У х в а л а

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

18 липня 2008 року                                                                                            м.
Київ

Суддя
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

Луспеник Д.Д.,

розглянувши
заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне
оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси 31 липня 2007 року та
ухвали апеляційного суду Одеської області від 27 лютого 2008 року у справі за
позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, визнання
договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного
володіння, вселення, за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6
про визнання добросовісним набувачем та внесення змін до договору
купівлі-продажу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31 липня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 лютого
2008 року, позов ОСОБА_2. в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3. задоволено
частково. Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в м. Одесі,
посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу
ОСОБА_7, від 16 червня 2004 року недійсним. Виселено ОСОБА_4. і ОСОБА_5. із
зазначеної квартири та вселено ОСОБА_3. В іншій частині позову відмовлено. У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4. і ОСОБА_5. відмовлено. Повернуто
сторони у первісний стан по договору купівлі-продажу вказаної квартири,
стягнувши з ОСОБА_6. на користь ОСОБА_4. і ОСОБА_5. 116000 грн., що
еквівалентно 23200 доларів США.

Ухвалою Верховного Суду України від 14 квітня 2008 року відмовлено у
відкритті касаційного провадження на зазначені судові рішення за касаційною
скаргою ОСОБА_4. та ОСОБА_5.

Ухвалою Верховного Суду України від 23 травня 2008 року у відкритті
касаційного провадження на ті ж судові рішення за касаційною скаргою ОСОБА_4.,
до якої приєднався ОСОБА_8, відмовлено з підстави п. 4 ч. 3 ст. 328 ЦПК
України.

3 липня 2008 року з пропуском строку на касаційне оскарження до Верховного
Суду України з касаційною скаргою звернувся ОСОБА_8, син ОСОБА_4., в якій
просить скасувати ухвалені судові рішення судами першої та апеляційної
інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. У
заяві ставиться питання про поновлення строку на касаційне оскарження,
посилаючись на те, що одночасно з повторною касаційною скаргою матері він також
подав самостійну касаційну скаргу, яка судом касаційної інстанції не була
розглянута.

Вважаю, що у поновленні строку на касаційне оскарження
судових рішень судів першої та апеляційної інстанції слід відмовити, оскільки
не надано доказів поважності причин такого пропуску. З наданих матеріалів
вбачається, що ОСОБА_8 знав про можливість своєчасного касаційного оскарження
судових рішень, оскільки подав разом з повторною касаційною скаргою своєї
матері не самостійну касаційну скаргу відповідно до вимог статей 326, 327 ЦПК
України, а заяву про приєднання до касаційної скарги згідно зі ст. 329 ЦПК
України.

Таким чином, своєчасно подати самостійно касаційну скаргу
йому нічого не перешкоджало.

Відповідно
до ч. 3 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга, подана після закінчення строку на
касаційне оскарження, повертається особі, яка її подала, якщо у поновленні
строку відмовлено.

Керуючись
ст. 325 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення пропущеного
процесуального строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду
м. Одеси 31 липня 2007 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 27
лютого 2008 року. Повернути йому касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
Д.Д. Луспеник