Справа № 2-772/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2008 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді

ФЕДОСЄЄВА С.В.

при секретарях

Клінчук О.М., Кузьміній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «РЕНЕСАНС»

до
ОСОБА_1
, Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНА-ФАРМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша ЛІЗИНГОВА компанія»,

треті особи:
ОСОБА_2
, ЗАТ АСК «Інго-Україна»,

про відшкодування завданих збитків в порядку зворотної вимоги,

В С Т А Н О В И В :

Представник ЗАТ СК “Ренесанс” звернувся до суду з позовом до ТОВ
ОСОБА_1
про відшкодування завданих збитків в порядку зворотної вимоги.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 12 березня 2007 р. на 231 км автодороги Стрий – Тернопіль – Кіровоград – Знам‘янка відбулося зіткнення автомобіля «Шкода Фабія», державний номер
НОМЕР_1
, під керуванням водія
ОСОБА_2
, та автомобіля «РЕНО», державний номер
НОМЕР_2
, під керуванням водія
ОСОБА_1

ЗАТ СК «Ренесанс» на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, укладеного з
ОСОБА_2
перерахувало страхове відшкодування в сумі 30 468 грн.17 коп.

ЗАТ АСК "Інго - Україна" відшкодувало позивачу завдані збитки в розмірі 16 884 грн. 59 коп., тому ЗАТ СК «Ренесанс» просить стягнути з відповідача
ОСОБА_1
на компенсацію здійснених страхових виплат різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що сплачено ЗАТ АСК "Інго - Україна" у сумі 13 928 грн. 97 коп., та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_1
. в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що керував автомобілем під час виконання службових обов‘язків.

Представник співвідповідача ТОВ «Сона-фарм» в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що відповідно до Полісу №ВВ/0723920 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, страхувальником-особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за цим Полісом п.4 є ТОВ «Перша Лізингова Компанія», будь-якої інформації про ТОВ «Сона-фарм» із визначенням її статусу, у Полісі відсутня.

Представник відповідача ТОВ «Перша Лізингова Компанія», в судовому засідання проти позову заперечував, пояснив, що наявність страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності оформленого ТОВ «Перша лізингова компанія» та виплати за цим полісом страхового відшкодування не звільняють особу, що володіла транспортним засобом, тобто ТОВ «Сона-фарм» від обов'язку відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та сплаченим страховим відшкодуванням.

Представник третьої особи ЗАТ АСК «Інго-Україна» в судовому засіданні пояснила, що ЗАТ АСК «Інго-Україна» в повному обсязі виконала зобов‘язання за договором страхування.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, третіх осіб, вивчивши матеріали справи встановив, що 12 березня 2007 р. близько 12 год.00 хв. на 231 км авто дороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград – Знам‘янка відбулося зіткнення двох автомобілів «Шкода Фабія» д/н
НОМЕР_1
під керуванням
ОСОБА_2
, та автомобілем «Рено» д/н
НОМЕР_2
, під керуванням
ОСОБА_1

Винним в даній ДТП
ОСОБА_1
визнано в судовому порядку, відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 04.05.2007 року.

Внаслідок зіткнення автомобілю «Шкода-Фабіа», д/н
НОМЕР_1
, заподіяно шкоду на загальну суму 29 986 грн. 17 коп., що підтверджується висновком спеціаліста №812/07 від 26.03.2007 року (а.с. 24-33).

09.02.2007р. ЗАТ СК «Ренесанс», здійснюючи страхову діяльність уклала договір добровільного страхування наземного транспортного засобу з
ОСОБА_2
відповідно до якого було застраховано автомобіль марки «Шкода Фабія» д/н
НОМЕР_1
, в тому числі і від ризику пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 6-8).

ЗАТ СК «Ренесанс» визнала вищевказане ДТП страховим випадком і на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, укладеного з страхувальником перерахувало страхове відшкодування
ОСОБА_2
в сумі 29 968 грн. 17 коп., платіжне доручення № 8537 від 03 квітня 2007 р. (а.с. 6), крім того, ЗАТ СК «Ренесанс» здійснило оплату за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 300 грн. 00 коп. (а.с. 7), витрати на телеграмне повідомлення про проведення експертного дослідження - 11 грн. 34 коп., витрати за видачу довідки про обставини ДТП - 34 грн. 05 коп. та витрати на евакуаційні послуги - 1200 грн., чек за послуги евакуатора (а.с. 43), але відповідно до п. 10.3 умов договору добровільного страхування, відшкодуванню підлягає лише 500 грн., що в сумі становить 30 813 грн. 56 коп.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що
ОСОБА_1
. станом на 12 березня 2007 року, дату ДТП і до сьогодні є фізичною особою, що перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Сона-Фарм» і на момент ДТП, виконуючи службові обов'язки, знаходився у службовому відрядженні та користувався автомобілем за дорученням.

Згідно ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, таким чином, на момент коли трапилося ДТП автомобілем «Рено» державний номер 63382 КТ володіло за лізинговою угодою саме ТОВ «Сона-Фарм».

Відповідальність за шкоду заподіяну власником (уповноваженою особою на управління) автомобіля «Рено» д/н
НОМЕР_2
третім особам, застрахована на підставі договору № ВВ/ 0723920 від 28.02.2007р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, шляхом укладення договору страхування з ЗАТ АСК "Інго - Україна".

ЗАТ АСК "Інго - Україна" у відповідності до вимог встановлених законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснило ЗАТ СК «Ренесанс» страхове відшкодування у розмірі 16 884 грн. 59 коп.

Згідно ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п. 2 ст. 806 Цивільного кодексу України, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду). Тобто, за своїми зобов’язаннями передати майно у користування за плату лізинговий договір є нічим іншим, як договором найму (оренди).

Станом на 12 березня 2007 року ТОВ «Перша лізингова компанія» не володіло та не користувалося автомобілем «Рено» д/н
НОМЕР_2
, оскільки ці права були передані за Лізинговою угодою №К23002/3 від 01 листопада 2004 року до ТОВ «Сона-Фарм». Фактична передача транспортного засобу до ТОВ «Сона-Фарм» відбулося 01 листопада 2004 року.

Таким чином, на дату коли сталося ДТП підприємство ТОВ «Перша лізингова компанія» не володіло джерелом підвищеної небезпеки – автомобілем «Рено» д/н
НОМЕР_2
. Умови лізингової угоди, щодо страхування транспортного засобу від відповідальності перед третіми особами, співвідповідачем ТОВ «Перша лізингова компанія» було виконано в повному обсязі.

Транспортним засобом, автомобілем «Рено» д/н
НОМЕР_2
на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіло ТОВ «Сона-фарм», а отже відшкодування матеріальної шкоди належить стягнути саме з відповідача ТОВ «Сона-фарм».

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи, ЗАТ «АСК «ІНГО Україна», сплатило вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу, відповідно до висновку спеціаліста №812/07 від 26.03.2007 року та витрат на евакуацію пошкодженого автомобіля з місця ДТП в розмірі 500 грн., а всього 16 884 грн. 59 коп. (а.с.51).

Згідно п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України “Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою”.

Згідно п.1 ст. 1166 ЦК України “Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала».

З оглядом на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач виплатив страхове відшкодування страхувальнику до позивача переходить право вимоги до особи винної у завданих страхувальнику збитках, тобто до відповідача у межах виплаченого страхового відшкодування. Тому необхідно стягнути з відповідача ТОВ «Сона-фарм» на користь позивача виплачене страхове відшкодування, яке складається з вартості матеріального збитку, відповідно до висновку спеціаліста №812/07 від 26.03.2007 року, з урахуванням суми сплаченої ЗАТ «АСК «ІНГО Україна» в якості страхового відшкодування, в розмірі 13 583 грн. 58 коп., витрати на телеграмне повідомлення про проведення експертного дослідження - 11 грн. 34 коп., витрати за видачу довідки про обставини ДТП - 34 грн. 05 коп.

Крім зазначеного, відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 136 (сто тридцять шість) грн. 39 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 (тридцять) гривень 00 коп. та витрати, пов‘язанні з проведенням експертизи в розмірі 300 грн.

Керуючись ст.ст. 806, 993, 1166, 1172, 1187, 1188, 1191, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 15, 33, 58, 61, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «РЕНЕСАНС» до
ОСОБА_1
, Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНА-ФАРМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша ЛІЗИНГОВА компанія»про відшкодування завданих збитків в порядку зворотної вимоги –
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНА-ФАРМ» п/р №6001 в ВАТ КБ «Надра», МФО 320564, ІПН 85 на користь ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «РЕНЕСАНС» п/р у ВАТ СКБ «Дністер» м. Львів, МФО 325569, відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 13 628 грн. 97 коп., оплату за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 300 грн. 00 коп., державне мито в розмірі 136 грн. 29 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього: 14 095 (чотирнадцять тисяч дев‘яносто п‘ять) грн. 26 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду та апеляційної скарги. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Апеляційному суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений законодавством України, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва.

СУДДЯ: