Справа № 2- 2254/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

05
вересня 2008 року
Центрально-Міський районний суд м. Макіївки  в складі:

головуючого    судді
Стратейчук  Л.З.

при
секретарі
Торолашвілі О.Г.

розглянув  у відкритому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу  за  позовом
ОСОБА_1 до   Макіївської міської
ради  про встановлення факту прийняття
спадщини та    визнання права власності
на самочинне будівництво,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, яка є власником &frac12; частини
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від
16.10.1996 року, і спадкоємцем другої половини домоволодіння, яка належала
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від
13.06.1974 року,   просить   встановити факт прийняття нею спадщини, що
відкрилася після смерті ОСОБА_2, і визнати за нею право власності на ціле
домоволодіння, зазначаючи, що під час сумісного проживання з ОСОБА_2, а також
після його смерті зробила самочинну реконструкцію домоволодіння, в наслідок
чого змінилась загальна площа жилого будинку, збудувала надвірні будівлі.  Оскільки реконструкцію робила без належного
узгодження та затвердженого проекту, не може
отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати своє право
власності у встановленому порядку.

У
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 остання проживала з померлим
ОСОБА_2 однією сім'єю, що встановлено рішенням суду, є спадкоємцем четвертої
черги, інших спадкоємців нема. Під час сумісного проживання вона разом з
ОСОБА_2 провели реконструкцію жилого будинку „А-1”, добудували житлову
прибудову „А1-1”, веранду „а”, після реконструкції загальна його площа дорівнює
102.50 м2, в тому числі житлова - 35.80 м2, на території домоволодіння були
збудовані гараж  „Г-1”, сарай „З-1”, а
також сараї „Е-1”, „Д-1” „Ж-1”,
„К-1”,  душ „В-1”, убиральня  „Б-1”. Вона
проживає у домоволодінні з 1978 року, по час смерті ОСОБА_2 поживала з
ним однією сім'єю, після його смерті продовжує проживати    в
домоволодінні і   підтримує його у
належному стані. Інших спадкоємців
немає.   Земельна ділянка під
домоволодінням належить їй на праві власності.

Представник відповідача - Макіївської
міської ради Кріворот В.Б., що діє за довіреністю, до зали суду  не з'явився, надав листа з проханням
розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не  заперечує.

Суд вислухав пояснення представника позивача,   дослідив
матеріали справи та дійшов висновку, що позов підлягає  частковому задоволенню по наступних
підставах.

Позивачці в справі належить 1/2
частина  домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1  на підставі нотаріально
посвідченого договору дарування від 16.10.1996 року (а.с.7),  ОСОБА_2 належить &frac12;
частина того ж домоволодіння на підставі нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу від 13.06.1974 року, право власності
останнього та позивачки на відповідні частини домоволодіння зареєстровані у
встановленому порядку (а.с.31).

На підставі Державного акту про
право приватної власності на землю від 08.10.1997 року позивачці належить
земельна ділянка загальною площею 0.0738 га за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.29).

ОСОБА_2 помер 27.04.1984 року, про
що Макіївським міським відділом РАЦС 27.04.1984 року зроблений актовий запис за
№ 677 (а.с.30).

Рішенням  Центрально-Міського
районного суду міста Макіївки від 20 травня 2008 року встановлено, що ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 на  час смерті останнього
проживали однією сім'єю  більше п'яти
років (а.с.8).

Згідно технічного паспорту, виданого КП БТІ м.Макіївки   на ім'я ОСОБА_1,  та акту обстеження домоволодіння,  на  його
території  містяться    жилий будинок „А-1” з прибудовами „А1-1”,
„а” з погребом „а2” загальною площею 102.50 м2, в тому числі житловою
35.80  м2, гараж „Г-1”, сарай „З-1”, а
також такі тимчасові споруди: сараї „Е-1”, „Ж-1”, „К-1”, убиральня „Б-1”,
літній душ „В-1”, домоволодіння має ворота „№1” та огорожу „№2”, загальна
інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 134021 грн, вартість
тимчасових споруд - 2311 грн (а.с.9-12).

Згідно  паспорту технічного стану,
виданого КП „ГрадАРпроект”
результати  обстеження
домоволодіння виявили задовільний стан конструкцій жилого будинку з
прибудовами, але висота прибудови „А-1” становить 2.35 м, що не відповідає
вимогам п. 2.9 ДБН В.2.2-15.2005, відповідно до якого висота від підлоги до
стелі має складати 2.50 м будинку, гараж під літ. „Г-1”, сарай ”З-1” побудовані
на межі с суміжною земельною ділянкою, що також не відповідає п.3.25* ДБН
360-92**, відповідно до якого відстань до суміжної межі має складати 1.0 м. У
той же час за технічним становим ці споруди допускають нормальну подальшу
нормальну експлуатацію при умові проведення регулярного поточного
ремонту(а.с.15-21).

Згідно ч. 1 ст.376 ЦК України  житловий будинок, будівлі, споруди, інше
нерухоме майно, вважаються самочинними, якщо вони збудовані без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК України  суд може визнати  за власником земельної ділянки  право власності на самочинно збудоване на ній
нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб.

З огляду на наведені норми закону
суд вважає проведену реконструкцію домоволодіння самочинною, дане  оскільки вона здійснена без належного
узгодження,  але  обстежені споруди на території  домоволодіння виявили задовільний технічний
стан і можуть за призначенням експлуатуватися в подальшому, відповідач позов
визнав і порушення прав інших осіб в судовому засіданні не встановлено,    тому суд вважає можливим порушення норм ДБН
визначити незначними та вважає  самочинне
будівництво таким, на яке можливо визнати право власності.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та
перехідних положень  до ЦК України, що
набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний кодекс застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Оскільки ОСОБА_2 помер  у 1984 році,
тобто під час чинності попереднього ЦК України,
суд вважає за необхідне застосовувати положення саме цього Кодексу.

Згідно ст.. 549 ЦК України, що діяв з 1.01.1964 року,  встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину,
якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З пояснень представника позивача і матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1   вступила в управління  і
володіння  частиною належного
ОСОБА_2 домоволодіння   смерті
останнього,  є відповідно до рішення суду
від 20.05.2008 року спадкоємцем четвертої черги, інших спадкоємців у померлого
ОСОБА_2 нема, тому суд вважає позивачку такою, що  фактично прийняла спадщину, і вважає   за можливе встановити факт прийняття  нею спадщини, що відкрилася після смерті  ОСОБА_2

Суд вважає, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, що
підтверджують факт прийняття спадщини
позивачем  у встановленому
порядку, що інших спадкоємців немає,    з
дня відкриття спадщини минуло понад 6 місяців і причиною невидачі  свідоцтва про право власності на спадкове
майно є наявність самочинних дій позивачки та спадкодавця щодо  об'єкта нерухомості, частина якого одночасно
є об'єктом спадщини.

Відповідно до ст.. 328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом,
відповідно ст..392 ЦК України  власник
майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою.

З урахуванням наявних в справі
доказів, мотивів, наведених вище, враховуючи,
що позивач є єдиним спадкоємцем і в разі визнання за нею права власності
будь-чиї права порушені не будуть, тому суд вважає можливим визнати за
позивачем право власності на самочинно реконструйоване домоволодіння в
цілому.

У той же час у суду немає підстав
для визнання за позивачкою права власності на тимчасові споруди, оскільки такі
не виявляють собою частини  об'єкту
нерухомого майна.

Керуючись
ст. 10, 11, 109, 212-215 ЦПК України,
ст.. 529 ЦК України в редакції 1963 року
ст.  328, 376,   392
ЦК  України в редакції 2003
року,      суд

В И Р І Ш И В :

Позов   ОСОБА_1
задовольнити частково.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини у виді &frac12; частини домоволодіння АДРЕСА_1, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 Петра
Харитоновича, що помер 27.04.1984 року.

Визнати за ОСОБА_1    право власності    на самочинно реконструйоване  домоволодіння АДРЕСА_1, в тому числі:       жилий будинок „А-1” з прибудовами
„А1-1”, „а” з погребом „а2” загальною площею 102.50 м2, в тому числі житловою
площею 35.80  м2, гараж „Г-1”, сарай
„З-1”, ворота „№1” та огорожу „№2” інвентаризаційною  вартістю 131710 грн.,

У визнанні права власності на тимчасові споруди   сараїв „Е-1”, „Ж-1”, „К-1”, убиральні „Б-1”,
літнього душу  „В-1” - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
: