справа № 2ц - 1346/08
18 квітня 2008 року   Антрацитівський міськрайонний суд
Луганської області в складі:
судді
при секретарі                                                                                     Щербак
розглянувши у  попередньому відкритому судовому
засіданні  цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Іванівської   селищної
ради про визнання права власності в порядку спадкування
Позивач є   єдиним сином та
спадкоємцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Смерть ОСОБА_2 зареєстрована
виконкомом Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області
1 січня 2007 року, актовий запис № 1.
ОСОБА_2 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1, яка
складається з трьох жилих кімнат загальною площею 56.7 кв.м. житловою площею
33.3 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 11.8 кв.м, 2-а кімната - 8.7 кв.м, 3-я
кімната - 12.8 кв.м, кухні  - 9.9 кв.м,
коридору - 10.7 кв.м. вбудованої шафи - 2.8 кв.м. Свідоцтво про право власності
на житло видане згідно з розпорядженням (наказом) від 14 липня 1993 року № 121
Дебальцевського відділення Донецької залізниці та зареєстроване у реєстровій
книзі АГКПТІ за № 11.  Разом з нерухомим
майном ОСОБА_2, належали грошові вклади на рахунках: у філіалі Ощадного банку
СРСР № 5371/050 на рахунку НОМЕР_1; у філіалі Ощадного банку СРСР № 5371/050-51
на рахунку НОМЕР_2; у філіалі Ощадного банку СРСР № 5371/051 на рахунку
НОМЕР_3. ОСОБА_1 після смерті матері постійно мешкав у цій квартирі, тобто
фактично прийняв спадщину. Інших спадкоємців окрім його немає, бо батько
ОСОБА_3 помер ще раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2, його смерть зареєстрована Іванівською
селищною радою Антрацитівського району Луганської області 13 березня 1996 року,
актовий запис № 35.  Той факт, що позивач
фактично прийняв спадщину, та має заповіт матері, посвідчений секретарем
виконкому Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області
3 лютого 1997 року та зареєстрований у реєстрі за № 27,  згідно ч. 3 ст.1268, 1261, ч.5 ст. 1268
Цивільного кодексу, дає йому підстави вважати себе власником квартири АДРЕСА_1
та грошових вкладів. У грудні 2007 року він звернувся до Антрацитівської
районної державної нотаріальної контори з метою нотаріального оформлення права
власності на спадщину, але йому відмовили у цьому мотивуючи це тим, що
пропущений строк для прийняття спадщини, крім того у заповіті реєстровий номер
виправлений та не завірений належним чином. Тому ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду із
позовом про визнання права власності на спадщину з метою захисту свого права
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує заявлені вимоги, просить визнати
за  ним право власності в порядку
спадкування на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з трьох жилих кімнат житловою
площею 33.3 кв.м, кухні  - 9.9 кв.м,
коридору - 10.7 кв.м. вбудованої шафи - 2.8 кв.м., загальною площею 56.7 кв.м.,
а також на грошові внески матери  з відповідними відсотками, що зберігаються у
відділенні Ощадбанку. Відповідач - виконком Іванівської  селищної ради - не заперечує проти їхнього
задоволення, просить розглянути справу без їхнього представника (а.с.18).
Вислухавши позивача,
дослідивши  матеріали  справи, зокрема свідоцтво про право власності
на житло - квартиру АДРЕСА_1, яке  видане
згідно з розпорядженням (наказом) від 14 липня 1993 року № 121 Дебальцевського
відділення Донецької залізниці та зареєстроване у реєстровій книзі АГКПТІ за №
11.  (а.с.5), свідоцтво про народження
ОСОБА_1(а.с.10), свідоцтва про смерть його батьки ОСОБА_3 (а.с.4) та мати
ОСОБА_2 (а.с.9), копії ощадних  книжок
(а.с.17),  суд  вважає,
що позов підлягає задоволенню, тому
що сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджує його
законність і обґрунтованість.
Відповідно до ст. 328
Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України: ”Право власностi на новостворене нерухоме
майно (житловi будинки, будiвлi, споруди тощо) виникає з моменту завершення
будiвництва (створення майна). Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності, тобто позов позивача по справі є позадоговірною вимогою власника майна
про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права
власності на спірне майно,  не з'єднане з
конкретними про повернення майна чи усунення інших перешкод, не зв'язаних з позбавленням
володіння. Даний позов спрямовано на усунення перешкод  у здійсненні власником свого права і
виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в
судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.
Підставою такого позову є обставини, що підтверджують право власності на майно
та ст. 16 Цивільного кодексу України, яка визначає визнання права, як способу
захисту цивільних прав та інтересів.
Як вбачається із ст. 392
Цивільного кодексу України: „Власник майна може пред'явити  позов про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.”.
Згідно до ч.І ст.376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти спадкодавця (їх діти).
Тому ОСОБА_1  набуває  права власності в порядку спадкування за
законом на об'єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1, яка складається з трьох
жилих кімнат житловою площею 33.3 кв.м, кухні
- 9.9 кв.м, коридору - 10.7 кв.м. вбудованої шафи - 2.8 кв.м., загальною
площею 56.7 кв.м., а також на грошові внески
матери  з відповідними відсотками, що
зберігаються у відділенні Ощадбанку   № 5371/050 та №
5371/051 на рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3.
Відносини пов'язані з
державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності та їх
обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються нормами Закону України „Про
держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, що визначено
Відповідно до п.1 ст.4 Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають
речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних і
юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без
громадянства, іноземних юридичних осіб, зокрема, право власності на нерухоме
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 10, 60 ЦПК України, ст.15, ч.
3 ст.  376 ЦК України,
Позов  ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1  право
власності в порядку спадкування після смерті мати ОСОБА_4 на нерухоме майно:  квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з трьох жилих кімнат житловою площею 33.3 кв.м,
кухні  - 9.9 кв.м, коридору - 10.7 кв.м.
вбудованої шафи - 2.8 кв.м., загальною площею 56.7 кв.м., а також на грошові внески  ОСОБА_2
з відповідними відсотками, що зберігаються у
відділенні Ощадбанку   № 5371/050 та №
5371/051 на рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного
суду  Луганської області через
Антрацитівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження,  і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України

Суддя

рішення надруковане у дорадчій кімнаті