Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
розглянувши у  попередньому судовому
засіданні в м. Києві 15 липня
2008 року справу за позовом ОСОБА_1 до Луганського обласного
комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства
“Луганськтеплокомуненерго”, Кіровського міського комунального підприємства
“Міське управління теплового господарства”
про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього
працівника, різниці в окладах та відшкодування моральної шкоди за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського міського суду Луганської області від 4
липня 2005 року, окрему ухвалу Кіровського міського суду Луганської області
від  4 липня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Луганської області від
20 грудня 2007 року,
в с т а н о в и л а:
У травні 2005 року ОСОБА_1. звернулась до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що з 1 квітня 2004 року вона працювала
економістом в Кіровському міському комунальному підприємстві “Міське
управління теплового господарства” (далі - КМКП МУТГ) та навчалась в інституті
економіки і менеджменту.
На час підготовки і захисту диплому з 8 лютого 2005 року до 26 лютого 2005
року адміністрація підприємства відмовилась підписати їй довідку-виклик.
Після захисту диплому їй стало відомо, що з 1 лютого 2005 року КМКП МУТГ
фактично перейшло у власність ЛОКСТП
“Луганськтеплокомуненерго” та було створено Кіровську філію ЛОКСТП  “Луганськтеплокомуненерго”, а на її посаду
прийнято іншу особу.
Наказом від 3 березня 2005 року її посаду скорочено, наказом від              4 травня 2005 року її звільнено
на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Вважаючи зазначений наказ незаконним, оскільки вона має переважне право
залишення на роботі, просила поновити її на посаді економіста саме Кіровської
філії ЛОКСТП  “Луганськтеплокомуненерго”
з 1 лютого  2005 року, стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу, доплату за виконання обов'язків тимчасово
відсутнього працівника в розмірі 1 500 грн., різницю в окладах економіста КМКП
МУТГ і Кіровської філії ЛОКСТП
“Луганськтеплокомуненерго” та                    30 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Кіровського міського суду Луганської області від 7 червня 2005 року
до участі у справі як співвідповідача залучено КМКП МУТГ.
Рішенням Кіровського міського суду Луганської області від 4 липня 2005
року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 20
грудня 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

Окремою ухвалою Кіровського міського суду Луганської області від 4 липня
2005 року звернуто увагу прокурорів Луганської області та                    м. Кіровська на порушення
законодавства України при вирішенні питання про передачу майна КМК  МУТГ  в
обласну комунальну власність.

У обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1. посилається на невідповідність
висновків судів обставинам справи, неправильне застосування судами норм матеріального
та порушення норм процесуального права і ставить питання про скасування судових
рішень й ухвалення нового рішення.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для
скасування  судових рішень   відсутні.

Відповідно до ч.
1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду  справи  в
касаційному   порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи
касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Кіровського міського суду Луганської області від 4 липня 2005 року, окрему
ухвалу Кіровського міського суду Луганської області від  4 липня 2005 року й ухвалу Апеляційного суду
Луганської області від  20 грудня 2007
року відхилити і залишити вказані судові рішення  без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

А.Г. Ярема

В.А. Мазурок

Л.І. Охрімчук