Справа № 2-1811/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

02 вересня 2008 року Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Вуїва О.В.

при секретарі
--    Літвінов С.С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Вознесенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
виділ часток в спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ :

В серпні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділ часток в спільній сумісній
власності в якому вказувала, що 05 квітня 1994 року органом приватизації
Вознесенського виробничого шкіроб'єднання «Возко» її матері - ОСОБА_6, а також
відповідачам була передана в спільну сумісну власність квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права
власності в спірній квартирі.

ОСОБА_7, в якості опікуна ОСОБА_1, звернулася в її
інтересах як спадкоємця  першої черги за
законом, що прийняв спадщину, до нотаріальної контори за місцем її відкриття з
метою оформлення спадкових прав, однак нотаріус відмовив позивачці у видачі
свідоцтва про право на спадщину. Відмову нотаріус обґрунтував тим, що в
свідоцтві про право власності на квартиру не визначені частки кожного із
співвласників майна.

Невизначеність часток у праві власності щодо квартири
унеможливлює здійснення позивачкою права на отримання спадщини.

Тому, враховуючи рівну участь співвласників у надбанні
майна, позивачка просила визначити частки ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності щодо квартири АДРЕСА_1, а саме по
1/5 частці за кожним.

Позивачка в судове засідання  не з'явилася, судом належним чином про час та
місце розгляду справи повідомлена, причину неявки суду не повідомила.

Представник позивачки - ОСОБА_7 - в судове засідання не
з'явилася, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі,
позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги
визнали повністю.

Суд вважає можливим розглядати справу без участі позивачки та її
представника, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про
права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на
підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва на право
власності на житло від 05 квітня 1994 року, виданого органом приватизації
Вознесенського виробничого шкіроб'єднання «Возко», ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5 належить на праві спільної сумісної власності квартира
АДРЕСА_1 (а.с.9-11, 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла (5).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права
власності в спірній квартирі.

Враховуючи ці обставини та особливий правовий режим
майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, позивачка, як спадкоємець
першої черги за законом (а.с.7, 12), не може використати своє право на
отримання спадщини.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною
власністю.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної
власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або
законом.

За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з
урахуванням обставин, що  мають істотне
значення.

Відповідно до абз. 3 п. 5 Постанови Пленуму Верховного
суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права
приватної власності» за №20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної
сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного
майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його
боргами, видкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і
примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної
власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із
законодавства України. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя
визначається за нормами Кодекса про шлюб та сім'ю. При відсутності доказів про
те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної
власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки
визначаються рівними.

Оскільки судом не встановлено обставин, що впливають на зміну розміру
часток співвласників майна, тому відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України частки
співвласників майна вважаються рівними.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про виділ часток в спільній сумісній власності - задовольнити повністю.

Визначити частки ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в праві
спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, а саме по 1/5 частці за
кожним.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області
через міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
10 днів з моменту проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20
днів після надання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:        /підпис/                           О.В. Вуїв

Згідно з оригіналом:
суддя: