Справа
№ 2-1101/08/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 липня 2008 року       Київський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого
- судді Колесник С. А.,

при
секретарі - Половинко М.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за
позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Каскад-1", про відшкодування майнової
шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про
повернення сплаченої за товар грошової суми, стягнення моральної шкоди та
судових витрат на підставі Закону України "Про захист прав
споживачів", -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
18.12.2007р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, яким просила стягнути з
відповідачки майнову шкоду у розмірі 8906 грн. При цьому, позивачка посилалася
на Закон України "Про захист прав споживачів", ст.1161 ЦК України та
обґрунтовувала позовну заяву тим, що відповідачка придбала в магазині ФОП
ОСОБА_1. диван "Міраж В", під час користування яким нею були виявлені
недоліки, про які повідомила позивача, на що остання у серпні 2007 року
надіслала диван виробнику для ремонту. Відремонтований диван з 15.09.2007 року
знаходиться в магазині, на неодноразові звернення позивача до відповідача
з"явитися до магазину та вирішити питання про доставку відремонтованого
дивану відповідачка відмовилася та вимагала повернути сплачені нею за диван
кошти, чим порушила цивільні права позивача, завдаючи майнової шкоди, яка
полягає в упущеній вигоді, оскільки відповідно до договору суборенди нежитлових
приміщень №04/12г-06 від 04.12.2006р. ФОП ОСОБА_1 взяла в суборенду приміщення
загальною площею 198,4 кв.м. в м.Харкові по АДРЕСА_1 у ФОП ОСОБА_3, яку
використовує під магазин. Орендна плата за договором складає 12110 грн., відповідно
за 1 кв.м. 61 грн. Диван "Мираж В", який належить відповідачу і який
вона відмовляється забрати займає в магазині площу 2 кв.м., у зв"язку з
чим позивач не може використовувати вказану площу у своїй підприємницькій
діяльності, а використовує для збереження товару позивачки. Майнова шкода за
період з 17.09.2007р. по 28.11.2007р. складає 8906 грн.

Відповідачка,
в свою чергу, подала до суду зустрічну позовну заяву до відповідачки, якою
просила у задоволенні первісного позову відмовити та стягнути з ФОП ОСОБА_3.
сплачені за диван "Міраж В" кошти у розмірі 2550 грн., за проведення
експертизи 303 грн. 52 коп., судові витрати у розмірі 30 грн., витрати,
пов"язані з копіюванням висновку експертизи у розмірі 11 грн. 25 коп., за
банківські послуги 5 грн. та моральну шкоду у розмірі 6000 грн. При цьому,
посилалася на ст.ст. 8, 22 Закону України "Про захист прав
споживачів" та обґрунтовувала позовну заяву наступним. ЇЇ син ОСОБА_4,
1989р.н. є інвалідом дитинства та страждає на захворювання опорно-рухової
системи. Для нього в магазині ФОП ОСОБА_1. нею 13.01.2007р.  був придбаний диван "Міраж В".
Через два місяці тканина на дивані розповзлася, про що відповідачка повідомила
позивачку. 12.07.2007р. вказаний диван працівники ФОП ОСОБА_1. забрали для
ремонту. 18.09.2007р. відповідачка приїхала у магазин за диваном та побачила,
що недоліки дивану не усунені, у зв»язку з чим вона звернулася до ФОП ОСОБА_1.
з вимогою про повернення грошів за диван, на що їй було відмовлено. Вказаними
діями відповідачці було спричинено також моральну шкоду, яка полягає в тому, що
для купівлі дивану  був взятий кредит у
банку. Після тривалого не повернення дивану відповідачка була вимушена спати на
підлозі, оскільки хворому синові було ніде спати, вона переживала, погано спала
вночі, через що у неї загострилися захворювання нирок та січового міхура та
перебувала на лікуванні. Після проведення експертизи їй стало відомо, що диван
не з ортопедичним матрацом, хоча ФОП ОСОБА_1 запевняла її у протилежному, що
також спричинило моральну шкоду.

У
судовому засіданні сторони підтримали свої позовні вимоги.

Позивачка
та її представник у судовому засіданні позовну заяву підтримали у повному
обсязі, проти зустрічної позовної заяви заперечували, з підстав, викладених у
позовній заяві, посилаючись також на незгоду з висновком
спеціаліста-товарознавця, оскільки вона була проведена у відсутність позивачки.

Відповідачка
та її представник  зустрічну позовну
заяву підтримали, первісний позов не визнали, посилаючись на підстави,
викладені у зустрічній позовній заяві.

Представник
третьої особи: ТОВ "Каскад-1" у
судове засідання не з"явився, про дату та час проведення судового
засідання повідомлявся судом своєчасно та належним чином, проте поштові
повідомлення повернулися до суду без вручення за витіканням терміну зберігання.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи
прийшов до наступного.

У
судовому засіданні достовірно встановлено та не заперечувалося сторонами, що
ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та свідоцтвом про сплату єдиного
податку (а.с.13-14).

Згідно
договору суборенди нежилих приміщень №04/12г-06 від 04.12.2006р., укладеного
між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1, суборендатор ФОП ОСОБА_1 орендувала 198,4 кв.м.
нежилого приміщення по АДРЕСА_1 терміном з 11.01.2007 року на 10 місяців.
Пунктом 3.1. вказаного договору встановлена орендна плата яка складає 12110
грн. на місяць (а.с.5-8). Додатковою угодою №1 про зміну договору суборенди
нежилих приміщень від 16.10.2007р., продовжено термін дії договору суборенди до
10.10.2008р. (а.с.9).

У
судовому засіданні сторонами не заперечувався той факт, що відповідачка купила
у позивачки за 2550 грн. диван "Міраж В", який був доставлений на
адресу відповідачки 13.01.2007 року. У зв"язку з виявленими недоліками у
дивані, 12.07.2007 року працівники позивача забрали його з квартири
відповідачки для ремонту, що підтверджується товарним чеком від 12.07.2007р.
(а.с.96). Означений чек має відмітку про те, що він є гарантійним талоном на
термін один рік з 13.01.2007 року. З вказаної дати до теперішнього часу диван
"Міраж В" знаходиться у ФОП ОСОБА_1.

З
пояснень, наданих у судовому засіданні позивачкою, які не заперечувалися
відповідачкою, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 неодноразово зверталася до
відповідачки з вимогою забрати вищевказаний диван, проте відповідачка
відмовилася, посилаючись на істотні недоліки дивану.

Згідно
до ч.1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець  (виробник, виконавець) зобов'язаний передати
споживачеві  продукцію належної
якості,  а також надати інформацію про цю
продукцію.

Статтею
8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що  у   разі  виявлення
протягом  встановленого гарантійного строку недоліків
споживач,  в порядку та у строки,  що встановлені законодавством, має право вимагати: безоплатного усунення
недоліків товару в розумний строк. У
разі  виявлення  протягом встановленого гарантійного строку
істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця,

виконавця),або
фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком  еспертизи, споживач, в порядку та у
строки,  що  встановлені законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати
від продавця або виробника: розірвання
договору  та  повернення
сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно
до висновку спеціаліста-товарознавця №10961 від 18.12.2007р., наданий на
обстеження диван, придбаний у меблевому центрі "Союз" за адресою
м.Харків АДРЕСА_1 має наступні дефекти: забруднення меблевої тканини на
лицьовій поверхні дивана (вказаний дефект є експлуатаційним); маркування дивана
не відповідає ГОСТ 16371-93: місце нанесення (днище дивана) та зміст реквізитів
маркування (відсутнє маркування на російській або національній мові); осип
волокон на меблевій тканині до основи матеріалу на окремих елементах дивана (є
виробничим); морщини на лицювальному матеріалі м"яких елементів дивана,
які не усуваються після зняття навантаження та розглажування рукою ( є
виробничим); мшистість, заусениці, розслоєння дерев"яних деталей каркаса
дивана ( є виробничими); кінці металевих скоб не дожаті, мають гострі кінці
(а.с.31-33).

З
пояснень спеціаліста-товарознавця ОСОБА_5, наданих у судовому засіданні,
встановлено, що  обстеження нею дивану
«Міраж В» проводилося за його місцем знаходження у ФОП ОСОБА_1 за адресою
м.Харків АДРЕСА_1, при цьому були присутні як позивачка, так і відповідачка.
Під час проведення обстеження проводилася фото зйомка дивану, недоліки дивану зафіксовані
у висновку. Проте, позивачка  була
присутня не до кінця обстеження з власної ініціативи.

Як
пояснила у судовому засіданні позивачка, вона, дійсно, показувала експерту який
саме придбала відповідачка диван, його місце знаходження в магазині та давала
вказівки працівнику звільнити диван від коробок, що лежали на ньому, а потім
через зайнятість пішла.

Отже,
судом достовірно встановлено, що куплений відповідачкою у позивача диван «Міраж
В» станом на 18.12.2007р. мав істотні недоліки, частина яких є виробничими, та
які не були усунені, у зв»язку з чим задовольняє зустрічну позовну заяву
відповідачки в частині стягнення сплачених за диван "Міраж В" коштів
у розмірі 2550 грн., відмовляючи при цьому у задоволенні первісної позовної
заяви, оскільки придбаний відповідачкою у позивачки диван зберігається у
позивачки не з вини відповідачки.

Згідно
до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог
споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

Відповідачка
вказала, що в результаті придбання товару неналежної якості вона перенесла  моральний стрес, через те, що тривалий час
була вимушена спати на підлозі часто хворіла.

Відповідно
до п.2  ст.27 ЦПК України, особи, які
беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або
заперечень зобов»язані подати усі наявні у них докази або повідомити про них
суд.

На
підтвердження своїх позовних вимог в частині заподіяння позивачем моральної
шкоди відповідачкою не вказано, з яких міркувань вона виходила, визначаючи
моральну шкоду в розмірі 6000 гривень, суду не довела  завдання їй моральної шкоди саме на означену
суму, у зв'язку з чим суд частково задовольняє позовну вимогу щодо стягнення
моральної шкоди в розмірі 1000 грн., оскільки вважає саме таку суму достатньою
та відповідною, виходячи з обставин справи.

Також,
суд стягує з позивача на користь відповідача витрати на оплату інформаційно -
технічного забезпечення розгляду справи
в розмірі 30 грн.(а.с.43). Крім того, відповідачкою понесені витрати за
оплату вартості експертизи в розмірі 303 грн. 52 коп., за послуги банку 5 грн.,
оплату вартості правової допомоги в сумі 400грн., які також підлягають
стягненню з позивача (а.с.50, 51,90).

Проте, суд відмовляє відповідачці у задоволенні
позовної заяви в частині стягнення витрат на ксерокопіювання в розмірі 11 грн.
25 коп., вважаючи їх недоведеними, оскільки докази того, що вказана оплата
пов»язана з копіюванням саме висновку експертизи-відсутні.

Керуючись ст. ст.
10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 901, 902,906, 907 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд,
-

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову   Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Каскад-1", про відшкодування майнової шкоди -
відмовити.

Позовну
заяву ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про повернення сплаченої за
товар грошової суми, стягнення моральної шкоди та судових витрат  - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у
відшкодування  матеріальної шкоди 2550
(дві тисячі п"ятсот п"ятдесят) грн., витрати за проведення експертизи
у розмірі 303 (триста три) грн. 52 коп.,
5 (п"ять) грн. - послуги банку, витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 30 (тридцять) грн., витрати,
пов"язані з правовою допомогою у розмірі 400 грн. та у відшкодування
моральної шкоди 1000 (одну тисячу) грн., а всього 4288 (чотири тисячі двісті
вісімдесят вісім) грн. 52 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_2. відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
-