Справа №
22ц-1194/2008р.         Головуючий у 1-й
інстанції - Кулініч Ю.П.
Доповідач - Литвиненко І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р
А Ї Н И

29 вересня 2008 року
місто Чернігів

А п е л я ц і й н и й  с у д
Ч е р н і г і в с ь к о ї о б л а с т і  у
складі:

головуючого -
судді Литвиненко І.В.,

суддів
-  Євстафіїва О.К., Смаглюк Р.І.,

при
секретарі - Марченко О.О.

з участю -
представників сторін ОСОБА_1,ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21
травня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_3просить
скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та
процесуального права і  постановити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в повному обсязі.

Рішенням
Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 травня 2008 року позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволені. Суд стягнув з ОСОБА_3на користь ОСОБА_4 заборгованість у
сумі 63534 грн. 05 коп. та 635 грн. 34 коп. у відшкодування судових витрат та
30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що в порушення норм ст. ст. 212, 215
ЦПК України, ст.545 ЦК України, суд першої інстанції оцінив докази відповідача
необ'єктивно і неповно, надавши перевагу поясненням позивача та його
представника та безпідставно відхилив пояснення відповідача та трьох свідків,
які підтверджують факт повернення боргу за розписками.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було
встановлено, що відповідачка взяла у борг у позивача кошти на загальну суму 63
534 грн. 05 коп., еквівалент 12581 доларів США і зобов'язалась повернути їх
через обумовлені в розписках строки (а.с. 7-16, 47-58), але вчасно гроші не
повернула.

Згідно з положеннями ст. 1046-1047 ЦК
України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості.  Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір
позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян і на підтвердження укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості
речей.

Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши
виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому
розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник
видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання
зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення
боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого
обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати
розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі
настає прострочення кредитора.      Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд
першої інстанції виходив з того, що відповідачка не надала належних доказів
повернення грошей, передбачених ст.545 ЦК України, ст59 ЦПК України, і, крім
того,  суд вказав, що свідчення
відповідачки та свідків, крім свідчень ОСОБА_3, не дають можливості встановити
навіть, за якими розписками повертався борг, в який час та в яких точно сумах.

Такий висновок суду підтверджується
матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку, і він не
суперечить нормам чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про
необ'єктивність суду в оцінці доказів є безпідставними, вони не спростовують
правильність висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,
314-315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 21 травня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді :