У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

12 травня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2007 року та           ухвалу Апеляційного суду м. Києва
від 25 лютого 2008 року в справі                     за позовом ОСОБА_1до відділу
державної виконавчої служби у Солом'янському районі м. Києва, Державного
казначейства України, Головного управління Державного казначейства України в м.
Києві, Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 11 квітня 2002 року Святошинським районним судом м. Києва
ухвалено рішення в справі за її позовом до ТОВ “Фармацевтична лінія” про
стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану
відпустку та інших виплат. За вказаним рішенням на її користь стягнуто з
боржника 13 357, 89 грн., про що судом видано виконавчий лист. Вона
неодноразово зверталась до відділу ДВС Солом'янського РУЮ в             м. Києві з проханням вжити заходів
щодо забезпечення виконання рішення суду, однак таких заходів вжито не було. В
подальшому за її скаргою на бездіяльність державного виконавця Солом'янський
районний суд м. Києва  22 червня 2006
року постановив рішення, яким визнав неправомірною бездіяльність посадових осіб
відділу ДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві із зобов'язанням вжити заходів
примусового виконання рішення суду. Вважала, що внаслідок дій працівників
відділу ДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві вона втратила можливість отримати
суму, що стягнута на її користь за рішенням суду. Просила суд стягнути на її
користь з відділення Державного казначейства України у Солом'янському районі м.
Києва 24 237, 89 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 17 656, 32 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11
жовтня  2007 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від            25 лютого 2008 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення суду з підстав порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1до відділу державної виконавчої служби у Солом'янському районі м. Києва,
Державного казначейства України, Головного управління Державного казначейства
України в м. Києві, Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк