Справа № 22-1547   2008 р.                       Головуючий
у 1 Інстанції -  Яковлєва С.В.
Категорія 31                                                Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

1 жовтня 2008 року.

Судова палата в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області
в складі:

Головуючого -  Черненко В.В.

Суддів - Спірідонової Л.С.,
Потапенко В.І.

При секретарі - Животовської
С.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Знам'янського міськрайонного
суду від 19 червня 2008 року.

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1
та  ОСОБА_2 звернулись з позовом до
ОСОБА_3 з притягненням до участі в якості третьої особи на боці відповідача
ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог
зазначили слідуючи.

ОСОБА_2. має на праві
власності автомобіль марки ГАЗ - 3110, керування яким за дорученням здійснював
її чоловік, ОСОБА_1.

26 серпня 2006 року в місті
Знам'янка автомобіль ЗАЗ-ДЕУ під керуванням ОСОБА_4: який на праві власності
належить його батьку ОСОБА_3, допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ - 3110.

Внаслідок цього автомобіль
позивачки було пошкоджено, аОСОБА_1. отримав
тілесні ушкодження, а тому на протязі тривалого часу проходив курс
лікування.

У зв'язку зі стресом,
довготривалими переживаннями з приводу зазначених подій та наслідків,
відсутність можливості користуватись транспортним засобом, що було вкрай
необхідним у зв'язку з їх життєвим укладом, вважають, що їм було завдано також
і моральної шкоди.

Після уточнення позовних
вимог (а.с. 103) просили стягнути з власника автомобіля ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1. - матеріальну шкоду, пов'язану з придбанням ліків та проходження курсу
лікування в сумі 861 грн. 01 коп., моральну шкоду в сумі 9 тис. 500 грн.; на
користь ОСОБА_2. - матеріальну шкоду, пов'язану з  пошкодженням автомобіля в сумі 9968 грн. 60
коп., моральну шкоду в сумі 9 тис. 500 грн., а також судові витрати за надання
правової допомоги по 150 грн. кожному, за проведення технічної експертизи на
користь ОСОБА_2. - 1320 грн.

Ухвалою Знам'янського
міськрайсуду від 12 травня 2008 року (а.с. 152) ОСОБА_4 залучено до участі у
справі в якості співвідповідача.

Рішенням Знам'янського
міськрайсуду від 19 грудня 2008 року позов задоволено частково.

З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1.
стягнуто матеріальну шкоду в сумі 861 грн 01 коп., моральну шкоду в сумі 1500
грн., судові витрати в сумі 748 грн.

На користь ОСОБА_2. стягнуто
матеріальну шкоду в сумі 500 грн, судові витрати в сумі 1454 грн.

В задоволенні позовних вимог
до ОСОБА_3 відмовлено.

Суд прийшов до висновку, що
шкоду, заподіяно винними діями ОСОБА_4, що керував транспортним засобом на
законних підставах.

В апеляційній скарзі
ставиться питання про скасування рішення суду у зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права, ухвалення нового рішення в частині
відповідача та розміру моральної шкоди.

Зазначається, що матеріальна
відповідальність повинна бути покладена на власника автомобіля ОСОБА_3, запис в
техпаспорті на автомобіль прізвища ОСОБА_4 є неправомірним, а розмір стягнутої
моральної шкоди не відповідає перенесеним ними страждань та негативним
наслідкам.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених у суді першої інстанції колегія суддів вважає, що справа підлягає
задоволенню частково, рішення суду в частині розміру моральної шкоди скасуванню
з ухваленням нового рішення.

З матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_2. є власником автомобіля ГАЗ -3110, державний номер
НОМЕР_1ОСОБА_1. керував автомобілем на підставі належно оформленого дорученням.

Власником автомобіля ЗАЗ-DAEWOO є ОСОБА_3. У свідоцтві
про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 зазначений як особа,
що має право на користування даним автомобілем.

Заперечення позивачів щодо
неправомірності такого запису не може бути прийнято колегією суддів, оскільки
це питання не є предметом розгляду в даній справі і не розглядалось раніше.

Відповідно до вимог ст. 1187
ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом. Вважати, що
ОСОБА_4. в момент скоєння ДТП керував автомобілем без законних на те підстав у
суду не було.

Вина відповідача доведена і
підтверджується вироком Знам'янського міськрайсуду від 6.11.2007 року за яким
його засуджено по ст. 286 4.1 КК України, оскільки внаслідок ДТП ОСОБА_1
заподіяно тяжкі ушкодження середньої тяжкості.

Згідно п. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів також приймає
до уваги, що сторонами розмір стягнутої судом матеріальної шкоди та судових
витрат не оспорюється, в цій частині рішення постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Разом з тим, висновки суду,
щодо розміру моральної шкоди не відповідають обставинам справи.

Моральною шкодою визнаються
страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного та психічного впливу,
що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації своїх звичок і
бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків
морального характеру.

Згідно з п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 ( з подальшими змінами
) „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди” розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначити залежно від
обсягу страждань які зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з
урахуванням

інших обставин. При цьому суд має право керуватись засадами розумності ,
виваженості та справедливості.

Виходячи з цього, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції, не в повній мірі врахував обставини
справи, тяжкість тілесних ушкоджень потерпілого, тривалість лікування що
позбавило його можливості займатись звичними справами.

Колегія суддів не може
погодитись і з  висновком суду, стосовно
доводів позивачів про те, що вони тривалий час були позбавлені транспортного
засобу і це призвело до моральних страждань, є лише припущенням позивачів,  і не знайшло свого підтвердження в судовому
засіданні, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи і є помилковим.

Неможливість користуватися
транспортним засобом підтверджується висновком автотоварознавчої експертизи та
тою обставиною, що матеріальні збитки внаслідок пошкодження автомобіля не
відшкодовано.

Враховуючи наведене колегія
суддів вважає, що розмір моральної шкоди ОСОБА_1 необхідно збільшити до 3 тис
грн., ОСОБА_2. - до 1 тис. грн.

Невідповідність висновків
суду обставинам справи є підставою для скасування рішення суду з ухваленням
нового рішення.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п.
2, 309 ч. 1 п. 3, 313-314, 316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу
задовольнити частково.

Рішення Знам'янського
міськрайонного суду від 19 грудня 2008 року в частині розміру відшкодування
моральної шкоди скасувати і ухвалити нове рішення, яким з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 стягнути моральну шкоду в сумі 3000 грн. на користь ОСОБА_2 - моральну
шкоду в сумі 1000 грн.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили
з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий : підпис

Судді : підписи

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області                                          Л.С.
Спірідонова