У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2008 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12 травня
2008 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 29 липня 2008
року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за
договором позики та відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом посилаючись на те, що 29 березня 2004 року він дав в борг відповідачу гроші у
розмірі 34 697 грн. на строк до 19 березня 2005 року, що підтверджується
договором, який був укладений у письмовій формі. Гроші були передані
відповідачу під час підписання договору сторонами у присутності свідків.
Відповідач своєчасно гроші не повернув. Просив стягнути з відповідача на його
користь борг за договором позики від 29 березня 2004 року у розмірі 34 697 грн.
з урахуванням індексу інфляції за період з 1 червня 2005 року по 1 березня 2006
року у розмірі 1 734 грн. 86 коп., 3 % річних у розмірі 867 грн. та 10 000 грн.
у рахунок відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом посилаючись
на те, що ніяких грошей від відповідача не отримував. 18 березня 2004 року
відповідач, як фактичний керівник ТОВ “Інфранет”, передав йому близько 35 000
грн. для закупівлі у м. Києві комп'ютерів та запасних частин до них для
підприємства. Наступного дня в нього викрали ці гроші. Після викрадення грошей
він написав розписку та підписав договір позики, які не відповідають дійсним
обставинам. Вважає, що підписуючи договір позики від 19 березня 2004 року
ОСОБА_2 не мав наміру передавати, а він не мав наміру отримувати гроші в борг,
тому цей договір є фіктивним. Просив визнати договір позики від 19 березня 2004
року недійсним.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12 травня 2008
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 29
липня 2008 року, позов ОСОБА_2задоволено частково. Стягнуто з відповідача на
користь позивача суму боргу  у розмірі 34
697 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 1 734 грн. 85
коп., 3 % річних у розмірі 780 грн. 68 коп. та судові витрати у розмірі 81 грн.
В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 12 травня 2008 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 29 липня 2008 року та ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_2відмовити, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових
коштів за договором позики та відшкодування моральної шкоди, за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                      В.І. Гуменюк