У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 року                                                          м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Луспеника Д.Д., Балюка М.І., Барсукової В.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Національної акціонерної
страхової компанії “Оранта” в особі Миколаївської обласної дирекції, треті особи: житлово - експлуатаційне підприємство
“Соборне-1”, Миколаївська міська рада, Миколаївське міжміське бюро технічної інвентарізації,
адміністрація центрального району  Миколаївської
міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, закрите акціонерне товариство “Спорттовари”, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про стягнення страхового відшкодування,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Миколаївської
області від 23 квітня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 4.10.2005 року між нею та
відповідачем був укладений договір страхування майна, а саме квартири АДРЕСА_1
на суму 581056 грн. 27.03.2006 року внаслідок ремонтних робіт по реконструкції
приміщення, яке знаходиться на першому поверсі будинку, було пошкоджено
оздоблення її квартири. Вважаючи зазначене страховим випадком з вини третіх
осіб, просила виплатити 581056 грн. страхового відшкодування, пеню в розмірі
15688,51грн. за несвоєчасну виплату сум страхового відшкодування та моральну
шкоду в сумі 10000 грн.

Рішенням
Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2007 року позов
задоволено частково. Стягнуто з НАСК “Оранта” в особі Миколаївської обласної
дирекції на користь ІОСОБА_1 в якості страхового відшкодування вартість
ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі АДРЕСА_1 в сумі 98420 грн. В задоволенні
інших вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 23
квітня 2008 року вищезгадане рішення місцевого суду скасовано в частині
стягнення страхового відшкодування і в цій частині ухвалено нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без
зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного
суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального
та процесуального права, а наведені в скарзі доводи цих висновків суду не
спростовують.

Зокрема, апеляційний суд вірно виходив з того, що
ОСОБА_1, як страхувальник, не надала страховику висновку щодо причин збитку від
державних установ, у веденні яких знаходяться події, аналогічні тій, що
призвела до збитків, що передбачено п.12.4.2 Правил страхування, з якими
позивачка погодились, про що свідчить підписаний нею договір страхування.

Відсутні й
передбачені ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23
квітня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:        Д.Д. Луспеник            М.І. Балюк        В.М. Барсукова