Справа № 22ц- 1209/2008                                Головуючий у 1
Категорія - цивільна                                       Білий
Доповідач - Шевченко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня  2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

Позігуна М.І.

суддів:

Шевченка В.М., ГОРОБЕЦЬ т.в.

при секретарі:         з участю:

зіньковець
т.в.  ОСОБА_1.,
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1на рішення  Деснянського
районного суду Чернігівської області від 15  травня 2008 року у справі за позовом  ОСОБА_2до
ОСОБА_1про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1.,
звернулась з апеляційною скаргою на рішення  Деснянського районного суду  Чернігівської області від 15 лютого 2008
року, яким   з неї стягнуто на користь
ОСОБА_2., 2000 грн., боргу за договором позики, та 50грн.,  3% відсотків річних по ньому , а всього
2050грн.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення яким відмовити позивачу у заявленому позові. Незаконність
судового рішення апелянт пов'язує з тим, що
її пояснення судом не були взяті до уваги, що вона ніколи не брала
грошей у борг у ОСОБА_2., і ніяких розписок з цього приводу ніколи не давала.
Всупереч положенню ст.213 ЦПК  суд у
своєму рішенні не навів жодного доказу на підтвердження мотивів як позову так і
судового рішення, висновок судово-почеркознавчої експертизи у рішенні суду
залишений без правової оцінки.   В
матеріалах справи немає матеріалів які б підтверджували , чи спростовували факт
одержання і неповернення нею грошей позивачу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та   відповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких  підстав.

Відповідно до ч.1ст.1046, ч.1ст.1049 ЦК позичальник  зобов”язується повернути позичку ( грошові
кошти) у строк та в порядку встановленому договором.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, відповідно до
письмової розписки від 1 січня 2005р., ОСОБА_1.,  отримала від ОСОБА_2., гроші в сумі 2000
грн., зобов”язавшись повернути таку ж суму до 15 лютого 2005р., а також 3%
річних від просроченої суми позички.

Оскільки відповідачка не повернула
позивачеві суму позичених нею грошей, то позивач вправі вимагати від останньої
повернення йому грошових коштів.

Суд першої інстанції перевірив заперечення відповідачки проти заявленого
позову, і обґрунтовано не взяв їх до уваги, оскільки заперечення відповідачки
про те що вона в борг грошей у позивачки не брала, і не писала ніяких розписок
з цього приводу спростовується: розпискою( ас.98), висновком судово-
почеркознавчої експертизи ( ас.91-93 ).
№ 1324 відповідно до якого текст зазначеної розписки виконаний
власноруч  ОСОБА_1.

Відповідно до положень ст.ст.58, 59 ЦПК щодо належності та допустимості
доказів їх якості, та зважаючи на предмет доказування у справі, суд правильно
не взяв до уваги твердження відповідачки про те що вона ніяких розписок з
приводу взяття в борг грошей у  ОСОБА_2.,
не надавала. Оскільки такі її пояснення не підтверджені належними доказами.

Виходячи з фактичних обставин справи суд правильно застосував до спірних
правовідносин правову норму ст.1046 ЦК
та стягнув із ОСОБА_1., на користь ОСОБА_2., 2000грн., за договором позики
та 50 грн.,  3% річних по ньому.

Доводи апелянта щодо її незгоди з висновком судово-почеркознавчої
експертизи є безпідставними. Оскільки така експертиза була призначена за заявою
відповідачки  у відповідності із
положеннями ст.ст. 143, 144 ЦПК  та проведені
експертом дослідження  були  без порушень процесуальних норм які
регламентують порядок проведення експертизи. Зазначений висновок який є  зрозумілим узгоджується з іншими матеріалами
справи, в ньому експерт дав вичерпні відповіді на порушені перед ним питання .

Висновок суду про задоволення позову відповідає дійсності і підтверджується
достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні, доводи апеляційної
скарги не спростовують такого.

Ухвалене судом першої інстанції рішення є законним і обгрунтованим, а
доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу необхідно
відхилити.

Керуючись ст.ст.  303,  307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України,  суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення  Деснянського  районного суду Чернігівської області від
15  травня 2008 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Головуючий:
Судді: