Справа № 2 -20/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008 року                                                 Криворізький районний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого, судді                                                  Коваленко Н.В.

при секретарі                                                            Бодровій
Н.В.

за участю позивача                                                ОСОБА_1.

представника позивачів                                          ОСОБА_2.

відповідачів                                                              ОСОБА_3,ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на
домоволодіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 в своїх інтересах та
інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про усунення перешкод щодо володіння,
користування та розпорядження житловим будинком, про виселення з житлового
будинку, вселення в житловий будинок,
відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_1. звернулися до суду із зазначеною позовною
заявою, в судовому засіданні свої уточнені позовні вимоги підтримали, в
обґрунтування своїх вимог посилаючись на те, що між ними та відповідачами
ОСОБА_3, ОСОБА_4 25.05.2002 року був укладений домашній договір купівлі -
продажу в усній формі, відповідно до якого відповідач, ОСОБА_3, зобов'язалася
передати позивачам у власність належний їй на праві власності будинок АДРЕСА_1
та знятися з реєстрації разом із членами своєї сім'ї, позивачі в свою чергу
зобов'язались сплатити ОСОБА_3 2000 грн. Договір купівлі-продажу нотаріально
домовились оформити за кошти ОСОБА_3, також домовились про те, що гроші за
спірний будинок позивачі виплачуватимуть поступово. У спірному будинку ОСОБА_5
та ОСОБА_1. зробили ремонт, провели газопостачання та мешкають там з жовтня
2002 року по теперішній час. З квітня 2003 року відповідачі стали чинити
перешкоди в переоформлені  документів на
спірне домоволодіння. Наприкінці квітня 2008 року до позивачів в спірне
домоволодіння приїхали відповідачі і пояснили, що будуть продавати будинок
іншим покупцям, та вимагали, щоб ОСОБА_5 та ОСОБА_1. виїхали звідти при цьому
зазначивши, що гроші, які сплатили позивачам за будинок не повернуть, оскільки
останні там проживали тривалий час і користувалися будинком. ОСОБА_5 та
ОСОБА_1., кожен окремо, просили суд визнати договір купівлі - продажу,
укладений в усній формі між ними та ОСОБА_3, ОСОБА_4, дійсним та визнати за
ОСОБА_5, ОСОБА_1. право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, зобов'язати
ОСОБА_3 разом з її неповнолітніми дітьми знятися з реєстрації за зазначеною
адресою, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивачів судові витрати
у вигляді судового збору у розмірі 204,91 грн., та витрат на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. В задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили суд відмовити.

Представник
позивачів ОСОБА_2. в судовому засіданні позов ОСОБА_4. та ОСОБА_1 підтримала,
також просила задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі, а в задоволенні
зустрічних позовних вимог відмовити, оскільки позивачами всі умови договору
купівлі-продажу спірного домоволодіння були виконані, а позовні вимоги ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - не відповідають обставинам справи та закону.

Позивачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6,
ОСОБА_7., ОСОБА_8. звернулися до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4.,
ОСОБА_1. В судовому засіданні ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги подружжя ОСОБА_1
не визнали,  свої позовні вимоги
підтримали, в обґрунтування цього посилаючись на те, 30.12.1999 року ОСОБА_3
відповідно до договору купівлі- продажу придбала житловий будинок АДРЕСА_1,
після чого ОСОБА_3 та її неповнолітні діти зареєструвалися у вказаному будинку
і стали там мешкати. На час купівлі- продажу зазначеного будинку ОСОБА_3 була в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4
25.02.2002 року вони домовились з подружжям ОСОБА_1 про те, що останні
переїдуть і будуть мешкати в спірному будинку, за що сплачуватимуть гроші, а в
майбутньому можливо викуплять у них спірний будинок за 2000 грн. За час
проживання у будинку ОСОБА_1 сплатили подружжю ОСОБА_4 1580 грн. В повному
обсязі позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_1. за будинок не розрахувалися, тому вони
нашли інших покупців на будинок на більш вигідних умовах. ОСОБА_3, ОСОБА_4
неодноразово зверталися до ОСОБА_1 з проханням звільнити спірний будинок, але
останні не реагували і продовжували там мешкати, внаслідок чого сім'я ОСОБА_4
була вимушена мешкати в різних місцях по найму. Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_6,  ОСОБА_7., ОСОБА_8.,
кожен окремо, просили суд винести рішення про усунення перешкод, щодо
володіння, користування та розпорядження ними будинком АДРЕСА_1, яке належить
їм на праві приватної власності, виселити відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_1. зі
спірного будинку, вселити в спірний будинок позивачів, стягнути з ОСОБА_4.,
ОСОБА_1. солідарно на користь позивачів матеріальну шкоду у розмірі 13650 грн.,
внаслідок незаконного проживання в спірному будинку, моральну шкоду у розмірі
5000 грн. та судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 51
грн., та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 30 грн.

Представник
третьої особи- Ради опіки та піклування Криворізької районної державної
адміністрації Дніпропетровської області відповідно до заяви № 25 від 03.04.2008
року (а.с. 83) просила справу розглянути за її відсутності. При розгляді справи
покладалася на розсуд суду.

Суд,
вислухавши позивачів, їх представника, відповідачів, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
дослідивши письмові докази в справі, вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5,
ОСОБА_1. слід відмовити, а позовні вимоги позивачів по зустрічному позову
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в їх інтересах та інтересах їх неповнолітніх дітей
підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно
п.9 прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, який
набрав чинності з 01.01.2004 року до договорів, що були укладенні до 01.01.2004
року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним Кодексом України,
застосовуються правила ЦК України в редакції 2003 року, тому суд при вирішенні
спірних відносин  між сторонами керується
положеннями ЦК України в редакції 2003 року.

У відповідності зі ст. 657 ЦК України, угода купівлі- продажу житлового
будинку (квартири) чи іншого нерухомого майна укладається в письмовій  формі і підлягає нотаріальному посвідченню і
державній реєстрації.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в
належній формі дійшли згоди по всіх істотних умовах договору.

Відповідно до ст.220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовились щодо  усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами,  і
відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, і у
цьому разі нотаріальне посвідчення не вимагається.

Суд
встановив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно свідоцтва про укладення шлюбу
НОМЕР_1  знаходяться в зареєстрованому
шлюбі з 10.08.1990 року(а.с.47).

На
праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить жилий будинок АДРЕСА_1,
зареєстрований на ім'я ОСОБА_3, про що свідчать договір купівлі- продажу АВВ №
031382 від 30.12.1999 року (а.с.46), витяг з реєстру прав власності на нерухоме
майно КП ДОР “Криворізьке БТІ” серії ССГ № 257537 від 30.10.2007 року (а.с.58).

Відповідно
до довідки № 15/2-13/222 від 25.07.2008 року, наданої Валівською сільською
радою Криворізького району Дніпропетровської області в буд.АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8. (а.с.35).

Із
пояснень сторін, свідків ОСОБА_9.,
ОСОБА_10, встановлено, що 25.05.2002 року між сторонами був укладений в усній
формі  договір купівлі - продажу будинку АДРЕСА_1 за 2000 грн., подружжя ОСОБА_1 з 2002 року проживають в
спірному будинку, сплачують комунальні платежі, зробили ремонт, газифікували
будинок. Договір купівлі-продажу сторони повинні були укласти до спливу 2002
року, але конкретна дата нотаріального посвідчення договору, порядок його
оформлення, дата розрахунку та інші істотні умови договору купівлі- продажу
будинку не були узгоджені.

Відповідно
до розписок від 25.05.2002 року, 05.10.2002 року, 23.01.2003 року, 30.01.2003
року, 01.02.2003 року, 01.02.2003 року, 13.02.2003 року, 01.04.2003 року
ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_4. завдаток за житловий будинок АДРЕСА_1
Дніпропетровської області на загальну суму
1680 грн.  (а.с.22-25,27-29).  320 грн. позивачі ОСОБА_1 відправили
(а.с.94)  відповідачам ОСОБА_4 лише під
час розгляду справи в суді, від отримання яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились.

Судом
встановлено, що сторони не домовились
щодо  усіх істотних умов договору
купівлі-продажу будинку, про що позивачі не надали на підтвердження письмових доказів, також позивачі всі умови за
договором не виконали, не розрахувалися своєчасно та в повному обсязі на
виконання договору купівлі-продажу  жилого будинку АДРЕСА_1, тому в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_1. слід відмовити.

Оскільки
в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_5., ОСОБА_1. про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 судом відмовлено, тому, суд вважає за необхідне згідно ст. 321 ЦК України,
ст.150 ЖК України  усунути перешкоди
ОСОБА_3, ОСОБА_4 щодо володіння, користування та распорядження  зазначеним будинком, як його власникам,
висиливши  з спірного будинку
ОСОБА_4,ОСОБА_1., та  у відповідності до
вимог ст.ст. 156,161 ЖК України вселити в будинок ОСОБА_3, ОСОБА_4 з їх
неповнолітніми дітьми.

Крім
того, на підставі ст.88 ч.1 ЦПК України з позивачів  на користь відповідачів підлягають
стягненню:  51.00 грн.- судового збору,
30,00 грн.- витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
відповідності до задоволення судом позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, та з
урахуванням відмови в задоволені позовних вимог ОСОБА_4., ОСОБА_1.

Позовні
вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1. про відшкодування матеріальної
шкоди в розмірі 13650 грн. не підлягають задоволенню, тому що вони не
обґрунтовані, оскільки судом встановлено факт добровільної передачі подружжям
ОСОБА_4 в 2002 році ОСОБА_5 та ОСОБА_1. будинку АДРЕСА_1  на необумовлений строк та при цьому сплата
витрат сім'ї ОСОБА_4 по проживанню в інших помешканням сторонами не обговорювалась.

В
задоволенні позовних вимог  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення на їх користь з ОСОБА_5, ОСОБА_1. в рахунок відшкодування
моральної шкоди 5000 грн. слід відмовити, оскільки спірні правовідносини між
сторонами не передбачають відшкодування моральної шкоди.

На
підставі вищевикладеного і керуючись п.9 прикінцевих та перехідних положень ЦК
України в редакції 2003 року, ст. ст. 220 ч.2, 321, 638, 657 ЦК України (в
редакції 2003 року), ст.ст.150,156,161 ЖК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 208,
209, 213, 215 ЦПК України,-

В И Р І
Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності на домоволодіння-відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про усунення перешкод щодо володіння,
користування та розпорядження житловим будинком, про виселення з житлового
будинку, вселення в житловий будинок,
відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди- задовольнити
частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_3, ОСОБА_4 щодо володіння,
користування та распорядження  житловим
будинком АДРЕСА_1, висиливши ОСОБА_5,
ОСОБА_1 з житлового будинку
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Вселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3 в житловий
будинок  АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, 1959 року народження,
ОСОБА_1,1960 року народження судові витрати у вигляді:   судового збору в сумі 51,00 (п'ятдесят одна)
грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
30,00 (тридцять) грн. на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4.

В задоволенні іншої частини позовних вимог
ОСОБА_3, ОСОБА_4- відмовити.

Рішення  може бути оскаржене в апеляційний суд
Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, або шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: