справа
№ 2ц - 23/08
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
26 червня 2008 року Антрацитівський міськрайонний суд Луганської області      в складі
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Антрацит цивільну справу за позовом
державного науково - виробничого підприємства « Рикас» Міністерства внутрішніх
справ України про визнання його сумлінним покупцем і права власності за ним на
автомобіль, заінтересована  особа ОСОБА_2
січня  2007 року позивач  купив
у державного науково - виробничого підприємства  « Рикас» Міністерства внутрішніх справ
випуску, червоного кольору, тип кузова “седан”, кузов НОМЕР_1, двигун
НОМЕР_2,  свідоцтво  про реєстрацію  НОМЕР_3. Цей факт стверджується довідкою -
рахунком серії ЄГП № 382650. Він заплатив
вартість автомашини  в  сумі
20 тис. грн., відповідач
передав  автомашину  та документи
для    Ії реєстрації  на ім'я позивача  в
МРЕВ, тобто довідку - рахунок серії ЄГП № 382650. Але при
реєстрації  10 січня 2007 року   автомашини
за місцем  проживання ОСОБА_1  в  Ровеньковському  МРЕВ Луганської області співробітником
ДАІ  було встановлено  підробку
номеру  кузову, в зв'язку  з чим
позивачу було  відмовлено в
реєстрації  автомашини   і
направлено  з документами  за попереднім
місцем  Ії  реєстрації
в м.Лисичанськ Луганської області,  там
автомашина була знята з обліку 4 січня 2007 року, але ні власником
ОСОБА_3, а ОСОБА_2, якій діяв за дорученням, він  є заінтересована  особа по цей справи. 11 січня  2007 року співробітники Лисичанського
МРЕВ  направили  позивача
в м.Луганськ  провести
експертизу   автомашини  і
результати  надати   ім.
в  м.Лисичанськ. ОСОБА_1
виконав  цей обов'язок, бо йому  не реєстрували  автомашину
на  його ім'я  без цього. За
результатами  експертизи у  ОСОБА_1
повністю вилучили всі
документи  на автомашину  і
довідку-рахунок, надавши  тільки  довідку
повернувши на зберігання
автомашину, бо він  за неї  заплатив
автомашиною ОСОБА_1 не може,
як  і  зареєструвати
на  своє ім'я  право власності  на неї. Крім того, ОСОБА_1 змушений був  оплатити
експертизу в  м. Луганськ, висновок  якої
підтвердив  підробку номеру  кузова
становить   64   грн. Коли він звернувся до відповідача  з проханням
повернути  йому гроші,  які
продану  йому   автомашину, витрати  на
оплату  експертизи  в
сумі   64 грн.,  вартість бензину  для
поїздки в  м.Ровеньки, Лисичанськ,
Луганськ , назад  в м.Ровеньки  в
сумі   136  грн., бо це вже  є його збитком,  та  забрати
у  автомашину  разом зі довідкою   Лисичанського МРЕВ  про вилучення   всіх документів  та
висновком  експерта .  Але
відповідач  відмовився, без
мотивації відмови. Але відповідач - державне науково - виробниче підприємство «
Рикас» Міністерства внутрішніх справ України,
повинен  був   провірити
відповідність  номерам кузова  та
інше  документам  на
машину,  тим  більше, що
це підприємство  МВД.  Але
цього зроблено не  було  і
позивач  має  клопіт, витрати  та
не  має змоги користуватися  автомашиною, заплативши  за
неї  гроші.  ОСОБА_1 був
впевнений, що  оформляючи
покупку  автомашини офіційно  через
договір купівлі-продажу, а
не  за  довіреністю, він  гарантує
собі  покупку  дорогого
майна  правомірно. На його
думку,  при оформленні з ним  договору купівлі - продажу  автомашини відповідачем  було
порушено  умови  ст. 662
ЦК  України, де  сказано, що
ОСОБА_1 повинні були передати товар, який  вказано в договорі купівлі-продажу. В довідки
- рахунку  ЄГП 382650  сказано, що йому   продано автомашину, яка  має номер кузова  НОМЕР_4, а
фактично  експерт виявив, що номер
кузова машини НОМЕР_5 . Відповідач  не
надав  ОСОБА_1 такої  машини, тому
розірвати  договір купівлі
-продажу  з  наслідками, які зумовлені  в  ст.
611, 679 , 708,1209 ЦК  України. Але, він
думає, що у нього  є  можливість, якщо  проти
заперечувати відповідач, визнати
право  власності  на
цю  автомашину  рішенням
суду, бо він  є  добросовісним
покупцем. Цей  факт  підтверджено
постановою Лисичанського  МВ
УМВС   від 31 травня  2007р,
яким  відмовлено в  порушенні
кримінальної  справи по  відношенню
до нього, оскільки він не  порушив
підстав, зумовлених  законом ( ст.ст.325,
328, 203, 210, 655 ЦК  України)  при
покупці  автомашини, як    покупець. Тому він просить ухвалити
рішення, яким   признати його  добросовісним
покупцем  автомашини ВАЗ 21099,
1994 року  випуску, червоного кольору,
тип кузова “седан”, кузов НОМЕР_1
згідно  зі  свідоцтвом
про реєстрацію серія НОМЕР_3, а
фактично  кузов   має
номер  НОМЕР_5  згідно
з  висновками  експерта, двигун  НОМЕР_2 (відповідає техпаспорту),  визнавши
за ним  право  власності
на  цю  автомашину.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги змінив, просить  визнати за ним право власності на спірний
автомобіль без права їм користування, а тільки із правом розпорядитися їм -
продати на запасні частини. Опитати відповідача не представилося можливим,
оскільки в цей час підприємство ліквідоване. Заінтересована  особа ОСОБА_2 пояснив, що він сам знімав цей
автомобіль із обліку в м.Лисичанську, без проведення експертизи,  до цього автомобіль у нього був у
користуванні за дорученням. Але продаж позивачеві  провадився через державне науково - виробниче
підприємство « Рикас» Міністерства внутрішніх справ України, чи проводилася цим
підприємством передпродажна експертиза пояснити не може.

Суд,
заслухавши показання сторін, перевіривши матеріли справи та дослідивши надані
сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом установлено
та підтверджується наявними в справи доказами, і не заперечується
сторонами,  що  4 січня
2007 року позивач  купив  у державного науково - виробничого
підприємства  « Рикас» Міністерства
внутрішніх справ України автомашину  ВАЗ
21099, 1994 року випуску, червоного кольору, тип кузова “седан”, кузов НОМЕР_1,
двигун НОМЕР_2,  свідоцтво  про реєстрацію  НОМЕР_3. Цей факт стверджується довідкою -
рахунком серії ЄГП № 382650 (а.с.6). Але при реєстрації  10 січня 2007 року   автомашини
за місцем  проживання ОСОБА_1  в
Ровеньковському  МРЕВ Луганської області співробітником  ДАІ
було встановлено  підробку  номеру
кузову, в зв'язку  з чим   позивачу було  відмовлено в реєстрації  автомашини
і  направлено  з документами
за попереднім  місцем  Ії
реєстрації  в м.Лисичанськ
Луганської області, оскільки там  автомашина була знята з обліку 4 січня 2007
року, але ні власником ОСОБА_2, а ОСОБА_2, якій діяв за дорученням(а.с.7). Згідно постанови оперуповноваженого
ВКР Лисичанського МВ УМВС Медвєдєва В.В. 11 січня  2007 року при проведенні комплексного
відпрацювання Луганській області, був виявлений
автомобіль ВАЗ 21099 д/н транзит АА 50  ,
який належить згідно довідки рахунку ЄГП 382650 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, мешкає АДРЕСА_1. Номер кузова вказаного автомобіля перебитий
згідно довідки експерта СПДГ 13 04
АБ. При звіренні встановленого первинного номера кузова за базою даних угон
"Україна", встановлено, що автомобіль значиться в розшуку за
Жовтневим РВ УМВС М.Запоріжжя від 11 січня 1996 року. В ході дослідної перевірки було встановлено, що вказаний автомобіль
експлуатувався на території Луганській області з 1996 року, та мав
декілька господарів. Встановити особу, яка скоїла незаконне заволодіння вказаним автомобілем у м.Запоріжжя у 1996 році, а
також змінила номер кузова, не стало
можливим.(а.с.5). Тобто дійсно  користуватися  автомашиною ОСОБА_1 не може,  як
і  зареєструвати право власності  на неї.

Але  він
є  добросовісним  покупцем, тому його вимога про надання йому
права  розпорядитися автомобілем -
продати на запасні частини, є законним та обґрунтованим.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. 10,11,60 ЦПК України,
ст.ст. 15, 16,  655, 673, 204,
325, 330, 210 ЦК України,

В И
Р І Ш И В:

Задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1, признати його добросовісним  покупцем та
надати йому права  розпорядитися
автомашиною  ВАЗ 21099, 1994 року
випуску, червоного кольору, тип кузова “седан”, кузов НОМЕР_1, двигун
НОМЕР_2  - продати на запасні частини.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду  Луганської області через Антрацитівський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження й поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України

Суддя

рішення надрукуване в нарадчій кімнаті.