Справа № 22Ц -
Головуючий  у 1-й інстанції
Доповідач в 2-й інстанції Поліщук М.А.
У Х В А Л А

Іменем             України.

30 вересня  2008 року   колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого
-  судді Антоненко В.І.

суддів:  Касьяненко
Л.І., Поліщука М.А.

при
секретарі  Рудзінській А.С.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.Києві
матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_4до ОСОБА_1, ОСОБА_2 третя
особа:ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням ,
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
осіб, які беруть участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні  2006
року  ОСОБА_4. звернувся в суд із
вказаним позовом та просив усунути перешкоди, які чинять відповідачі  в користуванні ним жилим приміщенням, вселити
його у квартируАДРЕСА_1та виселити із вказаної квартири ОСОБА_1.

Позов обґрунтовував тим, що
ОСОБА_2.  без його дозволу як законного
представника власника квартири - малолітньої Онищенко Вікторії, вселила без
реєстрації у спірну квартиру свого чоловіка ОСОБА_1., які разом створюють йому
перешкоди у користуванні житлом: поміняли замок на вхідних дверях, зайняли всі
житлові кімнати.

ОСОБА_3. звернулась  із зустрічним позовом до ОСОБА_4. та просила
визнати його  таким, що  втратив право користування  квартирою АДРЕСА_1

Вимоги за зустрічним позовом  обгрунтовувала тим, що  ОСОБА_4.
з 1997року переїхав на інше постійне місце проживання  і спірною квартирою  не
користується.

Рішенням  Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2006 року позов ОСОБА_4.
задоволено. Вселено ОСОБА_4в  квартиру
АДРЕСА_1

Виселено ОСОБА_1 з  квартири
АДРЕСА_1

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8про визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням  відмовлено.

В
апеляційній  скарзі  ОСОБА_2.
і   ОСОБА_1  просять
рішення  суду  в частині задоволення  первісного
позову  скасувати, ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні  позову
ОСОБА_4. відмовити, посилаючись на  те,
що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального  права.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_3.
просить рішення суду  скасувати,
ухвалити нове рішення, яким заявлений нею зустрічний позов задовольнити і визнати
ОСОБА_4. втративши  право на
користування  квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на порушення  норм матеріального і процесуального  права.

Апеляційні
скарги  підлягають   відхиленню із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про
задоволення   первісного  позову,
суд  виходив із того, що
відповідачі ОСОБА_2. і ОСОБА_1 з серпня-вересня 2004року  чинили позивачу перешкоди у користуванні
спірною квартирою, змінили замки у вхідні двері та відмовили у видачі нового
ключа; ОСОБА_1 вселився   у квартиру без
згоди позивача як законного представника власника квартири.

Відмовляючи в задоволенні
зустрічного позову, суд виходив із того, що вимоги є необґрунтованими,
ОСОБА_4. на інше постійне місце проживання не вибував, до 2004року
користувався  спірною квартирою, в якій
залишились належне  йому  майно;
між позивачем і власником спірної квартири договір найму не укладався.

Колегія суддів погоджується із
вказаними   висновками, так як вони   належним чином   обґрунтовані
та  відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.156 Житлового
кодексу України за згодою власника будинку(квартири) член його сім'ї вправі
вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї.

Згідно із ч.3 ст.116 Житлового
кодексу України осіб, які самоправно
зайняли  жиле приміщення,  виселяють без надання  їм
іншого жилого приміщення.

Судом правильно встановлено наступні
обставини у справі.

Трикімнатна квартираАДРЕСА_1
Київської області зареєстрована на праві приватної власності  за ОСОБА_9, 1993року народження на підставі
договору дарування від 11.04.1996року, за яким ОСОБА_4подарував
вказану квартиру своїй неповнолітній дочці.

В квартирі зареєстровані  і мають право на проживання   позивач ОСОБА_4., ОСОБА_3. - колишня дружина
позивача,  ОСОБА_9 - дочка позивача,
ОСОБА_2. -  дочка дружини позивача.

ОСОБА_4. після укладення договору
дарування квартири, залишився в  ній
проживати  і  проживав до серпня-вересня 2004року, коли
відповідачі змінили замки на вхідних дверях квартири, відмовили йому у
видачі  ключа, тобто створили перешкоди у
користуванні  квартирою.

ОСОБА_2.   вселила у спірну квартиру свого чоловіка ОСОБА_1.  без згоди
ОСОБА_4., який є законним представником неповнолітнього власника квартири
ОСОБА_9

Між
власником  квартири  ОСОБА_9  і  її батьком ОСОБА_4. договір найму не  укладався.

ОСОБА_3. відповідно до ст.60 ЦПК
України не довела,  що  ОСОБА_4.
з 1997року переїхав на інше постійне місце проживання  і
спірною квартирою  не  користується.

Встановивши вказані обставини, суд
прийшов до законного і обґрунтованого
висновку  про задоволення
первісного позову і  відмову  в задоволенні
зустрічного  позову.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального   і  процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2.,
ОСОБА_1.  і апеляційної скарги
ОСОБА_3.  про те, що  ОСОБА_4. до 2005року  проживав по вул.АДРЕСА_2, що ОСОБА_1   вселився у квартиру  за згодою всіх членів сім'ї,  що недоведеним є факт  вчинення
позивачу перешкод у користуванні
квартирою є необґрунтованими, спростовуються доказами, яким суд дав
належну правову оцінку.

Інші доводи апеляційних  скарг
про  порушення  норм матеріального і процесуального  права не заслуговують на увагу і висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні
скарги   ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3
відхилити.

Рішення   Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2006 року  залишити без змін.

Ухвала  набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання  нею законної сили.

Головуючий

Судді