Справа № 22ц-1605/2008
Головуючий у першій інстанції
Доповідач - Скрипка А.А.
У Х В А Л А

Іменем
України

16 вересня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

Головуючого-судді :

Литвиненко І.В.

Суддів:

Скрипки А.А.,

Євстафіїва О.К.

при секретарі:

Коваленко Ю.В.

з
участю:                 ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  адвоката ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 липня 2008
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим приміщенням, за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1
про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням , -

в с т а н о в и в :

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 липня 2008 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим приміщенням відмовлено. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням
задоволено частково,  ОСОБА_2
вселена  у квартиру АДРЕСА_1. Також  судовим рішенням зобов'язано  ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від зазначеної
квартири. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. З ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2  стягнуто 16 грн. в
рахунок відшкодування  судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції , ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати
зазначене  рішення і ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги  , а у
задоволенні вимог ОСОБА_2 відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд першої інстанції при вирішенні справи не взяв до уваги пояснення
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10  , які
повідомили суду, що ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі вже більше трьох
років.  Апелянт також вказує, що
судом  при вирішенні справи не надана
належна оцінка наявному в справі акту ЖРЕД № 11 КП „Деснянське” від 09
листопада 2007 року, з якого вбачається, що відповідачка з жовтня 2004 року не
проживає в спірній  квартирі. При цьому
суд порушив вимоги статтей   212, 213 ЦПК
України,  оскільки  вказаними нормами встановлено, що суд оцінює
докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному,
об'єктивному, безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.
ОСОБА_1  вважає, що факт
непроживання  ОСОБА_2 без поважних причин
у  квартирі АДРЕСА_1 протягом
чотирьох  років знайшов своє
підтвердження, що згідно з положеннями
статтей   71, 72 Житлового кодексу
України є підставою для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

Деснянський районний суд м.
Чернігова при постановленні оскаржуваного
рішення ( а. с. 123-125) прийшов до висновку, що ОСОБА_2 тривалий час не
проживала в квартирі  внаслідок
неправомірних  дій ОСОБА_1, що визнається
поважною причиною.  Крім того,  вона намагалася повернутися для проживання
за  місцем  своєї реєстрації, тобто до спірної квартири,
але не мала такої  можливості внаслідок
неправомірних   дій  ОСОБА_1
Таким чином, суд  першої інстанції
не знайшов підстав для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування
спірним  житловим приміщенням з тих  підстав, на які посилався ОСОБА_1 в
обґрунтування своїх позовних вимог. У зв'язку з тим, що вимоги ОСОБА_2 є
обґрунтованими щодо вселення в спірну квартиру та надання ключів від неї , її
позов судом задоволено саме в цій частині.
В  задоволенні вимог ОСОБА_1 суд
відмовив. Відмовлено  судовим
рішенням  у задоволенні вимог
ОСОБА_2  щодо  зобов'язання ОСОБА_1  відновити технічний стан квартири, що існував
до  її переобладнання, оскільки
порушень  прав ОСОБА_2  переплануванням квартири судом встановлено не
було.

Вислухавши суддю - доповідача,
пояснення  учасників судового  процесу , перевіривши доводи апеляційної
скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті
308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає,
що  суд першої інстанції ухвалив  рішення з додержанням норм  матеріального і процесуального права. Не може
бути  скасоване правильне по суті і
справедливе рішення  суду з одних
лише  формальних міркувань.

Як встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня
1987 по 18 жовтня  2004 рік ( а. с. 9,
10) . Згідно копії особового рахунку, сторони зареєстровані в квартирі
АДРЕСА_1, разом з ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який є  сином
ОСОБА_1 ( а. с. 8, 77).

В судовому засіданні  суду першої інстанції при розгляді справи по
суті було встановлено, що ОСОБА_2 дійсно
після розірвання шлюбу з ОСОБА_1
перестала проживати в спірній квартирі у зв'язку з тим, що ОСОБА_1  своїми протиправними діями створював їй
перешкоди для проживання .  З
зазначених  причин   ОСОБА_2
вимушена була  певний  час не проживати у спірній  квартирі,
мешкаючи  за іншими  адресами
та  періодично намагаючись  повернутися
до спірної квартири.

Відповідно до положень статті  9 Житлового кодексу України, ніхто не може
бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування
жилим приміщенням інакше, як на підставі і в порядку, передбачених законом.

ОСОБА_2 на даний час зареєстрована у
спірній  квартирі ( а. с. 8, 77) , що дає
їй право на проживання в ній .

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що ОСОБА_2 не може бути визнана такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням відповідно до правил статтей  71, 72 Житлового кодексу  України, на положення яких посилався ОСОБА_1
в обґрунтування вимог свого позову,  є
обгрунтованим і таким, що відповідає обставинам справи. Суд обґрунтовано вселив
ОСОБА_2 до  квартири АДРЕСА_1 та
зобов'язав ОСОБА_1 надати їй ключі від
зазначеної квартири.

Доводи апеляційної  скарги ОСОБА_1 відносно того, що:- показами
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,  ОСОБА_10 в
судовому засіданні суду першої інстанції
та актом  ЖРЕД  №
11   КП  „Деснянське” від 09 листопада 2007 року  за № 105 доведено факт непроживання ОСОБА_2 в
спірній квартирі вже більше трьох років
; - ОСОБА_2 в добровільному порядку виселилася зі спірної квартири в
2004 році , а тому є всі підстави для визнання її такою, що втратила право
користування спірним жилим приміщенням
на підставі статтей 71, 72 Житлового кодексу України, не можуть бути
підставою для скасування вірного по суті судового рішення. Оскільки відповідно
до положень статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона  посилається  як на підставу своїх вимог  і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ОСОБА_1 не доведено по
справі, що ОСОБА_2 залишила спірну квартиру в жовтні 2004 року в добровільному
порядку , не намагалася в спірну квартиру вселитися та, відповідно, не мешкає в
спірному житловому приміщенні понад шість місяців без поважних на те причин.

Відповідно до положень статті 47
Конституції України,  кожен має право на
житло.  Стаття 48 Конституції України  зазначає, що
кожен має право на достатній життєвий рівень для  себе і своєї сім'ї, що включає достатнє
харчування, одяг, житло.

Положення статті 8 Європейської Конвенції
про захист прав та основних свобод людини , які стосуються житла ( місця, де
особа  мешкає на постійній основі)
регламентують, що право на недоторканість житла
охоплює насамперед право безперешкодного доступу  та перебування в ньому , а  також право не бути виселеним.

Враховуючи наведене, у апеляційного
суду відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції ,
ухваленого на основі повно  і всебічно
з'ясованих обставин , на які сторони посилалися як на підставу  своїх вимог і заперечень , підтверджених тими
доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями : 209, 218,  303, 304,
307, 308, 313, 314,  315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд ,-

у х в а л
и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м. Чернігова від 11 липня 2008 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України на протязі двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: