У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

26 вересня 2008 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 18 січня              2005 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від
2 липня 2008 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження
строку для прийняття спадщини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У липні 2004 року ОСОБА_1 звернувся в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його
мати          ОСОБА_3, якій належала на
праві власності &frac12; частина
квартири АДРЕСА_1, на яку мати залишила заповіт на його ім'я.                          У встановлений
законом строк він до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не
звернувся, у зв'язку з тим, що постійно мешкав у Харківській області та не мав
можливості приїхати до м. Феодосія для оформлення відповідних документів для
прийняття спадщини, а також через необізнаність про необхідність вчинення
вказаних дій. У липні 2004 року він звернувся до державної нотаріальної
контори, однак йому відмовили за пропуском строку для прийняття спадщини.
Просив суд продовжити строк для прийняття спадщини.

У листопаді 2004 року ОСОБА_2 звернулася в суд із
вищезазначеним зустрічним позовом, в якому просила суд встановити факт
прийняття спадщини та визнати за нею право власності на &frac12;
частину квартири АДРЕСА_1

Рішенням Феодосійського міського суду Автономної Республіки
Крим від                18 січня 2005
року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 2 липня 2008 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а зустрічний
позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті
ОСОБА_3, а за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_4 на &frac12; частину квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на
правову допомогу в розмірі 400 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження строку для прийняття спадщини, за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та
визнання права власності відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                            М.В. Патрюк