Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

20 березня 2008
р.                                                                                          м.
Сімферополь

Київський районний суд м. Сімферополя у складі головуючого судді Тихопой
О.О., при секретарі Борисюк О.В., за участю представника відповідача Мангуби
І.В., представника 3-ї особи Палей Л.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до виконкому Сімферопольської
міськради, 3-я особа комунальне підприємство ЖЕО Київського району м.
Сімферополя про визнання права на житлову площу,

в с т а н о в и
в:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати за нею
право  користування житловою площею у
квартирі АДРЕСА_1. Також вона просить зобов'язати КП ЖЕО укласти з нею договір
найму на користування зазначеним жилим приміщенням.

Свої
вимоги у судовому засіданні позивачка підтримала, на їх задоволенні наполягала,
обґрунтовує їх тим, що вона разом із своїм померлим чоловіком ОСОБА_2проживала
у нього на квартирі з 2000 року. Офіційно свій шлюб вони зареєстрували
18.10.2003 року. Її чоловік наполягав на тому, щоб вона в нього зареєструвалася
на спірній квартирі, але через його родичів вона цього соромилася і
продовжувала бути зареєстрованою за адресою свого колишнього чоловіка. Її
чоловік ОСОБА_2 раптово помер, і вона так і не зареєструвалася у спірній
квартирі, в якій вони проживали разом. В підтвердження тому надає квитанції по
сплаті комунальних платежів. Іншого житла в неї не мається.

Представники
відповідача і 3-ї особи із позовом не погодилися, посилаються на незаконність
зайняття спірної житлової площі.

Вислухавши
сторони, свідка, вивчивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, суд вважає
позов таким, що підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Судом
встановлено, що основним квартиронаймачем спірної квартири АДРЕСА_1 була
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Її чоловік ОСОБА_2 звернувся до виконкому Сімферопольської міськради із
заявою про переоформлення лівого рахунку цієї квартири у зв'язку із смертю її
дружини ОСОБА_3 Рішенням виконкому Сімферопольської міськради № 199/17 від
26.09.2006 року лицевий рахунок спірної квартири було переоформлено на нього.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, ОСОБА_2 18.10.2003
року зареєстрував шлюб із ОСОБА_1. Оскільки ОСОБА_2, будучи єдиним наймачем
спірної квартири, не потребував  згоди
інших осіб, тому вселив в квартиру свою дружину позивача ОСОБА_1

Факт проживання у спірній квартирі однією сім'єю ОСОБА_2 і ОСОБА_1
підтверджується матеріалами справи та показами свідка ОСОБА_4, допитаної у
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.
Тобто вселення її у спірну квартиру відбулося цілком законно.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 являлась дружиною ОСОБА_2, то вона, відповідно
до ст. 64 ЖК України, як член сім'ї наймача, проживаючи разом з ним, мала і має
право на користування нарівні з наймачем усіма правами і несе усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого приміщення. Після смерті наймача ОСОБА_2
(02.04.2007 року), позивачка продовжувала проживати у спірній квартирі, а тому,
відповідно із ч. 3 ст. 64 ЖК України (аналогія права), вона продовжує мати такі
ж права і обов'язки щодо спірної житлової площі.

За таких обставин суд вважає позов в частині визнання за позивачкою права
на користування спірною житловою площею таким, що підлягає задоволенню.

В частині зобов'язання ЖЕО укласти з нею договір найму, суд відмовляє,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 61 ЖК України, для цього необхідно було ОСОБА_1
надати до ЖЕО ордер на вселення у спірну квартиру, якого в неї не було. Проте
наразі, із набуттям чинності наявного рішення за нею буде визнане право на
користування спірною житловою площею, що буде підставою для звернення до ЖЕО
для укладення відповідного договору найму. Крім того, згідно зі ст. 627 ЦК
України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору. У зв'язку з чим, суд також вважає вимоги позивача
щодо примушення укладення договору такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3 СК України, ст. ст. 61, 64, 65
ЖК України, ст. ст. 11, 60, 88, 212-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги  ОСОБА_1задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1право користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1 АР
Крим.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд Київського
району м. Сімферополя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: