Справа № 2-544/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2008 року                       Берегівський районний
суд Закарпатської області в особі:

головуючого:    Гал
Л.Л.,

при секретарі:
Сливка В.С.,

з участю представника
позивача за усною заявою  - адвоката
ОСОБА_1., відповідачки ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на житло та зняття її з реєстраційного обліку,

встановив:

ОСОБА_3. звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2. про визнання особи такою, що
втратила право на житло та зняття її з реєстраційного обліку зазначивши, що
квартира за адресою АДРЕСА_1, належить йому на підставі договору
дарування від 13.10.2004 року. В квартирі зареєстрована також його колишня
дружина ОСОБА_2., з якою він розірвав шлюб 27.12.2007 року, та яка з вересня
2007 року за вказаною адресою не проживає. В зв'язку з реєстрацією відповідачки
у квартирі позивачу доводиться сплачувати більшу плату за комунальні послуги.

На попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_3.
зменшив свої позовні вимоги - від вимоги про зняття з реєстрації відповідачки
відмовився.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3. зменшений позов
підтримав та пояснив, що просить суд визнати його колишню дружину ОСОБА_2.
такою, що втратила право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1, оскільки
вона в вересні 2007 року добровільно покинула квартиру  і з того часу в ній не проживає. Квартира
належить йому на підставі договору дарування і реєстрація відповідачки змушує
його сплачувати зайві комунальні послуги.

Відповідачка ОСОБА_2. в судовому засіданні позов не
визнала та пояснила, що дійсно з вересня 2007 року не проживає в квартирі за
адресою АДРЕСА_1, однак ствердила, що покинула квартиру вимушено в зв'язку з
тим, що ОСОБА_3. погрожував та наносив побої їй та їх дітям. Визнання її такою,
що втратила право користування квартирою може перешкодити їй при розподілі
співнабутого із позивачем у шлюбі майна.

Заслухавши пояснення позивача, його представника,
відповідачки, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи суд приходить до
наступного.

Відповідно до договору дарування від 13.10.2004 року  та витягу про реєстрацію права власності на
нерухоме майно квартира за адресою АДРЕСА_1, належить ОСОБА_3. на праві
приватної власності  (а.с. 57, 6).

В квартирі за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані  ОСОБА_4., ОСОБА_3. та ОСОБА_2. (а.с. 4).

ОСОБА_3. та ОСОБА_2. розірвали шлюб 28.02.2008 року (а.с.
7).

Як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_2. не проживає в
квартирі за адресою    АДРЕСА_1, з
вересня 2007 року. Цей факт визнала і сама відповідачка та підтвердили допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_5., ОСОБА_6. і ОСОБА_7.. Крім того, свідки
ствердили, що відповідачка добровільно покинула спірну квартиру.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2. не проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_1, більше шести
місяців - з вересня 2007 року і жодних доказів про те, що вона вимушено
покинула квартиру нею не наведено -  вона
не зверталася з відповідними заявами ні до Берегівського РВ УМВС ні до
Берегівської міськради, тому зменшений позов є підставний і підлягає до задоволення

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88,
212 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України,

рішив:

Зменшений позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування
житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1

Заяву  про  апеляційне
оскарження  рішення  суду
першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.  Апеляційна скарга на  рішення
суду  подається  протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя:                                                                        Гал  Л.Л.