Справа
№ 2-67                                                                                                                                     2008 рік
РІШЕННЯ

іменем України

11
липня 2008 року
смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді                                            Мальованого В.О.,

при секретарі                                                    Синяковій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розділ житлового
будинку , як спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2до ОСОБА_1
,ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, третя особа
- ВГІРФО Куйбишевського РВ УМВС України в Запорізькій області, , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1. звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2. про розділ житлового будинку, як спільного майна подружжя,
розташованого по вулАДРЕСА_1. В своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1.,
посилалася на той факт , що з вересня 2000 року вона співмешкала з відповідачем
ОСОБА_2. У вересні 2001 року  спільно
придбали житловий будинок по вулАДРЕСА_1.            16 вересня 2003 року між ними був
зереєстрований шлюб , в якому вони прожили до березня 2007 року. На даний час
шлюб між ними розірвано. В добровільному порядку позивач і відповідач не
знайшли спільної мови , щодо поділу житлового будинку , тому позивач ОСОБА_1., звернулася
до суду з даним позовом і просить розділити житловий будинок розташований по
вулАДРЕСА_1, виділивши їй у власність &frac12;
частину
будинку.

В судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2. , позовні вимоги позивача не  визнав і
пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_1. таОСОБА_3 про  усунення з їх боку перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження житловим будинком, розташованим по
вул.АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_2., в
зустрічному позові посилався на той факт , що він придбав вище вказаний
житловий будинок у 2001 році , не перебуваючи з ОСОБА_1. у шлюбі , за власні
кошти, тому він є єдиним власником цього будинку. Після розірвання шлюбу з
березня 2007 році відповідачі ОСОБА_1., таОСОБА_3, продовжують проживати в його
будинку, чим перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися своєю
власністю, тому він просить суд усунути перешкоди шляхом зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_1., таОСОБА_3 за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1. свої позовні вимоги повністю підтримала по тих підставах , що
викладені в позовній заяві і пояснила, що була власником  &frac12; частини житлового будинку
розташованого за адресою вул.АДРЕСА_2і. З вересня 2000 року  вона почала співмешкати з відповідачем
ОСОБА_2. У вересні 2001 року придбали будинок поАДРЕСА_1 за кошти які взяли у
борг. З цього часу разом проживали у цьому будинку , як подружжя, вели спільне
господарство виховували і утримували дітей. В 2002 році вона продала свою
частину будинку по вулАДРЕСА_2 і виручені кошти витратила на потреби сім'ї:
частину на будівництво господарських споруд біля нового будинку, частину
на  дитячий одяг. 16 березня 2003 року
між нею та відповідачем ОСОБА_2. був зареєстрований шлюб, який був розірваний
19.10.2007 року. За час сумісного проживання на території домоволодіння спільними
зусиллями і за спільні кошти  були
побудовані дві прибудови до житлового будинку, гараж, три сараї для утримання
худоби, холодильна кімната. Також був капітально перебудований весь житловий
будинок. В зв'язку з вище викладеним позивач ОСОБА_1., вважає , що має право на
&frac12; частину житлового будинку ,
і просить задовольнити позов.

Відповідач та позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_2. пояснив , що з вересня 2000 року не співмешкав з
ОСОБА_1..З цього часу він підтримував з нею дружні стосунки часто заходив у
гості за її місцем проживання по вул.АДРЕСА_2. Сам проживав в смт.Комиш-Зоря
Куйбишевського району Запорізької області. Проживати однією сім'єю і
підтримуваи з позивачем ОСОБА_1.подружні стосунки почав після того , як вони
переїхали в житловий будинок по вул.АДРЕСА_1. Даний житловий будинок для нього
придбала його мати ОСОБА_4, яка домовлялася з продавцемОСОБА_5, про ціну інші
умови купівлі-продажу будинку , а також платила гроші за цей будинок. Тому він
вважає , що позивач ОСОБА_1., не має права на &frac12;
частину
житлового будинку як на спільне майно подружжя і просить залишити її позов без
задоволення. Також він пояснив , що 19.10.2007 року шлюб між ним та ОСОБА_1.,
розірвано, однак вона продовжує проживати зі своїм синомОСОБА_3, в житловому
будинку, що їм не належить, чим перешкоджають йому користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. В зв'язку з цим він просить задовольнити його
зустрічний позов і усунути перешкоди з боку ОСОБА_1.. таОСОБА_3, шляхолм зняття
їх з реєстраційного обліку.

Відповідачі ОСОБА_1.,
таОСОБА_3, в судовому засіданні зустрічний позов   не визнали і пояснили, що вони мають
однакове з позивачем ОСОБА_2., право на користування житловим будинком, а
позовні вимоги про висилення вважають безпідставними та необгрунтованими.

Представник третьої особи - ВГІРФО Куйбишевського РВ УМВС України в  судове засідання не з'явився, про час і місце
його проведення  повідомлений належним
чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин справа судом
розглянута без участі представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи
встановив слідуюче.

З вересня 2001 року по 16 вересня 2003 року
ОСОБА_1., та ОСОБА_2. проживали разом однією сім'єю, без реєстрації
шлюбу, з 16 вересня 2003 року по 19 жовтня 2007 року проживали разом в
зареєстрованому шлюбі, ці обставини визнаються самими сторонами , а також
підтверджуються матеріалами справи.

Твердження
позивача ОСОБА_1., про те що вона з вересня 2000 року проживала однією сім'єю з
ОСОБА_2., суд не приймає до уваги , оскільки ці факти не знайшли підтвердження
під час судового розгляду.

У
вересні 2001 року ОСОБА_2., придбав житловий будинок по вулАДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку.

Будинок
був придбаний ОСОБА_4, за її кошти для свого сина ОСОБА_2., що підтвердили в
судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_4 таОСОБА_5

Свої
твердження про те , що будинок був придбаний під час сумісного проживання
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. і за спільні кошти , позивач ОСОБА_1.. в судовому засіданні
доказами не підтвердила, тому суд вважає цей факт не доведеним.

Тому
вище вказаний житловий будинок не є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

Судом
, також встановлено що за період спільного проживання ОСОБА_1. та ОСОБА_2. З
2002 по 2007 роки на території домоволодіння по вулАДРЕСА_1 їх спільними
зусиллями і за спільні кошти  були
побудовані дві прибудови до житлового будинку, гараж, три сараї для утримання
худоби, холодильна кімната. Також був капітально перебудований весь житловий
будинок. Ці обставини визнали в судовому засіданні сторони, вони також
підтверджені показаннями свідків та матеріалами справи.

Відповідно до ст.62 Сімейного кодексу України
якщо майно дружини , чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості
внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя,
воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності.

Із
копій технічних паспортів від 1999 року та 2007 року на житловий будинок АДРЕСА_1
видно, що вартість житлового будинку , що належить ОСОБА_2., за час спільного
проживання з ОСОБА_1., істотно збільшилася. Істотне збільшення вартості
житлового будинку сталося внаслідок спільних трудових та грошових затрат
ОСОБА_2., ОСОБА_1., та інших членів сім'ї та близьких родичів. Також
встановлено , що ОСОБА_1. в 2002 році продала свою частину будинку по
вул.АДРЕСА_2 і виручені кошти вклала в поліпшення житлових умов будинку по
вулАДРЕСА_1 в якому стала проживати разом з ОСОБА_2.. та своїми дітьми.Цей факт
визнають самі сторони , а також підтверджують свідки.

В
зв'язку з цим суд вважає необхідним визнати житловий будинок по вулАДРЕСА_1
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2. та ОСОБА_1. в
рівних долях, тобто визнати за кожним право власності на &frac12; частину
цього житлового будинку.

Відповідно
до ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права  на володіння користування і розпорядження
майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

В
зв'язку з цим зустрічний позов ОСОБА_2. про усунення перешкод у користуванні
житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1., таОСОБА_3,
підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно
до ст.71 Сімейного кодексу України , якщо дружина та чоловік не домовилися про
порядок поділу майна , спір може бути вирішений судом . При цьому поділі , суд
бере до уваги інтереси дружини , чоловіка , дітей та інші обставини
справи.

При
розділі житлового будинку , суд враховуючи висновки техніка Куйбишевського БТІ
прийшов до наступного висновку .

Відповідно до висовку техніка
БТІ існують три , найбільш оптимальних варіанти поділу житлового будинку.

Суд, вислухав думку позивача
ОСОБА_1., яка вважає найбільш прийнятним третій варіант і просить виділити їй
частину другого співвласника за цим варіантом поділу, думку відповідача
ОСОБА_2., який вважає для себе всі варіанти поділу неприйнятними,  вивчивши результати експертизи з можливих
варіантів поділу житлового будинку в натурі, вважає необхідним застосувати
третій варіант, оскільки він найбільш зручний і потребує найменші затрати з
перебудови і який є  найбільш
оптимальний,  в результаті, якого
позивачу ОСОБА_1.,  виділити &frac12; частину будинку   кімнати №
3 і № 4  загальною площею 17,1 м.кв.,
вартістю 9264 гривні, частину прибудови "а" кімнату № 2 вартістю
14267 гривень та господарчі будівлі «В»сарай вартістю 580 гривень, «Ж» сарай
вартістю 2875 гривень, «К» сарай вартістю 365 гривень , «Л» гараж вартістю 4674
гривень, «М» сарай  вартістю 7340 гривень
, "П" сарай вартістю 8102 гривні, "Е" вбиральню  вартістю 299 гривень, "З" душ
вартістю 209 гривень "И" погріб вартістю 1375 гривень,
"Б"басейн вартістю 457 гривень, № 4 ганок вартістю 697 гривень , №5
козирьок вартістю 240 гривень,1/2 частину №1 огорожі вартістю 335 гривень, &frac12; частину №2 огорожі вартістю 304 гривні, &frac12; частину №3 вимощення вартістю 83 гривні, &frac12; частину №6 огорожі вартістю 475 гривень. Всього на суму 51941
гривня з недостачею на суму 262 гривні.

Відповідачу ОСОБА_2.,    виділити &frac12;
частини
житлового будинку з кімнатами № 5, № 6 загальною площею 23,5 м.кв., вартістю
12730 гривень, частину прибудови "а" кімнати №1, №7 вартістю 18389
гривень, "О" сарай вартістю 3704 гривні, "М" сарай вартістю
9310 гривень,"Р" сарай вартістю 7135 гривень, &frac12; частину №1 огорожі   вартістю
335 гривень, &frac12; частину №2 огорожі
вартістю 304 гривні,  &frac12; частину №3 вимощення вартістю 83 гривні, &frac12; частину №6 огорожі вартістю 475 гривень. На загальну суму
52475  гривень з надлишком на 262 гривні.

Керуючись
ст.ст.62,63,71 Сімейного кодексу  ст.ст.10,11,60,209,212-215,218
ЦПК України, суд -

В
И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на &frac12; частину житлового будинку розташованого по
вул.АДРЕСА_1

Провести
розподіл будинку по вулАДРЕСА_1.

Виділити
ОСОБА_1і &frac12;
частинну будинку в натурі і виділити їй   кімнати № 3 і № 4  загальною площею 17,1 м.кв., вартістю 9264
гривні, частину прибудови "а" кімнату № 2 вартістю 14267 гривень та
господарчі будівлі «В»сарай вартістю 580 гривень, «Ж» сарай вартістю 2875
гривень, «К» сарай вартістю 365 гривень , «Л» гараж вартістю 4674 гривень, «М»
сарай  вартістю 7340 гривень ,
"П" сарай вартістю 8102 гривні, "Е" вбиральню  вартістю 299 гривень, "З" душ
вартістю 209 гривень "И" погріб вартістю 1375 гривень,
"Б"басейн вартістю 457 гривень, № 4 ганок вартістю 697 гривень , №5
козирьок вартістю 240 гривень,1/2 частину №1 огорожі вартістю 335 гривень, &frac12; частину
№2 огорожі вартістю 304 гривні, &frac12; частину №3 вимощення вартістю 83 гривні, &frac12; частину
№6 огорожі вартістю 475 гривень. Всього на суму 51941 гривня з недостачею на
суму 262 гривні.

Виділити
ОСОБА_2 &frac12; частину будинку в натурі і виділити йому кімнати  № 5, № 6 загальною площею 23,5 м.кв.,
вартістю 12730 гривень, частину прибудови "а" кімнати №1, №7 вартістю
18389 гривень, "О" сарай вартістю 3704 гривні, "М" сарай
вартістю 9310 гривень,"Р" сарай вартістю 7135 гривень, &frac12; частину
№1 огорожі   вартістю 335 гривень, &frac12; частину
№2 огорожі вартістю 304 гривні,  &frac12; частину
№3 вимощення вартістю 83 гривні, &frac12; частину №6 огорожі вартістю 475 гривень. На
загальну суму 52475  гривень з надлишком
на 262 гривні.

Двір
залишити двором загального користування.

Витрати
при переобладнанні будинку , а саме закладення дверного прорізу з кімнати №1 в
кімнату №2  та з кімнати №6 в кімнату №3,
устаткування дверного прорізу з кімнати №2 в кімнату №3, а також устаткування
дверного прорізу з кімнати №2 надвір
покласти на позивача ОСОБА_1

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за недостачу в загальній сумі вартості
нерухомого майна в розмірі половини суми недостачі , а саме 131 (сто тридцять
одну) гривню .

В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку
ОСОБА_1 таОСОБА_3 - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня оголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:                                                                  В.О.Мальований