Справа №2-268
Р І Ш Е Н Н Я

І м
е н е м   У к р а ї н и

25
квітня 2008 року             Ялтинський
міський суд  Автономної Республіки Крим у
складі: головуючої судді - Земляної Г.В., при секретарі - Копистко О.М., з
участю адвокатів ОСОБА_3, ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні
позовну заяву  ОСОБА_1 до Ялтинської
міської ради, ОСОБА_2  про  визнання неправомірними дій і бездіяльності
Ялтинської міської ради,  рішення
Ялтинської міської ради,  визнання
недійсним державного акту і визнання права власності на земельну ділянку і по
зустрічній позивній заяві ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про усунення перешкод у користуванні власністю, суд

В С
Т А Н О В И В:

Позивачка
ОСОБА_1 пред'явила до суду позивну заяву до Ялтинської міської ради, ОСОБА_2
про визнання неправомірною бездіяльність і діяльності Ялтинської міської
ради  в частині не надання їй у власність
земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої в районі будинку АДРЕСА_1,
визнати  рішення №106 від 26 грудня 2006
року Ялтинської міської ради «Про надання у власність ОСОБА_2  земельної ділянки площею 0,0050 га для
будівництва і обслуговування індивідуального гаражу» недійсним і скасувати
його, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну
ділянку  за №579082 від 02.06.2007 року ,
виданий на ім'я ОСОБА_2 і визнати за позивачкою право власності на земельну
ділянку  площею 0,015 га, яка розташована
в районі будинку АДРЕСА_1 и понудити Ялтинську міську раду надати їй право на
оформлення його у власність.

21
січня 2008 року позивачка вточнила позивні вимоги і просить суд визнати
неправомірну діяльності Ялтинської міської ради
в частині не надання їй у власність земельної ділянки площею 0,015 га,
розташованої в районі будинку АДРЕСА_1, визнати
рішення №106 від 26 грудня 2006 року Ялтинської міської ради «Про
надання у власність ОСОБА_2 в власність земельної ділянки площею 0,0050 га для
будівництва і обслуговування індивідуального гаражу» недійсним і скасувати
його, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну
ділянку  за №579082 від 02.06.2007
року,  виданий на ім'я ОСОБА_2 і
зобов'язати(понудити) Ялтинську міську раду
розглянути питання про надання їй у власність земельної ділянки, визнати
за позивачкою право власності на земельну ділянку  площею 0,015 га , розташованої в районі
АДРЕСА_1 и понудити Ялтинську міську раду надати їй право на оформлення його у
власність.

16
квітня 2008 року позивачка остаточно вточнивши позивні вимоги пред'явила позов
до ОСОБА_2 і Ялтинської міської ради, треті особи Відділ екології Ялтинської
міської ради, Управління екологічної інспекції Південно-Кримського регіону  і просить суд визнати неправомірними дії  Ялтинської міської ради в частині  не надання позивачці у власність  земельної ділянки  площею 0,015 га, розташованої в районі
житлового будинку АДРЕСА_1 , визнати
рішення №106 від 26 грудня 2006 року Ялтинської міської ради «Про
надання у власність ОСОБА_2 в власність земельної ділянки площею 0,0050 га для
будівництва і обслуговування індивідуального гаражу» недійсним і скасувати
його, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну
ділянку  за №579082 від 02.06.2007 року ,
виданий на ім'я ОСОБА_2. Остаточно уточнені позивні вимоги мотивовані тим, що
позивачка проживає в квартирі АДРЕСА_1 і більше 25 років користується земельною
ділянкою площею 0,015 га, яка розташована біля будинку АДРЕСА_1. Позивачка
неодноразово усно і письмово зверталася до Ялтинської міської ради із проханням
надати їй у власність земельну ділянку
під садибу чи город. В 2006 році позивачка знову звернулася із заявою
про надання їй у власність земельну ділянку під садибу чи город, але їй було
відмовлено і рекомендовано подати заяву про надання у власність земельної
ділянки під гараж. Позивачка надала до Ялтинської міської ради заяву про
надання згоди на складання проекту відводу земельної ділянки для будівництва
гаражу  на весні 2006 року. Однак, заява
позивачки по суті розглянута не була, їй листом відповіли, що гаражне
будівництво на цій земельній ділянці не передбачено. Однак, через місяць, після
відмови їй у наданні у власність земельної ділянки  рада надала частину належної їй земельної
ділянки відповідачу ОСОБА_2 для будівництва гаражу. Вважає вищевказане рішення
незаконним, так як відповідач проживає на іншій вулиці , просив надати земельну
ділянку у власність не вказуючи його місце розташування, не встановив границі
земельної ділянки у натурі, не враховані інтереси позивачки, не враховано, що
земельна ділянка зайнята зеленими насадженнями, відповідач не врахував, що
позивачка  користується  земельною ділянкою понад 25 років,  зі згоди домового комітету.

Відповідач
ОСОБА_2 заперечував проти заявлених вимог,
так як він у відповідності із діючим Земельним кодексом отримав у
власність земельну ділянку, яка розташована біля житлового будинку  АДРЕСА_1. На належній йому на праві власності
земельній ділянці  не ростуть цінні
породи дерев, росте тільки молода яблуня. При освоєнні ним наданої йому у
власність земельної ділянки було встановлено, що частину належної йому на праві
власності земельної ділянки, захватила позивачка, встановивши забір із сітки
«ратиця». У зв'язку із чим відповідач ОСОБА_2 надав до суду зустрічну позивну
заяву про усунення перешкод у користуванні власністю земельною ділянкою  площею 0,0050 га, розташованою з адресою:
АДРЕСА_1,  і просив суд зобов'язати
відповідачку звільнити вищевказану земельну ділянку від огорожі, яблуні і
городній рослин.

19 березня 2008 року ОСОБА_2 вточнивши
позивні вимоги і просить суд  усунути
перешкоди  з боку відповідачки  ОСОБА_1 у користуванні належної йому на праві
власності земельною ділянкою  площею
0,0050 га, розташованою з адресою: АДРЕСА_1 і зобов'язати відповідачку
звільнити вищевказану земельну ділянку від огорожі сітки - «ратиця».

Заявлені вимоги мотивовані тим, що  позивачка самочинно захватила у користування
земельну ділянку біля житлового будинку АДРЕСА_1. Позивач, отримавши у
власність земельну ділянку для будівництва
гаражу, встановив, що частина належної йому на праві власності земельної
ділянки  із західної  сторони самочинно зайнята відповідачкою
ОСОБА_1, яка встановила сітку «ратиця» і перешкоджає в користуванні майном.

Представник  Ялтинської міської ради заперечував проти
позивних вимог ОСОБА_1 і підтримав позов ОСОБА_2, так як позивачка самочинно
захвалила земельну ділянку,  яка не
відноситься до при будинкової території , а розташована біля житлового будинку
АДРЕСА_1. Позивачка із заявами про надання згоди на складання проекту відводу
земельної ділянки до березня 2006 року не зверталася, а ОСОБА_2 звернувся із
заявою 01 березня 2005 року і отримавши згоду на складання проекту відводу
земельної ділянки, зібравши усі необхідні документи, рішенням Ялтинської
міської ради отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. Факт
самочинного захвату земельної ділянки не породжує прав позивачки на частину
земельної ділянки наданої у власність в
ОСОБА_2

Представник Управління Державної
екологічної інспекції
Південно-Кримського регіону у судовому засіданні заперечувала проти
заявлених вимог, так як на земельній ділянці, яка надана у власність ОСОБА_2
цінних пород дерев не росте. Управління із цього приводу дало свій висновок, на
підставі якого було вирішено питання і земельна ділянка надана у власність
ОСОБА_2. На земельній ділянці, наданій у власність ОСОБА_2 росте молода яблуня
інших дерев не має.

Представник Відділу екології  Ялтинської міської ради суду пояснив, що
наданням у власність ОСОБА_2 земельної ділянки екологічне становище  регіону не
погіршилося.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи,
суд уважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 не підлягають задоволенню,
а  позивні вимоги   ОСОБА_2 слід задовольнити із наступних
підстав.

Згідно
ст. 12 Земельного Кодексу України, розпорядження землями територіальних громад,
передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і
юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

У
відповідності зі ст. 116 ЗК України громадяни і юридичні особи здобувають право власності й
права користування земельними ділянками із земель державної, або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади, або органів місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень.

Відповідно
до п. 6 ст. 118 ЗК України, - громадяни, зацікавлені в одержанні безкоштовно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для
обслуговування житлового будинку й споруджень подають заяви у відповідну Міську
Раду.

Відповідно до п. 7 ст. 118 ЗК України, - Міська Рада у
випадку згоди на передачу земельної ділянки у
власність дає дозвіл на розробку проекту його
відводу.

Судом
встановлено, що 01 березня 2005 року
ОСОБА_2 звернувся в Ялтинську міську Раду  із заявою про
надання  йому згоди на складання
проекту відводу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1(арк.спр.67) для будівництва гаражу.

Заява
ОСОБА_2 була розглянута і рішенням Ялтинської міської Ради №642  від 02 листопаду 2005 року 35 сесії 4-го
скликання було надано дозвіл на складання проекту відводу земельної ділянки
орієнтовною площею 0,0050 га для будівництва й обслуговування індивідуального
гаражу за
адресою: АДРЕСА_1(арк.спр.68).

На
підставі зазначеного рішення, позивач виконав проект відводу земельної ділянки,
який був погоджений відповідно до вимог п.п.8,9 ст.118 ЗК України: з Ялтинським
міським управлінням земельних ресурсів, що підтверджується висновком - узгодженням  від 12 квітня 2006 року (арк.спр.66),
Республіканським комітетом із земельних ресурсів АР Крим, що підтверджується
позитивним висновком державної землевпорядної експертизи від 15 червня 2006
року(арк..спр.65),  Комітетом з охороні
культурної спадщини, що підтверджується позитивним висновком від 24 листопаду
2006 року (арк.спр.72), Управлінням державної екологічної інспекції Південно -
Кримського регіону, що підтверджується
листом-узгодженням від 17 квітня 2006 року(арк.спр.69), Управлінням
головного архітектора м. Ялта, що підтверджується позитивним висновком від 12
липня  2006 року(арк.спр.81), позитивним
висновком Кримської республіканської СЭС, що підтверджується позитивним
висновком  від 06 квітня 2006 року
(арк.спр.73).

26
грудня 2006 року рішенням №106 Ялтинської міської ради 6-тої сесій 5-го
скликання було затверджено проект відводу земельної ділянки, і ОСОБА_2 передана
у власність земельна ділянка площею 0,0050 га, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1(арк..спр.78).  ОСОБА_2, після
виносу земельної ділянки у натурі (арк..спр.79)
отримав 02 липня 2007 року держаний акт на право власності на
вищевказану  земельну ділянку серія
НОМЕР_1(арк..спр.59).

Таким
чином судом встановлено, що  Ялтинською
міською Радою прийнято рішення про надання у власність земельної ділянки і
надано державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 із
дотриманням вимог, передбачених ст.118 ЗК України і порушення норм діючого
законодавства при зборі документів, прийнятті рішення і наданні ОСОБА_2
земельної ділянки у власність для будівництва гаража судом не встановлено.

.
На підставі ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної
ділянки може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення  не пов'язані  із позбавленням права власності на земельну
ділянку і на відшкодування скоєної шкоди.

Судом встановлено, що на належній на праві власності позивачу ОСОБА_2
земельній ділянці площею 0,0050 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1(
арк..спр.113) із західної сторони находиться огорожа із сітки «ратиця», яка
огороджує земельну ділянку, якою користується ОСОБА_1.

Та обставина, що на частині земельної ділянки, яка  надана у власність ОСОБА_2 із західної
сторони, знаходиться огорожа із сітки «ратиця», яка встановлена ОСОБА_1 у
судовому засіданні підтверджена поясненнями сторін і ними не оспорюється.

При цьому, судом встановлено, що землі, які розташовані навколо
земельної ділянки, наданої у власність ОСОБА_2 знаходяться на підставі ст..60
Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в комунальній власності є
матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування і в користування або
у власність ОСОБА_1 землі не надавалася і ця обставина не заперечувалася
сторонами.

Таким чином, судом встановлено, що
земельна ділянка , яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1  зайнята нею самочинно.

Посилання ОСОБА_1 і її представника на ті обставини, що зайнята нею
земельна ділянка біля житлового будинку АДРЕСА_1, була надана їй у користування
рішенням, яке не збереглося, Домового комітету житлового будинку АДРЕСА_1,  понад 25 років тому назад, що  у судовому засіданні підтвердила свідок  ОСОБА_5, суд не може прийняти до уваги.
Вказані доводи не можуть бути підставами, передбаченим законом,   для надання права на користування земельної
ділянки ОСОБА_1.

Сам по собі факт користування самочинно зайнятою земельної ділянкою
тривалий термін не породжує яких-небудь прав на нею  ОСОБА_1 на підставі ст.119 Земельного кодексу
України і не дає позивачці ОСОБА_1 правових підстав вимагати визнання недійсним
рішення про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2 і скасування
державного акта на право власності на вказану земельну ділянку.

При таких обставинах позивні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити і усунути
перешкоди в користуванні належної йому на праві власності земельною ділянкою,
шляхом зносу самочинно встановленої огорожі із західної сторони земельної
ділянки, наданої у власність  ОСОБА_2.

Згідно
ст. 14 Конституції  України кожному
громадянинові України, гарантується право
на землю.

Однак,  це право на землю
реалізується громадянами України в порядку передбаченому Земельним кодексом
України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 тільки 20 березня 2006 року звернулася до
Ялтинської міської ради із заявою про надання згоди н складання проекту відводу
їй земельної  ділянки для будівництва та
обслуговування індивідуального гаражу(арк.спр.8), після того як радою вже було
прийняти рішення про надання згоди на складання проекту відводу земельної
ділянки  ОСОБА_2.

Посилання позивачки, що вона раніше усно та письмово вже зверталася до
Ялтинської міської ради із аналогічними заявами, але в неї відсутні документи,
як і б підтвердили ці обставини,    суд
не може прийняти до уваги у зв'язку із відсутністю доказів у підтвердження цих
стверджень..

Разом із тим, у порушення вимог ст..60 ЦПК України ОСОБА_1,  не надано суду яких-небудь доказів про
наявність правових підстав для скасування рішення Ялтинської міської ради про
надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки і
державного акту на право власності на земельну ділянку.

Доводи ОСОБА_1, що на земельній ділянці наданій у власність ОСОБА_2,
знаходяться посаджені нею цінні плодові дерева,
що технічно не можливо будівництво гаражу на наданою у власність ОСОБА_2
земельній ділянці,  або що у наслідок
вирубки дерев погіршиться загальна екологічна ситуації, судом перевірені і не
можуть бути прийняти до уваги, так як не можуть бути підставами для визнання
недійсним рішення і скасування державного акту.

Судом  при прийнятті рішення і наданні у власність
ОСОБА_2 земельної ділянки порушення норм Земельного кодексу не встановлено.

Згідно із пояснень
Представників  Управління Державної
екологічної інспекції
Південно-Кримського регіону  і
Відділу екології Ялтинської міської ради судом встановлено, що на земельній
ділянці, яка надана у власність ОСОБА_2 цінних пород дерев не має. Із плодових
дерев на земельній ділянці росте  тільки
молода яблуня.

Посилання ОСОБА_1 на  неможливість
цільового використання земельної ділянки під будівництво гаражу, суд не може
прийняти до уваги, так як згідно із технічної документації  і висновків усіх компетентних спеціалістів
встановлена можливість використання земельної ділянки по цільовому призначенню.

Більш, того ОСОБА_1 звернулася до Ялтинської міської ради також із
заявою надання їй згоди на складання проекту відводу  земельної ділянки за вищевказаною адресою для
будівництва індивідуального гаражу.

При таких обставинах  правових підстав для визнання недійсним і
скасування рішення №106 від 26 грудня 2006 року « Про надання у власність  ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0050 га
для будівництва та обслуговування
індивідуального гаражу»,  а також
скасування державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2  не має, позивні вимоги не підлягають
задоволенню.

Разом із тим позивачка просила суд визнати неправомірними дії
відповідача Ялтинської міської ради  в
частині не надання їй у власність земельної ділянки площею 0,015 га ,
розташованої  в районі житлового будинку
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.144 Конституції України,
органи місцевого самоврядування діють у рамках
повноважень, установлених законом.

Однак, як було вказано вище,
ст.118 Земельного кодексу України передбачено порядок надання у
власність земельної ділянки. Для вирішення
питання про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_1 необхідно
отримати рішення про надання згоди на складання проекту відводу земельної
ділянки, скласти проект землевпорядкування по відводу земельної ділянки у
власність і на підставі  рішення отримати
державний акт.

Таким чином, правових підстав для надання у власність Ялтинською міською
радою  ОСОБА_1 земельної ділянки не має і
дії відповідача у цій частині не можуть бути визнані неправомірними.

Разом із тим, згідно із поясненнями позивачки ОСОБА_1, надана нею у 2006
році заява про надання згоди на складання проекту відводу земельної ділянки для
будівництва гаражу по суті не була розглянута відповідачем і для захисту своїх
прав в цій частині позивачці необхідно звернутися із позивною заявою до
Ялтинської міської ради в порядку КАС України.

Оцінивши повно, всебічно, об'єктивно всі докази та обставини по справі в
їх сукупності, суд вважає, що позивні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані,
безпідставні і не підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає за доцільним
при задоволенні позивних вимог ОСОБА_2 передбачити у порядку виконання рішення
суду, що у випадку не виконання ОСОБА_1 рішення
у добровільному порядку, воно виконується ОСОБА_2 за рахунок
відповідача.

Так як у задоволенні
позивних  вимоги ОСОБА_1 відмовлено із
позивачки  слід стягнути на  користь відповідача  ОСОБА_2 судовий збір у сумі  07
гривень 50 копійок і на користь держави судовий збір у сумі 01 гривня і витрати
на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 07 гривень 50 копійок, а всього 08
гривень 50 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
14, 19, 144 Конституції України, ст.5,3,8, 118-120, 151-153 ЦПК України,
ст.12,116,118,119, 152,153 ЗК України ст.60 Закону України  „Про місцеве самоврядування в Україні”, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Ялтинської міської
ради, ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій Ялтинської міської ради в частині
не надання у власність земельної ділянки, визнання рішення № 106 Ялтинської
міської ради недійсним і скасування його, визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку  - відмовити.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 усунути
перешкоди ОСОБА_2 в користуванні
належної йому на праві власності на підставі державного акту НОМЕР_1 від
02 липня 2007 року земельною ділянкою, шляхом зносу сітки «ратиця», яка
знаходиться на  західній частині,  земельної ділянки площею 0,005 га., за
адресою: АДРЕСА_1.  У випадку не
виконання рішення суду ОСОБА_1  у термін
передбачений для добровільного виконання рішення, ОСОБА_2 вправі виконати рішення
суду шляхом зносу сітки «ратиця», яка розташована на належній йому на праві
власності земельній ділянці  із наступним
стягненням витрат на виконання рішення суду із ОСОБА_1.

Стягнути  з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі  07
гривень 50 копійок.

Стягнути  з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у
сумі 01 гривня і витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 07
гривень 50 копійок, а всього 08 гривень 50 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим шляхом подачі на протязі  десяти днів із дня оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення суду в Ялтинській міський суд і подачі на протязі 20 днів після подачі суд заяви про апеляційне оскарження рішення суду через Ялтинський міський суд, згідно зі ст.294,296 ЦПК України.

Суддя

Ялтинського міського суду
Г.В.Земляна

Справа №2-268

2008 року

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м   У к р а ї н и

(вступна та регулятивна частини)

25
квітня 2008 року             Ялтинський
міський суд  Автономної Республіки Крим у
складі: головуючої судді - Земляної Г.В., при секретарі - Копистко О.М., з
участю адвокатів ОСОБА_3, ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні
позовну заяву  ОСОБА_1 до Ялтинської
міської ради, ОСОБА_2  про  визнання неправомірними дій і бездіяльності
Ялтинської міської ради,  рішення
Ялтинської міської ради,  визнання
недійсним державного акту і визнання права власності на земельну ділянку і по
зустрічній позивній заяві ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про усунення перешкод у користуванні власністю, суд

В С
Т А Н О В И В:

Зважаючи на складність у викладені повного тесту рішення, необхідності
викладення доводів сторін і відсутності часу, суд  уважає за доцільне викласти вступну и резолютивну
частину рішення суду

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 19, 144 Конституції України,
ст.5,3,8, 118-120, 151-153 ЦПК України, ст.12,116,118,119, 152,153 ЗК України
ст.60 Закону України  „Про місцеве
самоврядування в Україні”, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Ялтинської міської
ради, ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій Ялтинської міської ради в частині
не надання у власність земельної ділянки, визнання рішення № 106 Ялтинської
міської ради недійсним і скасування його, визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку  - відмовити.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні  належної йому на праві власності на підставі
державного акту НОМЕР_1 від 02 липня 2007 року земельною ділянкою, шляхом зносу
сітки «ратиця», яка знаходиться на  західній
частині,  земельної ділянки площею 0,005
га., за адресою:АДРЕСА_1.  У випадку не
виконання рішення суду ОСОБА_1  у термін
передбачений для добровільного виконання рішення, ОСОБА_2 вправі виконати
рішення суду шляхом зносу сітки «ратиця», яка розташована на належній йому на
праві власності земельній ділянці  із
наступним стягненням витрат на виконання рішення суду із ОСОБА_1.

Стягнути  з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі  07
гривень 50 копійок.

Стягнути  з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у
сумі 01 гривня і витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 07
гривень 50 копійок, а всього 08 гривень 50 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим шляхом подачі на протязі  десяти днів із дня оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення суду в Ялтинській міський суд і подачі на протязі 20 днів після подачі суд заяви про апеляційне оскарження рішення суду через Ялтинський міський суд, згідно зі ст.294,296 ЦПК України.

Суддя

Ялтинського міського суду
Г.В.Земляна