У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2008 року                                                                                             м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Охрімчук Л.І.,

розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1
на  рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 21 квітня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області
від 26 червня 2008 року, у справі за позовом прокурора м. Одеси в інтересах
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління житлового комунального господарства
Одеського міськвиконкому про визнання права власності, визнання договору
дарування недійсним, вселення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Суворовської
районної державної адміністрації Одеської міської ради про визнання
розпорядження недійсним,

в с т а н о в и в :

У серпні 2002 року прокурор м. Одеси в
інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління
житлового комунального господарства Одеського міськвиконкому про визнання права
власності, визнання договору дарування недійсним, вселення, за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Суворовської районної державної адміністрації Одеської
міської ради про визнання розпорядження недійсним.

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним
позовом до Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради
про визнання розпорядження недійсним.

Рішенням Суворовського районного суду м.
Одеси від                                         21
квітня 2005 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 26 червня 2008 року, у задоволенні позовних вимог прокурора                   м. Одеси в інтересах ОСОБА_1
відмовлено, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені: визнано недійсним
розпорядження Ленінської РДА № 774 від 1 листопада 2001 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду
справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових
рішень не вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального
права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не
викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 3 та ч. 5 ст. 328, 335 ЦПК України,

у  х  в
а  л  и  в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у
справі за позовом прокурора м. Одеси в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Управління житлового комунального господарства Одеського міськвиконкому про
визнання права власності, визнання договору дарування недійсним, вселення, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до Суворовської районної державної адміністрації
Одеської міської ради про визнання розпорядження недійсним.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
Л.І. Охрімчук