справа № 2 – 292/2008 р.
„ 03” грудня 2008 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого судді – Ковальової О.Б.
при секретарі – Калашник О.М.
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії розгляд цивільної справи за позовом
про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди , -
що позивачі звернулися до суду з позовною заявою та просять зобов’язати відповідачів повернути їм: майно на загальну суму 26 842грн., документи, гроші в розмірі 2800грн., стягнути 3000грн. у відшкодування моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивують тим, що з 4 жовтня 2002 року за усною домовленістю наймали квартиру
яка належить на праві власності відповідачам.
За час найму житла, вони за свої кошти провели капітальний ремонт, оплачували комунальні послуги, завезли в квартиру своє особисте майно і мешкали в ній. Відповідно до умов домовленості цю квартиру у відповідачів вони купляли.
. в порушення умов домовленості обманним шляхом, із застосуванням погроз, без їх відому і згоди, заволоділа ключами вищевказаної квартири, де знаходилось їх особисте майно.
в квартиру інших наймачів, і вони користуються їх майном.
. поміняла замок на вхідних дверях квартири. В зв’язку з цим позивачі звернулись до міліції, де їм запропонували звернутись по цьому питанню до суду.
Вказують, що відповідачі незаконно утримують в квартирі їх майно, а саме: меблевий гарнітур, стіл обідній з чотирма табуретками, тумбу трьохстворчату, тумбу для книг, стіл полірований, два стільці, диван, шафу, трюмо, ліжко панцерне, ліжко дитяче, ліжко для немовляти, стіл - тумбу, вішалку з полицями, дзеркало, полицю під дзеркало, меблевий гарнітур, електролічильник, різне майно для ванної кімнати, газову плиту, холодильник, витяжку кухонну, лінолеум, килимове покриття, штори на вікна, тюль, люстри, ковдри, годинники, картини, книжкову бібліотеку, вази, колиску дитячу, гойдалку, набір кухонного посуду, бокали, рюмки, стакани, чашки, набори – вилок, кухонних приладів, чайний та кавовий, хлібницю, сушилку для посуду, дощечки кухонні, рушники, комплекти постільної білизни, кімнатні рослини, дитячі іграшки, палатку туристичну, косметико – парфумерний набір, засоби особистої гігієни, дитячі речі (колготи, штанці, капці, костюми та ін.), жіночі речі (сукні, спідниці, блузи, халати та інше), чоловічі речі (штани, футболки, сорочки та інше), новорічну ялинку з прикрасами, карнизи, золоті ланцюжки, золоту каблучку.
Крім того, вказують, що в квартирі зберігалися гроші в сумі 2800грн., а також їх особисті документи (медичні картки, протоколи загальних зборів мешканців будинку, квитанції про сплату кредитів, книжки про сплату комунальних послуг).
Всього загальна вартість майна, яке незаконно утримують у себе в квартирі відповідачі разом з грошима складає 29 642,00грн.
26.01.2008 року відповідачами було добровільно повернуто частково майно, про що був складений відповідний акт.
В ході розгляду справи позивачі заявили клопотання та надали заяву про закриття провадження у справі за позовом
до відповідачів про витребування майна з чужого незаконного володіння на суму 14 850 грн. у зв'язку з відмовою від цієї частини вимог, так як відповідачами добровільно повернуто позивачам майно на вищевказану суму.
Ухвалою суду від 25.04.2008 року провадження у справі за позовом
про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди закрито в частині - витребування майна з чужого незаконного володіння на загальну суму 14 850 грн. у зв'язку з відмовою позивачів від позову в цій частині.
В зв’язку з цим 25.02.2008 року позивачі подали заяву про уточнення позовних вимог в сторону їх зменшення, де вказали перелік майна, яке їм не повернуто, на загальну суму – 7 739,50грн., майно, яке вони відмовилися забирати з квартири, яке пошкоджене і використанню не підлягає на суму 2164,90грн. та майно, яке повернуте, але потребує ремонту або відсутнє на суму 3 939,00грн.; а також на предмети, які належать позивачам, але вони їх залишили в квартирі – на суму 495,00грн.; книжки, які не повернуті – на суму 360грн.; жіночі чоботи на суму 500грн., про які позивач згадала знаходячись в квартирі відповідачів; а всього майна на суму 15 292 грн., вказавши, що в цю суму входять гроші - 2800грн..
А тому позивачі просять стягнути на їх користь з відповідачів солідарно - вартість неповернутого майна в сумі 15 292 грн. в зв’язку з тим, що це майно деяке відсутнє, пошкоджене і подальшому використанню не підлягає, а також моральну шкоду в сумі 3000 грн., та судові витрати понесені ними.
. уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що квартиру вони наймали за усною домовленістю з
., строк проживання вони не обговорювали, при цьому вони повинні були оплачувати комунальні послуги, в зв’язку з чим
. передала їм розрахункові книжки, письмово вони не оформляли свої умови, оскільки у них на той час були дружні стосунки. Спочатку в 2002 – 2003 роках йшла розмова з Зилінкою О.Є. про продаж квартири, але потім вона відмовилась її продавати, завдатку вони їй не передавали. З серпня 2004 року вона з чоловіком постійно проживає в м. Києві, де працюють, а в канікулярні та в святкові дні приїжджали в м. Олександрію і проживали в цій квартирі. Коли уїжджали, то ключі залишали своїм батькам. На початку серпня 2007 року вона разом з дитиною знову поїхали в Київ, про що повідомила
.. Перед тим, як їхати вона повідомила своїх знайомих і десь в 22 год. вона разом з
склали акт, яке майно вона залишає і при них вона склала сумку, де в основному були дитячі речі. При цьому в акті вони вказували великі речі, тобто те, що можна побачити зразу, при них вона зачинила двері квартири і ключі передала батькам. Доступ до цієї квартири мали її матір та брат.
Десь 16.10.2007 року їй в 21.00 год. зателефонувала
і попередила її, що на наступний день в’їжджає в свою квартиру. Вона її просила, щоб та почекала до того часу, коли вона приїде на канікули. Але 19.10.2007 року їй зателефонувала
та повідомила, що в квартирі сторонні люди, так як
силоміць забрала ключі у її матері, разом з якою вони піднялись до цієї квартири, потім її батько ще з якимось чоловіком забрали та перенесли до її батьків – телевізор, музикальний центр, дитячі фотоальбоми. Її мати знала, де знаходяться гроші, золото, але не забрала їх з цієї квартири.
Коли забирали своє майно, то багато речей були зіпсовані, забруднені, пошкоджені, а тому деякі з них вони відремонтували, але документів в підтвердження затрачених на це коштів не мають; частину з цих речей викинули на смітник, так як вони були не придатні до використання, актів про це не складали. Крім цього в квартирі залишили – змішувач води в ванній кімнаті, електролічильник, унітаз, які вона купляла за свої кошти.
Також відповідачка не передала їм частину книжок на загальну суму 360грн. та жіночі чоботи вартістю 500 грн. про які вона згадала, коли 26.01.2008 року забирала майно з квартири і побачила там коробку від чобіт;вироби з золота, а також гроші в сумі 2800 грн.
Вартість майна вказувала, виходячи з тих цін, що існують на день розгляду справи у суді, але доказів в підтвердження цього не має.
. надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю.
Представник позивача
уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначивши, що норми закону, якими він керується вказані в позові.
Представники позивача –
позовні вимоги підтримали повністю. При цьому
пояснила, що вона є старшою будинку, і вони завжди складали акти, коли позивачі їхали в Київ. Такі акти складались тільки
, але в підтвердження цього факту не змогла надати до суду ще інші акти.
. позовні вимоги не визнає, зазначивши, що має квартиру в якій не проживала, оскільки виїхала в м. Київ, наглядати за нею не мала можливості. В кінці 2002 року їй подзвонила
. і спитала чи не бажає вона здавати цю квартиру. Вона погодилась, сказавши, що треба зробити там ремонт, щоб жити, а ключі, щоб забрали у сусідів. Позивачі зробили там ремонт, але гроші давала на ремонт її мати - на скло, змішувач у ванну кімнату, унітаз. При цьому позивачі крім електроенергії не платили більше ні за що, а тому за 5 років їх проживання у неї виник борг за комунальні послуги в сумі 5000 грн., в зв’язку з чим відключили газ. Вона передала через знайому, щоб до кінця травня 2007 року вони вибрались з квартири. Потім вона передзвонила позивачам в липні – серпні, через декілька днів
. приїхала до неї на автомобілі, привезла їй листи, але розмови ні про що не було.
В жовтні 2007 року вона їй передзвонила знову і сказала, щоб та забрала свої речі, але та надіслала їй SMS, де відмовилась виселятись, а тому 17.10.2007 року – вона зі своїм чоловіком
, братом та сусідом поїхали до квартири, двері квартири відкрили батьки
вони забирали її речі. Вона пропонувала матері
зробити опис майна, але та відмовилась. Вони забрали телевізор, музичний центр, брали щось з полок, а через декілька днів прийшов брат
, який ще щось забирав. Не заперечує проти того, щоб позивачка забрала свій унітаз, а на його місце встановила старий, електролічильник та змішувач води.
Представник відповідача вважає, що позов не обґрунтований та безпідставний.
. надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де зазначила, що позовні вимоги не визнає.
Заслухавши доводи позивача та її представників, відповідача
. та її представника, пояснення свідків
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч.,ч.1,4 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до вимог ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Судом встановлено наступне:
є відповідачі, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло.
В 2002 році за усною домовленістю сторін, позивачі поселились в вищевказаній квартирі за умови того, що вони будуть оплачувати комунальні послуги.
Між сторонами не було домовленості на придбання в подальшому квартири, що підтверджується поясненнями сторін та тим, що до суду не надано доказів, які б свідчили про наявність у сторін домовленості на оформлення в подальшому договору купівлі – продажу квартири, як це зазначено в позові.
З 2005 року позивачі не проживали в квартирі
, оскільки працювали в м. Києві, в Олександрію приїжджали лише в святкові та канікулярні дні, але стверджують, що зберігали там своє майно в тій кількості, що зазначено в позові.
26.01.2008 року в присутності свідків їм було передано майно в зв’язку з чим було ухвалою суду від 25.04.2008 року провадження у справі за позовом
про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди закрито в частині - витребування майна з чужого незаконного володіння на загальну суму 14 850 грн. у зв'язку з відмовою позивачів від позову в цій частині.
В позовній заяві про уточнення позовних вимог в сторону їх зменшення (а.с.92 -97) позивачі вказують, що в зв’язку з тим, що відповідачі не повернули їм все майно, так як воно відсутнє чи пошкоджене і непридатне до використання, а також не повернули гроші в сумі 2800 грн., просять зобов’язати відповідачів сплатити їм їх вартість та стягнути на їх користь 15 292 грн. та стягнути з відповідачів солідарно 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди..
Тобто свої вимоги про витребування належного позивачам майна в натурі, вони змінили на вимоги про стягнення його вартості.
Дані позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на недоведеність фактичних обставин, пов’язаних як з перебуванням індивідуально визначеного майна у володінні відповідачів, та з тим, що частина пошкодженого майна, що передана позивачам, відремонтована за їх кошти.
Ні актом від 08.08.2007 року, ні поясненнями позивачів та свідків не доведено, що саме те майно, що зазначено в позовній заяві та в тій кількості, знаходилось в вищевказаній квартирі. Оскільки позивач в ході судового розгляду справи пояснила, що ключі залишила в своєї матері, за цей час її брат в квартирі був десь 2-3 рази, це їй відомо зі слів сусідів. У відповідачів ключів від квартири не було. На питання свого представника 25.04.2008 року позивач стверджувала, що коли вони виїжджали в м. Київ, то на протязі цих років складали завжди акти. А десь числа 3 чи 4.08.2007 року коли вона з дитиною їхала, то складали акт опису майна, при цьому були:
.. В той же час в судовому засіданні 24.06.2008 року позивач суду пояснила, що зі своєю подругою
прийшли в квартиру, де пили чай з тортом. А потім десь в 22.00 год. підійшла
. і вона з ними як завжди склали акт, яке майно вона залишає в квартирі, а також при них вона складала в сумку в основному дитячі речі. В акті вказували великі речі, які можна побачити – шафу, ліжко, ковдри, білизну, миючі засоби, але все майно, яке там залишалося, вона не перераховували та не передивлялась. Також позивач стверджує, що залишила в квартирі вироби із золота (3 ланцюжки та каблучку), гроші в сумі 2800 грн., але при складанні акту їх не перераховувала. ЇЇ матері було відомо, де лежать гроші та вироби із золота.
стверджує, що з її участю акт складали вперше, хто складав акт не пам’ятає, акт складали на кухні. Речі не перераховували, потім уточнила, що
писала акт, при цьому
. ходили по квартирі. Акт складали десь протягом години, вона в цей час виходила і поверталась. Чому не вписана в акті і чому не підписала акт, пояснити не змогла. Знає, що в квартирі залишались гроші в коробочці, велика сума, десь більше 2 тис. грн. та золоті прикраси – 2 ланцюжки, хрестик.
Представник позивача
пояснила, що вона старша будинку, акти складали тільки
, а потім ці акти зберігались у неї. При цьому стверджувала, що
при них перераховувала все майно (чашки, ложки, різні набори та інше), що залишала в квартирі, показувала їм. Показувала їм гроші та при них перераховувала, а також золоті прикраси.
. в судовому засіданні 03.12.2008 року пояснила, що акт складали вечором 03.08.2007 року, при цьому акт писала
показувала все, але речі не перераховувала, а вона з
дивились тільки. З ким в той вечір
Т. їхала в м.Київ вона точно не знає. При складанні акту приймала участь один раз, не чула, щоб складали ще акти. Бачила на книжній полці вироби із золота – каблучку та 3 ланцюжки, в зеленому пакеті книжки та гроші по 50 та 20 грн., яка сума не знає. Гроші положили на книжкову полицю, не ховали їх. Вони всі залишились в квартирі, а вона пішла додому. При цьому 26.01.2008 року, коли вона прийшла з роботи та виносила сміття, то ніякого майна на смітнику не бачила, єдине що там було, то це постільна білизна, і мати
Т. сказала, що це її дочки.
Таким чином, суд приходить до висновку, що факт складання акту опису майна від 03.08.2007 року спростовується поясненнями вищевказаних свідків, та самого позивача, оскільки в самому акті вказано, що при його складанні приймали участь тільки
., які по різному описують процедуру складання акту та дають суперечливі показання, інші свідки –
та Кисельва там не зазначені, даний акт офіційно ніде не зареєстрований, а тому посилання на акт, суд вважає безпідставним та необґрунтованим, і тому він не може бути належним доказом по справі.
З акту приймання передачі майна від 26.01.2008 року видно, яке майно забрали позивачі. Як зазначила позивач, що коли забирали своє майно, то багато речей були зіпсовані, забруднені, пошкоджені, а тому деякі з них вони відремонтували, але документів в підтвердження затрачених на це коштів не мають; частину з цих речей викинули на смітник, але це спростовується поясненнями свідка
., яка пояснила, що в той день на смітнику бачила тільки постільну білизну, і як їй сказала мати
Т., ця постільна білизна її дочки. Крім цього в квартирі залишили – змішувач води в ванній кімнаті, електролічильник, унітаз, які вона купляла за свої кошти, але відповідач
. в судовому засіданні неодноразово пояснила, що не заперечує проти того, щоб позивач забрала це майно.
Також суд вважає, що позивачем не доведено, що на той час, коли вона поїхала в м.Київ, вона в чужій квартирі залишила вироби із золота – каблучку та 3 ланцюжки, а також гроші в сумі 2800 грн., оскільки встановлено, що ключі залишились у батьків позивача і вони мали вільний доступ в квартиру, а також брат позивачки, чого не заперечує позивач. Після того, як в присутності батьків позивачки, квартира була відкрита ключами, що знаходились у них, то вони забрали з квартири цінні речі – телевізор, музикальний центр та інше. Як пояснила позивач, її батькам було відомо, де знаходились вироби із золота та гроші, а тому вони також мали можливість забрати їх з квартири, якщо вони там знаходились. Доказування не маже ґрунтуватись на припущеннях.
Між сторонами не укладалися письмові угоди про зберігання майна, найом жилого приміщення чи інші.
Позивачі не довели фактичних обставин, пов’язаних із знаходженням їх майна в квартирі відповідачів в тій кількості та в тому стані на який вони вказують та посилаються в позові, та те, що належне їм майно було використано відповідачами при проживанні там інших осіб та було приведено саме ними в стан непридатний для використання чи те, що ними були затрачені кошти на ремонт майна, яке вони отримали від відповідачів в процесі розгляду справи та те, що частина майна знаходилась в забрудненому, зіпсованому, пошкодженому стані, а тому ними були затрачені певні грошові кошти на їх ремонт, оскільки доказів в підтвердження даних фактів до суду не надали.
За наведених обставин позивачами не виконано вимоги ст. 59 ЦПК України щодо доведення обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги, належними засобами доказування.
Вимоги про витребування належного позивачам майна в натурі не підлягають задоволенню з огляду на недоведеність фактичних обставин, пов’язаних з перебуванням індивідуально визначеного майна у володінні відповідачів; також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення вартості неповернутого майна, оскільки до суду не надано відповідних та допустимих доказів.
Суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачами не доведено факту заподіяння їм моральної шкоди з боку відповідачів.
За даних обставин, суд вбачає підстави для задоволення вимог позивачів.
Оскільки позивам відмовлено в задоволені позову, то судові витрати з відповідачів не стягуються.
Керуючись ст., ст. 386, 387 ЦК України, ст., ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, - суд ,-
про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди - відмовити.
Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд або оскаржується в порядку встановленому ч.4 ст.295 ЦПК України.