Справа № 2-616/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

19 серпня 2008 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
складі:

головуючої    -
судді Омелюх В.М.,

при секретарі -
Рейді Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в
шлюбі з відповідачем вона перебуває з 23 грудня 1995 року, в період якого у неї
народилася спільна з відповідачем неповнолітня дитина - син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Спочатку їхні сімейні відносини були нормальними, але
потім вони зрозуміли, що мають різні характери, темпераменти, погляди на
сімейне життя. Внаслідок цього вони перестали розуміти одне одного та втратили
почуття взаємної поваги та любові. Сімейно-шлюбні відносини вони припинили
близько трьох років тому і з того часу проживають окремо і не підтримують
сімейних стосунків. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні та
вихованні.Спір про майно, місце проживання та утримання дитини відсутній.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала
повністю і пояснила, що сімейно-шлюбні відносини вони з відповідачем припинили
десь у 2005-2006 році, коли зрозуміли, що більше не можуть проживати однією
сім'єю. З того часу вони проживають окремо і не роблять спроб збереження шлюбу.
Вважає, що їхню сім'ю зберегти неможливо, оскільки вони втратили почуття любові
та поваги один до одного. Майнового спору між ними немає, як немає і спору про
місце проживання дитини, участь в утриманні якої позивач буде брати згідно
рішення суду, оскільки вона звернулась з позовом до суду про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої спільної дитини.

Відповідач у
судовому засіданні позов визнав та не заперечував
проти розірвання шлюбу, підтвердивши, що не проживають з позивачкою однією
сім'єю та не ведуть спільне господарство з 02 січня 2006 року. Вважає, що їхню
сім'ю зберегти неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові,
взаємоповаги та взаєморозуміння.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані
сторонами письмові доркази, приходить до висновку, що позов підлягає
задоволенню, оскільки було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23
грудня 1995 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів громадянського
стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області,
актовий запис №227 (а.с.4). В період шлюбу у позивачки народилася спільна з
відповідачем неповнолітня дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження
(а.с.4).

Спільне життя в сім'ї не склалося через різні погляди на
життя та шлюб, втрату сторонами почуття взаємної поваги та любові один до
одного. З січня 2006 року вони проживають окремо, спільне господарство не
ведуть, що підтверджується довідками Солонянської селищної ради про склад сім'ї
(а.с.6,13), згідно яких позивачка не входить до складу сім'ї відповідача,
оскільки з ним не проживає. Сторони на протязі двох років не роблять спроб
збереження сім'ї та відновлення шлюбних стосунків.

За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і
відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до
ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 112
Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23
грудня 1995 року за актовим записом №227 у відділі реєстрації актів
громадянського стану Солонянского районного управління юстиції
Дніпропетровської області.

При реєстрації припинення шлюбу стягнути з ОСОБА_2 на
користь держави 17 (сімнадцять) гривень судового збору та на користь ОСОБА_1 7
(сім) гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання протягом десяти
днів з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження та протягом
двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження поданням апеляційної
скарги.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження протягом строку, встановленого для подачі заяви про апеляційне
оскарження.

ГОЛОВУЮЧА:
суддя            підпис