Справа №2-26/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2008 року Романівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді Бабича С.В.,

з участю
секретаря  Бардаш О.М., представника
позивача, відповідачки розглянувши    у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Романів цивільну справу за
позовом   закритого акціонерного
товариства комерційного банку «ПриватБанк» до     ОСОБА_1 про розірвання кредитного
договору,  стягнення заборгованості за
кредитом -,

В С Т А
Н О В И В :

ЗАТ КБ «ПриватБанк»  звернувся до суду з позовною заявою до   ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якій просив розірвати
кредитний договір та  стягнути
заборгованість за кредитом,
посилаючись на те, що
відповідно до договору кредиту № МК -86-04 від 26.03.2004 року    ОСОБА_1 був наданий кредит  в розмірі 2 200,00 доларів США. зі сплатою  15 % річних з кінцевим терміном повернення
кредиту до  24.03.2006 року. Поручителем
відповідача виступила ОСОБА_2  ОСОБА_1 до
виконання умов договору  поставилася
недобросовісно, повернення кредиту та сплату відсотків за користування
кредитними коштами вчасно не здійснювала.
Станом на  15 червня 2007 року
заборгованість відповідача, яку просив стягнути позивач в солідарному порядку з
іншим співвідповідачем - поручителем за кредитним договором, становить  1000,41 доларів США, в тому числі прострочена
заборгованість за кредитом - 590,97 доларів США, прострочені відсотки за
користування кредитом 218,17 доларів США, пеня за прострочення строків
повернення кредиту - 191,27 доларів США.

Ухвалою суду від
9 серпня 2007 року провадження в справі за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» в
частині стягнення в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору з
ОСОБА_2 закрито в зв»язку з відмовою позивача від позову.

Під час розгляду
справи позивачем були збільшені позовні вимоги в зв»язку з донарахуванням
відсотків та пені. Остаточно позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість
за кредитним договором станом на 06.11.2007 року   в сумі 1099,62 доларів США, в тому числі
заборгованість за простроченим кредитом - 590,97 доларів США, по нарахованим
відсоткам по основному кредиту в сумі 51,70 доларів США, по нарахованим
відсоткам по простроченому кредиту в сумі 238,36 доларів США,    пеня за прострочення строків повернення
кредиту - 218,59 доларів США. Також позивач просив стягнути з відповідачки
судові витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 64,03 грн. та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30, 00 грн.

В  судовому засіданні представник позивача
позовні вимоги в частині розірвання кредитного договору та стягнення
заборгованості за вказаним договором з ОСОБА_1
підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_1   в судовому засіданні пояснила, що дійсно
вона не завжди вчасно здійснювала платежі за кредитним договором, але сума
позовних вимог є завищеною, оскільки банк не повідомляв її про наявність
заборгованості і в зв»язку з цим необгрунтовано нараховував відсотки та пеню.

Вислухавши
пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи,
суд, прийшов до висновку про підставність позовних вимог та необхідність їх
задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним
договором банк зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується
повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 цієї ж статті кредитний
договір вважається укладеним з моменту передання грошей.

Судом
встановлено, що      26 березня 2004 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі начальника Романівського ТВБВ та ОСОБА_1
укладений кредитний договір №  МК -86-04,
згідно якого останній був наданий кредит в розмірі 2  200,00 доларів США зі сплатою 15 % річних,
яким також визначено порядок погашення суми основної заборгованості (а.с. 7-8).

29 березня 2004
року відповідачка отримала готівкою суму кредиту, що підтверджується    видатковим касовим ордером.

Відповідно
до   ст. 526 ЦК України, зобов»язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 651 Цивільного Кодексу України, договір
може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у
разі істотного порушення договору другою стороною.

Матеріалами
справи встановлено, що відповідачка за умовами договору має вносити на
кредитний рахунок встановлені договором кошти у встановлені строки, однак умови
договору не виконала і заборгованості не погасила. Такими діями
відповідачка  порушила умови договору.
Дане порушення є істотним, оскільки внаслідок завданої відповідачкою шкоди, позивач значною мірою позбавляється того, на
що він розраховував при укладенні договору, тому суд
вважає обґрунтованою позовну вимогу в частині розірвання кредитного договору.

Доводи позивачки
стосовно не інформування її позивачем про наявність заборгованості
спростовуються   копіями з книги вихідної
кореспонденції, з яких вбачається, що позивачем в серпні та грудні 2006 року
направлялися листи, а також заявою самої відповідачки, надісланої позивачу в
січні 2007 року, згідно якої остання знала про наявність заборгованості.

Згідно наявної в
матеріалах справи  заяви приватного
нотаріуса ОСОБА_1   попереджалася про
наслідки неналежного виконання зобов»язання за договором (а.с.34).

Суд також вважає підставними вимоги щодо
стягнення з відповідачки неустойки - пені, що передбачено п. 4.1. Договору.

При визначенні
сум боргу за кредитом, відсотків та неустойки суд бере до уваги  розрахунки та виписки по рахункам
відповідачки, достовірність яких відповідачка не заперечила. Згідно  вказаних документів  заборгованість відповідачки за кредитом
становить    1099,62 доларів США, в тому
числі заборгованість за простроченим кредитом - 590,97 доларів США, по
нарахованим відсоткам по основному кредиту в сумі 51,70 доларів США, по
нарахованим відсоткам по простроченому кредиту в сумі 238,36 доларів США,    пеня за прострочення строків повернення
кредиту - 218,59 доларів США.

Також суд, задовольняючи в повному обсязі
позов, стягує  з відповідача понесені
позивачем судові витрати.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60,88, 214,215, 224-226
ЦПК України,  ст.ст. 526, 651,
1054 ЦК України,   суд -

В И Р І Ш И В:

Позов
закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до     ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору,  стягнення заборгованості за кредитом
задовольнити.

Кредитний
договір № МК-86-04 укладений 26 березня 2004 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 розірвати.

Стягнути  з ОСОБА_1
на користь закритого акціонерного товариства комерційного банку
«ПриватБанк»   заборгованість за кредитним договором в  розмірі
1099,62 доларів США  або,
відповідно до офіційного курсу даної валюти на день проведення розрахунку,  5553 (п»ять тисяч пя»тсот п»ятдесят три) грн.
08 коп.   та судові
витрати, понесені на сплату судового
збору в  розмірі  64,03
грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,
00 грн.

Рішення  може бути
оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду  Житомирської області через Романівський
районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

Головуючий:
С.В.Бабич