Справа № 22 - ц
- 958                            Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія  - 30                                         Суддя-доповідач:  Ведмедь Н.І.
У Х В А Л А

і м е н е м     У к р а ї н и

12 серпня 2008  року колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого  -   Смирнової Т.В.,

суддів             -  Ведмедь Н.І.,   Лузан Л..В .

з участю секретаря судового засідання
-  Пархоменко  А.П.

в присутності осіб, які приймають участь у справі :  ОСОБА_1 і
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою  ОСОБА_3

на
рішення  Буринського  районного суду від 09 червня 2008 року

у
справі за позовом   ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2  до  ОСОБА_3 та ОСОБА_4

про
відшкодування  спричиненої  майнової
та моральної  шкоди, -

в с т
а н о в и л а :

Рішенням Буринського районного суду
від 09 червня 2008 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1  480 грн. в рахунок   відшкодування  майнової шкоди, 250 грн. в рахунок  відшкодування
моральної шкоди та повернення сплачених судових витрат в сумі 49 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
480 грн. в рахунок
відшкодування  майнової шкоди, 250
грн. в рахунок  відшкодування  моральної шкоди та повернення сплачених судових
витрат в сумі 49 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі      ОСОБА_3 не
погоджується з рішенням суду, посилається на невідповідність висновків
суду  обставинам справи,  порушення судом норм  матеріального та процесуального  права.

Зокрема, зазначає, що  судом   не враховано той факт, що  вона участі в противоправних діях не
приймала,   що згідно  відмітки проживання в її паспорті зазначено :
АДРЕСА_1, де вона зареєстрована з 2000 р., а в паспорті сина зазначено :
АДРЕСА_2.   Отже, вона періодично лише
відвідувала сина і не могла в повному обсязі відповідати  за
його вчинки.

Також вказує на те, що судом не враховано,
що  вона намагалась припинити
противоправні дії сина, а  позивачі
спровокували його до  їх вчинення, тому
просила  рішення суду скасувати та
постановити нове рішення, яким  відмовити
в задоволенні позову.

Перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін в справі, вивчивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню,  виходячи з
наступного.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, правильно
визначився в спірних правовідносинах
і  вірно прийшов до висновку
що  відповідачі  умисно пошкодивши   огорожу позивачів,    спричинили
їм  як матеріальну, так і
моральну  шкоду.

Цей висновок  підтверджується матеріалами  справи, із яких вбачається, що господарства
сторін знаходяться поруч та розташовані по АДРЕСА_2.   Між
сім'ями склались неприязні стосунки в зв'язку із спором за межу між їх
господарствами.

23
серпня  близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 умисно  пошкодили огорожу
позивачів, а саме розбили  8  листів шиферу, який позивачі  спорудили між
господарствами.

Даний
факт підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5,  ОСОБА_6, ОСОБА_7 та   висновком
ст. ДІМ Буринського РВ УМВС України від 23.08.2007 року ( а.с. 4), тому  доводи апелянта про те, що  вона не била шифер не заслуговують  на увагу.

Відповідно  до висновку
акту  № 43   від 12.03.2008 року судово - психіатричної
експертизи  ОСОБА_4 страждає хронічним
психічним захворюванням  у вигляді :
“Шизофренія, параноїдна форма...”    В
період  вчинення ним противоправних дій
23.08.2007 року знаходився у хворобливому стані, внаслідок чого не міг
усвідомлював значення своїх дій та керувати ними.

Такий   стан для нього є постійним. ( а.с. 58-62).

Рішенням  Буринського районного суду від 22 травня 2008
року ОСОБА_4 визнаний  недієздатним  та призначено ОСОБА_3 його опікуном ( а.с.
63).

Згідно  ч. 2 ст. 1186 ЦК України,
якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та  не могла керувати ними у   зв'язку з психічним розладом або  недоумством, суд може постановити  рішення про відшкодування цієї шкоди її
чоловіком ( дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо  вони проживали разом з цією особою, знали про
її психічний розлад   або недоумство, але
не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Як вбачається  з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції відповідачка ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4,
яка    проживає з сином     в АДРЕСА_2
на  протязі  20 років.

ОСОБА_4 психічно хворіє з березня 1988 року, що підтверджується випискою із
історії хвороби ( а.с. 460.)  і його
мати,  знаючи про його психічний  розлад, не вжила заходів, достатніх для
запобігання його противоправної поведінки.

Доводи  ОСОБА_3 про те,   що вона прописана  за іншою адресою ніж її син, лише відвідувала
його і не могла в повному обсязі відповідати
за  його вчинки не заслуговують на
увагу, оскільки  сам факт  реєстрації
в м. Києві  не має істотного
значення, так як  фактично вона проживає
разом з сином

в м. Буринь.

Так,  і в своїх зверненнях  відповідачка
ОСОБА_3 вказує місце проживання
АДРЕСА_2  ( а.с. 31, 51).

За таких підстав, суд першої інстанції
прийшов до вірного  висновку ,
що  неправомірними  діями відповідачів позивачам завдано
матеріальні збитки, які повинні ними бути відшкодовані  в повному
обсязі, але оскільки  ОСОБА_4   страждає психічним захворюванням і не
усвідомлював значення своїх дій, то відповідно до ч. 2 с. 1186 ЦК України
ОСОБА_3 зобов'язана відшкодувати завдану шкоду.

При визначення розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 500 грн.  місцевий суд належним чином   врахував душевні  страждання, які позивачі зазнали у зв'язку із
пошкодженням  їх майна, виходячи з засад
виваженості, розумності та справедливості.

Доводи
апеляційної  скарги    не спростовують  висновків суду, рішення суду першої інстанції
узгоджується з доказами, наявними у справі, відповідає вимогам норм
матеріального і процесуального права, і тому підстав для його зміни або
скасування відповідно до ст. 309 ЦПК України не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303,  307 ч.1
п1,   308 ,   313-315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3   відхилити, а
рішення Буринського
районного  суду від 09 червня
2008  року в даній справі   залишити без зміни.

Ухвала  набирає законної сили з
моменту проголошення, і з цього часу протягом двох місяців може бути
оскаржена  в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий -

Судді :