Справа № 22ц-1783/2008р.         Головуючий у 1 інстанції - Білий В.М.
Категорія -цивільна                                     Доповідач
у х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29 жовтня 2008
року

м.
Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

ПОЗІГУНА М.І.

суддів:

Губар В.С., Редьки А.Г.

при секретарі:

Рачовій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства комерційний банк
„ПриватБанк” (далі -ЗАТ КБ „ПриватБанк”) на
ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 липня 2008 року
про відмову у прийнятті заяви ЗАТ КБ „ПриватБанк” до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Деснянського районного
суду м. Чернігова від 30 липня 2008 року відмовлено у прийнятті заяви ЗАТ
„ПриватБанк” про видачу судового наказу про стягнення  з ОСОБА_1 заборгованості. Суддя прийшов до
висновку, що із заявлених вимог вбачається наявність між сторонами спору про
право.

Не погоджуючись з ухвалою, ЗАТ КБ
„ПриватБанк” звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм процесуального права, оскільки  суд невірно застосував вимоги ст.100 ЦПК
України, а також порушив норми матеріального права - ст.ст. 207, 526, 1050,
1054 ЦК України. Подана заява і документи містять належні докази того, що
правочин вчинений в письмовій формі і відповідає вимогам законодавства щодо
його оформлення, строк виконання зобов'язання настав, боржник його не виконав.
Суду надано розрахунок заборгованості, дотримані всі інші умови видачі судового
наказу, передбачені ЦПК України. В заяві та доданих документах не має
відомостей, які б свідчили про оспорювання боржником підстав, розміру вимоги чи
відсутність відповідного права, наявність спору про право не вбачається.
Твердження суду про наявний спір про право є тільки припущенням.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ЗАТ КБ „ПриватБанк” та ОСОБА_1 21.11.2007 року укладено кредитний договір на
суму 6827 грн. 04 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі
12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном
повернення 21.11.2009 р.

Станом на 23.06.2008 року ОСОБА_1 за
кредитним договором має заборгованість в сумі 7963 грн. 50 коп., яка
складається із заборгованості за кредитом в сумі 6827 грн. 04 коп., заборгованості
по процентам за користування кредитом в сумі 443 грн. 26 коп., заборгованості
по комісії за користування кредитом в сумі 491 грн. 52 коп., пені за
несвоєчасність виконання зобов”язань за договором в сумі 201 грн. 68 коп.

Всі ці нарахування передбачені заявою
позичальника та умовами надання кредиту.

Відповідно до ст.96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу, яка грунтується на
правочині, вчиненому у письмовій формі.

Враховуючи, що у даному випадку
вимога заявника про стягнення заборгованості по кредиту, процентам грунтується
на письмовому правочині, то за такою вимогою може бути видано судовий наказ.

Посилання суду першої інстанції на
п.2 ч.1 ст.100 ЦПК України є передчасним, оскільки на даний час немає доказів,
які б свідчили про оспорювання боржником підстав, розміру вимог, а отже
наявності спору про право.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 312, 315, 317, 319, 324 ЦПК України,
апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства комерційний банк
„ПриватБанк - задовольнити.

Ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 липня 2008
року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції
для його вирішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:                                                    Судді: