Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

3 червня 2008 року
Старовижівський районний суд Волинської області

В складі: головуючого - Кошелюк Л.О.,

при
секретарі Сулеві Н.С.,

за
участю: пр-ка позивача Глухівської сільської Ради -Литвинець О.А.,

3-х
осіб без самостійних вимог на стороні позивача : Старовижівської РДА-

Янчук С.М. і упр-ня земельних ресурсів у
Старовижівському р-ні  - КундикаА.А.,

відповідачки ОСОБА_1. і її пр-ка ОСОБА_2.;

пр-ка відповідача СВК „Волинь” -ОСОБА_1а В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара
Вижівка справу за позовом Глухівської сільської Ради, 3-х осіб без самостійних
вимог на стороні позивача : Старовижівської РДА і упр-ня земельних ресурсів до
СВК „Волинь” і ОСОБА_1про визнання недійсним сертифікату на земельну частку
(пай),

в с т а н о в и в :

Позивач
покликається на те , що у 2006-2007р.р. під час проведення робіт по розробці
проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) СВК
„Волинь” було виявлено, що відповідачка ОСОБА_1. безпідставно включена до
списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) і отримала
відповідний  сертифікат на земельну
частку (пай).

Просить
визнати цей сертифікат серії НОМЕР_1, виданий Старовижівською РДА відповідачці,
недійсним. Бо ОСОБА_1. не була членом СВК „Волинь” на момент розпаювання землі.

У
судовому засіданні пр-к позивача Литвинець О.А. позов підтримала і пояснила, що
відповідачка працювала у місцевому колгоспі з 1950 року по 1967 рік, а далі
вибула в інший населений пункт. Працювала у Бресті на залізниці і звідти вийшла
на пенсію.

Ствердила,
що після розпаювання землі в СВК двічі проводилися збори щодо осіб, які
помилково отримали сертифікати на земельні паї і їм відмовлено у праві на
землю, в т.ч.ислі і відповідачці.

Пр-ки
3-х осіб без замостійних вимог на стороні позивача Янчук С.М. і Кундик А.А. з
позовом погодилися і пояснили,що згідно поданих СВК „Волинь” списків, завірених
Глухівською сільською Радою, видані сертифікати на земельні частки (паї)
особам, які у них значилися, в т.ч. і відповідачці.

Пр-к
відповідача СВК „Волинь” ОСОБА_1 В.В. позов визнав і пояснив, що ОСОБА_1.
працювала у колгоспі до 1967 року включно. У колгоспі проходила реорганізація в

-2-

ОСВГ у 1994 році і
тоді усі гр.-ни повторно писали заяви на вступ в ОСВГ, у т.ч. і пенсіонери.
Відповідачка з такою заявою тоді також не зверталася.

Відповідачка
ОСОБА_1. і її пр-к по усній заяві ОСОБА_2. з позовом не погодилися і пояснили,
що Марія має право на земельний сертифікат бо працювала у місцевому к-пі
„Шевченка”, який згодом об”єднався з сусіднім колгоспом „Волинь”, з 1949 року
по 1967 рік. А далі вийшла заміж і переїхала у сусіднє село Дубечне. Працювала
в Бресті на залізниці і звідти вийшла на пенсію Після смерті чоловіка
повернулася додому.

ОСОБА_2.
ствердила, що сестра з ІНФОРМАЦІЯ_1 ., а тому на всі збори ходила за неї. Сама
також працювала у СВК „Волинь” до пенсії. За себе писала заяви на членство в
СВК, а сестра на збори колгоспників не ходила і є одинокою.

Заслухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов обґрунтований.

Відповідно
до ст. 9,10 Закону „ Про сільськогосподарську кооперацію” членами КСП були
постійні працівники, члени КСП, а також пенсіонери, які раніше працювали в КСП
і залишилися його членами, незалежно від місця їхнього проживання.

І ст.2
Указу Президента від 8.08.95р. № 720/95 „ Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям” передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени
колективного сільськогосподарського підприємства..., в тому числі пенсіонери,
які  раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного підприємства..., відповідно до списку,  що додається до державного акта на право
колективної власності на землю.

Судом
встановлено з пояснень сторін, що відповідачка ОСОБА_1. (дівоче ОСОБА_1)
працювала з 1949 року у місцевому к-пі „Шевченка”, (який у 1953р. об”єднався з
сусіднім к-пом „Волинь”) по 1967 рік включно, а з 1.03.1968 року по 1.05.1978
року проживала в  іншому населеному
пункті і працювала у  Республіці Білорусь
на залізниці, звідти вибула на пенсію. З цього часу більше ніде не працювала.
Тобто, з к-пом „Волинь” з 1968 року ніяких стосунків більше не підтримувала.
Згодом у 1994 році к-п реорганізовувався в ОСВГ (об”єднання селянських
власників господарства) і гр-ни (працюючі і пенсіонери) подавали заяви на вступ
в ОСВГ. А 30.09.96р. (вже КСП) „Волинь” отримав державний акт на право
колективної власності на землю на території Глухівської сільської Ради і першим
в районі розпочав паювання земель. Тоді ж на зборах було прийнято  рішення (п 4 цього рішення) про те, щоб
пенсіонерів і осіб, які працювали у к-пі раніше, але перед виходом на пенсію
втратили зв”язок з колгоспом і пішли працювати в іншу організацію, у списки не
включати. Списки осіб до державного акта неодноразово господарством уточнювалися.
Відповідачка також потрапила у цей список.

Доказами
по справі пред”явлено: копію державного акта на право колективної власності на
землю СВК „Волинь” від 30.09.96р.; трудову книжку відповідачки про трудову
діяльність останньої з 1968 р. по 1.05.1978 р. у м. Бресті і про вихід її
звідти на пенсію; довідки СВК „Волинь” що членом КСП ОСОБА_1. не була; і витяг
з книги обліку трудового стажу в СВК „Волинь” відповідачки ( з 1950 р. по 1967
р. включно).

Згідно
вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак відповідачка не довела свого
членства у СВК “Волинь” станом на період розпаювання землі у цьому
господарстві. Отже, дійсно, у списки осіб до державного акта включена
безпідставно.

Позивачка
відмовилася від відшкодування судових витрат по справі.

Керуючись
ст.ст. 10,60,212-213 ЦПК України, ст.2 Указу Президента від 8.08.95 року №
720/95 „ Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям”

суд, -

в и р і ш и в :

Позов
задовольнити.

Сертифікат
на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Старовижівською
райдержадміністрацією 6.04.2001 р. на ім”я ОСОБА_1 , визнати недійсним.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення, якщо
протягом цього часу не поступить заява до апеляційного суду Волинської області через
Старовижівський райсуд про апеляційне оскарження та послідуюча апеляційна
скарга протягом 20 днів.

ГОЛОВА СУДУ                                  Л.О.КОШЕЛЮК