Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2008 року Татарбунарський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді                         Тимошенка С.В.

при секретарі                               Коренчук О.Е.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 14 квітня 1993 року він
зареєстрував шлюб із ОСОБА_2. у Приморській сільській раді Татарбунарського
району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за  №8. Даний шлюб первинний для сторін, від
шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, 1993 року народження, та
доньку ОСОБА_4, 2003 року народження.

Більше семи років сторони не
проживають разом, а причиною цьому, на думку позивача, стало те, що в них надто
різні характери, через що досить часто виникали сварки з різних причин, через
що життя стало нестерпним. ОСОБА_1 вказує, що на теперішній час він проживає з
іншою жінкою, з якою бажає зареєструвати шлюб, а оскільки примирення з
відповідачкою неможливе, тому просить розірвати шлюб у судовому порядку.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав.

Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надіслала телеграму, в якій просить слухати справу
за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу
видно, що 14 квітня 1993 року був укладений шлюб між ОСОБА_1, 1973 року
народження, та ОСОБА_2, 1976 року народження, який був зареєстрований
Приморською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, актовий
запис №8.

Відповідно до ст.112 Сімейного
Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено,
що сторони стали нетерпимими один до одного, а тому подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим,
суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Керуючись ст.112 Сімейного Кодексу України, ст. 58-60, 130, 213, 215 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 14
квітня 1993 року Приморською сільською радою Татарбунарського району Одеської
області, актовий запис №8, між ОСОБА_1, 1973 року народження, та ОСОБА_2, 1976
року народження, які мають двох неповнолітніх дітей.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
при реєстрації розірвання шлюбу державне мито в розмірі 17 гривень,  ОСОБА_2 - від витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст.295
ЦПК України.

Суддя                          Тимошенко