Справа
№ 2-1262
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

19 червня 2008
року Центрально-Міський районний суд м.Макіївки Донецької області у складі:

головуючого
судді                                 Максимова
М.Т.

при секретарі                                          Балтанєнє
І.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.Макіївці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2„Про стягнення суми боргу”,-

Встановив:

ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2.
та просить суд стягнути з відповідачки суму боргу за договором позики в
розмірі 11098,85 грн. з урахуванням індексу інфляції за увесь час прострочення
зобов'язання, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 84,82 грн.,
пеню за весь час прострочки в розмірі 480,67 грн., витрати на юридичну допомогу
в розмірі 1000 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.
та судові витрати в розмірі 180,15 грн.

В позові
вказано, що 21.01.2007 року ОСОБА_2. отримала від ОСОБА_1.  у борг, відповідно до укладеного договору
гроші в сумі 10118 грн., які зобов'язалась повернути в строк до 31 грудня 2007
року. однак, у вказаний строк відповідачка борг не повернула. З урахуванням
індексу інфляції на час розгляду справи сума боргу за договором становить
11098,85 грн. Крім того, ОСОБА_2., в зв'язку із невиконанням зобов'язання
повинна сплатити позивачці 3% річних від простроченої суми, що складає 84,82
грн. Крім того, відповідачка повинна сплатити ОСОБА_1. неустойку, яка
нараховується з дня, коли вона повинна була повернути борг до дня фактичного
його повернення. Розмір неустойки складає 480,67 грн. Такими діями ОСОБА_2.
ОСОБА_1. була заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у 5000  грн., оскільки вона дуже переймалась через
неповернення їй боргу, був порушений її сон та звичний уклад життя.

У судовому
засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги.

Відповідачка
позов не визнала та пояснила, що дійсно, договір позики грошей вона
підписувала, однак, самі гроші від позивачки вона не отримала  і немає відповідної розписки про це. Сам договір
позики не може свідчити про те, що відбулась передача грошей від позивачки до
неї.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів
справи видно, що між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. 21 січня 2007 року  було укладено договір позики, відповідно до
якої позивачка передала у борг відповідачці 10118 грн., а остання у свою чергу
зобов'язалась повернути вказану суму в строк до 31 грудня 2007 року (а.с.9).

Відповідно до
ст. 1046 ЦК України по договору позики, одна сторона (позикодавець) передає у
власність  іншій стороні (позичальнику)
гроші, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцю таку ж суму грошей.

Крім того,
відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у писемній формі,
якщо його сума не менш ніж у десять разів перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого податком прибутку громадян, а у разі, коли позикодавець є
юридичною особою,- незалежно від суми.

Тому, суд
вважає, що ніякої додаткової розписки до договору позики додаватися не повинно
і діючим законодавством це не передбачено, а тому суд вважає безпідставними
ствердження ОСОБА_2., що договір позики, укладений між нею та ОСОБА_1. з цих
підстав є недійсним.

Відповідно до
ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з
відповідачки суму боргу за договором позики.

Ст. 625 ЦК
України передбачає, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції  за весь час
прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший
розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Таким чином, з
відповідачки підлягає стягненню  сума
боргу з урахуванням інфляції яка складає: 102,9%, 102,7%, 103,8% за січень,
лютий та березень 2008 року відповідно та 3% річних. Сума боргу з урахуванням
інфляції становитиме: 10118 грн. х
102,9%х 102,7%х 103,8%= 11098,85 грн.,а 3% річних за прострочення
повернення боргу складає 84,82 грн.

Крім того,
відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму
боргу, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 ЦК України,
яка нараховується з дня, коли борг повинен був повернутий.

В зв'язку з тим,
що відсоткова ставка неустойки договором позики
не визначена, відповідальність за порушення грошових зобов'язань настає
у відповідності з діючим законодавством України і ОСОБА_2. повинна сплатити
ОСОБА_1. неустойку у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочки, що
складає 480,67 грн.

Що стосується
вимог позивачки про відшкодування ій моральної шкоди, то суд вважає, що ці її
вимоги задоволенню не підлягають, оскільки укладеним між нею та відповідачкою
договором відшкодування такої шкоди не передбачена.

Крім того, суд
вважає, що вимоги позивачки про відшкодування ій витрат на надання юридичної
допомоги в сумі 1000 грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки  відповідно до Постанови КМУ від 27.04.2006
року №590  гранічний розмір компенсації
витрат, пов'язаних  з розглядом цивільних
та  адміністративних справ   на правову допомогу  не повинен перевищувати 40% розміру
мінімальної  заробітної плати за годину
її роботи. Тому, з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. необхідно стягнути витрати
пов'язані з наданням правової допомоги у розмірі 160 грн., а також судові
витрати в сумі 126,64 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
процесу в сумі 30 грн.

Керуючись ст..ст.
10,11,60,130,174,209,212,213,215 ЦПК України, на підставі ст.ст.509,526,530,
549-552, 625,1046, 1049,1050 ЦК України, суд,-

Вирішив:

Позов
ОСОБА_1.  - задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1суму боргу в розмірі 11098 (одинадцять тисяч
дев'яносто вісім)  грн. 85 коп.,  відсотки за прострочення боргу в сумі 84
(вісімдесят чотири) грн.. 82 коп., пеню в розмірі 480 (чотириста вісімдесят)
грн. 67 коп., витрати на юридичну допомогу в сумі 160 (сто шістдесят) грн.,
судові витрати в розмірі 126 (сто двадцять шість) грн. 64 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення процесу в розмірі 30 (тридцять) грн., а
усього стягнути 12820 ( дванадцять тисяч вісімсот двадцять) грн. 98 коп.

В частині позову
ОСОБА_1. про стягнення з ОСОБА_2. моральної шкоди в розмірі 5000 грн.-
відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення, а апеляційної
скарги - протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                               М.Т.Максимов