Справа № 2-2157/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2008 року Дніпровський районний суд м.
Херсона у складі:

головуючого судді
Романової М.Ю.

при секретарі                                   Агафоновій І.М.

адвоката                                        ОСОБА_1

розглянувши у відкритому   судовому засіданні у залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства агропромислової
політики України про визнання недійсним приказа Міністерства аграрної політики
України -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись
на те, що на підставі контракту, який було заключено
16.12.2005р. між Міністерством аграрної політики України в особі міністра
аграрної політики Баранівського А.П. та ним, він був призначений на посаду
директора державної науково-технічної
установи «Науково -
виробничий південний біотехнологічний центр» з 19.12.2005 року, який розташований в
м. Херсоні. 25.02.2008 року  Міністерством аграрної політики України був
виданий наказ № 36-п, яким був розірваний вищезазначений контракт та
03.03.2008р. він був звільнений з посади по закінченню щорічної відпустки за
власним бажанням,  відповідно ст. 39
КЗпПУ Украины. Вважає, що наказ
№ 36-п від 25.02.2008 р. про розірвання контракту та його звільнення  підлягає скасуванню, оскільки  23.01.2008 р. він подав заяву  про надання щорічної відпустки з 28 січня  по 3 березня
2008 р. з подальшим звільненням з посади директора за власним бажанням,
але перебуваючи у відпусці він захворів, з 29.02.2008р. по 19.03.2008р.
знаходився на стаціонарному лікуванні. 28.02.2008р. ним була надіслана
телеграма до Міністерства аграрної політики з проханням вважати недійсною його
заяву про звільнення та повідомив, що з 03.03.2008р.після закінчення відпустки,  він
починає  виконувати  свої обов'язки директора. Телеграмма була  вручена 28.02.2008 р. уповноваженому в отриманні  кореспонденції Міністерства аграрної політики
Україны. З 19.03.2008р він  вийшов на
своє робоче місце та почав виконувати свої обов'язки.
Продовжував працювати до  04.04.2008р., вважав, що відзив заяви про звільнення був  прийнятий та задоволений. З 04.04.2008 р.по 15.04.2008р.  він знову
знаходився  на стаціонарному
лікуванні.На підставі наказу № 47-а від 11.03.2008р. виконуючим обов'язки
директора була призначена ОСОБА_3 Наказ про його дострокове
звільнення  та трудова книжка видані йому не були. Підстави його звільнення - не відомі. Наказ про його звільнення був виданий під час
його тимчасової непрацездатності. Строк оскарження наказу про звільнення він
пропустив з поважних причин, оскільки продовжував працювати на даній посаді,
отримуючи заробітну плату та вважаючи наказ недійсним. Устно 02.06.2008р.
звертався до відділу кадрів Міністерства аграрної політики України з питанням
відносно причин  призначення іншої
особи  директором, на що йому було
відмовлено. Просить визнати недійсним наказ
Міністерства аграрної політики України № 36-п від 25.02.2008 р. та
відмінити його, відновити його на посаді директора державного підприємства
«Науково - виробничий південний
біотехнологічний центр», який розташований  в м. Херсоні, стягнути з відповідача середню
заробітну плату за час вимушеного прогулу з 04.04.2008 р. до винесення рішення
суду.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні
вимоги просив відновити його на посаді директора державного підприємства
«Науково - виробничий південний
біотехнологічний центр » м. Херсона, стягнути з відповідача середню
заробітну плату за час вимушеного прогулу з 04.04.2008 р. до винесення рішення
суду.

Відповідач у судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.  Зі згоди представника позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що заявлений
позов підлягає задоволенню.

Відповідно
ст. 39 КЗпПУ строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті
23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або
інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення
власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного
або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38
цього Кодексу.

Відповідно
ст. 38 ч.2 КЗпПУ якщо працівник після закінчення строку
попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового
договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за
поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника,
якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового
договору.

Судом
встановлено, що згідно контракту від 16.12.2005р. ОСОБА_2 був призначений на
посаду  директора державного науково-технічної установи
«Науково - виробничий південний  біотехнологічний
центр», який розташований  в м.Херсоні.

Згідно заяви від 23.01.2008 р. ОСОБА_2 просив
надати йому щорічну відпустку  з 28
січня  по 3 березня  2008 р.
з подальшим звільненням  з посади
директора за власним бажанням в зв'язку з переходом на іншу роботу.

Згідно наказу № 36-п від 25.02.2008 року
виданого Міністерством аграрної політики України, розірвано контракт
регістраційний  № 4024 від 16.12.2005
року і звільнено 03.03.2008р. по закінченню щорічної відпустки ОСОБА_2 з посади
директора державного науково-технічної установи «Науково - виробничий
південний  біотехнологічний центр» за
власним бажанням відповідно ст. 39 КЗпПУ України.

Як вбачається з листа  непрацездатності клінічної лікарні
Суворовсьокго району м.Херсона серії АБЕ № 297800 ОСОБА_2 з 29.02.2008 р. по
19.03.2008 р. знаходився на стаціонарному лікуванні.

З матеріалів справи вбачається, що підпис
позивача про ознайомлення його з наказом № 36-п від 25.02.2008 року -
відсутній; 28.02.2008р. ОСОБА_2
Міністерство аграрної політики
України телеграмою було повідомлене про відзив попередньо наданої ним
заяви про звільнення в якій зазначив, що він з 03.03.2008р.  починає
виконувати  свої службові
обов'язки; того ж дня вищезазначена телеграмма була  вручена уповноваженому на прийом  кореспонденції Міністерства аграрної політики
України, а 19.03.2008р. він приступив до виконання своїх обов'язків, що
підтверджується копіями наказів, платіжних доручень, які були підписані ним в
період з  19.03.2008 по 31.03.2008 р.

Згідно листа непрацездатності виданого
лікарнею Дніпровського району ім. О.С.Лучанського серії АБЕ № 272823 ОСОБА_2 з
04.04.2008 р. по 15.04.2008 р.
знаходився  на стаціонарному
лікуванні.

З
пояснень позивача вбачається, що до теперішнього часу трудова книжка у встановленому
законом порядку йому не видана.

Згідно довідки № 01/122 від 02.06.2008р. про
середню заробітну плату, середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 складає
43,69грн.

Суд вважає, що звільнення ОСОБА_2
необгрунтованим та незаконним, оскільки звільнення здійснено під час тимчасової
непрацездатності позивача без урахування заяви про відзив раніше наданої ним
заяви про звільнення, а також без урахування виконання ним службових обов'язків
після наданого відзиву, в зв'язку з чим суд вважає можливим відновити ОСОБА_2
на посаді директора державного підприємства «Науково - виробничий
південний  біотехнологічний центр»
та  стягнути з відповідача середню
заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 6646,62грн. (виходячи
з  середньомісячної заробітної плати, яка
складає 43,69грн. Х на 30,44 дні - відсутність на роботі з поважних причи Х 5
місяців).

Керуючись
ст.ст.209, 213-215 ЦПК України , ст.ст. 38,39 КЗпПУ України,  суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Відновити ОСОБА_2 на посаді директора державного
підприємства «Науково - виробничий південний
біотехнологічний центр »  м.
Херсона.

Стягнути з Міністерства агропромислової політики України на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з
04.04.2008 р. до 04.09.2008р. в сумі 6 646грн.62 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя :                                                    М.Ю.Романова