2008 року                                                                                  м. Київ
Суддя Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю “Авангард” на рішення Амвросіївського районного суду Донецької
області від 30 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від                29 січня 2008
року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з
обмеженою відповідальністю “Авангард” про визнання незаконними та розірвання
договорів оренди земельних ділянок, витребування земельних ділянок,
Позивачі, звернувшись до суду з
указаним позовом, зазначали, що  вони в
2000 році, а ОСОБА_4 в 2001 році, уклали з товариством з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) “Авангард” договори оренди земельних часток (паїв).                1 червня 2004 року вони
отримали державні акти на право власності на земельні ділянки. Однак
відповідач, у порушення вимог Закону України “Про оренду землі”, договори
оренди не переуклав і продовжує користуватись земельними ділянками. Крім того,
відповідач не виконує свої зобов'язання по сплаті орендної плати. В
травні 2007 року вони двічі звертались до ТОВ “Авангард” з
листами-попередженнями про намір розірвати в 2007 році договори оренди, але
відповідач відмовився від розірвання договорів.
Посилаючись на викладене, позивачі
просили розірвати вказані договори оренди земельних часток та витребувати у
відповідача свої земельні ділянки.
Рішенням Амвросіївського
районного суду Донецької області від                  30 листопада 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 29 січня 2008 року, позов задоволено частково.
Розірвано договори оренди земельних часток, укладені між позивачами та
відповідачем, і зобов'язано відповідача не чинити перешкод позивачам у
користуванні земельними ділянками, які належать їм на праві власності. В
задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У обґрунтування
касаційної скарги ТОВ “Авангард” посилається на невідповідність висновків суду обставинам
справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень й ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного
провадження у даній справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судом допущено
неправильне застосування норм матеріального права чи порушено норми
процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного
провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства
з обмеженою відповідальністю “Авангард” про визнання незаконними та розірвання договорів
оренди земельних ділянок, витребування земельних ділянок за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю “Авангард” на рішення Амвросіївського
районного суду Донецької області від 30 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 29 січня 2008 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України
М.В. Патрюк