Справа
№ 2-246/08
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
районний суд м. Дніпропетровська У складі: головуючого судді
В.М., при секретарі розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
попередньої угоди дійсною та визнання права
на квартиру АДРЕСА_1, -
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про визнання
угоди дійсною та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.
обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві й у ході судового
посилалась на те, що 3 червня 2005 року Позивачка уклала попередню
згідно якої ОСОБА_4 зобов'язався оформити на неї
кімнатну квартиру АДРЕСА_1.
на момент укладання попередньої угоди, достеменно знала що квартира
належить ОСОБА_5., ОСОБА_2., ОСОБА_6 у рівних частинах. Також Позивач
посилається на п. 1.3.
договору, відповідно до якого Продавець (ОСОБА_4)
що вказана квартира є добросовісно придбана, не закладена, не
не подарена, у спорі й під забороною на відчуження не знаходиться, не
зданою в оренду та претензій зі сторони третіх осіб до неї немає. Відповідно
п. 2.1. попередньої угоди сторони досягли згоди про наступне: укласти
купівлі продажу до 6 липня 2005 року з метою забезпечення його
тисяч триста гривень), що за курсом НБУ на день укладання угоди
суму що еквівалентна 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США).
до п. 3.1. попереднього договору фактична передача квартири повинна
здійснена до 10 липня 2005 року. Також 16 червня 2005 року Позивач уклав
позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського
округу ОСОБА_7, відповідно до якого Позивач передала,
(шістдесят шість тисяч триста гривень), що на момент укладання договору
У відповідну дату договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладено не було.
ОСОБА_3 пояснила, що виникли
проблеми з оформлення рішення у відділі опіки та піклування
району м. Дніпропетровськ, до того ж необхідно чомусь
усі документи на квартиру, які загублені власником.
Позивач посилається на той факт, що ОСОБА_2. отримала від ОСОБА_3 15 червня
у рахунок вартості квартири. Позивач наполягає що це саме ті гроші що
ОСОБА_3. задля купівлі квартири АДРЕСА_1. Позивач також зазначив що відповідачі
ухиляються від виконання
щодо оформлення квартири відповідно до вимог законодавства.
судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх
ОСОБА_3, позов визнала, та пояснила суду, що
насправді
мала наметі здійснення дій щодо продажу ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1, однак не
ОСОБА_4 до судового засідання не з'явився,
у матеріалах справи є докази завчасного повідомлення про місце та дату
судового засідання. Сторони погодились, що розгляд матеріалів справи
за відсутності ОСОБА_4
ОСОБА_2, та її представник ОСОБА_7 у судовому засіданні позов не визнали у
що ОСОБА_2 угод щодо попередніх домовленостей
продажу квартири (або її частки) АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 особисто не вчиняли.
частку у згаданій квартирі та використовуючи своє право власності на неї
20 жовтня 2005 року 2/3 квартири ОСОБА_8.
продажу квартири або її частики ОСОБА_1 не мала.
Суд
заслухавши пояснення Позивача, Відповідачів, вивчивши матеріали справи,
що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання попереднього договору
3 червня 2005 року дійсним та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 не
підлягають задоволенню за наступних підстав.
Судом
встановлено, що 3 червня 2005 року між ОСОБА_1 та
у простій письмовій формі укладено
договір відповідно до умов якого ОСОБА_4
в строк до 6 липня 2005 року продати 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1. На момент
укладання згаданого договору
квартири були у рівних частинах ОСОБА_5, ОСОБА_2, неповнолітній ОСОБА_6.
4 ЗУ „Про власність” власник  на   свій
розсуд   володіє,
користується   і розпоряджається належним йому майном.
щодо свого майна  будь-які  дії, що
не  суперечать  закону.
може  використовувати  майно для здійснення  господарської
забороненої   законом діяльності,  зокрема
передавати  його  безоплатно
плату у володіння і  користування,  а також
у  довірчу  власність
посилається на норми Цивільного кодексу України, зокрема ст. ст. 202,
655, 656 ЦК України однак відповідно до ст. 202 ЦК України  Правочином є
особи,  спрямована на набуття,  зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.  Власником квартири не вчинялось дій що були
спрямовані на набуття,
або припинення цивільних прав та обов'язків.
Позивача надав суду довіреність від імені ОСОБА_2. що видана
ім'я ОСОБА_4, яким ОСОБА_2. надає право вчиняти від ії імені та
імені ОСОБА_5. дії щодо продажу квартири АДРЕСА_1. Представник Позивача
стверджує що відповідно до згаданих
ОСОБА_4 мав право та був зобов'язаний продати вказану квартиру,
відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення,  в
сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин
імені другої сторони, яку вона представляє. ОСОБА_4 набув не обов'язок
право на вчинення дій щодо продажу зазначеної квартири, але ж як встановлено
судом
до теперішнього часу цим правом не скористувався. Представництво виникає
підставі договору,  закону, акта
органу  юридичної  особи
підстав,  встановлених актами цивільного законодавства.
Також відповідно до ст.
ЦК представник може бути уповноважений на вчинення  лише
на вчинення яких має особа, яку він представляє. Відповідно до ст. 239 ЦК
правочин,  вчинений   представником,   створює, змінює, припиняє
права та обов'язки особи, яку він представляє. Представником власника
квартири не укладено правочинів відповідно до вимог встановлених ст.
ЦК України у частині вчинення правочину у формі, встановленій законом, а
тієї вимоги що саме правочин має бути спрямований на реальне настання
наслідків, що обумовлені ним. За укладеною угодою Продавцем не вчинено
дії що стверджувало б часткове чи повне виконання зобов'язань щодо
зазначеної квартири. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір   купівлі-
ділянки,   єдиного майнового  комплексу,
або  іншого нерухомого  майна
укладається  у  письмовій
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
договір від 3 червня 2005 року, відповідно до якого Позивач просить
право власності на квартиру АДРЕСА_1, вчинений у прості письмовій формі.
Предметом попереднього
від 3 червня 2005 року є зобов'язання щодо продажу нерухомого майна у
При спливанні зазначеного у договорі строку сторонами не вчинено
щодо належного виконання зобов'язань. Сторонами не було укладено договору
квартири, щоб мало на меті передача права власності на згадану
до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній
досягли згоди з усіх істотних умов договору.
не визначали істотних умов договору купівлі-продажу квартири як
набуття права власності.
до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу   житлового
або  іншого нерухомого  майна
укладається  у  письмовій
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
до ст. 635 ЦК України попередній договір
укладається  у  формі,
встановленій  для основного   договору,
договору  не встановлена, - у письмовій формі.
Зобов'язання, встановлене
договором, припиняється,  якщо  основний договір не укладений
строку (у термін),  встановленого
попереднім договором, або якщо жодна
сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
відповідності до ст. 41 Конституції України кожний має право володіти,
і розпоряджатись своєю власністю, Право приватної власності
в порядку, визначеному законом.
таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
задоволенню у повному обсязі.
до ухвали від 17 травня 2006 року з метою забезпечення позову був
арешт на квартиру АДРЕСА_1.
підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 4 ЗУ „Про
ст. ст. 202, 203,  237, 238, 239, 635,
638, 657 ЦК України, суд, -
ОСОБА_1 залишити без задоволення.
забезпечення позову скасувати.
арешт з квартири АДРЕСА_1,
належить на праві власності ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 в вигляді заборони
рішення направити до Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського

управління
юстиції, Дніпропетровське МБТІ, Шосту Дніпропетровську державну

нотаріальну
контору  для відома.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-ти

денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до

апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя

В. М. Грищенко