Справа № 22-ц-601/2008р.
Головуючий у 1-й інстанції Шпак Г.Ф.
Суддя-доповідач Сибільова Л.О.
У Х В А Л А

28 травня 2008 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів            -  Сибільової Л.О., Дубровної В.В.,

з
участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від  01 квітня 2008 року про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа - виконавчий комітет Шосткинської міської ради,

про відшкодування витрат у володінні спільною частковою власністю,

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою судді з метою забезпечення позову
накладено арешт на &frac12; частину нежилого приміщення
(магазину), розташованого  в АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_2

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заборону ОСОБА_2
здійснювати торгівельну діяльність у приміщенні магазину по АДРЕСА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права, зокрема, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, просить
ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення
позову. Зазначає, що суддя при постановленні ухвали не взяв до уваги
безпідставність позовних вимог ОСОБА_1, та те, що  ціна позову значно менша вартості належної
йому частки магазину, спір іде не про частку в магазині, а про стягнення
грошових коштів, крім зазначеного магазину, у нього є інше майно, на яке можливо
звернути стягнення в першу чергу, і він має постійну роботу та заробіток.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи та перевіривши законність та обгрунтованість ухвали судді суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 свій позов і заяву про забезпечення позову
мотивував тим, що 06 травня 2003 року сім'я ІНФОРМАЦІЯ_1 подарувала йому
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 і 01 липня 2003 року &frac12; частину зазначеної квартири він подарував
ОСОБА_2, який перед цим виявив бажання вести з ним спільний бізнес за
умови залучення його автомобіля для цих цілей. Вони домовились переобладнати
квартиру під приміщення магазину для продажу промислових товарів, при цьому
переобладнання повинен був провести він за власні кошти, а відповідач
зобов'язувався йому компенсувати їх. Всі послідуючі витрати, пов'язані з
веденням спільного  бізнесу, вони
домовились ділити порівну.

19 червня 2003 року він зареєструвався як приватний
підприємець та повністю провів переобладнання спільної квартири в магазин, на
що витратив 29 216,17 грн. Не зважаючи на домовленість, ОСОБА_2 не сплатив йому
зазначену суму, а свій автомобіль, який вони мали намір використовувати для
спільного бізнесу, продав іншій особі, і натомість звернувся до нього з позовом
про поділ спільного нежилого приміщення. Пізніше за  заявою ОСОБА_2 суд залишив його позов без
розгляду. 19 березня 2008 року ОСОБА_2 помістив в газеті оголошення про
відчуження належної йому &frac12; частини  їх спільного нежитлового приміщення, витрати
на утримання та переобладнання якого є предметом спору за його зустрічним
позовом. Іншого майна ОСОБА_2 не має.

Просив  стягнути з
ОСОБА_2 зазначену суму на відшкодування витрат у володінні спільною частковою
власністю, та, посилаючись на те, що продаж належної ОСОБА_2 частки приміщення
утруднить вирішення судового спору, з метою забезпечення позову просив накласти
арешт на &frac12; частину нерухомості - нежитлового приміщення в АДРЕСА_1
та заборонити ОСОБА_2 здійснювати незаконну торгівельну діяльність в приміщенні
магазину.

Відповідно до ст. ст. 151 ч.3, 152 ч.1 п.1  ЦПК України забезпечення позову допускається
на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення  може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Позов забезпечується накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших
осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Оскаржуючи ухвалу про забезпечення позову, апелянт не
довів неспівмірності позовних вимог з обраним судом видом забезпечення позову,
не надав доказів можливості виконання рішення суду без забезпечення позову.
Посилання апелянта на безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 є необгрунтованими.

Апеляційна скарга не містить посилань на факти чи
обставини, які б могли бути підставою для скасування  ухвали судді, а тому її слід залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської
області від 01 квітня 2008 року про забезпечення позову в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді