Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22- 1119 - 2008 р.                                            Головуючий у суді І
інстанції Бершадська О.В. Категорія  -
Доповідач - Кіселик С.А.
16  липня 2008 року Колегія суддів  судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:
- судді -Кіселик С.А.
суддів  - Франко В.А.,  Суржик М.М.
секретарі - Липі А.О.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за
апеляційною скаргою Об'єднання житлово - будівельних  кооперативів на  рішення Кіровського  районного суду міста   Кіровограда     від
11 квітня 2008 року.
В С Т А Н О В И Л А:
червні 2006 року  позивач  ОСОБА_1звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_2,
третя особа ОЖБК  про
відшкодування  майнової і моральної  шкоди, завданої в наслідок  затоплення квартири  і просила
стягнути  на її користь із
обґрунтування  своїх  вимог
позивачка зазначила, що вона проживає в кооперативному будинку і є
власником  квартири  № АДРЕСА_1.
року  було затоплено її квартиру.  Затоплення
відбулося із квартири № 140, що розташована  над квартирою позивачки. Квартира було
залита  гарячою водою. Причиною залиття,
зі слів  відповідачки є  порив
труби  гарячого водопостачання.
висновку  спеціаліста, а саме  локального кошторису 2-1-1 на  ремонтні роботи, складених в поточних цінах
на 10 травня 2006 року,  вартість ремонту
Також  позивачка зазначила, що  крім
було  заподіяно  моральну
шкоду, яку  вона оцінює у 1699
грн.  Моральна  шкода полягає у душевних стражданнях,
значних  нервових хвилюваннях та
пережитому сильному стресі, які
позивачка  зазнала  у зв'язку із
знищенням  та   пошкодженням її майна. Добровільно  відшкодувати
завдану  позивачці  шкоду
відповідачка відмовилася.
Ухвалою  Кіровського
районного  суду  міста
Кіровограда  від  03
серпня 2007 року  залучено  в якості
співвідповідача  Об'єднання  житлово - будівельних  кооперативів.
Ухвалою   Кіровського
районного  суду  міста
Кіровограда  від 15 серпня 2007
року ДП «Кіровоградтеплоенерго»,
залучено  до участі  в справі
в якості  третьої  особи, яка
не заявляє  самостійних  вимог
на  стороні  відповідача
25  вересня 2007 року  позивачі
подали  до  суду
заяву  із  уточненнями
своїх  позовних  вимог
і просили  стягнути,  на  їх  користь,
із  ОСОБА_218536  грн. матеріальних  збитків
та  5000 грн. в  рахунок
відшкодування  моральної  шкоди.
Справа  судом
першої  інстанції  розглядалася
Рішенням  Кіровського районного  суду
Кіровоградської  області  від 11 квітня
2008 року  позов  ОСОБА_1., ОСОБА_3.  до
Об'єднання  житлово -
будівельних  кооперативів  задоволено
частково  та  стягнуто
із  Об'єднання  житлово - будівельних  кооперативів
на  користь  ОСОБА_1.
-  11521 грн.  в
рахунок  відшкодування  матеріальної
шкоди,  500 грн.  моральної
шкоди, 233  грн.  понесених
судових  витрат, а всього  12254 грн.
На  користь  ОСОБА_3.
стягнуто  300 грн.  на
відшкодування  моральної  шкоди
та  стягнуто  із
ОСОБА_3.  на  користь
держави - 17 грн.  судового  збору.
В  позові  до
ОСОБА_2.  відмовлено.

Суд першої
інстанції дійшов висновку, що шкода
завдана  позивачам  сталася
із  вини  Об'єднання
житлово - будівельних
кооперативів,  а  саме
у  зв'язку  із
неналежним  виконанням
працівниками відповідача  своїх  обов'язків
щодо  здійснення  профілактичних  оглядів житлового  будинку
та  його  конструктивних елементів.

Не погодившись
із рішенням суду першої інстанції, Об'єднання
житлово - будівельних
кооперативів  просить його
скасувати, із підстав  порушення  судом, при його  постановленні,  норм
матеріального та процесуального права
та  ухвалити нове рішення, яким
відмовити в позові до Об'єднання  житлово
- будівельних  кооперативів  та
стягнути  визначені  судом
суми  із  відповідачки ОСОБА_2.

Апелянт  вважає, що
його вини у заподіянні  шкоди
позивачці, що сталася у  результаті  залиття квартири, немає.

Заслухавши  доповідь судді доповідача, перевіривши
матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія  суддів
Судової палати у цивільних
справах  Апеляційного суду
Кіровоградської області  дійшла висновку,
що апеляційна скарга  підлягає задоволенню  із наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК  України
рішення  повинно бути  законним і обґрунтованим.

Пленум
Верховного Суду України у п.1  постанови
від 29 грудня 1976 року №11 «Про судове рішення» роз'яснив, що  рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши  всі вимоги  цивільно процесуального  законодавства і всебічно  перевіривши
обставини, вирішив справу
відповідно до норм  матеріального
права, що підлягають  застосуванню  до цих правовідносин, а в разі їх відсутності
- відповідно  до закону, що регулює такі
відносини, або  виходячи із загальних
засад і змісту  законодавства  України.

Обґрунтованим  визнається
рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають
значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові  наслідки є вичерпними, відповідають  дійсності і підтверджуються  достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Частково  задовольняючи позов, суд першої
інстанції  дійшов висновку щодо
наявності  вини Об'єднання  житлово - будівельних  кооперативів у
залитті  квартири  відповідачки.
Однак  даний висновок  не ґрунтується  на
Законі  та на  досліджених у судовому засіданні  доказах.

Як вбачається
із  матеріалів справи,  залиття
квартири  позивачки  відбулося
із квартири  відповідачки  у наслідку
пориву  труби гарячого
водопостачання.

Гаряче
водопостачання  є  комунальною послугою, що надається, як
позивачці так і відповідачці
централізовано ДП «Кіровоградтеплоенерго».  Гаряча вода
подається  до  квартир
позивачки  та відповідачки  по трубам
внутрішньобудинкової та
внутрішньоквартирних мереж.

Відповідно  до
пункту  1  Статуту
Об'єднання  житлово -
будівельних  кооперативів  дане підприємство було засновано з метою  забезпечення
ефективного  використання  кооперативних квартир, управління ними та
надання інших послуг.

Основними  задачами
підприємства  відповідно до пункту
2.2. Статуту є   забезпечення збереження  та надійної технічної експлуатації  житлового фонду, а також забезпечення
безперебійної  роботи  технічного
обладнання  жилих приміщень, які
знаходяться на балансі  та обслуговуванні
ЖЕК ЖБК.

В  даному
випадку  мова  іде
про  надання  послуг
визначених пунктом 2 частиною 1 статті 13  Закону
України «Про  комунальні  послуги», а саме  послуг
з  утримання  будинків
і споруд  та  прибудинкових територій  ( прибирання
внутрішньобудинкових
приміщень  та  прибудинкової
території, санітарно - технічне
обслуговування, обслуговування
внутрішньобудинкових  мереж,
утримання  ліфтів, освітлення  місць
загального  користування,
поточний  ремонт, вивезення  побутових
відходів  тощо).

Дійшовши  висновку, щодо  наявності
вини  ОЖБК  у
затопленні  квартири  позивачів,
суд  послався  на
Правила  утримання  жилих
будинків  та  прибудинкових
територій, затверджених  наказом  Державного
комітету  України  з
питань  житлово -
комунального  господарства  від 17.05 2005 року № 76 ( далі Правила) ;
Закон « Про  житлово  комунальні
послуги» ; Правила  надання  послуг
з  централізованого  опалення, постачання  холодної
та  гарячої  води
і  водовідведення,  що
затверджені постановою КМУ № 630
від 21.07.2005 року.  Однак  належного
аналізу  цим  нормативним
актам  суд  не дав
та не  вказав  згідно яких
саме  правових  норм
дійшов  такого  висновку.

Тобто,  дійшовши
висновку, що  аварія  сталася
у  зв'язку  із
неналежним  виконанням  ОЖБК
обов'язків  щодо  утримання
у  відповідному  стані
внутрішньобудинкової  мережі  гарячого
водопостачання,  суд  не
зазначив  жодної  правової
норми,  яка  регулює
правовідносини,  що  існували
з  приводу  надання
комунальних  послуг  між
сторонами.

Крім  того,
суд  першої  інстанції
не  звернув  увагу
на  норми  Цивільного
Кодексу  України  та
Житлового  Кодексу  України, що
регулюють  дані  правовідносини  та
не  застосував  їх
при  вирішенні  спору.

Порушення  або
неправильне  застосування  судом
норм  матеріального  права, згідно вимог пункту  4 ч.1 ст.309 ЦПК України  є підставою
для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Колегією
суддів  встановлено,   що
1  травня  2006 року
сталося  залиття  квартири
АДРЕСА_1.

Згідно  акту
комісії  із   головного
інженера, майстра ОЖСК , завідуючої
будинком  та  власника
квартири  № 136  від
04  травня  2006 року
залиття  названої  квартири гарячою водою  сталося
внаслідок  того, що  в
ванній  кімнаті,  в
квартирі №АДРЕСА_2  лопнула  труба
гарячого  водопостачання (т.1  а.с. 11).

Із  акту
вбачається,  що на  час
його складання,  труба,  на
яку  власниця  квартири № 140  ОСОБА_2. вказала  як  на
ту, що  стала  причиною
затоплення,   була  замінена
на  нову.  Заміну
труби  проводив  слюсар
ОЖСК  ОСОБА_4.

Акт  підписаний
всіма  членами  комісії
і  відповідачкою  ОСОБА_2.
без  будь яких  зауважень.

Із  пояснень
позивачки  та  ОЖБК
вбачається, що  факти  замокання
стелі  у  ванній
кімнаті,  в квартирі  позивачів,
мали  місце  і
раніше, однак  звернень до ОЖБК
із  приводу  встановлення
причини   та  усунення
підтікання  води від ОСОБА_2.  не
надходило.

Позивачка  є
власницею  квартири  № 136, а
відповідачка    власницею  квартири
№АДРЕСА_2.

Визначення  поняття
квартири  та  обсяг
прав  і  обов'язків
власника  квартири  міститься
у  ЦК  України
та  ЖК  України.

Згідно  статті
382  ЦК  України
квартирою  є  ізольоване
помешкання  в  житловому
будинку, призначене  та  придатне
для  постійного  у ньому
проживання.  Власникам  квартири
у  дво- або  багатоквартирному  житловому
будинку  належать  на
праві  спільної сумісної  власності
приміщення  загального  користування, опорні  конструкції
будинку,  механічне, електричне,
сантехнічне  та  інше
обладнання  за  межами
або  всередині  квартири,
яке  обслуговує  більше
однієї  квартири, а  також
споруди,  будівлі, які  призначені
для  забезпечення  потреб
усіх  власників  квартир, а також  власників
нежитлових  приміщень, які    розташовані
у  житловому  будинку.

Таким  чином
позивачі  та  відповідачка
разом  із  іншими власниками  квартир
у  цьому  будинку
є  співвласниками  внутрішньо будинкової  мережі
гарячого  водопостачання, яка  обслуговує
більше  однієї  квартири.

Як  вбачається
із  досліджених  судом
доказів, залив  квартири  позивачів
стався  у  зв'язку
із  поривом  труби
гарячого  водопостачання, яка  знаходилася
за  краном, що  перекриває
доступ  гарячої  води  у  квартиру
відповідачки  із  загальної
мережі. Тобто  труби, що  входить
до  внутрішньоквартирної  мережі
гарячого  водопостачання  предназначеної  для
обслуговування  лише  квартири
відповідачки, а  отже  є  її
особистою  власністю.

Частиною 4  ст.
319  ЦК  України
встановлено, що  власність  зобов'язує.

Згідно  частини 1
статті  151  ЖК
України  громадяни, які  мають
в  приватній  власності
жилий  будинок (квартиру),
зобов'язані  забезпечувати  його  схоронність,
провадити  за  свій
рахунок  поточний  і
капітальний  ремонт,
утримувати  в  порядку
при домову  територію.

Обєднання  житлово будівельних  кооперативів
не є  власником  будинку, квартир  та
внутрішньобудинкових  мереж.  ОЖБК  є  балансоутримувачем, тобто  відповідно
до ст.1 Закону України «Про
житлово - комунальні  послуги» та  відповідно до статуту  є
юридичною  особою, яка  за
договором  з  власником
утримує  на  балансі
відповідне  майно, а також  веде
бухгалтерську,  статистичну
та  іншу
передбачену  законодавством  звітність, здійснює  розрахунки
коштів, необхідних  для  своєчасного
проведення  капітального  і поточного
ремонтів  та  утримання,
а також  забезпечує  управляння
цим  майном  і несе
відповідальність  за  його
експлуатацію  згідно  з
законом.

Згідно  частини 1
статті  19  Закону
«Про  житлово - комунальні  послуги»
відносини  між  учасниками
договірних  відносин  у
сфері  житлово - комунальних  послуг
здійснюються  виключно  на
договірних  засадах.

Як  з'ясовано
судом,   договір  між
відповідачкою  ОСОБА_2.  та
ОЖБК  про  надання
житлово - комунальних  послуг  не
укладався.

Враховуючи  вищенаведене,
колегія  суддів  дійшла
висновку,  що  затоплення
квартири  позивачів  ОСОБА_1.
та  ОСОБА_3.  сталося
з  вини  власника
квартири №АДРЕСА_2 ОСОБА_2,
з  причин  неприйняття
останньою  ніяких  мір
по  ремонту мережі  трубопроводу
гарячого  водопостачання, що  проходить
по  ванній  кімнаті
її  квартири.

Відповідно до
вимог ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Згідно
ч.1  ст. 1167   моральна
шкода,  завдана  фізичній
або  юридичній  особі
неправомірними  рішеннями,
діями  чи
бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка  її  завдала, за
наявності її вини, крім  випадків,
встановлених  частиною другою  цієї
статті.

Визначаючи  розмір
відшкодування,  колегія  суддів
погоджується  із  висновками
суду  першої  інстанції, що
стягненню  в рахунок  відшкодування
завданої  позивачам
матеріальної  шкоди підлягає  11521 грн., яку  необхідно
розділити  порівну  між
двома  позивачами.

Судом першої
інстанції  також  правильно
визначена  сума,  що
підлягає стягненню  на  користь
ОСОБА_1.  в  рахунок
відшкодування  моральної  шкоди.
В  той  же
час  колегія   суддів
дійшла  висновку, що  рівень
моральних  страждань позивача  ОСОБА_3судом
першої  інстанції  визначено
неправильно,  а  отже
вважає  за  необхідне
збільшити  суму  що
підлягає  стягненню  на
користь  ОСОБА_3.  до 500 грн.

На  підставі
ст.ст.23, 319, 382, 1166,1167
ЦК  України, ст. 151 ЖК  України, Закону  України «Про житлово комунальні  послуги», Статуту ОЖБК, керуючись ст.
303,  307, 309, 313, 314, 316 ЦПК  України, колегія  суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну  скаргу
Об'єднання  житлово
будівельних  кооперативів задовольнити.

Рішення  Кіровського районного суду  міста Кіровограда    від
11 квітня 2008  року  скасувати.

Позов  ОСОБА_1, ОСОБА_3до  ОСОБА_2 задовольнити  частково.

Стягнути  з
ОСОБА_2  на  користь
ОСОБА_1та  ОСОБА_3по 5760 грн. 50
коп.  в
рахунок  відшкодування  матеріальної
шкоди, кожному  та  по
500  грн.  кожному
в рахунок  відшкодування  моральної
шкоди.

Стягнути  з
ОСОБА_2  на  користь
ОСОБА_1та  ОСОБА_3по 57 грн. 60
коп.  державного  мита
та по 15 грн. витрат на ІТЗ.

В  задоволенні
інших  вимог  відмовити.

В  позові
ОСОБА_1та ОСОБА_3до
Обєднання  житлово  будівельних
кооперативів  про стягнення  матеріальної
та моральної  шкоди  відмовити.

Рішення суду
апеляційної інстанції  набирає чинності з
дня  її проголошення, але може бути
оскаржена до Верховного Суду України
протягом  двох місяців з часу  набрання нею чинності.

.          Головуючий:

Судді: