У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2008 року                                                            м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Луспеника Д.Д., Балюка М.І., Барсукової В.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства “Бердянський
морський торговельний порт”, третя особа: ОСОБА_2, про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення  Бердянського
міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого

2008 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 22 квітня

2008 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ДП „Бердянський морський торговельний порт” про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

У заяві зазначав, що з 4.02.2005 року працював у
відповідача заступником начальника порту з режиму  та безпеки - начальником служби морської
безпеки порту. Наказом №302 від 27.03.2007 року його було звільнено з роботи за
п.1 ст.40 КЗпП України в зв'язку зі скороченням посади, яку він займав.

Вважаючи своє звільнення незаконним, просив поновити його
на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та
відшкодувати заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 13 лютого 2008 року, залишеним без зміни  ухвалою апеляційного суду Запорізької області
від 22 квітня 2008 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалені судові
рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити
повністю.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги цих висновків суду не спростовують.

Судом встановлено, що при звільненні позивача у зв'язку
зі скороченням штату працівників відповідачем дотримані всі вимоги трудового
законодавства, від запропонованих вакантних посад він відмовився, а посада, на
яку він претендував, не відповідала його кваліфікаційному рівню.

Відсутні й передбачені ст.338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 13 лютого 2008 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області
від 22 квітня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Д.Д. Луспеник

М.І.
Балюк

В.М.Барсукова