Справа
№ 2-4043
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

07 серпня 2008 року

Ялтинський міський суд Автономної Республіці Крим

у складі:

головуючого, судді Прищепа О.І.,

при секретарі Морозовій О.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  -

в с т а н о в и в:

Відповідачка до залу судового засідання не з'явилась надала суду заяву в
якій зазначила, що позовні вимоги позивача вона визнає у повному обсязі та
прохала суд, розглянути справу у її відсутність.

Позивач до залу судового засідання не з'явився, надав суду заяву про те, що
він на задоволенні позовних вимог наполягає та просить розглянути справу у його
відсутність.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки та просить суд
розірвати шлюб який зареєстровано 19 липня 1986 року між ними у відділі
реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського виконавчого
комітету, актовий запис № 892.

Вимоги мотивовані тим, що приблизно два роки він не мешкає з відповідачкою,
не ведуть спільного господарства, не підтримують стосунки. Від шлюбу мають двох
дітей: ОСОБА_3, 1988 року народження та ОСОБА_4, 1992 року народження, які
мешкають із відповідачкою. Їх шлюб та сумісне життя носить формальний характер,
вважає, родина розпалась остаточно.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову судове рішення ухвалюється в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позовні вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19
липня 1986 року. Від спільного життя мають двох дітей доньку - ОСОБА_3, 1988 року народження та доньку ОСОБА_4, 1992 року народження. З 2006 року вони припинили подружні відносини, не ведуть спільного
господарства. Ніхто з них не має наміру відновлювати сім'ю, примирення між ними
не можливо. Шлюб носить формальний характер.

Відповідач
визнає факти, встановлені судом.

Визнання відповідачем
позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод і інтересів сторін та
інших осіб.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина, після розірвання шлюбу, буде
мешкати з відповідачкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач посилається на те, що
збереження шлюбу не є приємним для нього і це також суперечить її інтересам та
інтересам дитини.

Вважаючи, що позивач наполягає на розірвання шлюбу, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам
неповнолітньої дитини, а також встановив відсутність між подружжям майнового
спору та спору про місце мешкання доньки, суд вважає встановленим, що подальше
сумісне життя подружжя та зберігання шлюбу є неможливим.

Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації
актів громадського стану, з урахуванням бажання позивача, суд вважає необхідним
покласти на позивача.

Відповідно до вищезазначеного та керуючись ст. ст. 104, 105, 112 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 4-6, 10, 11, 60, 130, 174, 208-210, 213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2(ОСОБА_5), зареєстрований 19 липня 1986 року у
Відділі реєстрації актів громадського стану Тернопільського міського
виконавчого комітету, актовий запис № 892, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного
стану, стягнути державне мито: з ОСОБА_1 - 17 гривень 00 копійок, ОСОБА_2 від
сплати державного мита, звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного
суду АРК через Ялтинський міський суд в порядку та строки, встановлені ст.ст.
294, 296 Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ:                                                                                                                                             О.І.
ПРИЩЕПА