Справа №
Рішення

Іменем
України

31 липня 2008 р.                                         м. Чернігів

Новозаводський
районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді    Косач І.А.

при секретарі       Гордієнко М.М.

за участю позивача-відповідача   ОСОБА_1

представника  позивача - відповідача ОСОБА_2

відповідачки - позивачки - представника відповідача - позивача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

відповідачки                  ОСОБА_5

представника
відповідача        ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання свідоцтва про право на спадщину
за законом та договору дарування недійсним та за зустрічним позовом
ОСОБА_3  та ОСОБА_4 доОСОБА_1, першої
Чернігівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 про визнання  довіреності та договору дарування недійсним,
суд, -

В С Т А Н О В И В :

До суду 06.11.2006 р. з позовом звернувся
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину за
законом та договору дарування недійсним,
яки згодом уточнив (а.с. 283-285 т. 1), мотивуючи свої вимоги тим,
що  20 грудня 2003 року ОСОБА_5, що
діяла  від імені ОСОБА_6 на підставі
довіреності, посвідченої першою Чернігівською державною нотаріальною конторою
подарувала позивачу 13 частину житлового будинку з відповідною частиною
надвірних споруд та земельну ділянку площею 0,0686 га, що знаходиться в
АДРЕСА_1 Ця частина житлового будинку належала ОСОБА_6 на підставі свідоцтва
про право власності на житловий будинок. Земельна ділянка належала їй на
підставі Державного акту на право власності на землю. Він прийняв у дар 13
частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та земельну
ділянку площею 0,0686 га. Мати позивача померла 4 жовтня 2004 р., в останні
роки життя вона страждала рядом тяжких захворювань, мала потребу в постійному
догляді і матеріальній допомозі, тому позивачу зі своєю сім'єю приходилось
здійснювати догляд за нею. В жовтні місяці позивач звернувся в Чернігівське
МБТІ про реєстрацію належного йому на праві особистої власності 13 частини
житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться  в АДРЕСА_1, але в реєстрації йому було
відмовлено, оскільки його 13 частина житлового
будинку, на підставі  свідоцтва
про право на спадщину за законом від 16.10.2006 року № 1-3664 перейшла ОСОБА_3,
який  в подальшому подарував вказану
частину будинку ОСОБА_4 Вважає свідоцтво про право на спадщину, що видано
ОСОБА_3 і договір дарування 13 частини будинку ОСОБА_4 незаконним. Просив
винести рішення, яким визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за
законом від 16.10.2006 року, посвідчене Державним нотаріусом другої
Чернігівської нотаріальної контори та зареєстрованого а реєстрі   за № 1-3664; визнати недійсним   договір дарування частини будинку  від 19.10.2006 року, посвідченого ОСОБА_7,
приватним нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу та зареєстрованого реєстрі   за № 5268; витребувати майно, 1/3 частину
житлового будинку з відповідною частиною
надвірних споруд та земельну ділянку площею 0,0686 га, на якій він розташований,
що знаходяться в АДРЕСА_1 від незаконного фактичного володільця ОСОБА_4  на користьОСОБА_1, як законного неволодіючого
власника. Стягнути з відповідачів на його користь витрати на сплату державного
мита в сумі 380 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи  30 грн., всього - 410
грн.

В ході розгляду справи до суду була подана зустрічна позовна заява ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, першої Чернігівської державної нотаріальної контори про
визнання договору дарування недійсним, яку
згодом уточнили (а.с. 82-85 т. 2) мотивуючи свої вимоги тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_3 - ОСОБА_6
Після її смерті залишилась спадщина у вигляді 13 частини будинку розташованому
в АДРЕСА_1 з надвірними будівлями  та
земельної ділянки розміром 0,0686 га, що знаходиться біля зазначеного будинку.
Ця частина житлового будинку  належала
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок
виданого міським відділом комунального господарства комітету Чернігівської
міської ради народних депутатів  3 жовтня
1977 року та зареєстрованого в Чернігівському БТІ 17 жовтня 1977 року за № 257.
Земельна ділянка належала його матері на підставі державного акту на право
приватної власності на землю. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 залишились він
та його брат ОСОБА_1 1 жовтня 2006 року другою Чернігівською державною
нотаріальною конторою  йому було видано
свідоцтво про право на спадщину за законом, право власності зареєстроване
Чернігівським МБТІ. 19 жовтня 2006 року ОСОБА_3 вказану частину належного йому
будинку подарував своїй онучці ОСОБА_4, яка 23 жовтня 2006 року зареєструвала
право власності на частину будинку в Чернігівському МБТІ. На початку листопада
2006 р., коли він отримав копію позовної заяви від свого брата, дізнався, що
його мати начебто подарувала ОСОБА_1 через його дружинуОСОБА_5 належну їй частину
будинку та земельну ділянку, але договір дарування не було зареєстровано в  Чернігівському МБТІ. Вважає, що скориставшись
безпорадним станом його матері, її важкою хворобою, відповідач зі своєю
дружиною обманним шляхом заволоділи частиною будинку, яка належала його  матері, тобто ця угода не відповідає вимогам
закону, бо підписана не тією особою, яка мала право підпису. Також, в судовому
засіданні з'ясувалось, що  ОСОБА_6 на час
надання довіреності на ім'я ОСОБА_5 знаходилась в дуже тяжкому стані, не могла
самостійно себе обслуговувати, не могла самостійно пересуватися, готувати собі
їжу, прати, не могла самостійно писати та читати, була безпорадна. Згідно
довідки  1 поліклінічного відділення 1-ї
Чернігівської міської лікарні № 40 від 20.11.2006 року ОСОБА_6 страждала
хронічною церебро-васкулярною  хворобою,
синдромом судинного Паркінсонізму, атеросклеротичним  кардіосклерозом, деформуючим артозом колінних
суглобів П ступеню. На момент підписання довіреності ОСОБА_6 було 87 років.
Враховуючи  пояснення сторін, висновки
лікарів, похилий вік та тяжкий хворобливий
стан ОСОБА_6, вважають, що на момент
оформлення довіреності ОСОБА_6 не усвідомлювала значення своїх дій  та не могла керувати ними. Просили   визнати недійсним доручення № 3-2728 від 8
серпня 2003 року виданого від імені ОСОБА_6 на ім'яОСОБА_5  на право подарувати  належну ОСОБА_6 частину будинку з надвірними
спорудами та земельну ділянку, засвідченого державним нотаріусом  першої державної нотаріальної конториОСОБА_6
Визнати недійсним договір дарування № 3-3837 від 9 грудня 2003 року згідно
якого ОСОБА_5, яка діяла від імені ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_1 належну їй
частину будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку, розташовані в
АДРЕСА_1 Призначити по справі посмертну судово - психіатричну експертизу для
визначення психічного стану ОСОБА_6 на момент складання довіреності № 3-3837
від 9 грудня 2003 року.

В судовому засіданні позивач - відповідач
ОСОБА_1 та його представник заявлені
позовні вимоги підтримали, зустрічний позов не визнали.

Відповідачка - позивачка - представник
відповідача - позивача ОСОБА_3- ОСОБА_4
заявлений зустрічний позов підтримала, позов ОСОБА_1 не визнала,
поросила в його задоволенні відмовити повністю.

Відповідачка ОСОБА_5 позовні вимоги
ОСОБА_3 не визнала, просила в його задоволенні відмовити повністю.

Представник відповідача -  першої Чернігівської державної нотаріальної
контори ОСОБА_6 вважала, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволенню не підлягає. Додатково пояснила,
що вона особисто виїжджала за місце проживання ОСОБА_6 для підписання
доручення. При підготовці документів та підписанні доручення спілкувалась з
ОСОБА_6, роз'яснювала наслідки підписання доручення та укладення договору
дарування. ОСОБА_6 розповідала, що син
ОСОБА_1 за нею доглядає,
виказувала намір  подарувати свою
частину будинку сину ОСОБА_1 При цьому поводилась адекватно, розуміла значення
своїх дій, підписувала доручення добровільно. При підписанні доручення  у неї, як у нотаріуса не виникло підозри,
що  ОСОБА_6 діє під примусом чи введена в
оману, також не виникало підозри щодо її
психічного стану здоров'я.

Представник прокуратури Чернігівської області, відповідач - позивач
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на
стороні відповідачів - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, представник  третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні
відповідачів - другої Чернігівської державної нотаріальної контори в судове
засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені належним
чином, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення. До суду
від  другої Чернігівської державної нотаріальної
контори надійшов лист про слухання справи у відсутність їх представника. Суд
вважає за можливе слухати справу у відсутність нез'явившихся осіб, на
підставі  наявних матеріалів в справі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
показала, що вона працює листоношей та
розносила пенсію. Спочатку відомість
підписувала сама ОСОБА_6, але
оскільки в неї тремтіли руки, розписувався син в її присутності, гроші вона
передавала ОСОБА_6 Розмовляла з нею, будь яких психічних розладів або
неадекватність поведінки у ОСОБА_6 не помітила.

Свідок ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судовому
засіданні пояснили, що вони є родичами ОСОБА_6, спілкувались з нею. ОСОБА_6
психічних розладів не виявляла, поводилась
адекватно. Доглядали за нею сім'я ІНФОРМАЦІЯ_2. При житті ОСОБА_6 казала,
що подарувала сину ОСОБА_1 належну їй частину будинку.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
показала, що працює дільничним
лікарем   міської лікарні № 1. Під
час відпустки ОСОБА_12, яку вона заміняла, приходила к ОСОБА_6 до дому, про
зробила відповідний запис в медичній картці. Будь яких  психічних розладів у ОСОБА_6 не помітила.

Свідок
ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, , що працює дільничним  лікарем
міської лікарні № 1. ОСОБА_6 проживала на її дільниці. Приходила до неї
додому часто. Поводилась Сорока адекватно, психічних розладів не виявляла.
Наявні у неї хвороби не впливали на її психічний стан.

Вислухавши пояснення  сторін,  дослідивши матеріали справи,  свідків,
суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання свідоцтва про право на спадщину
за законом та договору дарування недійсним підлягають частковому
задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1, першої
Чернігівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 про визнання  довіреності та договору дарування недійсним,
про  визнання заповіту недійсним  не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні,  ОСОБА_6
на підставі  свідоцтва про право
власності на житловий будинок  та
державного акту на право власності на землю належала  13 частина житлового будинку з відповідною
частиною надвірних споруд та земельна ділянка площею 0,0686 га за адресою:
АДРЕСА_1

Відповідно до доручення від 08.08.2003 року, посвідченого ОСОБА_6,державним
нотаріусом  Першої Чернігівської
державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-2728, ОСОБА_6
уповноважила ОСОБА_5  подарувати
громадянину ОСОБА_1  належну їй на праві
приватної власності  частину жилого
будинку з відповідною частиною  надвірних
споруд та земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходиться в
АДРЕСА_1, для чого надала їй право подавати від її імені заяви та отримувати
від усіх осіб та установ необхідні для цього довідки та документи, підписати
договір дарування, розписуватись за неї та виконувати всі дії, пов'язані з
виконанням цього доручення (а.с. 219 т.1).

09.12.2003 року  укладено договір дарування частини житлового
будинку та земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_6, від імені якої дієОСОБА_5,
на підставі довіреності, посвідченої  Першою
Чернігівською державною нотаріальної конторою 08.08.2003 року за р. № 3-2728
подарувала, а ОСОБА_1 прийняв  у дар 1/3
частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та земельну
ділянку площею 0,0686 га, надану  для
будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що
знаходяться в АДРЕСА_1(а.с. 220 т. 1).
Відповідно до п. 6  зазначеного
Договору  право власності на частину  вищезазначеного житлового будинку та
земельної ділянки в  Обдарованого виникає
з моменту  нотаріального посвідчення  цього договору. В Чернігівському МБТІ право
власності на 1/3 частину спірного будинку ОСОБА_1 не зареєстрував. Відповідно
до вимог ст.. 128 ЦК України (1963 р.) право власності у набувача майна  за договором
виникає з моменту  передачі речі,
якщо інше не передбачено законом або договором.

ОСОБА_6  померла 01.10.2004 р. (
а.с.8 т. 1).

Заявляючи позовні вимоги щодо визнання доручення від 08.08.2003 року
недійсним та визнання договору дарування частини житлового будинку та земельної
ділянки, відповідачі-позивачі  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 зазначили, що дане доручення підписане не ОСОБА_6, підписане внаслідок
обману. В ході судового засіданні подали додаткову позовну заяву, де змінили
підставу  позовних вимог, оскільки
проведення судової почеркознавчої експертизи є неможливим в зв'язку з
відсутністю вільних та експериментальних зразків підпису ОСОБА_6, просили
визнати доручення від 08.08.2003 року та договір дарування частини житлового
будинку та земельної ділянки недійсними, оскільки   ОСОБА_6 на час підписання доручення була
нездатна розуміти значення своїх дій.

Відповідно до вимог ст.. 48 ЦК України (1963
р.) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому  числі ущемлює особисті або майнові права  неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог  ст. 55 ЦК України (1963 р.), угода, укладена
громадянином, хоч і дієздатним, але який в момент її укладення    перебував
у такому стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій або керувати
ними, може бути визнана судом недійсною за позовом цього громадянина.  Для
визначення наявності такого стану
на момент укладення угоди судом по справі було призначено посмертну  судово-психіатричну експертизу.

Згідно
акту  посмертної судово -
психіатричної експертизи № 35513 від 04.07. 2008 р.,  у ОСОБА_6 на час укладання  довіреності - 08.08.2003 р. мав місце
органічний розлад особистості внаслідок судинного захворювання головного мозку
(F 07.82 за  Міжнародною Класифікацією
Хвороб 10-го перегляду), який не позбавляв її здатності усвідомлювати   значення своїх дій та керувати ними(а.с.
170-177 т. 2).

Враховуючи висновок посмертної
судово-психіатричної експертизи, покази свідків, державного нотаріусаОСОБА_6,
аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що відсутні підстави щодо
визнання недійсним доручення від 08.08.2003 року та договору дарування частини
житлового будинку та земельної ділянки від 09.12.2003 року. Власник може
розпорядитись своїм майном на свій власний розсуд.   ОСОБА_6
підписувала довіреність  за
власним волевиявленням,  довіреність  та договір дарування укладенні з додержанням
форми угоди, встановленої законом.

15.03.2004 року ОСОБА_3  звернувся до Другої Чернігівської державної
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої 01.10.2004
р. ОСОБА_6  16.10.2006 року ОСОБА_3
видано  свідоцтво про право на спадщину
за законом,  відповідно до якого
спадкоємцем майна  гр.. ОСОБА_6., яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1  є її син,
спадкоємець першої черги  ОСОБА_3
Спадкове майно, на яке  в указаній частці
видано це свідоцтво складається з 1/3 частини
житлового будинку № 14 з відповідною частиною надвірних споруд, що
знаходиться в м. Чернігові  по вул.
Будьонного. (а.с. 52 т.1).  Відповідно до
договору дарування частини  будинку від
19.10.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом  Чернігівського міського нотаріального округу
ОСОБА_7.  та зареєстрованого в
реєстрі  за № 5268, ОСОБА_3 подарував, а
ОСОБА_4 прийняла у дар  ідеально 1/3
частину  житлового будинку з відповідною
частиною надвірних споруд, що знаходиться в м. Чернігові вул.. Будьонного, 14
(а.с. 76 т. 2).

Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1218 ЦК України  спадкуванням є перехід  прав та обов'язків  (спадщини) від фізичної особи, яка
померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).  До складу спадщини  входять усі права  та обов'язки, що належали  спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і
не припинилися  внаслідок його смерті. Як
встановлено в судовому засіданні, на момент смерті ОСОБА_6  спірне майно - 1/3 частина жилого будинку з
надвірними спорудами, що розташоване в АДРЕСА_1, їй не належало, а тому не
могло входити до складу спадщини за законом.

Відповідно до вимог ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно
від особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати
його від добросовісного набувача у всіх
випадках.

Відповідно до вимог ст. 216 ЦК України недійсний право чин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину  кожна із сторін
зобов'язана повернути  другій
стороні  у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину.

За таких обставин суд приходить до висновку, що свідоцтво про право на
спадщину за законом від 16.10.2006 року, посвідчене  державним нотаріусом   Другої Чернігівської державної нотаріальної
контори,   зареєстроване  в реєстрі за № 1-3664, видане на ім'я ОСОБА_3
та договір дарування  частини  будинку від 19.10.2006 року, посвідченого
приватним нотаріусом  Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_7.
та зареєстрованого в реєстрі  за №
5268 підлягають скасуванню. Спірне майно підлягає поверненню  власнику - ОСОБА_1

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати на сплату державного мита в
сумі 380,00 грн.  та витрати на
інформаційно  - технічне забезпечення
розгляду справи  в сумі 30,00 грн., а
всього 410 грн. - по 210 грн. з кожного

Керуючись ст. ст.
8, 10, 11, 60, 209, 213-215  ЦПК
України, ст.ст. 48, 55, 128 ЦК України (1963 р.), ст.ст. 12, 44, 203, 216, 228,
319, 321,  386-388, 1216, 1218 ЦК
України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину  за законом та
договору дарування недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво  про право на спадщину за законом від 16
жовтня 2006 року, посвідчене державним нотаріусом другої Чернігівської
державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3664.

Визнати недійсним договір дарування
частини будинку від 19 жовтня 2006 року, посвідченого ОСОБА_7, приватним
нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу та зареєстрованого в
реєстрі за № 5268.

Зобов'язати ОСОБА_4 повернути майно, 13
частину житлового будинку  з відповідною
частиною надвірних споруд та земельну ділянку площею 0,0686 га, на якій він
розташований, що знаходиться в АДРЕСА_1, власнику  ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 судові витрати на сплату державного мита в сумі 380,00 грн.  та витрати на інформаційно  - технічне забезпечення розгляду справи  в сумі 30,00 грн., а всього 410 грн. - по 210
грн. з кожного.

В задоволенні зустрічного позову  ОСОБА_3
та ОСОБА_4 доОСОБА_1, першої Чернігівської державної нотаріальної
контори, ОСОБА_5 про визнання  довіреності
та договору дарування недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного
суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з
дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження рішення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя
Новозаводського

Районного суду
міста Чернігова                                     І.А.Косач