Справа № 2 – 2832/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2008 року, Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого – судді Петушкова С. А. ,

при секретарі – Безкоровайній А. І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
, та Звенигородської сільської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

УСТАНОВИВ:

Позивач просить усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що чинять відповідачі, та стягнути з відповідачів на його користь 500 грн. в відшкодування матеріальної та 1000 грн. в відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує наступним.

Позивач є власником будинку
АДРЕСА_1
Відповідачі є власниками будинку
АДРЕСА_2

Відповідачі посадили понад спільною межею плодові дерева, а саме 4 яблуні, 2 сливи, 2 вишні та кущ сірені, які затіняють їй город, в їхній тіні нічого не росте, що заподіяло йому матеріальну шкоду в сумі 500 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Відповідач
ОСОБА_2
. позов не визнала, пояснила, що вона не є власником домоволодіння
АДРЕСА_2
власником була її дочка,
ОСОБА_3
, яка померла 22. 03. 2007 року, вона відмовилася від спадщини після смерті дочки на користь сина дочки,
ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1
, спадщину в офіційному порядку ніхто не прийняв.

Відповідач
ОСОБА_3
. до суду не явився, суд, враховуючи думку учасників процесу, ухвалив слухати справу в його відсутність.

Представник сільської ради позовні вимоги не визнав, пояснив, що сільська рада до суті спору немає ніякого відношення.

Судом встановлено наступне. Позивач є власником будинку
АДРЕСА_1
Відповідачі є власниками будинку
АДРЕСА_2

Власником домоволодіння
АДРЕСА_2
була дочка
ОСОБА_2
. ,
ОСОБА_3
, яка померла 22. 03. 2007 року,
ОСОБА_2
відмовилася від спадщини після смерті дочки на користь сина дочки,
ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1
, спадщину в офіційному порядку ніхто не прийняв, розпорядник спадкового майна не призначався.
ОСОБА_2
. ,
ОСОБА_3
. та
ОСОБА_4
. зареєстровані за вказаною адресою. Таким чином, на даний день власника домоволодіння
АДРЕСА_2
немає, однак, відповідачі по справі постійно проживають за вказаною адресою, користуються земельною ділянкою. Таким чином, вони є землекористувачами вказаної земельної ділянки.

Між сторонами існує спір з землекористування, пов,язаний з тим, що на земельній ділянці
АДРЕСА_2
, поряд з межею висаджені фруктові дерева.

Згідно із протоколом засідання погоджувальної комісії Звенигородської сільської ради від 20. 06. 2006 року, було встановлено невідповідність існуючих насаджень на території домоволодіння
АДРЕСА_2
, нормам ДБН 79-92, та запропоновано пересадити дерева у відповідності до вказаних норм. На даний час вказані в протоколі вимоги не виконані.

Згідно із наданою представником сільської ради таблицею замірів, на території домоволодіння
АДРЕСА_2
, на відстані 1,1-1,4 м. в ряд висаджені дві яблуні і 4 сливи, та одна яблуня висаджена у 80-ті роки на відстані 70 см. від межі.

Ні одна деревина, яка росте вздовж спільної межі не посаджені відповідачем відповідно до вимог Державних Будівельних Норм ДБН 79-92, та 360-92 так як не витриманий розрив між ними та межею.

Згідно із ст.
96 ЗК,

1. Землекористувачі зобов'язані: е) дотримуватися правил добросусідства. Згідно із ст. 103 ЗК, 1. землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). 3. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок.

Згідно із ст. 105 ЗК, у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

Таким чином, слід задовольнити позовні вимоги щодо пересадження існуючих поряд іс спільною межею насаджень на встановлену ДБН відстань – 3 м. від межі.

Щодо вимог про завдання матеріальної та моральної шкоди, то позивач не навів доводів щодо настання вказаних ним наслідків, не навів обґрунтування ат розрахунків вказаної шкоди, а тому ці вимоги задоволенню не підлягають.

З відповідачів слід стягнути витрати по справі на користь держави, оскільки позивач, як інвалід 2-ї групи звільнений від судових витрат.

Керуючись ст. ст. 96, 103, 105 ЗК, ст. ст. 1167, 1168 ЦК, ст. ст. 88, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК, суд, -

ВИРІШИВ:

Зобов,язати
ОСОБА_2
, та
ОСОБА_3
усунути
ОСОБА_1
перешкоди в користуванні земельною ділянкою
АДРЕСА_2
в
АДРЕСА_2
, пересадити існуючі на спільній межі із домоводолінням
АДРЕСА_1
три яблуні та чотири сливи на вдстань, передбачену Державними Будівельними нормами ДБН
79-92 ( 3 м.).

В задоволенні інших вимог
ОСОБА_1
– відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_2
, та
ОСОБА_3
, на користь держави: по 4, 25 грн. судового збору з кожного, та по 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з кожного.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду, або апеляційну скаргу на нього, до Апеляційного суду Кіровоградської області сторони можуть подати протягом десяти днів з дня ознайомлення з повним рішенням. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, через Олександрійський міськрайонний суд.

Головуючий: