УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06 серпня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого:

Яреми А.Г.,

суддів:

Жайворонок Т.Є.,
Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,
Перепічая В.С.

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ Ѕ частини із спільного майна подружжя, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від                 11 жовтня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської області від 23 квітня 2008 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що з жовтня 1973 року перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. 27 березня 1975 року рішенням загальних
зборів колгоспу ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку для будівництва
житлового будинку. 21 січня 1999 року рішенням виконкому Ужгородської міської
ради № 6 житловий будинок по вАДРЕСА_1 здано в експлуатацію. Таким чином,
вказаний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя. Після смерті
дружини  відкрилася спадщина на цей
будинок. Так як 04.12.2003 року ОСОБА_3 склала заповіт на все належне їй майно
на  ім'я ОСОБА_2 просив визнати частково
недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок на ім'я
ОСОБА_3  та визнати за ним   право власності  на Ѕ частину цього житлового будинку.

Рішенням  Ужгородського
міськрайонного суду від 11 жовтня 2007 року позов  задоволено. Визнано частково недійсним
свідоцтво про право власності на жилий будинок в АДРЕСА_1 видане 2 березня 2002
року на ім'я ОСОБА_3 Визнано право власності на Ѕ частину цього жилого
будинку  за ОСОБА_1.

Ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 23 квітня 2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_2.
задоволено частково. Рішення скасовано, справа направлена на новий судовий
розгляд на підставі п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати  рішення Ужгородського міськрайонного суду від
11 жовтня 2007 року в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності
на жилий будинок та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 23
квітня 2008 року, посилаючись на
порушення норм процесуального права, а в іншій частині рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Касаційна скарга підлягає  частковому
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 11 жовтня 2007 року та направляючи справу на новий
розгляд, апеляційний  суд виходив з того,
що  суд порушив вимоги п. 4 ч. 1 ст. 311
ЦПК України, визнавши недійсним свідоцтво про право власності на жилий будинок,
видане виконкомом Ужгородської міської ради
10 лютого 1999 року,   не залучивши
до участі в справі орган, який видав свідоцтво.

З   висновками суду апеляційної
інстанції погодитись не можна з таких підстав.

За правилами п.4 ч. 1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

З  ухваленого судом   першої
інстанції рішення  не вбачається,
що воно будь-яким чином  впливає на права
та обов'язки Ужгородської міської ради.

Скасовуючи це рішення, апеляційний суд не
вказав яким чином порушені права останньої,  а тому у
суду не було підстав для скасування рішення  за п.4 ч. 1 ст.311 ЦПК України з направленням
справи на новий судовий розгляд.

Враховуючи наведене, ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу    ОСОБА_1
задовольнити  частково.

Ухвалу апеляційного суду   Закарпатської області від 23 квітня 2008
року скасувати, справу  передати на новий
розгляд до  суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

А.Г.Ярема

Судді:

Т.Є. Жайворонок
Є.Ф.Левченко Л.М.  Лихута  В.С.Перепічай