Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Жайворонок Т.Є., Левченка Є.Ф., -
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області,
треті особи: Куликівська державна нотаріальна контора Чернігівської області,
Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання частково
недійсним договору дарування жилого будинку, визнання частково недійсним
свідоцтва про право власності на жилий будинок та визнання права власності на
1/2 частку будинку за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Чернігівської області від 17 січня
в с т а н о в и л а:
У червні 2007 року ОСОБА_1., звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 ., який проживав у
будинку АДРЕСА_1 . Після смерті батька в будинку продовжували проживати він та
його мати - ОСОБА_4., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. На момент смерті батька він був
зареєстрований в будинку та проживав у ньому, а тому фактично прийняв спадщину.
Після смерті матері він звернувся до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку з тим, що мати
подарувала спірний будинок своїй онуці ОСОБА_2. Вважає, що після смерті батька
спадкоємцями за законом був він та його мати, оскільки вони фактично прийняли
Посилаючись на викладене, позивач просив визнати частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 5 квітня 2000 року на ім'я
ОСОБА_4., визнати частково недійсним договір дарування спірного будинку від 26
червня 2000 року, визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на
спірний будинок на ім'я ОСОБА_2. та визнати за ним право власності на 1/2
Рішенням Куликівського
районного суду Чернігівської області від            9 листопада 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області
від 17 січня 2008 року зазначене рішення суду скасовано, ухвалено
нове, яким позов задоволено частково. Визнано частково
недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 5 квітня 2000 року
на ім'я ОСОБА_4., визнано частково недійсним договір дарування на 1/2 частку
спірного будинку від 26 червня 2000 року та визнано за позивачем право
власності на 1/2 частку будинку.

У обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_2. посилається на
невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування рішення апеляційного суду й залишення в
силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для скасування  рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції
норм  матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи
касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом
допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.
332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного
суду Чернігівської області від 17 січня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Перепічай

Т.Є. Жайворонок     Є.Ф. Левченко