Справа  № 2-0-36/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

17 червня 2008 року
смт.Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі :

головуючого          - Л.В.Вовк

з участю секретаря - Т.М.Журавльової,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Краснокутську  Харківської області  заяву
ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована
особа -  Краснокутська районна державна
адміністрація,-

в с т а н о в и
в :

27 травня 2008
року ОСОБА_1.  звернулася до суду   з заявою
про встановлення  факту, що має
юридичне значення, а саме, що земельна ділянка, яка відповідно до свідоцтва про
право на спадщину належить позивачці, призначена не для ведення самостійного
сільськогосподарського виробництва, а для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування
своєї заяви позивачка зазначила, що прийняла спадщину після батька - ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадок складається з земельної ділянки площею 4,71 га,
що знаходиться на території Краснокутскьої селищної ради, землі КСП „Маяк”,
згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1,
виданого 18 квітня 1996 року. Коли вона звернулася до Краснокутського відділу
ДЗК з приводу виготовлення Державного акту на право приватної власності на
землю в порядку спадкування, їй було відмовлено, так як у Державному акті,
виданому на ім”я ОСОБА_2. та у свідоцтві про право на спадщину допущено помилку
- замість слова „товарного” сільськогосподарського виробництва вказано
„самостійного” сільськогосподарського виробництва.  На даний час, маючи намір переоформити
земельну частку (пай) та виготовити Державний акт на своє ім.”я, звернулася до
суду для виправлення даної помилки.

В судовому
засіданні ОСОБА_1. підтримала свої заявлені вимоги та просить суд встановити
факт, що запис „самостійного” сільськогосподарського виробництва, зроблений у
Державному акті, виданому на ім”я ОСОБА_2., та у свідоцтві про право на
спадщину, видане  на її ім”я, необхідно
вважати „товарного” сільськогосподарського виробництва.

Представник заінтересованої особи за
дорученням у судовому засіданні проти встановлення даного факту не
заперечував.

Суд, заслухавши
пояснення  заявниці, представника
заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що заява
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами
справи було встановлено, що рішенням УП сесії Краснокутської районної Ради  народних депутатів Харківської області  ХХП скликання від 18 квітня 1996 року „Про
надання земельних ділянок у приватну власність бувшим членам КСП „Маяк”, які
вийшли з його складу для ведення самостійного сільськогосподарського
виробництва” ОСОБА_2 передано у приватну власність земельний пай із КСП „Маяк”
для сільськогосподарського виробництва та зобов”язано замовити Державний акт на
право приватної власності на землю (а. с. 117 - 118).

На
підставі вказаного рішення ОСОБА_2. отримав Державний акт про право приватної
власності на землю серії НОМЕР_1  від 4
жовтня 2001 року, де було помилково вказано що „ землю передано для ведення
самостійного сільськогосподарського виробництва”  ( а. с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2. помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ,
виданого 13 лютого 2007 року відділом РАГСу Краснокутського РУЮ Харківської
області ( а. с. 5).

Згідно копії
свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕХ № 871754, (спадкова справа
№187/2007 року), зареєстрованого в реєстрі за № 3135, ОСОБА_1. дійсно є
спадкоємцем ОСОБА_2. та прийняла в спадщину земельну ділянку площею 4,71 га, що
знаходиться на території Краснокутської селищної ради, землі КСП „Маяк”,
наданої для ведення самостійного сільськогосподарського виробництва (а. с. -
10). У відповідності до діючого на той час законодавства, а саме - Земельного
кодексу України 1990 року, такого виду користування взагалі не передбачалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЗК України, необхідно було записати „землю передано
для ведення товарного сільськогосподарського виробництва”.

Встановлення
даного факту необхідно заявниці для звернення до Харківської регіональної філії
ДП  „ЦДЗК при державному комітеті України
по земельних ресурсах” для виготовлення Державного акту  на
право власності  на землю на своє
ім”я.

Відповідно
до  ст. 20  ЗК України, віднесення земель до тієї чи
іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та
органів місцевого самоврядування,  а в
судовому засіданні було встановлено, що цільове призначення даної земельної
ділянки не мінялося, розмір земельної ділянки не змінювався.

У відповідності
з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження
справи про встановлення фактів,  що мають
юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у
судовому засіданні можуть бути встановлені... факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Керуючись ст. 20
ЗК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215,
234, 256 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1
-  з а д о в о л ь н и т и.

Встановити
факт,  що
земельна ділянка площею 4,71 га, яка згідно Державного акта про право
приватної власності на землю, передана ОСОБА_2 для ведення самостійного
сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Краснокутської
селищної ради, землі КСП „Маяк”, та відповідно до свідоцтва про право спадщину
за законом належить ОСОБА_1 , призначена не для ведення самостійного
сільськогосподарського виробництва, а для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду Харківської області
або в порядку  ч.4 ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ
Л.В.ВОВК