Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 вересня 2008
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,                             Лященко Н.П.,
Луспеника Д.Д.,
Пшонки М.П., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа -  ОСОБА_3, про
визнання дійсним договору оренди транспортного засобу, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Микитівського районного суду м. Горлівки від 3 липня
2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Донецької області від 4 вересня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2007 року  приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд
із позовом до ОСОБА_2
про визнання дійсним договору оренди транспортного засобу. Свої позовні вимоги обґрунтовував
тим, що 1 листопада 2006 року між ним та ОСОБА_2 у простій письмовій
формі укладено договір оренди,
згідно з яким він передав відповідачу в строкове платне користування належний
йому автомобіль марки БАЗ
А 079.23 номерний знак НОМЕР_1, для власних потреб. Вони з відповідачем досягли домовленості
щодо всіх істотних умов договору,
але ними не були дотримані вимоги стосовно нотаріальної форми укладення договору. Просив визнати
вказаний договір оренди дійсним, оскільки відбулося часткове виконання умов договору.

Рішенням Микитівського районного суду м. Горлівки від 3 липня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області від 4 вересня 2007 року, позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано дійсним договір найму (оренди) транспортного засобу -
автомобіля марки БАЗ А 079.23, номерний знак НОМЕР_1, укладений між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 1 листопада 2006 року.

У касаційній скарзі правонаступник ОСОБА_3
просить скасувати ухвалені у справі рішення та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на неправильне застосування судовими інстанціями норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд
першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що 1 листопада
2006 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у простій письмовій формі укладено договір оренди автомобілю марки БАЗ А 079.23, номерний знак
НОМЕР_1, який не було
посвідчено нотаріально. Указаний договір визнано дійсним,  тому що  сторони домовились щодо
всіх істотних умов договору та частково його виконали.

Проте з такими висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно  до ч. 2 ст.799 ЦК України договір найму
транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному
посвідченню.

Згідно з ч. 1
ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору,
але одна із сторін ухилилася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Однак при
ухваленні рішення судами не встановлено факт ухилення позивачем або
відповідачем від нотаріального посвідчення та не враховано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вчиняли будь-яких дій, що
підтверджують їхній намір нотаріально посвідчити зазначений
договір.

Натомість суди мали у своєму
розпорядженні дані про те, що маршрут руху автобуса, яким керував ОСОБА_2, під
час дорожньо-транспортної пригоди оформлено на приватного підприємця ОСОБА_1;
гроші за продані квитки пасажирам з автостанції отримував ПП ОСОБА_1,
відповідач ОСОБА_2 не отримував прибутку від орендної діяльності; сплачував за
заправку паливом автобуса ОСОБА_1; медичний огляд проводився працівником ПП
ОСОБА_1, що повинно свідчити про те, що умови договору оренди ніким зі сторін
не виконувалися.

При викладених обставинах ухвалені у справі рішення без змін залишатися не
можуть і підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в
задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору оренди транспортного засобу.

Керуючись ст. ст.
336, 341,  346 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Микитівського
районного суду м. Горлівки від 3 липня 2007 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 4
вересня    2007 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - ОСОБА_3, про визнання дійсним договору оренди транспортного засобу
відмовити.

Рішення набирає законної
сили з моменту його оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Д.Д. Луспеник

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка