
„Чернігівгаз” права вимагати від неї сплати абонплати у повному обсязі (без
врахування наявних в неї пільг),

- ВАТ „Чернігівгаз” повернуло
Семенівському РУПСЗН отримані від нього кошти у вигляді субвенції з державного
бюджету на фінансування пільг по абонплаті за спожитий природний газ шляхом
зменшення поточного фінансування пільг за грудень 2005 р. на підставі листів
відповідного змісту КРВ в Семенівському районі від 14.10.2005 р. № 17-09/406 та
Семенівського РУПСЗН від 04.01.2006 р. №№ 1-2/16, 1-2/18. Проте в силу ст. 119
Бюджетного кодексу України, Порядку повернення бюджетних коштів, отриманих як
субвенція до відповідного бюджету в разі їх нецільового використання, що
затверджений постановою Кабміну України від 11.04.2002 р. № 495, наказу
Міністра фінансів України від 14.01.2004 р. № 9 вищеперелічені листи не є
документами, на підставі яких можливе повернення коштів, про які йдеться. До
того ж, чинне законодавство не передбачає такого способу повернення цих коштів,
як зменшення поточного фінансування пільг. Крім того, постановою господарського
суду Чернігівської області від 06.05.2008 р. з Семенівського РУПСЗН на користь
ВАТ „Чернігівгаз” стягнуто суму коштів, що становить недофінансування пільг
педагогічних працівників за наслідками перевірок органами КРУ,

- висновок місцевого суду про те,
що строк позовної давності слід обчислювати з 04.01.2006 р. - з моменту
висунення Семенівським РУПСЗН вимоги до позивача у листі від №№ 1-2/16 про
повернення вищевказаних коштів, є помилковим. Його слід обчислювати з
01.03.2005 р. - з дати підписання останнім і третьою особою акту звірення
розрахунків та отримання від ОСОБА_1 абонплати за спожитий у лютому 2005 р.
природний газ,

- обмеження її права на пільги
суперечить ст. 22 Конституції України і рішенням Конституційного Суду України
по справах №№ 8-рп/99 від 06.07.1999 р., 5-рп/2002 від 20.03.2002 р., 7-рп/2004
від 17.03.2004 р., 20-рп/2004 від 01.12.2004 р., 10-рп/2005 р.,

- в силу ч. 3 ст. 57 Бюджетного
кодексу України норми ст.ст. 38, 42 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2005 рік” повинні застосовуватися не раніше 01.01.2006 р., у зв'язку
з чим вони на спірні правовідносини не можуть бути поширені. Крім того, норми
ст. 42 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” не можуть бути
застосовані до спірних правовідносин іще й тому, що їхня дія поширюється на ті
категорії осіб, які мають знижки плати за користування житлом і вартості
спожитих компослуг. Вона ж до цієї категорії осіб не належить, оскільки в неї є
пільги не у вигляді такої знижки, а у вигляді безплатного користування житлом з
опаленням і освітленням в межах встановлених норм, як то передбачає ч. 4 ст. 57
Закону України „Про освіту”. Роз'яснення саме такого змісту надавали Мінпраці
України, Мінфін України і НАК „Нафтогаз України”.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того,
що протягом січня - червня 2005 р. мало місце протиправне надання позивачеві
третьою особою субвенції з державного бюджету на фінансування пільг
педагогічним працівникам, які працюють і проживають у сільській місцевості, по
сплаті абонентської плати за спожитий природний газ. У зв'язку з цим ВАТ
„Чернігівгаз” повернув Семенівському РУПСЗН на підставі листа цього управління
66 грн. 45 коп. коштів, незаконно виплачених йому у вигляді субвенції з
державного бюджету на фінансування пільг ОСОБА_1 по сплаті абонплати за
спожитий природний газ (на які остання не мала права). Цей висновок суду є
вірним.

Так, по справі встановлено і ніким не оспорюється, що у період з
01.01.2005 р. по 01.07.2005 р. всупереч ст.ст. 38, 42 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2005 рік” третьою особою по справі виплачено
позивачеві субвенцію з державного бюджету на фінансування пільг педагогічним
працівникам, які працюють і проживають у сільській місцевості, по сплаті
абонентської плати за спожитий природний газ. У зв'язку з цим ВАТ „Чернігівгаз”
на підставі листів Семенівського РУПСЗН від 04.01.2006 р. №№ 1-2/16, 1-2/18 у
січні 2006 р. повернув останньому 87 грн. 13 коп. субвенції з державного
бюджету на фінансування пільг ОСОБА_1 по сплаті за вищевказаний період
абонентської плати за спожитий природний газ як педагогічному працівникові, яка
працює і проживає у сільській місцевості. Внаслідок цього у останньої перед
позивачем утворилася заборгованість по сплаті абонплати за спожитий природний
газ у загальній сумі 66 грн. 45 коп., а саме: борг по абонплаті станом на
січень 2005 р. становить 41 грн. 13 коп. + 1515 грн. 51 коп. (загальна сума
нарахованої абонплати за січень 2005 р. - червень 2008 р.) - 133 грн. 81 коп.
(загальна сума сплаченої Семенівським РУПСЗН субвенції з державного бюджету на
фінансування пільг ОСОБА_1) - 1440 грн. 71 коп. (загальна сума сплаченої нею
самою абонплати за цей же період) + 87 грн. 13 коп. (повернута Семенівському
РУПСЗН субвенція з державного бюджету на фінансування пільг ОСОБА_1 у зв'язку з
безпідставною її сплатою позивачеві) = 69 грн. 25 коп. (у межах позовних вимог
- 66 грн. 45 коп.).

Викладене також підтверджується копією поточної картки абонента ОСОБА_1
(а.с. 5-6), копіями зазначених вище листів Семенівського РУПСЗН (а.с. 12, 55),
розрахунком заборгованості (а.с. 47) і жоден з доводів апеляційної скарги цього
не спростовує.

Строк позовної давності по даній справі слід обчислювати з 04.01.2006 р.
- з моменту висунення Семенівським РУПСЗН вимоги до позивача про повернення
вищевказаних коштів, оскільки саме з цього моменту ВАТ „Чернігівгаз” дізналося
про порушення його прав. Тому твердження апелюючої сторони про те, що цей строк
необхідно обчислювати з 01.03.2005 р. - з дати підписання акту звірення
розрахунків та отримання від ОСОБА_1 абонплати за спожитий у лютому 2005 р.
природний газ, є невірним.

Тож оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його
скасування нема.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Семенівського районного
суду від 07.07.2008 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може
бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:                                         Судді: