Справа № 2-63/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

29 травня 2008 року                                                                          м.
Новомиргород

Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області у складі:

головуючого -
судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при
секретареві ХИМЕНКО І.І.,

за участю позивачки
ОСОБА_1 представника відповідача: голови правління ВАТ “Новомиргородський
цегельний завод” ЗАДОРОЖНЬОГО В.В., третьої особи ГАНЕНКА В.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
“Новомиргородський цегельний завод”, третя особа:ОСОБА_2, ОСОБА_3про стягнення
розрахункових коштів,

в с т а н о в и в :

У січні 2008 р. у Новомиргородський районний суд надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ВАТ “Новомиргородський цегельний завод”, третя особа:
ОСОБА_2., ОСОБА_1 про стягнення розрахункових коштів.

Заявниця вказала, що на підставі ст.
116 КЗпП, ст. ст. 1227, 1261 ЦК України, ст. ст. 3, 15, 118-119 ЦПК України
вимагає стягнути з відповідача розрахункові кошти в сумі 1.442,26 грн.,
оскільки її чоловікОСОБА_4 з квітня 1981 р. по 20.03.2000 р. працював на
підприємстві, в подальшому був звільнений з роботи у зв'язку зі смертю, але
його розрахункових коштів вона до цього часу не отримала.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала,
посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник відповідача ЗАДОРОЖНІЙ В.В. визнав позов
повністю.

Наслідки
такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення
рішення про задоволення позову, йому роз'яснені.

Третя
особа ОСОБА_1 проти
задоволення позову не заперечував.

Оповіщена у встановленому порядку про час і місце
розгляду справи третя особа ОСОБА_2. у судове засідання не з'явилася, про
причини неявки суд не повідомила, письмових заперечень проти позову не
надіслала.

Як вбачається з її письмової заяви від 31.01.2008 р.,
вона просить суд розглянути справу в її відсутність.

Суд вважає можливим розглянути
справу у відсутність вище зазначеної особи, оскільки у справі мається достатньо
матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши
докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає
за необхідне задовольнити позов із таких міркувань.

За
правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У
даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону
і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки статутом зазначеної юридичної особи не були
визначені особливості регулювання праці її членів, в даному випадку при
вирішенні трудового спору слід застосувати загальні норми законодавства про
працю (ст. ст. 3 - 4 КЗпП).

Згідно вказаним поясненням та наданим сторонами доказам
чоловік позивачкиОСОБА_4 з квітня 1981 р. по 20.03.2000 р. працював на
підприємстві відповідача, в подальшому був звільнений з роботи у зв'язку зі
смертю, але його розрахункових коштів у сумі 1.442,26 грн. заявниця до цього
часу не отримала.

Ці ж обставини підтверджуються довідками про розмір
заборгованості, склад сім'ї заявниці, трудовою книжкою померлого, свідоцтвами
про одруження і смерть та іншими матеріалами справи.

Тому на підставі вимог ст. 43 Конституції України, ст.
ст.  94, 97, 115, 116 ч. 1 КЗпП України,
ст. ст. 1227, 1261 ЦК України, ст. ст. 21, 24 Закону України “Про оплату праці”
позов підлягає безспірному задоволенню.

Суми заробітної плати, які належали спадкодавцеві, але не
були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх
відсутності - входять до складу спадщини (ст. 1227 ЦК України).

Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито”, ст. ст. 79-81, 88 ЦПК України судові
витрати у справі: судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення у сумі 7,5 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь
позивачки.

Враховуючи наведене, керуючись ст.
43 Конституції України, ст. ст. 3-4, 94, 98, 115, 116 ч. 1, 233 КЗпП України,
ст. ст. 21, 24 Закону України “Про оплату праці”, ст. ст. 1227, 1261 ЦК
України, ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296, 367 ч. 1 п. 2 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ВАТ
“Новомиргородський цегельний завод”, третя особа: ОСОБА_2., ОСОБА_1 про
стягнення розрахункових коштів задовольнити.

Стягнути з ВАТ “Новомиргородський цегельний завод” на
користь ОСОБА_1 1.442,26 грн. заробітної плати, які належали спадкодавцеві
ОСОБА_5., але не були ним одержані за життя, 58,50 грн. судових витрат у
справі, а усього стягнути 1.500 (одну тисячу п'ятсот) гривень 76 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.  Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заява про апеляційне оскарження   та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Кіровоградської
області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя                                                                                       С.ЩЕНЮЧЕНКО