Справа № 2-1477/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

07  травня
2008 року
Індустріальний   районний   суд
м.

Дніпропетровська

у    складі:
головуючого судді      Слюсар Л.П.

при секретарі    Олексенко М.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду м.

Дніпропетровська
цивільну справу за  позовом     ОСОБА_1

до
ОСОБА_2,  третя особа Шоста
дніпропетровська державна

нотаріальна
контора  про   визначення
частки в  спільному майні та
визнання

права
власності в порядку спадкування , -

В
С Т А Н О В И В:

В
квітні   2008 року позивачка   звернулася
до Індустріального

районного
суду м. Дніпропетровська  з позовною
заявою  до відповідачки

ОСОБА_2,  третя особа Шоста дніпропетровська державна

нотаріальна
контора  про   визначення
частки в  спільному майні та
визнання

права
власності в порядку спадкування.   В
судовому засіданні позовні вимоги

були
уточнені  в  обґрунтування своїх  позовних вимог позивачка в позовній

заяві
і в судовому засіданні  посилалася на те,
що    відповідно до свідоцтва

про
право власності  від 04 липня 1994
року  ОСОБА_3  та

ОСОБА_2  належить квартира АДРЕСА_1.  Право власності зареєстровано в МБТІ.

ОСОБА_3  помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Померлий залишив заповіт

відповідно
до якого   належну йому квартиру  заповідав їй.
Однак   Шоста

державна
нотаріальна контора відмовилася видати
їй свідоцтво про право на

спадщину
за заповітом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло, яке

видане
04.07.1994 року управлінням житлового господарства Дніпропетровської

міської
Ради право власності на квартиру визначено, як спільна сумісна

власність.    Просила
припинити   спільну сумісну
власність в квартирі АДРЕСА_1  та
визначити  частки

в
спільному майні квартиріАДРЕСА_1  в м.

Дніпропетровську:
за  померлим   ОСОБА_3
- 1/2 частини

квартири,
та за відповідачкою   ОСОБА_2 - 1/2
частини

квартири.
Та визнати за нею право власності на ? частину квартири в порядку

спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_3

Відповідачка в судове засідання з'явилася.
Просила суд позов

задовольнити.
Вказала, що позивачка є її рідною внучкою і вона не заперечує,

щодо
задоволення позову.

Третя особа в судове засідання не
з'явилися. Про час і місце слухання

справи   повідомлялись належним чином.

Виходячи
із наведеного, суд  вважає, що рішення у
справі можливо постановити

при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнані позову ухвалюється судове

рішення
в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174

ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того

законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як
встановлено в судовому засіданні  і
вбачається із матеріалів справи ,

відповідно
до свідоцтва про право власності на житло від 04 липня 1994 року,

виданого
управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської Ради,

квартираАДРЕСА_1,

загальною
площею 46,39 кв. м. належить на праві спільної сумісної власності

ОСОБА_2,  ОСОБА_3
( а.с.13).

Згідно
до ст. 368 ЦК України ,  спільна
власність двох або більше осіб без

визначення
часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною

власністю.

Згідно
до ст. 370 ЦК України  у разі виділу
частки із майна, що є у спільній

сумісній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві

спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю

між
ними, законом або рішенням суду.

ОСОБА_3
помер  ІНФОРМАЦІЯ_1 року  ( а.с.11) і здійснити

виділ
частки не можливо.

Відповідно
до заповіту  від 16 травня 2003
року,  посвідченого державним

нотаріусом
Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори - ОСОБА_3
заповідав  належну йому  квартиру, що знаходиться за адресою м.

АДРЕСА_1-
ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва  про переміну
прізвища   НОМЕР_1 ОСОБА_4   перемінила прізвище на «ОСОБА_1».

Як
показала в судовому засіданні позивачка після смерті   дідуся
вона

звернулася
в нотаріальну контору  з заявою про
прийняття спадщини, однак Шоста

дніпропетровська  державна нотаріальна контора  відмовила в видачі свідоцтва

про
право  на спадщину в порядку спадкування
за заповітом,  оскільки в

свідоцтві
про право власності на житло право власності на квартируАДРЕСА_1 визначено, як

спільна
сумісна власність.

Відповідно
до п.224  Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій

нотаріусами
України,   нотаріус може видати
свідоцтво  про право на спадщину за

законом  після смерті одного із учасників спільної
сумісної власності лише

після  виділення
( визначення)  частки померлого у
спільному майні.

Відповідно
до ч.1 ст. 357 ЦК України  частки у праві
спільної часткової

власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю

співвласників
або законом.

При
таких обставинах суд вважає за можливим припинити  спільну сумісну

власність   ОСОБА_3та
ОСОБА_2 на

квартиру
АДРЕСА_1,  та встановити  спільну часткову власність  і визначити

частки
за  ОСОБА_3   - ?
частини квартири та

ОСОБА_2
- ? частини квартири та визнання за позивачкою

права
власності на ? частини квартири..

Згідно до ст.11 ЦПК України  суд розглядає цивільну справу не інакше як за

зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Керуючись ст. ст. 357,368,370,1233  ЦК України ,
ст.ст.11, 15, 30, 60, 174,

212-
215  ЦПК України, суд -

В
И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1
задовольнити.

Припинити спільну сумісну власність
в квартирі АДРЕСА_1

в  м.
Дніпропетровську, між  ОСОБА_3 і    Маковецькою

Раїсою
Миколаївною.

Встановити спільну часткову власність  і визначити
частки в спільному майні в

квартирі
АДРЕСА_1 : за

померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 - 1/2 частини

квартири,  та
за   ОСОБА_2- 1/2 частини
квартири.

Визнати за
Алексєєвою Наталією Олексіївною
право власності на ? частку

квартири
АДРЕСА_1 в

порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3

померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя

:

Л.П.  Слюсар