Справа
№ 2 - 2170/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 червня 2008 року                                                                                                        м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси
в складі:

головуючого -           судді   Малиновського О.М.

при секретарі -                       Стоянової І.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні, у залі суду № 15, в місті Одеса, цивільну
справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2,
Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області - про визнання особи
такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобов'язання зняти
з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_2  - про вселення, зобов'язання не перешкоджати
в користуванні квартирою,  -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом в якому просив визнати ОСОБА_2. такою, що втратила
право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, зобов'язавши
ВГіРФО Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області зняти її з
реєстраційного обліку з зазначеної квартири.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що вище вказана квартира належить йому на праві
власності. Відповідачка була зареєстрована в його квартирі, хоча не є членом
його родини, а є дочкою його колишньої дружини ОСОБА_3. На думку позивача
ОСОБА_2. постійно конфліктує з ним, його новою дружиною і дочкою, ускладнює
його подружнє життя. Посилаючись на ст.ст. 316-319 ЦК України просив
задовольнити позовні вимоги.

В
судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримали,
просили задовольнити.

Під
час розгляду справи у якості співвідповідача було залучено Суворовський РВ ОМУ
України в Одеській області, представник якої в судовому засіданні зазначила, що
Суворовським РВ при визнанні особи такою, що втратила право користування
житлом, вона буде знята з реєстраційного обліку.

ОСОБА_2.
пред'явлені позовні вимоги не визнала в повному обсязі пред'явивши зустрічний
позов просила вселити її в квартиру АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_1. не
перешкоджати їй в користуванні вказаної квартирою.

Зустрічний
позов ОСОБА_2. обґрунтовувала  тим, що
вона зі своєю матерю ОСОБА_3., яка була дружиною ОСОБА_1.,  в 1988 році вселились в спірну квартиру. В
2000 році вона була зареєстрована в квартирі. Посилаючись на зазначені
обставини та на ст. 156 ЖК України ОСОБА_2. вважала, що вона набула право користування
квартирою. Як зазначила ОСОБА_2. 28.01.2007р. ОСОБА_1. вигнав її зі квартири та
на даний час перешкоджає їй вселитися, в зв'язку з чим вона вимушена мешкати у
своїх друзів, оскільки іншого житла в неї не має.

В
судовому засіданні ОСОБА_2. пред'явлений зустрічний позов підтримала просила
задовольнити.

ОСОБА_1.
посилаючись на те, що ОСОБА_2. не сплачувала комунальні послуги, вчиняла
постійні конфлікти,  зустрічний позов не
визнав в повному обсязі.

Суд
заслухавши сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши
факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного.

ОСОБА_1.
на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.04.1995р. посвідченого
державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори,
реєстровий номер 1-1124 є власником квартири АДРЕСА_1. В 1989 році ОСОБА_1.
зареєстрував шлюб з ОСОБА_3., який в наступному 08.11.2006році був розірваний.
ОСОБА_2. в 2000 році була зареєстрована в квартирі ОСОБА_1. як дочка його
дружини ОСОБА_3., тобто як член родини ОСОБА_1.
Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2. в 2002 році виїхала з квартири. В квітні
2007р., після розірвання шлюбу ОСОБА_2. за згодою ОСОБА_1. вселилась в
квартиру  АДРЕСА_1 де проживала до кінця
січня 2008р. в однієї кімнаті зі своєю сестрою ОСОБА_4., дочкою ОСОБА_1.

Вказані
вище обставини були визнанні сторонами по справі та відповідно до ч.1 ст. 61
ЦПК України доказуванню не підлягають.

Судом
було встановлено, що 28.01.2008році ОСОБА_1. вигнав ОСОБА_2. зі спірної  квартир. Дана обставину підтвердила допитана
в судовому зсіданні у якості свідка ОСОБА_4. зазначивши, що ОСОБА_1. - її
батько, 28.01.2008р. вдарив її забрав ключі від квартири в неї та ОСОБА_2. та з
цього часу не пускає їх в квартиру. Вказані посилання свідка були також
встановлені постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси №
3-6552/08р. від 18.02.2008р. відповідно до якої ОСОБА_1. був визнаний винним у
скоєні правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 (насилля в сім'ї) КпАП
України.  Іншого житла у ОСОБА_2. не має.

Відповідно
до ч.1 ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з
ним в квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з
власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди користування цим
приміщенням. Частина 4 цієї же статті вказує, що припинення сімейних відносин з
власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Відповідно до статті 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві
користування житловим приміщенням не інакше як на підставі і в порядку,
визначеному законом. Право громадянина на житло нерушиме та гарантовано статтею
47 Конституції України.

Зазначені
норми вказують на те, що ОСОБА_2. як колишній член родини ОСОБА_1., вселившись
за його згодою в квартиру № АДРЕСА_1, набула право користування спірним житловим
приміщенням.

Встановлені
в судовому засіданні та зазначені в цьому рішенні факти, вказують на
безпідставність пред'явленого ОСОБА_1. позову про визнання ОСОБА_2. такою, що
втратила право користування квартирою, оскільки підстави на які посилався ОСОБА_1.
,  в тому числі і на ст.ст. 316-319 ЦК
України як на підставу заявленого позову не ґрунтуються на законі та не можуть
бути підставою для позбавлення особи права користування житлом. Відмовляючи в
задоволені пред'явленого позову ОСОБА_1. в частині втрати користування житлом,
суд вважає, що не підлягають і задоволенню позовні вимоги  щодо зобов'язання Суворовський РВ зняти
ОСОБА_2. з реєстраційного обліку за відсутністю предмету спору,  оскільки
з боку Суворовського РВ права, свободи чи інтереси ОСОБА_1. не
порушувалися. Факт відсутності спору між ОСОБА_1. та Суворовським РВ підтвердив
в судовому засіданні представник
позивача.

Показання
допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6. суд до уваги не
приймає оскільки факти повідомлені зазначеними свідками жодного відношення до
розгляду справи не мають. Показання свідка ОСОБА_7., дійсної дружини ОСОБА_1. з
посиланням на те, що ОСОБА_2. постійно не проживала в квартирі ОСОБА_1. судом
відхиляються оскільки вони об'єктивно суперечать фактам встановленим в судовому
засіданні. Судом не приймаються до уваги представлені з боку ОСОБА_1. акти про
не проживання ОСОБА_2. в спірній квартирі з 2003р. по жовтень 2006р., а також
його посилання на ту обставину, що ОСОБА_2. не сплачувала комунальні послуги за
проживання в квартирі, так як дані обставини не відноситься до предмету
заявленого позову та правового значення для вирішення виниклого спору між
сторонами  не мають.

Виходячи
з встановлених в судовому засіданні фактів належності ОСОБА_2. права користування
спірною квартирою та безпідставного позбавлення такого права з боку  ОСОБА_1., суд вважає, що зустрічні позовні
вимоги  є законні, обґрунтовані та
підлягають судовому захисту шляхом
вселення ОСОБА_2. в квартиру
АДРЕСА_1 та зобов'язанням ОСОБА_1. не перешкоджати ОСОБА_2.  в користуванні вказаною квартирою.

Відповідно
до ст.88 ЦПК України задовольняючі зустрічний позов з ОСОБА_1. на користь
ОСОБА_2. слідує стягнути понесені нею
судові витрати в розмірі 16 гривень, які складаються з державного мита в
розмірі 8,50 гривень та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи в розмірі 7,50 гривень.

На
підставі ст.156 ЖК України; Керуючись ст.ст.
10,11,57,61,63,64,88,209,212-215,218  ЦПК
України,  -

ВИРІШИВ

В
задоволені позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2, Суворовського РВ ОМУ УМВС України
в Одеській області - про визнання особи такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, зобов'язання зняти з реєстраційного обліку  - відмовити в повному обсязі.

Зустрічний
позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Вселити
ОСОБА_2 в квартиру  АДРЕСА_1.

Зобов'язати
ОСОБА_1не перешкоджати ОСОБА_2 в користуванні квартирою АДРЕСА_1

Стягнути
з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в розмірі 16 гривень.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -