Справа №2-2587/08/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ             УКРАЇНИ

03 червня  2008 року
Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого      -    судді
Муратової С.О.

при
секретарі -                   Носач О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської
міської ради, про визнання права власності -

Встановив:

Позивач
звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати за нею право
власності на нежитлові приміщення другого поверху, колишня АДРЕСА_1, загальною
площею 52,0 кв. м., цільове призначення: адміністративно-офісні, вказуючи,
що  17.09.2004 нею на підставі договору
купівлі-продажу квартири, засвідченого приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 була
придбана квартира, розташована по АДРЕСА_1. На підставі вказаного договору нею
було отримано право власності 100 % на вказану квартиру. Фактично за вказаною
адресою розташований 5-типоверховий житловий будинок Літ. "А-5", який
побудований з цегли. АДРЕСА_1, згідно технічного паспорту розташована на
другому поверсі та складається з двох жилих кімнат, загальною площею 52,0 кв.
м., у тому числі житлової - 33,2 кв. м. З метою поліпшення умов та приведення
приміщення до стану, необхідного для здійснення підприємницької діяльності вона
без дозволу Харківської міської ради провела реконструкцію вказаних приміщень,
яка не призвела до зміни загальної площі, у нежитлові, що визначає вказаний
об'єкт як самовільний. Згідно технічного висновку на вказані нежитлові
приміщення, проведеного ТОВ "Харківреконструкція" (державна ліцензія
серія НОМЕР_2) щодо стану будівельних конструкцій після проведення
реконструкції, останні реконструйовані відповідно до існуючих будівельних норм
та правил, у тому числі пожежних та санітарних, та цілком готові до
експлуатації, а саме під адміністративно-офісні приміщення. Зазначає, що
зважаючи на те, що позивач є власником вказаних приміщень, КП "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації" не внесло відповідних змін до
реєстру речових прав на нерухоме майно, посилаючись на відсутність
правовстановлюючих документів у позивача на зазначені реконструйовані
приміщення.

В
судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити.

Представник
відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про
день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав письмові
заперечення на позовну заяву, в яких просить розглянути зазначену справу у
відсутності представника Харківської міської ради за наявними матеріалами, та
зазначає, що позивачем не виконані вимоги, передбачені „Порядком вирішення
питань, пов'язаних із самочинним будівництвом” від 28.09.2005р., № 188/05 (а.с.
45).

Суд,
вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом
достовірно встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу квартири від 17.09.2004р., засвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за реєстраційним номером
НОМЕР_1, та витягу про реєстрацію права власності на
нерухоме майно, виданого КП «Харківське міськБТІ» від 17.09.2004р. № 119413, позивач
по справі ОСОБА_1 є власником  АДРЕСА_1,
та складається з 2 жилих кімнат, загальною площею 52,0 кв. м, у тому числі
житловою 33,2 кв. м (а.с. 10-11, 12, 6-8).

В
результаті проведеної ОСОБА_1 реконструкції належного їй майна утворилось нове
майно - нежитлові приміщення другого поверху, колишня АДРЕСА_1, загальною
площею 51,5 кв. м., цільове призначення: адміністративно-офісні. Склад та
технічні характеристики новоутвореного майна відображені в технічному паспорті
на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок №110 від 21.02.2008р., який
виготовлений КП «ХМБТІ» (а.с. 22-25), при цьому вказана реконструкція не
призвела до збільшення загальної площі.

Згідно
технічного висновку на вказані нежитлові приміщення, проведеного ТОВ
"Харківреконструкція" (державна ліцензія серія НОМЕР_2) щодо стану
будівельних конструкцій після проведення реконструкції, на момент
обстеження  всі основні будівельні
конструкції видимих деформацій не мають та знаходяться в задовільному
технічному стані; приміщення офісу обладнані необхідним технологічним обладнанням,
в планувальних рішеннях дотримані санітарно-гігієнічні правила; виконана
реконструкція квартири № 14 під офіс зі збереженням планувальних рішень не
вплинула негативно на несучу спроможність основних будівельних конструкцій
будинку та приміщення придатні для подальшої експлуатації під офіс (а.с.
15-27).

Відповідно
до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК ,України, позивачу належить право
володіння, користування і розпорядження власним майном. Ст. 319 ЦК України дає
право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном по власному розумінню.

Згідно
ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена)
особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа,
яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є
власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно
до вимог ст.376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються самочинним, якщо вони збудовані
(реконструйовані) або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для
цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил.

На
підставі ст.386 ЦК України захист права власності здійснюється судом, а власник
може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не
були поєднані з позбавленням володіння.

У
відповідності зі ст.19 Закону підставою для державної реєстрації прав, що
посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, зокрема є і рішення суду
стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрали законної сили.

Відповідно
ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно
до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно
та їх обмежень» право власності (повного господарського відання) на нерухоме
майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно наказу Міністерства
юстиції України «Про затвердження тимчасового положення про порядок реєстрації
прав власності на нерухоме майно» від 07.02.2002року №7/5, реєстрацію прав на
нерухоме майно здійснюють БТІ.

За
викладених обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для
визнання права власності ОСОБА_1 на нежитлові приміщення другого поверху, колишня
АДРЕСА_1, загальною площею 52,0 кв. м., цільове призначення:
адміністративно-офісні.

У
відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати. Проте в даному випадку суд враховує відсутність вини відповідачів у
виникненні даного спору, а тому залишає судові витрати, сплачені позивачем, а
самеу судовий збір в сумі 1700гр. (а.с. 2, 44), витрати на
інформацінйо-текхнічне забезпечення розгляду справи вс умі 30гр. (а.с. 1), за
позивачем.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208, 209, 212-215, 218, ст. ст. 3, 4,
5, 10, 60 ЦПК України, ст. 15, 16,  331,
334, 376,  392 Цивільного кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ
:

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення №№ 14-1, 14-2, 14-3, 14-4,
14-5  другого поверху, колишня АДРЕСА_1,
загальною площею 51,5 кв. м., цільове призначення: адміністративно-офісні.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області шляхом подачі протягом 10 днів після проголошення вступної та
резолютивної частини рішення через Київський районний суд м. Харкова заяви про
апеляційне оскарження рішення суду та шляхом подачі протягом 20 днів після
подачі вказаної заяви апеляційної скарги
через Київський районний суд м. Харкова, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя -