Р і ш е н н я                    Справа № 2- 8 /08р.

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 травня 2008 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі головуючого - судді
Матвієнка В.М.

при секретарі - Павличенко О.А. ,
Шрейтер С.О.

представників позивача -  М'якоти В.В., Синявської Т.Г.

представника третьої особи ГУ МНС
України у Полтавській області по м. Лубни - Коряка О.М.

представника третьої особи КП
'Лубенське МБТІ - Дейнеки О.В.

представника третьої особи відділу
комунального господарства виконкому
Лубенської міської ради - Галушки О.О.,

представника третьої особи
управління архітектури та містобудування в м. Лубни - Шмонденка А.Г.

представника третьої особи  Ніколенко К.Ф. - Тихомирової Л.І.

розглянувши у  судовому засіданні цивільну справу за позовом
виконавчого комітету Лубенської міської ради
до ОСОБА_1, ОСОБА_2про знесення самочинно збудованих споруд  суд,

В С Т А
Н О В И В:

Позивач
виконавчий комітет Лубенської міської ради звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1. , ОСОБА_2. про знесення самочинно збудованих споруд.

В позові вказано,
що до виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулася з заявою
громадянка ОСОБА_3., сусідка відповідачів згідно якої прохає сприяти в знесенні
самочинно побудованих громадянином ОСОБА_1. господарських будівель, які
побудовані з істотними порушеннями будівельних норм та правил.

Проведеною
перевіркою було з”ясовано, що громадянин ОСОБА_1., на належній йому садибі
розташовані  по АДРЕСА_1 самочинно без
належного дозволу та належно затвердженого проекту з істотними порушеннями
будівельних норм та правил, побудував 2 навіси з дерева, шифера та металу та 2
сараї з шиферу.

Начальником
інспекції державно-архітектурного контролю був виписаний припис на ім”я
ОСОБА_1. від 01.04.2003 року з вимогою розібрати самовільно побудовані споруди.
В результаті того, що приписи виконані не були, відповідача було притягнуто до
адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Крім
того, ОСОБА_1. було притягнено до адміністративної відповідальності за не
виконання припису Державного пожежного нагляду.

ОСОБА_1.
ігнорує законні вимоги органів державної виконавчої влади та місцевого
самоврядування,  порушує права інших
громадян в зв”язку з чим позивач

прохає суд постановити рішення, яким зобов”язати ОСОБА_1.
знести самочинно ним збудовані 2 навіси та 2 сараї на садибі по АДРЕСА_1 ,
судові витрати покласти на відповідача.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінив, прохаючи суд
зобов”язати ОСОБА_1. тільки знести самочинно ним збудовані згідно викопіровки
навіс №1 (сінник) та сарай з шиферу №2 оскільки відповідачем самочинно , без
відповідного дозволу, проекту, у порушення будівельних, пожежних норм збудовані
ці споруди , якими він особисто користується на протязі тривалого часу.
Незважаючи на неодноразові нагадування, притягнення до адміністративної  відповідальності відповідача, винесення йому
приписів щодо знесення цих споруд останній не реагує .

Відповідач
в судовому засіданні позов не визнав,мотивуючи тим, що навіс під сіно(споруда
№1) він побудував для тимчасового користування, не зніс його через відсутність
вільного часу, коли він купляв будинок то
вже стояв глиняний  сарай №2, який
він зніс і на тому ж місці побудував сарай із шиферу, фундаментом, яким
користується по теперішній час. Дозволу на переобладнання сараю у нього не було
і немає.  Цей сарай побудований також для
тимчасово користування.  Ніяких порушень
будівельних та пожежних норм , збудувавши ці споруди він не порушив.

ОСОБА_3. в судове засідання не з”явилась повторно,
причину своєї неявки суду не повідомила, про дату розгляду справи повідомлена,
що підтверджується розпискою до повістки.

Представник третьої особи Тихомирова Л.І. , вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Представники третіх осіб Лубенського МРВ ГУ МНС України в
Полтавській області, відділу комунального господарства Лубенського
міськвиконкому,управління архітектури і містобудування Лубенського
міськвиконкому, КП „Лубенське МБТІ”,
позов підтримали і  на його
задоволенні наполягають.

Заслухавши
думку учасників судового засідання суд вважає за можливе розглянути справу без
участі відповідачки ОСОБА_2.  , яка в
установленому законом порядку повідомлена про дату розгляду справи і прийняти
рішення на підставі наявних доказів.

Дослідивши обставини, докази по справі суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Встановлено,
що відповідачі по справі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. являються співвласниками
житлового будинку, що розташований  на
неприватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1

ОСОБА_1., на частині земельної ділянки, якою постійно
користується по АДРЕСА_1 самочинно,без належного дозволу та належно
затвердженого проекту, з істотними порушеннями будівельних та пожежних норм та
правил, побудував біля межі з сусідкою ОСОБА_3. навіс під сіно №1  та на місці розташування старого , глиняного
сараю, сарай №2 з фундаментом,  шиферу за
6,3 м від межі з ОСОБА_3. та 5,2 м від свого будинку, що підтверджується
показами самого відповідача , викопіровкою з плану міста , технічним паспортом,
актом комісії (а.с.14, 34, 41, 215).

Начальником
інспекції державно-архітектурного контролю було виписано приписи на ім”я
ОСОБА_1. від 01.04.2003 року з вимогою розібрати самовільно побудовану  господарську споруду по зберіганню сіна
(навіс №1). В результаті того, що припис виконаний не був, відповідача було
притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 85 грн. 7
квітня 2003 року та штрафу 170 грн. 19 травня 2003 року.

Крім
того, ОСОБА_1. було притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді
штрафу 68 грн. 22.05.2003 року за невиконання припису Державного пожежного
нагляду про демонтування сінника. Дані постанови ОСОБА_1. не оскаржував, штрафи
сплатив, вимоги державних органів не виконав по теперішній час, що ним
підтверджено у судовому засіданні.

Відповідно
до п.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий

будинок,будівля,споруда,інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і
правил.

У судовому засіданні відповідач підтвердив, що він
особисто побудував навіс та сарай на місці старого сараю без відповідних
дозволів для тимчасового користування, які мав намір знести, однак через брак
часу цього не зробив.

Виходячи
з досліджених матеріалів справи , пояснень відповідача ОСОБА_1. вбачається, що
вищевказані господарські споруди збудовані особисто ОСОБА_1. самочинно,без
належного дозволу,без затвердженного проекту та з істотними порушеннями
будівельних та пожежних норм і правил. Відповідач ніяких дій по узаконенню
самочинно збудованих споруд до цього часу не проводив, користуючись ними
особисто, ігнорує законним вимогам органів державної виконавчої влади та
місцевого самоврядування, порушує права інших громадян (сусідів)..

Згідно п.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення
від проекту,що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб,істотного
порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення,
яким зобов”язати особу, яка здійснила(здійснює) будівництво, провести
відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа
яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке
нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво. Судом не встановлено, що ОСОБА_2. будувала
вищевказані споруди, що вона ними користується. Отже суд вважає за необхідне
зобов”язати тільки ОСОБА_1. знести самочинно ним збудовані навіс та сарай №2
при цьому суд взяв до уваги те що він мав намір вже знести вищевказані споруди.

Ствердження ОСОБА_1. проте що він не знав про
необхідність отримання дозволу на переобладнання , який він побудував на місці
старого сараю з інших матеріалів , що в свою чергу дає підстави не вважати його
самочинно збудованим суд оцінює критично так як воно суперечить вимогам ДБН,
ст.. 376 ЦК України .

Враховуючи вищенаведене, вимоги ст.. 376 ЦК України суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати згідно ст.. 88 ЦПК України підлягають
стягненню з відповідача.

Керуючись
ст.376 ЦК України,

ст.ст.10,11,60,
88, 212-215 ЦПК України суд,-

В
И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги виконавчого комітету Лубенської міської ради  до ОСОБА_1, ОСОБА_2про знесення самочинно
збудованих споруд  задовольнити .

Зобов'язати
ОСОБА_1знести самочинно ним збудовані господарчу споруду для зберігання сіна
(навіс №1 згідно викопіровки) та споруду з шиферу, розташовану на відстані 6,3
м від межі земельної ділянки ОСОБА_3. та 5.2 м. від будинку ОСОБА_1 (сарай №2
згідно викопіровки), що розташовані  на
земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1

Стягнути
з ОСОБА_1на користь держави 8 грн. 50 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви
про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня оголошення
рішення суду.

Суддя
Лубенського міськрайонного суду
В.М.Матвієнко.