Справа № 2-378
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 липня
2008 року.                  Збаразький районний суд Тернопільської
області  в
складі:                                 головуючого суду                       Ткаченка О.М.

при
секретарі
Демчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

встановив:

До суду звернулась ОСОБА_1. з позовом до
ОСОБА_2., ОСОБА_3 . про визнання відповідачів такими, що втратили право
користування житлом АДРЕСА_1

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що
відповідачі, будучи зареєстрованими у вищезгаданому належному їй на праві
приватної власності будинковолодінні з червня 2004р. покинули дане
будинковолодіння і не проживають в ньому без поважних на то причин по
теперішній час.

Формальна реєстрація відповідачів в належному
їй житловому приміщенні стала перешкодою в оформленні нею державних житлових
субсидій.

В суді позивачка свій позов підтримав.

Відповідачі будучи належним чином
повідомленими через оголошення в пресі про час та місце розгляду справи в
судове засідання не з`явились по невідомих суду причинах.

Позивач не заперечує проти ухвалення заочного
рішення на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд
вважає за можливе прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено наступні факти.

Позивачка є власником житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1

Це стверджується договором купівлі-продажу
даного будинковолодіння від 02.06.2004р.

Відповідачі зареєстровані в даному будинку,
однак в даний час в ньому не проживають.

Це знайшло своє підтвердження довідками
виданими Базаринською сільською радою Збаразького району Тернопільської області
від 13.02.2008р. за № 455 та від 07.04.2008р. за № 573.

У відповідності з показами позивачки, свідків
та актом обстеження місця фактичної реєстрації від 07.04.2008р. у вищезгаданому
будинковолодінні не проживають.

Доказів, які б спростували твердження
позивача про відсутність причин поважного характеру не проживання відповідачки
за даною адресою судом не встановлено.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї
власника житла втрачає право на користування цим житлом  у разі його відсутності  без поважних причин понад один рік, якщо інше
не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом.

Таким чином, заслухавши позивача та
дослідивши матеріали справи суд, беручи до уваги те, що оскільки здобуті по
справі докази свідчать про те, що відповідачі починаючи з червня 2004 р., тобто
понад встановленого законом однорічного строку
не проживають в даній квартирі без поважних на то причин, приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 213, 214, 215,
218, 224  ЦПК України, ст. 405 ЦК
України,  суд,

вирішив:

Позов задоволити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати такими, що втратили право на користування житлом,
яке  розташоване по АДРЕСА_1

Вказане заочне рішення суду може бути
переглянуте Збаразьким районним судом за письмовою заявою відповідача, яку слід
подати до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Дане рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дане рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана  у вищевказаний строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

СУДДЯ                                                                                                               О.М.Ткаченко