Справа 2-1188/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К
Р А Ї Н И

“29” травня
2008  року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої:      судді
Ткаченко І. Ю.

при секретарі:
Шаботинець С. В.

за участю представника позивачки:                  ОСОБА_7

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: ТРЕТЯ ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ДЕРЖАВНА НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права
власності  та зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи: ТРЕТЯ ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ДЕРЖАВНА НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2008 року позивачка пред'явила позов до
відповідачів і просила становити факт прийняття спадщини її батьком ОСОБА_8
після смерті матері ОСОБА_9, встановити факт прийняття спадщини після
смерті  батька ОСОБА_8, визнати за нею
право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_8,
що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на &frac14; чатину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. В
обгрунтування свого позову позивачка зазначила, що її матері ОСОБА_9на праві
особистої власності належала &frac14; частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, на підставі
рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.1987
року та договору купівлі-продажу від 31.03.1949 року, посвідченого Другою
Дніпропетровською нотаріальною конторою за реєстровим номером № 1-58. Дана
частина домоволодіння складається з квартири за № 4. Батьку та їй на праві  власності належала частина домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.1990 року,
посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за
реєстровим номером 2-5026, що складається з квартири № 2. Таким чином, кожному
належало по 3/20 частин домоволодіння. Також її батьку належав на праві
власності автмообіль ІЖ-21251, 1988 року випуску, д/н НОМЕР_1та дачний будинок
у садовому товаристі “Троянда” у м. Дніпропетровську. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати
позивачки - ОСОБА_9, після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з &frac14; частини зазначеного домоволодіння,
за життя нею був складений заповіт, згідно якого все своє майно вона заповідала
ОСОБА_8, після її смерті ні позивачка ні її брат ОСОБА_10, до нотаріальної
контори не звартелися з заявою про прийняття спадщини, їх батько також не
звертався до нотаріальної контори, однак проживав та був прописаний у
спадковому домоволодінні. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_8, після
його смерті відкрилася спадщина, що складалася з 3/20 частин домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, автомобілю ІЖ 21251, дачного будинку у садовому товаристі
“Троянда”, а також фактично прийнятої спадщини, що залишилася після смерті
матері. За життя батько склав заповіт, послвідчений 10.10.1998 року державним
нотаріусом Третьої Дніпропетровської деравної нотаріальної контори за
реєстровим номером 2-2096, згідно до заповіту батько  3/20 частини домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 заповів своєму внукові ОСОБА_2, автомобіль ІЖ 21251, д/н НОМЕР_1та
дачу у садовому товаристві “Троянда” він заповів ОСОБА_3, все інше майно де б
воно не знаходилося він заповів ОСОБА_1. Таким чином, їй батько заповів ту
частину домоволодіння що залишилася після смерті матері, і яку він фактично
прийняв. Однак у встановлений законом строк ні вона, ні ОСОБА_2, до
нотаріальної контори з заяввми про прийняття спадщини не зверталися, хоча
фактично прийняла спадщину після смерті батька, бо проживала та була прописана
у спадковому будинку. У даний час позивачка звернулася до нотаріальної контори
з заявою про прийняття спадщини, однак їй було вказано на необхідність у
судовому порядку визнати право власності на майно після смерті батька та
матері.

09 квітня 2008 року, до суду
надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1., ОСОБА_3, про встановлення факту
прийняття спадщини визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1. у рівних
частинах належало 3/10 частин домоволодіння АДРЕСА_1,  тобто по 3/20 частин кожному.  Також дідові ОСОБА_8 на праві власності  належав автомобіль ІЖ- 21251, 1988року
випуску, державний № НОМЕР_1та дачний будинок у садовому товаристві «Троянда» у
м. Дніпропетровську. Бабусі   ОСОБА_9на
праві особистої власності належала &frac14; частина домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1, на   підставі рішення суду Красногвардійського
району м. Дніпропетровська від 19.05.1987року ( 1/8частина)  та договору купівлі-продажу від
31.03.1949року, посвідченого  Другою
Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-58
(1/8частина). Тобто бабусі належала 1/4частина зазначеного домоволодіння. Дана
частина домоволодіння  складається з
квартири за № 4.  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_9.   Після її смерті відкрилася спадщина, що
складалася з &frac14; частини  зазначеного вище домоволодіння. За життя вона
склала заповіт, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося  і де б воно не було, вона заповіла
дідові  ОСОБА_8.  Зазначений заповіт був складений
27.11.1990року і  посвідчений державним
нотаріусом Третьої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-5866. Тому після смерті
бабусі, ні він , ні тітка ОСОБА_1.  у
нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини не зверталися.  ОСОБА_8
також  не звертався до
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини.
Однак він проживав та був прописаний у спадковому домоволодінні. ІНФОРМАЦІЯ_1
помер його дід  ОСОБА_8.  Після його
смерті відкрилася спадщина, що складалася з  3/20частин
зазначеного вище домоволодіння, які належали йому на підставі договору
купівлі-продажу від 20.10.1990року, автомобілю ІЖ-21251, дачі у Садовому  товаристві «Троянда», а також  фактично прийнятої спадщини, що  залишилася після смерті бабусі, що являла
собою &frac14; частину
зазначеного вище домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. За життя дід склав
заповіт, посвідчений 10.10.1998року державним нотаріусом Третьої
Дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-2096. Згідно
з даним заповітом  він  розпорядився своїм майном таким чином:
3/20частини зазначеного вище домоволодіння, які належали йому на підставі
договору купівлі-продажу від 20.10.1990року,
він заповів йому,  своєму
внукові  ОСОБА_2;  автомобіль ІЖ-21251, державний  НОМЕР_1та дачу у Садовому товаристві
«Троянда» він заповів ОСОБА_3,  все інше
майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, батько заповів своїй
дочці, його тітці  ОСОБА_1. Однак у
встановлений законом строк ні він , ні відповідачка ОСОБА_1.  не зверталися в нотаріальну контору з
заявами  про прийняття спадщини.  Як йому відомо відповідачка ОСОБА_3  зверталася з заявою про прийняття спадщини
після смерті діда  та отримувала
свідоцтво на право на спадщину за заповітом на автомобіль. Він і відповідачка  фактично прийняли спадщину після смерті діда,
бо  тітка проживала і була прописана у
спадковому будинку, а він після смерті діда забрав деякі його речі,
користувався спадковою частиною домоволодіння. У даний час він звернувся до
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було вказано
на необхідність у судовому порядку визнати право власності на майно після
смерті бабусі і діда.

У судове засідання
ОСОБА_1.  не з'явилася, про час та місце
розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про проведення
судового засідання без її участі, підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

У судовеому засіданні
представник ОСОБА_1. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у
повному обсязі.  Проти задоволення
зустрічного позову не заперечувала.

У судове засідання  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не з'явилися, про час та
місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про
проведення судового засідання без їх участі, позовні вимоги визнали у повному
обсязі, ОСОБА_1 свій позов підтримав, просив його задовольнити.

Треті особи в судове засідання не
з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх
відсутності.

Вислухавши представинка
позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 - матері позивачки на праві особистої власності
належала &frac14; частина
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_1. на праві  власності належала частина домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, тобто кожному належало по 3/20 частин домоволодіння.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_9, після її смерті відкрилася
спадщина, що складалася з &frac14; частини зазначеного домоволодіння, за життя нею був
складений заповіт, згідно якого все своє майно вона заповідала ОСОБА_8, після
її смерті ні позивачка ні її брат ОСОБА_10, до нотаріальної контори не
зверталися з заявою про прийняття спадщини, їх батько також не звертався до
нотаріальної контори, однак проживав та був прописаний у спадковому
домоволодінні, тобто фактично прийняв спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько
позивачки - ОСОБА_8, після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з
3/20 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, автомобілю ІЖ 21251, дачного
будинку у садовому товаристві “Троянда”, а також фактично прийнятої спадщини,
що залишилася після смерті матері. За життя батько склав заповіт, посвідчений
10.10.1998 року державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори за реєстровим номером 2-2096, згідно до заповіту батько  3/20 частини домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 заповів своєму внукові ОСОБА_2, автомобіль ІЖ 21251, д/н НОМЕР_1та
дачу у садовому товаристві “Троянда” він заповів ОСОБА_3, все інше майно де б
воно не знаходилося він заповів ОСОБА_1. Таким чином, ОСОБА_1. батько заповів
ту частину домоволодіння, що залишилася після смерті матері, і яку він фактично
прийняв. Однак у встановлений законом строк ні вона, ні ОСОБА_2, до
нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не зверталися, хоча вона
фактично прийняла спадщину після смерті батька, бо проживала та була прописана
у спадковому будинку. За таких обставин позов ОСОБА_1. є обґрунтованим, і
підлягає задоволенню.

Крім того, що стосується зустрічного позову,
в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8
та ОСОБА_1. у рівних частинах належало 3/10 частин домоволодіння АДРЕСА_1,  тобто по 3/20 частин кожному.  Бабусі
позивача ОСОБА_2 -  ОСОБА_9на
праві особистої власності належала &frac14; частина домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1. Тобто бабусі
належала 1/4частина зазначеного домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9.
Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з &frac14; частини  зазначеного вище домоволодіння. За життя вона
склала заповіт, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося  і де б воно не було, вона заповіла
ОСОБА_8.  Зазначений заповіт був
складений 27.11.1990року і  посвідчений
державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-5866. ОСОБА_8  не звертався до нотаріальної контори з заявою
про прийняття спадщини після смерті своєї дружини. Однак він проживав та був
прописаний у спадковому домоволодінні, тобто фактично прийняв спадщину.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8.  Після
його  смерті відкрилася спадщина, що
складалася з  3/20частин  зазначеного вище домоволодіння, які належали
йому на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.1990року, автомобілю
ІЖ-21251, дачі у Садовому  товаристві
«Троянда», а також  фактично прийнятої спадщини,
що  залишилася після смерті бабусі, що
являла собою &frac14; частину зазначеного
вище домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. За життя він склав заповіт,
посвідчений 10.10.1998року державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-2096. Згідно з даним заповітом  він
розпорядився своїм майном таким чином: 3/20частини зазначеного вище
домоволодіння, які належали йому на підставі договору купівлі-продажу від
20.10.1990року,  він заповів
ОСОБА_2;  автомобіль ІЖ-21251, державний
№ НОМЕР_1та дачу у Садовому товаристві «Троянда» він заповів ОСОБА_3,  все інше майно, де б воно не було і з чого б
воно не складалося, він заповів своїй дочці
ОСОБА_1. Однак у встановлений законом строк ні він , ні ОСОБА_1.  не зверталися в нотаріальну контору з
заявами  про прийняття спадщини.  Як йому відомо відповідачка ОСОБА_3  зверталася з заявою про прийняття спадщини
після смерті діда  та отримувала
свідоцтво на право на спадщину за заповітом на автомобіль. Він і ОСОБА_1.  фактично прийняли спадщину після смерті діда,
бо  ОСОБА_1. проживала і була прописана у
спадковому будинку, а він після смерті діда забрав деякі його речі,
користувався спадковою частиною домоволодіння. За таких обставин позов є
обґрунтованим, і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 534, 549 ЦК
України, ст.. 273 ЦПК України (ред. 1963 року), ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1234,
1236, 1268 ЦК України, ст. 10, 60, 88, 131, 213, 215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: ТРЕТЯ ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ДЕРЖАВНА НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права
власності - задовольнити.

Встановити
факт прийняття спадщини ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_9, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт
прийняття спадщини ОСОБА_1після смерті ОСОБА_8, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1право
власності у порядку спадкоємства за заповітом після смерті ОСОБА_8, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 на &frac14; частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи: ТРЕТЯ ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ДЕРЖАВНА НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання
права власності - задовольнити.

Встановити факт
прийняття спадщини ОСОБА_2після смерті ОСОБА_8, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2право
власності у порядку спадкоємства за заповітом після смерті ОСОБА_8, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3/20 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене  до апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження та подачі протягом 20 днів з дня подачі
заяви апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:                                                                                                                               І.
Ю. Ткаченко