Справа № 22ц-1579 /2008                               Головуючий у 1
Категорія - цивільна
Доповідач - Позігун М.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

Позігуна
м.і.

суддів:

Щемець
н.в., Редьки а.г.

при секретарі:         з участю:

РАЧОВІЙ І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ніжинського міськрайонного суду від 7 липня  2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
військової частини А2574 про стягнення невиплаченої заробітної плати при
звільненні, компенсації втрати частини доходів внаслідок порушення встановлених
строків їх виплати, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні,

В С Т А Н О В И В:

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного
суду від 7 липня  2008 року, яким їй було
відмовлено в задоволенні  позову до
військової частини А2574 про стягнення невиплаченої заробітної плати при
звільненні, компенсації втрати частини доходів внаслідок порушення встановлених
строків їх виплати, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні. Незаконність судового рішення апелянт обгрунтовує  невідповідністю висновків суду фактичним
обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини.

Зокрема,
суд поклавши в основу рішення розрахунок відповідача та роздавальну відомість
за грудень 2007 року як доказ, не перевірив їх достовірність, що й призвело до
неправильного висновку щодо відсутності заборгованості на день звільнення. Крім
того, суд першої інстанції не   взяв до
уваги відсутність на роздавальній відомості підпису про отримання коштів, а
тому єдиним доказом фактичного отримання коштів є копія особового рахунку за
лютий 2007 року. Отже, віднявши від нарахованої за грудень 2007 року суми 2559
грн. 99 коп. фактичне утримання 1029 грн. 92 коп. та виплачені в лютому  2008 року 1174 грн. 84 коп., недовиплата
коштів складе 355 грн. 23 коп., які їй відповідачем не було виплачено при її
звільненні 3.03.2008 року. За таких обставин суд повинен був застосувати до
відповідача  юридичну відповідальність
шляхом нарахування середнього заробітку з 4.03.2008 року по день винесення
судового рішення, що склало 4272 грн. 20 коп. та стягнути 355грн. 23 коп.
невиплаченого заробітку в день звільнення.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги суд
приходить до слідуючого висновку.

Судом
встановлено, що позивачка працювала у військовій частині А2574 на посаді
завідуючої сховищем четвертого відділу зберігання і відповідно до наказу №249
від 29.12.2007 року вона була звільнена з роботи на підставі ст.. 40 п 2 КЗПП
України.

Відповідно
до наказу №135 командира військової частини А2574 від 22.11.2007 року з
заробітної плати ОСОБА_1 було утримано 1454 грн.40 коп. за нестачу товарно
матеріальних цінностей, які було стягнуто
на її користь з військової частини рішенням Ніжинського міськрайонного
суду від 8 квітня 2008 року.

Рішенням
Ніжинського міськрайонного суду від 15 лютого 2008 року її було поновлено на
роботі і стягнуто 1739 грн. 15 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу
з 29 грудня 2007 року по 15 лютого 2008 року.

Проте,
згідно наказу №42 від 3 березня 2008 року вона звільнилася з роботи за власним
бажанням.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд виходив із відсутності заборгованості по виплатам
заробітної плати відповідачем на день звільнення 3 березня 2008 року.

Даний
висновок суду ґрунтується на досліджених в судовому засіданні матеріалах
справи, а дані про нарахування і виплату коштів, викладені в довідці (а.с. 27)
підтверджені копіями фінансових документів, наявними в матеріалах справи.

В
апеляційній скарзі позивачка не оспорює
висновок суду щодо відсутності заборгованості по заробітній платі за
жовтень-листопад 2007 року, а посилається
лише на наявність заборгованості за грудень 2007 року в сумі 355грн. 23
коп., оскільки хоча судом і зроблено
висновок про утримання із заробітної плати позивачки  за грудень 2007 року 1385 грн.15 коп.,
але  при підрахунку утримань, зазначених
в рішенні,  фактично утримано лише 1029
грн. 92 коп.

Проте,
доводи апеляційної скарги  щодо наявності
заборгованості  по заробітній платі в
сумі 355грн. 23 коп.  за грудень 2007
року  на день звільнення  3 березня 2007 року не ґрунтуються на
матеріалах справи та не спростовують висновок суду щодо відсутності такої
заборгованості.

Сторонами  визнається факт нарахування заробітної плати
за грудень 2007 року в сумі 2559 грн. 99 коп.

Висновок
суду  та доводи відповідача щодо
загальної суми відрахувань із заробітної плати за грудень 2007 року  в сумі 1385 грн. 15 коп., а не 1029 грн. 92
коп., на що посилається апелянт підтверджуються
наступними доказами.

Так,  згідно наявних в матеріалах справи  копій фінансових документів, нарахування
заробітної плати за грудень 2007 року  в
сумі  2559 грн. 99 коп. мало місце
згідно  трьох роздавальних відомостей
(а.с.30-32) і згідно зазначених трьох роздавальних відомостей і проводилися
відрахування із заробітної плати, загальний розмір яких 1385 грн. 15 коп.
відповідає даним викладеним в довідці відповідача (а.с.27), а саме: 377 грн. 64
коп.(150.39+165.57+61.68)- податок на прибуток; 20 грн.60 коп.(2.84+9.24+8.52)-
внески у пенсійний фонд; 7 грн.28 коп.(5.15+2.13)- внески у Ніжинський МРЦЗ; 14
грн. 56 коп.(10.30+4.26)- внески у ФСС з тимчасової втрати працездатності; 14
грн. 56 коп. (10.30+4.26)  - профспілкові
внески; 950 грн. 51 коп.  (840+110,51)-
матеріальні збитки. Суд в резолютивній частині рішення зазначив
відрахування  лише  по одній роздавальній відомості ( а.с.30) без
зазначення даних про відрахування, викладених в інших двох відомостях
(а.с.31,32).

Проте,  зазначена обставина не призвела до  неправильного вирішення справи, а в силу ч2
ст. 308 ЦПК України не може бути скасовано правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За
викладених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для її
задоволення і скасування вірного по суті рішення суду.

Керуючись
ст.ст.  303, 304, 307, 308, 315, 317, 319
ЦПК України,  суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду
від 7 липня 2008 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: