Справа № 2-5908 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21  березня
2008 року Судацький міський суд АР Крим у складі:

головуючого - судді
Лісовської В.В.

при секретарі            Бекірової А.М.

за участю адвокатів - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Судаку
цивільну справу за позовом  ОСОБА_2,
ОСОБА_3до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Судацька державна нотаріальна контора
про визнання недійсним договору - дарування
частки житлового будинку

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду з позовом до відповідачів й просять суд визнати недійсним
договір дарування  14 частка житлового
будинку розташованого по АДРЕСА_1, який укладений 12 січня 1996 року між
ОСОБА_4та ОСОБА_5.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що при укладенні договору дарування було суттєво
порушено право власності позивачів щодо володіння та розпорядження житловим
будником за літерою „ А „ , розташованого за вказаною адресою.  У  позовної
заяві позивачі посилаються на те, що відповідачка ОСОБА_4. не мала права по
Закону здійснювати відчуження житлового будинку під літерою „ А „ , оскільки
згідно свідоцтва про право власності від 31 травня 1991 року , у складі
12  частки  житлового будинку , при  поділі
між колишнім подружжям ОСОБА_4зазначений пристрой літери „ А - 1 „ та
веранда літери „ а - 1 „, тобто  ОСОБА_4.
не була власником житлового будинку під літерою „ А „ , тому не мала права на
його відчуження синові ОСОБА_5.

Позивачі
- ОСОБА_2. та ОСОБА_3. підтримали заявлені позовні вимоги  повному обсязі.

Адвокат
ОСОБА_1., яка представляє інтереси позивачів вважає , що заявлені позовні
вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідач
ОСОБА_5. заявлений позов не визнав, оскільки його мати - ОСОБА_4. подарувала
йому ту частку житлового будинку , яка належала ії на праві власності . Договір
- дарування укладений у відповідності до вимог Закону і ніяким чином не порушує
право власності позивачів на житловий будинок під літерою „ А „.

Відповідач ОСОБА_4. у судове засідання не
з”явилась , до суду надійшла заява про розгляд справи за ії відсутністю.

Представник
відповідачів також у судове засідання не з”явився , про день слухання справи
повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за
відсутністю відповідача -  ОСОБА_4. та
представника відповідачів.

Третя особа -
представник Судацької держнотоконтори вважає , що при укладенні договору
дарування 12 січня 1996 року між ОСОБА_4. та ОСОБА_5. суттєвих порушень  Закону державним нотаріусом не допущено ,
тому не має підстав для визнання вказаного договору дарування недійсним

Суд вислухавши
пояснення осіб , з”явившихся у судове засідання, вивчивши матеріали справи
вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за такими обставинами.

Згідно вимог ст.
48 ЦК України в редакції 1963 року -
недійсною є та угода , що не відповідає вимогам Закону.

Судом
встановлено, що 12 січня 1996 року  був
укладений, між ОСОБА_4та ОСОБА_5  договір
дарування  14 частки житлового будинку
АДРЕСА_1, засвідчений державним нотаріусом
Судацької держнотконтори у реєстрі за № 2-201.

При вчиненні вказаного правочину  договору
дарування  14 частки житлового
будинкуАДРЕСА_1, судом не встановлено порушень Закону.

Згідно ч. 2 ст.
328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо
не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Як вбачається із
свідоцтва про право власності від 31 травня 1991 року , ОСОБА_4. та
ОСОБА_6.  як колишні подружжя є
власниками , на праві спільної сумісної власності  -   1\
4 частки житлового будинку зареєстрованого на ім”я  ОСОБА_6 на підставі акту продажу житлового
будинку з публічних торгів від  26 жовтня
19894 року та 1 4 частки житлового будинку , належного ОСОБА_6 на підставі
договору купівлі продажу від 3 січня 1985 року, розташованого по АДРЕСА_1 з
надвірними будівлями.

На момент
укладення договору дарування   12 січня
1996 року , поділ майна подружжя
ОСОБА_4, яке перебувало у спільної частковій власності, не здійснювався
, тому ОСОБА_4. при укладенні договору дарування , здійснила відчуження своєму
сину ОСОБА_5. 1/4 частку , належної ії на праві власності нерухомості , що
підтверджується даними договору
дарування  від 12 січня 1996 року.
У вказаному договору дарування є посилання на те, що  ОСОБА_4. відчужає тільки частку домоволодіння
&cedil; яке розташоване
по АДРЕСА_1. У договору дарування не зазначене , які конкретні будівлі
відчужаються  на  праві власності ОСОБА_5.

Посилання
позивачів  на те, що вказаним договором
дарування порушуються їх права власності на житловий будинок  під літерою
„ А „, по АДРЕСА_1 ,
необґрунтовані .

У відповідності
до ст. 15 ЦПК України - суди розглядають в порядку цивільного судочинства
справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних  прав, свобод, чи інтересів , що виникають із
цивільних , житлових, земельних, сімейних, трудових відносин , а також з інших
правовідносин.

Таким чином
вищевикладені обставини свідчать про те, що
у позивачів  не має законних
підстав для захисту порушеного права
власності  на житловий будинок під
літерою „ А „ , оскільки договір дарування
від  12 січня 1996 року на 1 4
частку житлового будинку  АДРЕСА_1 ,
укладений  сторонами  у відповідності до вимог Закону.

Дослідивши  зібрані по
справі докази , суд прийшов до висновку , що ніяких порушень Закону при
вчиненні правочину договору дарування 14 частки житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1 не встановлено, тому не має підстав для визнання
вказаного правочину недійсним.

.          Керуючись ст.ст.328, 203 ЦК
України,  ст. 48 ЦК України у редакції
1963 року,  ст.ст.10,11,
15,60,209,212,214-215  ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , третя особа - Судацька державна
нотаріальна контора , про визнання недійсним договору - дарування 14 частки
житлового будинку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду АР Крим через Судацький міський суд, шляхом подачі
в десятиденний строк с дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги , або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України,
починаючи з  26 березня 2008 року , дня
виготовлення мотивувальної частини рішення.

Суддя