У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного

Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Акціонерного
комерційного банку “Правекс-Банк” до ОСОБА_1, Державної виконавчої служби в
Київському районі м. Харкова, третя особа Відкрите акціонерне товариство
“Ольга”, про звільнення майна з-під арешту, за касаційною скаргою ОСОБА_1  на
ухвалу  Апеляційного  суду
Харківської  області  від 20 листопада  2007 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2007 року Акціонерний
комерційний
банк “Правекс-Банк” (далі - АКБ “Правекс-Банк”) звернувся до суду з названим позовом.

Позивач зазначав, що 18 серпня 2005 року між ним і ОСОБА_1 укладено
кредитний договір, за яким останньому надано кредит у сумі 15390 доларів США
строком до 18 серпня 2010 року для придбання транспортного засобу. На
забезпечення цього договору між ними в той же день укладено договір застави, за
яким ОСОБА_1 передав йому в заставу рухоме майно - автомобіль CHEVROLET LACETTI, 2005 року випуску.

У листопаді 2006 року він отримав листа від Державної виконавчої служби в
Київському районі м. Харкова, в якому повідомлялося про накладення арешту й
заборону на відчуження автомобіля CHEVROLET LACETTI, який є предметом застави, у виконавчому провадженні з виконання наказу
господарського суду про стягнення з підприємця ОСОБА_1. боргу на користь
Відкритого акціонерного товариства "Ольга".

Посилаючись на зазначене та вважаючи своє право на заставлене майно
порушеним, АКБ "Правекс-Банк" просив суд звільнити спірний автомобіль
CHEVROLET LACETTI, що є предметом
застави, з-під арешту, а також скасувати постанову державного виконавця, якою
був накладений цей арешт.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2007 року позов
задоволено: скасовано постанову Державної виконавчої служби в Київському
районі               м. Харкова від 13 вересня 2006 року
про накладення арешту на автомобіль марки CHEVROLET LACETTI, що належить ОСОБА_1, та звільнено цей автомобіль з-під
арешту.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 листопада 2007 року
рішення місцевого суду скасовано, а провадження у справі закрито з підстав п.
1  ч. 1          ст. 205 ЦПК України.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить
питання про скасування ухвали апеляційного суду та залишення в силі рішення
місцевого суду.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив із того, що право
заставодержателя  на спірний автомобіль
підлягає судовому захисту.

Скасовуючи рішення місцевого суду та закриваючи провадження у справі,
апеляційний суд дійшов висновку, що цей спір повинен вирішуватися в порядку
господарського, а не цивільного судочинства, оскільки АКБ “Правекс-Банк” не є власником майна, на яке накладено арешт, і не мав права на звернення
до суду з цивільним позовом, а виконавче провадження, за яким накладено арешт
на спірний автомобіль, відкрито на виконання наказу господарського суду.

Проте погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд
таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976
року № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису"
роз'яснено, що відповідачами в  таких
справах  суд  притягує
боржника,  особу,   в інтересах якої накладено арешт на майно, і
в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Частиною 7 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження"
встановлено, що спори, які виникають у виконавчому провадженні щодо звернення
стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що про звернення стягнення на
заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями,
державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня
після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване
майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на
звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

При вирішенні справи місцевий суд виходив із того, що ОСОБА_1 придбав
автомобіль CHEVROLET LACETTI в серпні 2005 року за
рахунок коштів, отриманих у кредит у АКБ “Правекс-Банк”, на забезпечення якого
передав банку придбаний автомобіль у заставу за договором від 18 серпня 2005
року. При цьому ОСОБА_1 діяв як фізична особа, а не як суб'єкт підприємницької
діяльності.

Державним виконавцем накладено арешт на цей автомобіль у виконавчому
провадженні   з   виконання
наказу   Господарського  суду
Харківської  області   від 29 серпня 2006 року про стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. на користь Відкритого акціонерного
товариства "Ольга" 10060 грн. основного боргу та інших коштів.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 у правовідносинах із банком діяв як фізична
особа  й передавав у заставу належне йому
майно, місцевий суд відповідно до вимог ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" правильно визначився з характером спірних
правовідносин і вирішив справу по суті в порядку цивільного судочинства.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу, в порушення вимог ст. 303
ЦПК України не визначився з характером спірних правовідносин, вийшов за межі
заявлених вимог, вирішивши питання з підстав ст. 59 (а не ст. 52) Закону
України "Про виконавче провадження", та помилково закрив провадження
у справі з підстав п. 1  ч. 1 ст. 205 ЦПК
України, не виконавши своїх обов'язків, визначених законом.

У зв'язку із цим його ухвала
підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст. 336, 342  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 листопада 2007 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до того ж апеляційного
суду.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г.
Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін