Справа № 22ц-570/08
Головуючий у 1 інстанції Кихтюк Р.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Е М    У К Р А Ї Н И
Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
судді  Лончука В.Г.
суддів Киці
секретарі  Масляній С.В.
третьої особи ОСОБА_4
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_2на рішення Луцького міськрайонного суду від 12
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.
тим, що 4 листопада 2006 року відповідач, керуючи автомобілем марки “Нісан
Сані” та рухаючись дорогою Устилуг-Луцьк-Рівне в напрямку м.Луцька в районі
с.Усичі Луцького району внаслідок грубого порушення правил дорожнього руху
виїхав на зустрічну смугу і зіткнувся з автомобілем марки “Рено Кенго” під його
керуванням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, який належить
йому на праві приватної власності приведений в непридатний для подальшої
експлуатації стан і не підлягає ремонту. Просив стягнути з відповідача
витрати по справі.
справи позивач подав додаткову позовну заяву і просив стягнути з відповідача
Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12
травня 2008 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 27728грн.41 коп. матеріальних збитків, 1000грн. у відшкодування
моральної шкоди та 2302грн.06коп. судових витрат, а всього 31030грн.47коп.

Відповідач подав
апеляційну скаргу на зазначене рішення. Вважає, що ухвалене рішення є
незаконним, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства та  фактичним обставинам справи. Просить
скасувати його та направити на новий розгляд в іншому складі. Зобов”язати суд
першої інстанції при перегляді справи призначити автотехнічну експертизу  та товарознавчу експертизу.

Судом першої інстанції встановлено,  що  4
листопада 2006 року відповідач, керуючи автомобілем  “Нісан Сані” на автодорозі Устилуг-Луцьк-Рівне
в с.Усичі Луцького району порушив правила дорожнього руху та скоїв зіткнення з
автомобілем марки “Рено -Кенго”,  яким
керував позивач.  Пошкоджений автомобіль
“Рено Кенго” належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції  - зміні з таких підстав.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода
завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується
на загальних підставах  винною особою.
Вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди і заподіянні
шкоди позивачу ОСОБА_1 підтверджується постановою Луцького міськрайонного суду
від 30 серпня 2008 року, якою ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КпАП  України. Відповідач винен у скоєнні ДТП, оскільки
порушив вимоги п. 12.1  Правил дорожнього
руху, який вимагає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості
руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно
контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, виїхав на зустрічну
смугу руху, де відбулося зіткнення, і ці дії є в прямому причинному зв”язку з
заподіянням шкоди. Будь-яких даних про порушення Правил дорожнього руху зі
сторони позивача при керуванні ним автомобілем «Рено Кенго» під час зіткнення з
відповідачем судом не було встановлено, а тому не було підстав для проведення
автотехнічної експертизи.

Судом першої
інстанції правильно визначено розмір матеріального збитку, заподіяного позивачу
внаслідок пошкодження власного автомобіля - 40882,27грн. і стягнуто з
відповідача 27728грн.41коп. з врахуванням виплаченої позивачу суми 13153,86грн.
страховою компанією «ТАС».

Однак, при цьому
судом не було взято до уваги роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ
за позовами про відшкодування шкоди». Відповідно до п.9 цієї Постанови
постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування
вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність,
суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після
відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Виходячи з того,
що згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 0229 від 6 липня
2007 року вартість відновлювального ремонту становить 48616,6грн. і є більшою
за ринкову вартість автомобіля, то розмір визначеного матеріального збитку в
сумі 40882,27грн. дорівнює його ринковій вартості.

Отже, колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції слід частково змінити і зобов'язати позивача
передати відповідачу пошкоджений автомобіль «Рено Кенго», після відшкодування
збитків останнім.

Розмір моральної
шкоди визначений судом з врахуванням характеру та обсягу страждань, що поніс
позивач. Підстав для зменшення розміру відшкодування матеріальної та моральної
шкоди колегія суддів не вбачає.

Судом правильно
визначено розмір судових витрат -  під
час розгляду справи позивач користувався послугами адвоката і має право на
відшкодування  витрат на правову допомогу
в сумі 1300грн., ним сплачено витрати за проведення саме судової авто-
товарознавчої експертизи, і розмір судового збору та витрат на ІТЗ присуджено
пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.
ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 12
травня 2008 року в даній справі
змінити. Зобов”язати ОСОБА_1 після відшкодування йому збитків ОСОБА_2передати
ОСОБА_2автомобіль  “RENAULT  KANGO”, 2000 року випуску, номер кузова
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В решті рішення
залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.

Головуючий

Судді