Справа № 2-1966/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

23  червня
2008 року
Індустріальний   районний   суд
м.

Дніпропетровська

у    складі:
головуючого судді      Слюсар Л.П.

при секретарі     Цалин О.С.,

розглянувши
у  попередньому  судовому засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська

цивільну
справу за  позовною заявою   ОСОБА_1,

ОСОБА_1
в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2,
ОСОБА_3  до  Територіальної громади

Індустріального  району
в особі виконкому
Індустріального  району м.

Дніпропетровська  про визначення частки в праві спільної
сумісної власності на

квартиру
, -

В
С Т А Н О В И В:

В
червні  2008 року позивачі  звернулися
до Індустріального

районного
суду м. Дніпропетровська  з позовною
заявою  до відповідача

Територіальної
громади  Індустріального  району
в особі виконкому

Індустріального  району м. Дніпропетровська  про визначення частки в праві

спільної
сумісної власності на квартиру.

В
обґрунтування своїх  позовних
вимог позивачі в  позовній заяві і в

судовому
засіданні  посилалися на те, що    відповідно до свідоцтва про право

власності  на житло
від 17  вересня 1999 року  ОСОБА_1,
ОСОБА_3,  неповнолітньому ОСОБА_2,
1996 року народження та  ОСОБА_4 на праві

спільної
сумісної власності  належить квартира
АДРЕСА_1.  ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.   Шоста державна нотаріальна
контора відмовилася видати  їм

свідоцтво
про право на спадщину за  законом,
оскільки в свідоцтві про право

власності
на житло  право власності на квартиру
визначено, як спільна сумісна

власність.    Просили
припинити   спільну сумісну
власність в квартирі АДРЕСА_1 та визначити
частки в

спільному
майні квартирі АДРЕСА_1 :  ОСОБА_1 -1/4
частина

квартири,   ОСОБА_3 - ? частина квартири,  неповнолітньому

ОСОБА_2  - ? частина квартири,  померлому ІНФОРМАЦІЯ_1

року  ОСОБА_4
- ? частина квартири.

Відповідач в судове засідання  не з'явився.
Відповідно до листа від

12.06.2008
року  позовні вимоги визнали та  просили слухати справу без

представника
відповідача та  ухвалити рішення
відповідно до вимог чинного

законодавства.

Виходячи із наведеного, суд  вважає, що рішення у справі можливо

постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнані позову ухвалюється судове

рішення
в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК

України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних

підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд,
заслухавши   позивачів,   вивчивши матеріали справи,  вважає,

що   позов
підлягає задоволенню   з наступних
підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні,

відповідно
до  свідоцтва про право власності на
житло від 17  березня 1999

року,  виданого управлінням житлового господарства
Дніпропетровської міської

Ради,
квартира АДРЕСА_1,

загальною
площею 48,7 кв. м. належить на праві спільної сумісної власності

ОСОБА_1,  ОСОБА_3,

ОСОБА_2
та  ОСОБА_4.

Згідно
до ст. 368 ЦК України ,  спільна
власність двох або більше осіб без

визначення
часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною

власністю.

Згідно
до ст. 370 ЦК України  у разі виділу частки
із майна, що є у спільній

сумісній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві

спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю

між
ними, законом або рішенням суду.

Відповідно
до ст.372 ЦК України  майно, що є
спільній сумісній власності, може

бути
поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

ОСОБА_4
помер  ІНФОРМАЦІЯ_1 і здійснити
виділ

частки
не можливо.

Як
показали в судовому засіданні позивачі після смерті  чоловіка
ОСОБА_3

та
батька ОСОБА_1    вони звернулися в
нотаріальну контору  з заявою

про
прийняття спадщини, однак Шоста дніпропетровська  державна нотаріальна

контора  відмовила в видачі свідоцтва про право  на спадщину в порядку

спадкування
за законом,   оскільки в свідоцтві про
право власності на житло

право
власності на квартиру АДРЕСА_1 визначено, як спільна сумісна власність.

Відповідно
до п.224  Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій

нотаріусами
України,   нотаріус може видати
свідоцтво  про право на спадщину за

законом  після смерті одного із учасників спільної
сумісної власності лише

після  виділення
( визначення)  частки померлого у
спільному майні.

Відповідно
до ч.1 ст. 357 ЦК України  частки у праві
спільної часткової

власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю

співвласників
або законом.

При
таких обставинах суд вважає за можливим припинити  спільну сумісну

власність     ОСОБА_1,
ОСОБА_3,  ОСОБА_2 та  ОСОБА_5 на

квартиру
АДРЕСА_1,  та

встановити  спільну часткову власність  і визначити
частки за  ОСОБА_1-  1/4 частини квартири,  ОСОБА_3-
/4 частини квартири,   ОСОБА_2 - ?

частини
квартири  та за померлим  ОСОБА_4
- 1/4

частини
квартири.

Згідно до ст.11 ЦПК України  суд розглядає цивільну справу не інакше як за

зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Керуючись ст. ст. 357,368,370,372   ЦК України ,
ст.ст.3,7, 11, 15, 30, 60,

130,174,
212- 215  ЦПК України, суд -

В
И Р І Ш И В:

Позовні вимоги  ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_2,

ОСОБА_3   -
задовольнити.

Припинити спільну сумісну власність
в квартиріАДРЕСА_1, між ОСОБА_1,

ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 .

Встановити спільну часткову власність  і визначити
частки в спільному майні в

квартирі
АДРЕСА_1 : за

ОСОБА_1
- ? частини квартири,   ОСОБА_2- ?
частини квартири,   ОСОБА_3 - ? частини

квартири,
за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року  ОСОБА_4 -
-

?
частини квартири,.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя

:

Л.П.  Слюсар