У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Яреми А.Г.,

Охрімчук Л.І.,

суддів:

Балюка М.І.,     Мазурка В.А.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до
Святошинської районної у
м. Києві державної адміністрації, Святошинської районної у м. Києві ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним акту приватизації квартири,
свідоцтва про право  власності на житло,
визнання частково  недійсним  свідоцтва
про  право  на спадщину
за  законом,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 травня 2007
року  в
задоволенні  позовних вимог  відмовлено.

Не  погоджуючись з рішенням  суду, ОСОБА_1 1 червня 2007 року подав
заяву  про апеляційне оскарження рішення
суду, а 19 червня 2007 року - апеляційну скаргу.

Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2007 року  апеляційна скарга залишена без руху та надано
строк для усунення недоліків
апеляційної скарги.

Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2007 року  апеляційна
скарга визнана  неподаною  та  повернута.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали судді
суду апеляційної інстанції та направлення справи до апеляційного  суду для
вирішення  питання  про
прийняття  апеляційної  скарги та її розгляду, у зв'язку з порушенням
норм  процесуального права.

Касаційна скарга  підлягає
задоволенню  з таких підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу, суддя апеляційного суду
виходив з того, що заявником у наданий строк не були усунуті недоліки
апеляційної скарги, а саме: апеляційна скарга не була  оплачена
судовим збором, до апеляційної скарги не були додані копії заяви про
апеляційне оскарження  відповідно до
кількості  осіб, які беруть участь у
справі,  а також  в
апеляційній скарзі не зазначено дату подання  заяви про апеляційне оскарження.

Проте, погодитися  з такими  висновками не можна.

Із справи вбачається, що листом апеляційного суду м. Києва  від  25
червня 2007 року вищевказана ухвала судді надіслана заявнику. Проте, в
матеріалах справи відсутні відомості щодо її отримання апелянтом . Він
зазначає, що  цього листа  та
ухвалу судді від 22 червня 2007 року
він не одержував і тому  не знав,
що мав зробити для того, щоб його апеляційна скарга була прийнята до розгляду.

За змістом ст.ст. 121, 297 ЦПК України
особа має знати які
процесуальні  дії їй слід вчинити
для  розгляду  поданої нею апеляційної скарги.

Даних про те, що ОСОБА_1 знав, що подана ним апеляційна скарга  суддею залишена без руху у справі відсутні.

Тому у судді апеляційного суду не було підстав для  визнання
апеляційної скарги неподаною та її повернення.

Крім того, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, заявником на  першій сторінці апеляційної скарги вказано
дату подання ним заяви про апеляційне оскарження.

Тому оскаржувана ухвала
судді апеляційного суду підлягає скасуванню як така, що постановлена з
порушенням норм процесуального права, а справа направленню до апеляційного  суду
для  вирішення  питання
про прийняття  апеляційної
скарги.

Керуючись
ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2007 року
скасувати,  справу направити до  апеляційного
суду  для  вирішення
питання  про  прийняття
апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

М.І. Балюк

В. А.Мазурок

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін