Справа
№ 2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇІНИ

11
червня   2008 року              Ялтинський  міський
суд АР Крим

в складі:        головуючого
- Руденко В.В.

при  секретарі -
Корнєвій Г.В.

розглянувши  у попередньому  судовому
засіданні  в залі  суду
в  м.  Ялті

цивільну
справу

за
позовом   ОСОБА_1   до спільного підприємства у

формі  товариства з обмеженою  відповідальністю «Центрінвест»  про
визнання

приміщень  житловими
та реєстрацію житлових  приміщень
(квартир),

встановив:

позивач просить суд  визнати житловими  (квартирою)
належні  йому

на
праві  приватної власності  апартаменти
за  адресою:  Автономна
Республіка

Крим,
м. Ялта, парк ім. Гагаріна, будинок , №4 , що складається  з приміщень:

33-1
площею 29,6 кв.м.; 33-2 площею 10,2 кв.м.; 33-3 площею 9,6 кв.м.; 33-4

площею
5,9 кв.м., та  зареєструвати  в комунальному  підприємстві
«Ялтинське

бюро
технічної  інвентаризації»  вказані приміщення  в якості
житлових

приміщень  (квартири). Одночасно він  просить
стягнути з відповідача  на

його  користь
судові витрати  в сумі  1 538 гривень
50 копійок, що

складаються
з судового  збору - 8 гривень 50
копійок,   інформаційно -

технічного  забезпечення
розгляду справи в суді  - 30
гривень;  витрат на

юридичну  допомогу
- 1 500  гривень.

Позовні
вимоги  мотивовані  тим,
що  відповідач  пропонував
та  продав

Прохоренко  Світлані
Пилипівні вказані  приміщення , як
окрему  квартиру,

які   він потім
придбав у    ОСОБА_1,  за договором
купівлі -

продажу.   При
огляді  приміщень    с початку ОСОБА_1, а  потім
і

він
бачив, що  це  саме окрема
ізольована  квартира.  Призначення
приміщень

в
придбаних  ним  апартаментах
свідчать  про належність  їх  до
житлової

квартири.
З  технічної  точки зору
приміщення  відповідає  всім
вимогам

житлового  фонду.
Однак в  самому договорі  купівлі - продажу  від  01

березня  2006 року відповідно до якого   ОСОБА_1, придбала   у

відповідача  приміщення
вказано, що  вона купила   9010 000 частину  фітнес

-
центру  літер  «А»
які  є  нежитловими
приміщеннями  - апартаментами №
33

загальною
площею 55,3  кв.м.,  з прилеглим балконом літер  «а14» .
У договорі

купівлі  - продажу
від  24 липня  2007 року
відповідно  до якого  позивач

придбав  у
ОСОБА_1,  приміщення  також вказано,  що  він
купив

нежитлові  приміщення - апартаменти № 33 загальною площею
55,3  кв.м.,  з

прилеглим  балконом літер  «а14».

Після
отримання   ним  в  2007
році  свідоцтва  про право власності  на

придбані  приміщення
- апартаменти  виявилось, що
його   права  як
покупця

були
суттєво порушені .

Він
та  члени його сім'ї  не можуть
зареєструватись  за  адресою
придбаних

апартаментів.  Він
не може  самостійно  укласти
договори  з підприємствами

на
водопостачання , енерго та
теплозабезпечення,  послуги
зв'язку та  інше.

До
того ж  оплата  за
надання   цих послуг  для
житла  набагато  нижча
ніж

для  нежитлових
приміщень - апартаментів, що впливає на
його   сімейний

бюджет.
Вказане  нерухоме  майно
він   не може  використовувати як  заставу

для  укладення
кредитного  договору.

Переведення  апартаментів
в житло  не порушує  нічиїх
інтересів , а лише

відновлює  його
права.

Відповідач  позовні вимоги    визнав
в повному обсязі  та підтвердив,
що

придбані     у власність  апартаменти
№ 33  повністю  відповідають
вимогам

житлового  фонду
і є фактично  окремою -
ізольованою  квартирою.

Дослідивши
докази суд  вважає, що  позов
підлягає  задоволенню  з наступних

підстав.

Відповідно  до  ч.
1  ст. 6
Конвенції  про захист  прав
і  основних

свобод  людини
(Рим  04 листопада  1950 року)
ратифікованої  Верховною

радою  України
17  липня  1997
року,  кожен  при
вирішенні  питань  щодо

його  цивільних
прав  і обов'язків  або
встановлення  обґрунтованості  будь

якого  кримінального
обвинувачення ,  висунутого  проти
нього ,  має право

на
справедливий  і  відкритий
розгляд  упродовж  розумного
строку

незалежним  і
безстороннім судом, встановленим
законом.

Складовою частиною  справедливого
судочинства  є доступ  до процедури

з
усіма  атрибутами  контролю, тобто  право
на  судовий  контроль.

Конвенція
про захист  прав  і
основних  свобод  являється

складовою  частиною загальнонаціонального  законодавства
України.

Згідно
ст. 55  Конституції  України
права  та свободи  громадян

захищаються  судом.

Це означає,  що
суд  не  може
відмовити  у правосудді ,
якщо

громадянин  України, іноземець, особа  без
громадянства  вважають , що їхні

права  і свободи
порушені  або  порушаються, створено  або
створюються

перешкоди  для
їх  реалізації, або мають  місце
інші  ущемлення  прав
та

свобод.

Ці
положення  Конвенції  та
Конституції  України  відтворені
в  ст.

4  Цивільного процесуального  кодексу
України про  захист  судом
прав, свобод

і
інтересів  фізичних  та
юридичних  осіб у спосіб ,
визначений

законодавством  України.

Судом
встановлено, що    Прохоренко
Світлана  Пилипівна    по

договору  купівлі - продажу  від 01 березня 2006 року придбала   у
спільного

підприємства  у
формі  товариства  з обмеженою
відповідальністю

«Центрінвест»  - відповідача
по справі,  90 10 000  частину
будівлі,

розташованої
за  адресою:  Україна,
АР Крим ,  м.  Ялта,
парк  ім. Гагарина,

будинок  № 4 . Будівля
зареєстрована  в бюро  технічної
інвентаризації   м.

Ялти  як «фітнес - центр».

Придбані  у
відповідача  у власність    ОСОБА_1,
приміщення  в

договорі  купівлі - продажу  вказані
як  апартаменти  № 33
загальною площею

55,3
кв.м.,  та складаються  з приміщень: 33-1 площею 29,6 кв.м.; 33-2
площею

10,2
кв.м.; 33-3 площею 9,6 кв.м.; 33-4 площею 5,9 кв.м., які  вона
за

договором  купівлі - продажу  від  24
липня  2007 року  продала
позивачу  по

справі
-   ОСОБА_2.

Вказані
апартаменти  розташовані  в
багатоповерховому будинку.  Окрім

позивача    власниками
аналогічних  нежилих  приміщень
- апартаментів  є

багато  інших
фізичних  осіб.  Сам фітнес -
центр  є власністю
відповідача.

Будівля  розташована
на земельній  ділянці , яка
знаходиться  в оренді

відповідача
строком  на  50
років  по договору  оренди
з  Ялтинською  міською

радою  від 22
лютого  2002  року.

Право власності  позивача
на придбане  ним  приміщення
- апартаменти

ніхто  не
оспорював.

Згідно реклами,  розповсюдженої  відповідачем
через  своє рекламне

агентство
«Нерухомість  в Криму»,   ОСОБА_1, як
і іншим  власникам,

пропонувалось  для придбання
у власність  елітне  житло
в конкретному

будинку.

Саме
в  якості  житла
відповідач  запропонував   ОСОБА_1,

а   вона
в  свою чергу  позивачу
для придбання  у  власність
апартаменти

АДРЕСА_1.

В акті
державної  приймальної   комісії
по прийому  в експлуатацію

закінченого  будівництвом
об'єкту  від  17
листопада  2005 року,

зареєстрованого  в
інспекції  Державного  архітектурного  будівельного

контролю   м.  Ялти  25
листопада  2005 року  та
затвердженого  рішенням

виконкому  Ялтинської міської ради  24
листопада  2005 року  за  №
1708

вказано,
що   для
прийняття  в експлуатацію   було
пред'явлено саме

житловий  будинок.
В  цьому  же
акті  в таблиці  № 2
йдеться  про типи

квартир  в будинку,
про наявність  комунікацій  необхідних
для  експлуатації

саме  житлового
будинку  ( гаряче  та холодне
водозабезпечення, каналізація,

теплозабезпечення,
газо -  та  енергозабезпечення,  зв'язок).

З
цим  актом    ОСОБА_3, як покупця,  ознайомили

представники  відповідача
ще на  стадії  переговорів
про придбання  нею

квартири
-  апартаментів.   Вона
же  в свою чергу  ознайомила
з ним

позивача   по справі.

Призначення придбаних  позивачем
приміщень  свідчить, що  це
не

що  інше, як
звичайна  квартира.  До   її
складу  входять зала , спальня ,

туалет,
ванна,  коридор, балкон, тобто
приміщення  які,  характеризують  їх

належність  саме
до  житлового  приміщення
- квартири.  Приміщення  повністю

ізольовано
від інших  апартаментів, має  свій
окремий  індивідуальний  вхід.

З
технічної точки зору воно
відповідає   всім  встановленим
вимогам

житлового  фонду.

За висновком спеціалістів  відділу
судової  експертизи  підприємства

«Далекс
- Експерт» апартаменти № 33  ,
розташовані  в будівлі  фітнес - центру

в  м.
Ялта, парк  ім.  Гагаріна
№ 4  відповідають  вимогам
діючих

будівельно
-  технічних  норм , що
пред'являються  до житлових  будинків.

Використані  при
будівництві  конструктивні
елементи та  будівельні матеріали

відповідають  вимогам , що
пред'являються  до
будівельних  конструкцій

житлових
будинків.

Об'ємно  - плановане рішення  апартаментів
№ 33   по складу приміщень  їх

розміру  відповідає
вимогам, що пред'являються  до
жилих приміщень ,

викладених  в  п.п.
2.7, 2.9, 2.22; 2.24;  2.25;  2.27 ДБН В.2.2 - 15-2005

«Житлові  будинки.
Основні  положення».

Апартаменти
№ 33   складаються  з
наступних  приміщень:

33-1
площею 29,6 кв.м. - жила кімната;

33-2
площею 10,2 кв.м. -  кухня -  ніша;

33-3
площею 9,6 кв.м. -  коридор;

33-4
площею 5,9кв.м. -  санвузол;

Відповідно
до висновку  Ялтинського бюро
технічної  інвентаризації

про  видачу
свідоцтва  власності  та
рішення  виконавчого  комітету

Ялтинської
міської ради      ОСОБА_1,  як
і  іншим  набувачам
права

власності  в будинку
№ 4  в парку  ім.
Гагаріна  видані свідоцтва  про право

власності  на нежитлові приміщення  апартаменти.

В
2007  році   ОСОБА_3
було видано свідоцтво

про
право власності  на придбані  нею
приміщення  як  на апартаменти. Якими

вона
потім  розпорядилась  на
свій  розсуд, та продала  їх
позивачу

відповідно
до договору  купівлі - продажу  від  24
липня  2007 року.

Згідно  ч. 1
ст. 41  Конституції України  кожен
має  право   володіти,

користуватись
та  розпоряджатись  своєю власністю.

Це положення  Конституції
України  закріплено і  в  ч. 1  ст. 317

Цивільного  кодексу
України.  Відповідно  до
цієї  норми  зміст
права

власності
складається  з трьох  правомочностей власника:   1) права

володіння;
2) права користування; 3) права розпорядження;

Право  розпорядження
полягає  в  юридичній
можливості  власника  визначати

фактичну  і
юридичну  долю  речі.

Власник  майна
має право  вимагати  усунення
перешкод  в  здійсненні
ним

права  користування
та  розпорядження  своїм
майном  (ст.  391 Цивільного

кодексу  України),
в тому  числі  і шляхом
звернення  з відповідним  позовом

про
захист  права  власності.

Судом
встановлено, що  продажем   позивачу
апартаментів  як  нежилих

приміщень  були
порушені  суттєво  його
права  як власника.

У
відповідності  до  ст.
4   Житлового кодексу  України
житловий  фонд

включає:  житлові
будинки  (частини будинків),
квартири , які  належать

громадянам  на праві приватної власності (приватний  житловий
фонд).

В
діючому законодавстві  України  відсутнє таке
поняття  як  апартаменти.

Позивач
та  члені
його  сім'ї  не
можуть бути зареєстровані  за  адресою

придбаних  приміщень
- апартаментів . Він   не
може    самостійно укласти

договори  з підприємствами  про надання
побутових  послуг (водопостачання,  та

водовідведення
, енерго -  та  теплозабезпечення, послуги  зв'язку
та  інше.

Тарифи  оплати цих послуг  для
житлових  приміщень  набагато
нижчі  ніж

тарифи  на
ці  послуги  для нежитлових  приміщень. Позивач  не може
в повному

обсязі  розпоряджатись  своєю власністю , в тому  числі
оформити  кредитні

договори,  використовувати  свою власність  як заставу.

Переведення  нежитлових приміщень  - апартаментів  в житлові приміщення  -

квартиру  не порушує
прав  і  інтересів
відповідача  та  інших
співвласників

будівлі. При
цьому  не змінюється  і
призначення  землі, переданій
в

оренду  відповідачу , оскільки  відповідач
залишається  власником  фітнес -

центру
, для  функціонування  якого
йому була  передана  в оренду
земельна

ділянка.

Підлягає
задоволенню  і  вимога позивача  про стягнення
на  його користь  з

відповідача  судових
витрат  у  сумі
1538  гривень  50
копійок, які

складаються  :
з  судового збору у  сумі  -  8
гривень  50  копійок,
витрат

на
інфомаційно - технічне  забезпечення  розгляду
справи -  30 гривень,

витрат  на
юридичну допомогу  -  1  500
гривень.  Ці вимоги позивачем

підтверджені  відповідними
платіжними  документами та
визнані  відповідачем.

Відповідно до  ч. 1
ст. 88 ЦПК України стороні  на
користь  якої

ухвалено  рішення, суд присуджує  з другої
сторони  понесені  нею  і

документально  підтверджені
судові витрати.

На
підставі викладеного  та керуючись  ст.ст. ст.ст. 4, 8, 11, 60, 214, 215

Цивільного  процесуального  кодексу
України ;  ч. 1  ст.
41, ст. 55

Конституції  України; ст.
4  Житлового кодексу  України ;
ст. ст. 16, 317,

391
Цивільного  кодексу  України,
суд

вирішив:

1)
позов
ОСОБА_1 до спільного підприємства у

формі  товариства з обмеженою  відповідальністю «Центрінвест»  про
визнання

приміщень  житловими
та реєстрацію житлових  приміщень
(квартир) -

задовольнити
.

2)    визнати житловими  (квартирою)
належні    Прохоренко Сергію

Васильовичу
на праві  приватної  власності
апартаменти  № 33  розташовані
за

адресою:
Автономна  Республіка  Крим,
м. Ялта, парк ім. Гагаріна, будинок , №4

,
що складається  з приміщень:

33-1
площею 29,6 кв.м. - жила кімната;

33-2
площею 10,2 кв.м. -  кухня -  ніша;

33-3
площею 9,6 кв.м. -  коридор;

33-4
площею 5,9кв.м. -  санвузол;

3)    зареєструвати  в
Комунальному  підприємстві  «Ялтинське
бюро

технічної  інвентаризації» в якості  житлових
приміщення  (квартири)  належні

ОСОБА_2
апартаменти № 33  розташовані  за
адресою:

Автономна  Республіка
Крим,  м. Ялта, парк ім. Гагаріна,
будинок , №4 , що

складається  з приміщень:

33-1
площею 29,6 кв.м. - жила кімната;

33-2
площею 10,2 кв.м. -  кухня -  ніша;

33-3
площею 9,6 кв.м. -  коридор;

33-4
площею 5,9кв.м. -  санвузол;

Стягнути з
спільного  підприємства  у
формі  товариства  з обмеженою

відповідальністю  «Центрінвест»
на  користь      ОСОБА_1 судові  витрати у  сумі
1  538  ( одна
тисяча  п'ятсот тридцять

вісім)  гривень
50  копійок.

На
рішення  суду   може
бути  подана  апеляційна
скарга  в Апеляційний  суд

АРК  через Ялтинський  міський
суд  в порядку  та строки
передбачені  ст. ст.

294,
296  Цивільного процесуального  кодексу
України.

Рішення набрало законної сили  23 червня
2008 року.

Суддя:
(підпис)  копія вірна

Суддя:

секретар: