Справа № 22ц-11892008 р.
Головуючий у 1-й інстанції: Соколик О.І.
Доповідач: Редька А.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М “ Я М    У К Р А Ї Н И

7 серпня 2008 року                                   місто
Чернігів

А  п
е  л  я
ц  і  й
н  и  й
с  у  д
Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді Горобець Т.В.,

суддів - Заболотного В.М., Редьки А.Г.,

при секретарі -
Коваленко Ю.М.,

за участі: позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката
ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_2, законного представника неповнолітнього
відповідача ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу
за апеляційною скаргою неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 на рішення
Варвинського районного суду Чернігівської області від  26 травня 2008 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітньої ОСОБА_3 про виділ частки жилого будинку у
натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2008
року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітньої ОСОБА_3 про виділ
частки жилого будинку у натурі та визначення порядку користування земельною
ділянкою і за варіантом № 2, що запропоновано висновком судово-будівельної
експертизи від 10 квітня 2008 року № 18-21ц
Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту
судових експертиз,

ОСОБА_1 виділено у натурі 24100 частини будинку АДРЕСА_1, а саме: кімнати
площею 14,24 кв м та 7,7 кв м, сарай В-1, льох під сараєм, 24100 огорожі дощатої
та виділено у користування земельну ділянку під будинком 27 кв м, під хлівом 20
кв м, під індивідуальним двором та городом 288 кв м та під двором спільного
користування 12 кв.м;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі
1223 грн;

Зобов'язано ОСОБА_1 закласти дверні прорізи між кімнатами 1-6 та 1-5,
кімнатами 1-6, 1-8 та 1-9, облаштувати двері у кімнаті 1-5;

Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 встановити
газифікацію та водопостачання своєї частини будинку;

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати зазначене рішення
та ухвалити нове рішення, яким виділити позивачу приміщення за третім варіантом
висновку експерта, а саме виділити у натурі кімнати 1-4 та 1-5 будинку та
відповідні господарські будинки, посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, тому що виділ частки
як зазначено у рішенні суду порушує права відповідачів оскільки у
майбутньому стане неможливим поділ будинку у натурі між співвласниками ОСОБА_3
та ОСОБА_2, також суд неправильно визначив розподіл судових витрат між
сторонами.

В іншій частині зазначене рішення суду сторонами та третіми особами не
оскаржується.

Відповідач ОСОБА_2 рішення суду не оскаржує, але підтримує апеляційну
скаргу ОСОБА_3, вважає її обґрунтованою та просить задовольнити скаргу та
виділити позивачу належну йому частку у будинковолодіння за третім варіантом,
запропонованим у висновку експертизи та в апеляційній скарзі.

Позивач ОСОБА_1 вважає рішення суду правильним, а доводи апеляційної скарги
необгрунтованими, просить відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін
рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників,
перевіривши доводи скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 не може бути задоволена.

За матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору дарування від
25 січня 2006 року, посвідченого нотаріусом Варвинського нотаріального округу
ОСОБА_7, ОСОБА_2 була власником будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Варвинського районного суду від 2 квітня 2007 року зазначений
договір дарування визнано частково недійсним та за неповнолітньою ОСОБА_3
визнано право власності на 310 частини цього будинку.

Рішенням Варвинського районного суду від 9 липня 2007 року зазначений
договір ще раз визнано частково недійсним та за ОСОБА_1 також визнано право
власності на 24100 частин зазначеного будинку.

Право власності на 24100 частин будинку за ОСОБА_1 також підтверджується
витягом з реєстру права власності на нерухоме майно, видане 10 жовтня 2007 року
Прилуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації. За іншими співвласниками,
ОСОБА_2 та неповнолітньою ОСОБА_3, право власності не зареєстровано.

Відповідно до ст.364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності, при цьому може бути виділено відокремлену частину будинку,
яка відповідає розміру частки у праві власності.

За висновком судової будівельно-технічної
експертизи, акт № 18.21-ц від 10 квітня 2008 року Чернігівського відділення
КНДІСЕ, можливі три варіанти виділу у натурі належної ОСОБА_1 24100 частини у
праві власності на будинок.

Виділивши у натурі ОСОБА_1 частину
спірного будинку за другим варіантом висновку експерта кімнати 1-6 площею 14,24
кв м (11,0 кв м при наявності груби) вартістю 7428 грн та кімнати 1-5 площею
7,7 кв м вартістю 9597 грн, сарай В-1 вартістю 5349 грн, льох під сараєм
вартістю 4060 грн та частину огорожі вартістю 295 грн, що становить 25100(14)
частин спірного домоволодіння, суд обґрунтовано виходив з того, що такий виділ
приміщень та господарських споруд найближче відповідає частці ОСОБА_1 у праві
власності, грошова компенсація є найменшою і такий виділ не перешкоджатиме
іншим співвласникам користуватися належною їм частиною будинку і не порушує їх
прав.

Доводи апеляційної скарги, що такий
виділ порушує права на житло неповнолітньої ОСОБА_3, якій рішенням суду від 2
квітня 2007 року виділено конкретний розмір житлової площі та у подальшому
зробить неможливим поділ будинку у натурі між іншими співвласниками, не можуть
бути підставою для зміни або скасування зазначеного рішення, оскільки
приміщення будинку, що залишилися у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
забезпечують можливість належного використання належної їм частини будинку у
т.ч. і для проживання, а питання про поділ будинку у натурі між ними судом не
вирішувався у зв'язку з відсутність з їх боку відповідного позову у даній
справі.

Перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд відповідно до ст.303 ч.3 ЦПК України вважає необхідним
доповнити резолютивну частину рішення суду першої інстанції зазначенням зміни
ідеальної частки ОСОБА_1, оскільки суд першої інстанції виділив ОСОБА_1 у
власність частину будинковолодіння, яка за висновком експерта становить
25100(14) частин у зв'язку з технічною неможливістю виділити у натурі належні
24100 частин, стягнув з ОСОБА_1 на користь інших співвласників відповідну
компенсацію вартості 1100 частини у розмірі 1223 грн, проте у рішення не
зазначив відповідну зміну часток у праві власності.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права і
доводи апеляційної скарги не дають підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 303 ч.3, 307, 309 ч.1
п.4, 314, 316, 319 Цивільного процесуального кодексу України,  ст. 364 ЦК України, апеляційний суд

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу неповнолітнього
відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 травня
2008 року змінити та доповнити резолютивну частину рішення після слів про
виділення ОСОБА_1 кімнати площею 14,24 кв м, кімнати площею 7,7 кв м, сараю
В-1, льоху під сараєм, 24100 огорожі словами: що становить 14 частину
домоволодіння загальною вартістю 26724 грн, визнавши за ним право власності на
зазначену частину домоволодіння, в іншій частині рішення суду залишити без
змін.

Рішення набуває чинності негайно та
може бути оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців після проголошення.

Головуючий:                                             Судді: