У Х В А Л А

іменем  україни

14
жовтня 2008 року                                                                                                     м. Київ

Суддя Верховного Суду України Перепічай В.С., розглянувши скаргу ОСОБА_1
про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення апеляційного
суду Вінницької області від 11 липня 2006 року та ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України від

12 червня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської
ради,ОСОБА_2 треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання рішення щодо передачі
земельної ділянки у приватну власність незаконним, визнання Державних актів про
право власності на землю недійсними, визнання недійсним договору дарування
земельної ділянки, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, притягнення
до адміністративної відповідальності державних службовців та зобов'язання не
чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

Рішенням Калинівського
районного суду Вінницької області від 13 березня 2006 року позов задоволено
частково. Рішення Калинівської міської ради від

16 вересня 2002 року визнано незаконним та скасовано. Державні акти на
право приватної власності на землю від 21 травня 2004 року, видані ОСОБА_3.,
визнані недійсними. Договір дарування земельної ділянки розміром 0,10 га,
укладений 8 червня 2005 року між ОСОБА_3. та ОСОБА_4. визнано недійсним. В
іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 11
липня 2006 року рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 13
березня

2006 року в частині визнання незаконним та скасування
рішення Калинівської міської ради від 16 вересня 2002 року, визнання недійсними
Державних актів про право приватної власності на землю від 21 травня 2004 року,
виданих

ОСОБА_3., визнання недійсним договору дарування земельної
ділянки розміром 0,10 га, укладеного 8 червня 2005 року між ОСОБА_3. та

ОСОБА_4., скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1. про
визнання незаконним рішення Калинівської міської ради від 16 вересня 2002 року,
визнання недійсними Державних актів про право приватної власності на землю від
21 травня 2004 року, виданих ОСОБА_3., визнання недійсним договору дарування
земельної ділянки розміром 0,10 га, укладеного 8 червня 2005 року між

ОСОБА_3. та ОСОБА_4., відмовлено. У решті рішення суду
залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду Вінницької
області від

11 липня 2006 року ОСОБА_1. оскаржила його в касаційному
порядку.

Ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 17 січня 2008 року, постановленою в касаційному порядку,
касаційну скаргу ОСОБА_1. задоволено, рішення апеляційного суду Вінницької
області від 11 липня 2006 року скасовано, а рішення Калинівського районного
суду Вінницької області від

13 березня 2006 року залишено без змін.

У квітні 2008 року ОСОБА_4 та
ОСОБА_3. звернулися до Верховного Суду України зі скаргами
про перегляд ухвали апеляційного суду Львівської області від 17 січня 2008 року, постановленої в касаційному порядку, у зв'язку з
винятковими обставинами, посилаючись на неоднозначне застосування судами касаційної інстанції одного і того ж положення закону.

Ухвалою колегії суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 червня 2008
року скарги ОСОБА_4.
та ОСОБА_3. задоволено, рішення Калинівського
районного суду Вінницької області від

13 березня
2006 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 17 січня 2008 року, постановлену в
касаційному порядку, скасовано в частині
визнання незаконним і скасування рішення Калинівської міської ради від 16
вересня

2002 року
“Про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_3.”, про визнання недійсними
державних актів про право приватної власності
на землю ВН № 106918 та ВН № 106919, виданих
ОСОБА_3., визнання недійсним договору дарування земельної ділянки розміром 0,10
га від 8 червня 2005 року, укладеного
між ОСОБА_3. та ОСОБА_4., а рішення
апеляційного суду Вінницької області від 11 липня 2006 року залишено без змін.

У липні
2008 року ОСОБА_1. звернулася до Верховного Суду України зі скаргою про
перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення апеляційного суду
Вінницької області від 11 липня 2006 року та ухвали колегії суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 червня 2008 року.

У прийнятті скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 353 ЦПК України сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі,
коли суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право оскаржити до
Верховного Суду України судові рішення у цивільних справах у зв'язку з винятковими
обставинами після їх перегляду в касаційному порядку.

Зі змісту
зазначеної статті убачається, що ухвала колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України, якою задоволено скаргу про перегляд
судових рішень у зв'язку з винятковими обставинами, не може бути об'єктом
перегляду у зв'язку з винятковими обставинами.

Крім того, відповідно до ст. 360 ЦПК України ухвалені
Верховним Судом України рішення або постановлені ним ухвали набирають законної
сили з моменту їх проголошення і оскарженню не підлягають.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 353, 360 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті
скарги ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення апеляційного
суду Вінницької області від 11 липня 2006 року та ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України від 12 червня 2008 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                            В.С. Перепічай