Справа № 2-1008/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2008 року

Бериславський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сіянка В. М.

за участю секретаря - Третьякової Т. М.

представників: Кириченка І. В., Лівітчука М. М.

Кононова М. А., Чернової Н. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області в залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
до
ОСОБА_3
про визнання заповіту недійсним, третя особа на стороні відповідача: приватний нотаріус
ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
через свого представника Лівітчука М. М. звернулися до суду з позовом до
ОСОБА_3
, третя особа: приватний нотаріус
ОСОБА_4
про визнання недійним
заповіту, складеного
ОСОБА_5
19.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області
ОСОБА_4
зареєстрованого в реєстрі під номером
НОМЕР_1
, бланк серії
НОМЕР_2
, посилаючись на те, що їхня бабуся
ОСОБА_5
. на час складання заповіту була у віці 82 років, з 2006 року її стан здоров’я суттєво погіршився, не могла самостійно пересуватися, мали випадки не сприйняття нею дійсних подій, тобто не усвідомлювала значення своїх дій під час складання заповіту, з посиланням на ст. ст. 225, 1257 ЦК України просили визнати зазначений заповіт недійсним.

В судовому засіданні представники позивачів Кириченко І. В. та Лівітчук М. М. підтримали вимоги, викладені у позовній заяві, наполягали на їх задоволенні, з підстав зазначених у позові, з урахуванням доказів, добутих у судовому засіданні.

В судовому засіданні представники відповідача Кононов М. А. та Чернова Н. А. позовні вимоги не визнали через їх безпідставність та необґрунтованість, посилаючись на те, що згідно показань лікаря та соціального працівника, інших свідків з боку відповідача, допитаних в якості свідків у судовому засіданні,
ОСОБА_5
. до дня своєї смерті була у здоровому глузді, адекватно сприймала дійсність, вона не виключила позивачів із числа спадкоємців, а лише доповнила число спадкоємців (в порівнянні із заповітом, складеним нею у 2002 році) своїм племінником
ОСОБА_3
., оскільки останній допомагав їй по господарству в останні приблизно півроку її життя. З посиланням на ст. ст. 1233-1235, 1254, 1257, 225 ЦК просили суд відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні третя особа – приватний нотаріус
ОСОБА_4
позов не визнала, через його безпідставність та необґрунтованість, пояснила, що при складанні заповіту 19.07.2007 року знаходилася у своєму робочому кабінеті із
ОСОБА_5
. один на один, перевірила її дієздатність та дійсне волевиявлення щодо наміру скласти заповіт та число спадкоємців за заповітом, вона була абсолютно адекватна, самостійно підписала прочитаний їй заповіт та ніхто в момент складання заповіту не міг вплинути на її волевиявлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.07.2007 року
ОСОБА_5
складено заповіт, який посвідчений
приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області
ОСОБА_4
, зареєстрований в реєстрі під номером
НОМЕР_1
, бланк серії
НОМЕР_2
, відповідно до якого
ОСОБА_5
. розпорядилася належним їй майном на випадок своєї смерті, заповідавши все належне їй майно позивачам та відповідачу кожному в рівних частках (а. с. 8).

31.12.2007 року
ОСОБА_5
. померла (а. с. 9) через хронічну серцево-судинну недостатність, І. Х. С. кардіосклероз (а. с. 15) та після її смерті відкрилася спадщина, розподіл якої врегульовано зазначеним вище заповітом.

Згідно висновків посмертної судово-психіатричної експертизи від 27.10.2008 року №
НОМЕР_3

ОСОБА_5
. страждала церебральним атеросклерозом з вираженим інтелектуально-мністичним зниженням. Цей стан в момент складання заповіту від 19.07.2007 року суттєво впливав на її здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними, прогнозувати наслідки власних дій (а. с. 57-62).

Згідно письмової відповіді ТОВ «Медично-санітарна частина» Медичний центр «Богдан», зробленої на основі даних амбулаторної картки
ОСОБА_5
. лікувалася з приводу наступних захворювань: церебросклероз, дискуляторна енцефалопатія другої стадії, ішемічна хвороба серця, стенокардія напруги ФК3, атеросклеротичний кардіосклероз СН2А, гіпертонічна хвороба другої стадії, початкова катаракта обох очей, обмінний поліартрит крупних суглобів. У хворої мало місце хронічне прогресуюче захворювання судин мозку, що призводить до вогневидних змін речовин мозку та появи клінічних симптомів у вигляді погіршення пам’яті, зміни поведінки, погіршення або втрати мови та мислення, порушення просторової орієнтації.

Вище зазначену відповідь медичної установи підтвердив в судовому засіданні лікар Козацької амбулаторної лікарні
ОСОБА_10
., допитаний в якості свідка в судовому засіданні, який допустив наявність того, що
ОСОБА_5
. внаслідок свого стану здоров’я могла бачити перед собою видіння, як наприклад свого померлого чоловіка та розмовляти з ним.

Свідки
ОСОБА_6

ОСОБА_7
,
ОСОБА_8
.,
ОСОБА_9
в судовому засіданні підтвердили факти неадекватного сприйняття
ОСОБА_5
. дійсності, наявність у неї видінь, часткової втрати пам’яті.

Показання свідка
ОСОБА_10
щодо того, що він не фіксував у
ОСОБА_5
. випадків неадекватного сприйняття дійсності суд оцінює критично, оскільки вони є суперечливі за своїм змістом,
ОСОБА_10
. епізодично спілкувався з
ОСОБА_5
. та не є фахівцем в області психіатрії, при цьому припускав, що
ОСОБА_5
. могла бачити свого померлого чоловіка (який помер у 80 –х роках згідно показань свідка
ОСОБА_7
) та розмовляти з ним, крім того він приписав
ОСОБА_5
. ліки для покращення пам’яті, що свідчить про те, що пам'ять
ОСОБА_5
., внаслідок її захворювань, мала тенденцію до погіршення.

Показання свідка
ОСОБА_11
про те, що
ОСОБА_5
. адекватно сприймала дійсність та не втрачала пам’яті суд оцінює критично, оскільки даний свідок епізодично спілкувалася із
ОСОБА_5
., при цьому на виконання приписів лікаря
ОСОБА_10
вводила
ОСОБА_5
. ліки для покращення пам’яті.

Показання свідків
ОСОБА_12
та
ОСОБА_13
. про те, що у
ОСОБА_5
. була прекрасна пам’ять, вона адекватно сприймала дійсність, суд оцінює критично, оскільки вони епізодично спілкувалися з
ОСОБА_5
., такі показання, суперечать показанням свідків
ОСОБА_14
. та
ОСОБА_9
., які доглядали за хворою та тривалий час спілкувалися з нею та іншим матеріалам справи.

Свідки
ОСОБА_8
. та
ОСОБА_15
у судовому засіданні підтвердили, що позивачі надавали
ОСОБА_5
. матеріальну допомогу.

Свідки
ОСОБА_6
ОСОБА_16
,
ОСОБА_7
,
ОСОБА_9
,
ОСОБА_12
,
ОСОБА_13
. в судовому засіданні підтвердили добре ставлення
ОСОБА_5
. до своїх внуків (позивачів), те що вона на них завжди чекала та покладала свої надії виключно на внуків.

У відповідності до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

За ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті – за позовом інших осіб, чиї цивільні права та інтереси порушені.

Оскільки 10.10.2002 року
ОСОБА_5
. було складено заповіт, який посвідчений секретарем Козацької селищної ради
Бериславського району Херсонської області, відповідно до якого
ОСОБА_5
. розпорядилася належним їй майном на випадок своєї смерті, заповідавши все належне їй майно позивачам кожному в рівних частках (а. с. 10), суд визнає, що заповіт від 19.07.2007 року порушує права та інтереси позивачів, оскільки призводить до зменшення їхньої частки в спадковому майні.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження твердження позивачів та їх представників про те, що
ОСОБА_5
. в момент складання заповіту 19.07.2007 року не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, що тягне за собою недійсність зазначеного заповіту.

На підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів солідарно підлягає стягнення понесених позивачами судових витрат у вигляді сплаченого судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрат на правову допомогу та проведення судової експертизи, які підтверджені належними та допустимими доказами.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 202, 203, 225, 1257 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-66, 79, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
до
ОСОБА_3
про визнання заповіту недійсним, третя особа на стороні відповідача: приватний нотаріус
ОСОБА_4
задовольнити повністю.

Визнати недійсним заповіт, складений
ОСОБА_5
19 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області
ОСОБА_4
, зареєстрований в реєстрі під номером
НОМЕР_1
, бланк серії
НОМЕР_2
.

Стягнути з
ОСОБА_3
на користь
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2
солідарно 1215,77 грн. витрат по оплаті експертизи, 1500 грн. витрат на правову допомогу, 8,50 грн. судового збору та 7,50 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 2731 (дві тисячі сімсот тридцять одну) гривню 77 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку, встановленого ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя

В. М. Сіянко