Справа № 22ц-1100/2008               Головуючий у першій інстанції
Категорія - цивільна
Доповідач - губар в.с.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня  2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

Головуючого-судді:

страшного
м.м.,

суддів:

губар
в.с., зінченко с.п.,

при секретарі:

сетченко
н.м.,

за участю:

ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2  на рішення
Деснянського   районного суду м.Чернігова
від 07 квітня 2008 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
вищевказане рішення змінити, зменшивши суму відшкодуваної моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
оскаржуване рішення змінити, стягнувши на її користь 100000 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 квітня 2008 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3651
грн. 25 коп. в відшкодування матеріальної шкоди, 40000 грн. у відшкодування моральної
шкоди. Стягунто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 68 грн. та
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі
30 грн. В частині стягнення матеріальної шкоди рішення суду  сторонами
не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до того, що судом невірно
надана оцінка доказам по справі,  не  врахований його матеріальний стан.Апелянт
стверджує,   що йому протипоказана важка
фізична праця, а тому він отримує мінімальну заробітну плату, допомогаючи при
цьому   матеріально своєму тяжко
хворому  батьку-пенсіонеру. Також він
платить аліменти на утримання  сина.
Вважає, що  позивачкою не надано доказів
на обгрунтування  визначеного та
стягнутого судом розміру моральної шкоди у сумі 40000 гривень, і таке
відшкодування вважає завищеним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що рішення суду в
частині часткового задоволення позову щодо стягнення моральної шкоди є
незаконним, прийняте з порушенням норм процесуального права. Апелянт посилається
на те, що в зв”язку за нанесеними відповідачем травмами вона  весь час відчувала сильні болі, втратила
працездатність, не могла працювати, підтримувати професійний рівень, стала
інвалідом 3 групи, зазнала значних моральних страждань, які вона оцінює у 100
тис.грн.

Заслухавши доповідь судді апеляційного
суду, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційних скарг, апеляційний суд
вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню,  виходячи з наступного.

Згідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної чи юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

По справі встановлено, що 04.04.2004
року ОСОБА_2 навмисно наніс позивачці удар рукою в область лівого вуха,
заподіявши тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких за ознакою
небезпеки для життя.

Вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Чернігівської області від 12.10.2005 року ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України і йому призначено
покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.Ухвалою колегії суддів судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 17.01.2006 року вирок
змінено і ОСОБА_2 відповідно до ст.75 КК України  звільнено від відбування призначеного
покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Відповідно до ст. ст. 23 та 1167 ЦК України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав. Моральна шкода,
завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Суд першої інстанції обгрунтовано дійшов до висновку, що в результаті
злочинних дій зі сторони відповідача позивачка отримала тілесні ушкодження, які
потягли за собою глибокі фізичні та психологічні страждання, втрату
професійного авторитету, побутові труднощі, порушеня нормальних життєвих
зв”язків.

Апеляційний суд, зважаючи на характер
і обсяг отриманого позивачкою тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для
життя в момент заподіяння,  фізичних і
моральних  страждань, яких зазнала
позивачка внаслідок вчиненого злочину, ступінь вимушених змін у її житті,
погоджується з розміром моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції
і  вважає, що  з врахуванням всіх обставин справи  сума відшкодування у 40000 грн. є  співмірною
спричиненій їй моральній шкоді та відповідає засадам розумності і
справедливості.

Доводи апеляційних скарг не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального
та  процесуального права, які призвело
або могло призвести до неправильного вирішення справи  і не містять передбачених законом підстав для
скасування  законного  і обгрунтованого рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК  України,
апеляційний  суд,

у х в а л и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2  -  відхилити.

Рішення Деснянського   районного суду м.Чернігова від 07 квітня
2008 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:                                             Судді: