Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
Головуючого - Яреми А.Г.,
Суддів:
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Калінінському районі м. Горлівки про відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и л а :
У травні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він працював на
підприємствах вугільної промисловості, в зв'язку зі шкідливими умовами праці
захворів на професійне захворювання й висновком МСЕК від                 6 квітня 2006 року йому було
встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв'язку з таким
захворюванням, ушкодженням здоров'я йому заподіяна моральна шкода.
грн. на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Калінінського районного
суду м. Горлівки від 10 липня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 6 вересня 2006 року, позов задоволено
частково, постановлено стягнути з відповідача на користь позивача               15000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Ухвалою судді Верховного Суду
України від 17 жовтня 2006 року відмовлено у відкритті касаційного провадження
в зазначеній справі за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському районі м. Горлівки на ухвалені в справі
судові рішення на підставі пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України.

Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Калінінському районі м. Горлівки звернулося
до Верховного Суду України зі скаргою про перегляд судових рішень у зв'язку з
винятковими обставинами, посилаючись на неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одного і того самого положення закону.

У скарзі заявник просить
скасувати ухвалені в справі судові рішення та передати справу на новий розгляд.

Скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив із того, що згідно висновку МСЕК від 6 квітня 2006
року позивачу було встановлено втрату працездатності в розмірі 40% у зв'язку з
професійним захворюванням, стан здоров'я ОСОБА_1 значно погіршився, а тому він
має право на відшкодування моральної шкоди і обов'язок по проведенню такого
відшкодування законом покладено на відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському районі м. Горлівки.

Апеляційний суд погодився з
такими висновками суду першої інстанції.

Проте з
такими висновками цілком погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 354 ЦПК
України судові рішення у цивільних справах можуть бути переглянуті у зв'язку з
винятковими обставинами після їх перегляду у касаційному порядку, якщо вони
оскаржені з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної
інстанції одного і того самого положення закону; визнання судового рішення
міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, таким, що
порушує міжнародні зобов'язання України.

Колегіями суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України за результатами розгляду цивільних
справ за позовами потерпілих до відділень виконавчих дирекцій Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України про відшкодування моральної шкоди були постановлені рішення від 25
липня 2007 року, від 15 серпня 2007 року, відповідно до яких суд касаційної
інстанції прийшов до висновку, що призупинення на 2006 рік пунктом 27 статті 77
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дії абзацу 4 статті
1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини 3 статті 28 та
частини 3 статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим та членам їх сімей не дає підстав для застосування зазначених
норм закону.

Положення статей 21, 28, 34
Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” в редакції, що діяла до прийняття Закону України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік” та Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, передбачали обов'язок Фонду провести потерпілому страхову
виплату за моральну шкоду за наявності факту  заподіяння йому такої шкоди.

За змістом статей 21, 28, 30, 34, 35 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня
встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.

Судом встановлено, що втрату 40% професійної
працездатності в зв'язку з професійним захворюванням
ОСОБА_1 було
встановлено вперше висновком МСЕК від           6 квітня 2006 року.

Заперечуючи проти позову,
відповідач посилався на те, що Законом України “Про Державний бюджет України на
2006 рік” зупинено на 2006 рік дію норм Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим.

Проте судами як першої, так й
апеляційної інстанцій такі заперечення відповідача не прийняті до уваги з тих
мотивів, що норми Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” в частині відшкодування моральної шкоди
не змінені й зупинення їх дії не позбавляє потерпілих права на відшкодування
такої шкоди.

При цьому судами не враховано, що
призупинення Законом України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дії
закону так само не дає підстав для його застосування.

Такі порушення залишилися поза
увагою також суду касаційної інстанції, що призвело до неоднакового
застосування ним одного і того самого положення закону.

За таких обставин ухвалені в
справі судові рішення підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову з підстав, передбачених статтями 354, 359 ЦПК
України.

Керуючись статтею 358 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і
ш и л а :

Скаргу відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Калінінському районі                    м. Горлівки задовольнити
частково.

Рішення Калінінського районного
суду м. Горлівки від 10 липня 2006 року, ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 6 вересня 2006 року та ухвалу судді Верховного Суду України від 17
жовтня 2006 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в Калінінському районі м.
Горлівки про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий
-                                                           А.Г.Ярема

Судді
Верховного Суду України :

_______________М.І.Балюк
_______________Д.Д.Луспеник

_______________В.М.Барсукова
_______________Л.М.Лихута

_______________А.В.Гнатенко
_______________В.А.Мазурок

_______________Л.І.Григор'єва
_______________Л.І.Охрімчук

_______________В.І.Гуменюк
_______________М.В.Патрюк

_______________В.Г.Данчук
_______________В.С.Перепічай

_______________В.Й.Косенко
_______________Ю.В.Прокопчук

_______________А.В.Костенко
_______________М.П.Пшонка

_______________Є.Ф.Левченко
_______________Ю.Л.Сенін