У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:            Барсукової В.М.,                              Луспеника Д.Д.,

Жайворонок Т.Є.,                              Лященко Н.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю
(далі - ТОВ) “Трансінфотур” до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування свідоцтва про державну реєстрацію й вилучення
майна з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ТОВ
“Трансінфотур”, треті особи: ОСОБА_2, суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1, про захист права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2, до якої
приєднався ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 13
лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 червня
2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У вересні 2006 року ТОВ
“Трансінфотур” звернулося в суд із позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування свідоцтва про державну
реєстрацію та вилучення майна з чужого незаконного володіння. Позивач посилався
на те, що рішенням господарського суду Вінницької області від 19 жовтня 2005
року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного господарського
суду від 17 травня 2006 року, переведено права та обов'язки покупця за
договором купівлі-продажу частини адміністративної будівлі, розташованої на
вул. Ленінградській, 39 у м. Вінниці, укладеним між ТОВ “Вінницька пересувна
колона № 30” та ТОВ “Віалан”, на ТОВ “Трансінфотур”.  15 травня 2006 року між ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
ТОВ “Віалан” була укладена угода, за якою останнє зобов'язалося погасити борг
перед ОСОБА_2, а у випадку невиконання цієї угоди, ОСОБА_1 зобов'язалась
передати ОСОБА_2 у власність частину вказаної вище будівлі. Рішенням
третейського суду від 24 липня 2006 року визнано за  ОСОБА_3 право власності на частину спірного
приміщення. Позивач вважав, що набув права власності на частину
адміністративної будівлі на вул. Ленінградській, 39 у м. Вінниці, а тому просив
скасувати реєстраційне посвідчення про право власності на частину
адміністративного будинку № 39 на вул. Ленінградська в    м. Вінниці, видане ОСОБА_3, вилучити з
чужого незаконного володіння частину вищевказаної будівлі та скасувати рішення
третейського суду.

ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом
про визнання за ним  права власності на адміністративну
будівлю на вул. Ленінградській, 39 у м. Вінниці, посилаючись на те, що 10 липня
2006 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 позичила
у нього грошові кошти в сумі 3 млн. 700 тис. грн. в строк до 20 липня 2006 року.
Оскільки ОСОБА_2 не мала можливості повернути грошові кошти у вказаний строк,
21 липня 2006 року між ними було укладено договір про задоволення вимог кредитора,
за яким ОСОБА_2 передала
йому у власність 31/50 частин адміністративного приміщення на вул. Ленінградській,
39 у                  м. Вінниці. Рішенням
третейського суду від 24 липня 2006 року за ним визнано право власності на частину
адміністративного приміщення за вищевказаною адресою та зареєстровано право власності.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 13 лютого
2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від
12 червня          2007 року, позов ТОВ “Трансінфотур”
задоволено, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено. Скасовано реєстраційне
посвідчення про право власності на 31/50 частин в адміністративному будинку №
39 на вул. Ленінградська в м. Вінниці, яке складається із приміщень №2-1 до №
2-23; № 3-1 до № 3-4; №4-1 загальною площею 392, 2 кв.м, видане Вінницьким обласним
об'єднанням бюро технічної інвентаризації на ім'я ОСОБА_3 та вилучено її з незаконного володіння останнього, скасовано
рішення третейського суду від 24 липня 2006 року № 3, яким визнано за ОСОБА_3 право власності
на 31/50  частин в адміністративному будинку
№ 39 на вул. Ленінградська в  м. Вінниці.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального
та процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Задовольняючи первісний позов та
відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з яким
погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив з того, що рішенням
господарського суду Вінницької області від 19 жовтня 2005 року, залишеним без
змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 17 травня
2006 року,  переведено права та обов'язки
покупця за договором купівлі-продажу частини адміністративної будівлі
розташованої по вул. Ленінградській, 39 в м. Вінниця, укладеним між ТОВ
“Вінницька пересувна колона № 30” та ТОВ “Віаланд” від 15 липня 2002 року і 27
вересня 2002 року на ТОВ “Трансінфотур”. Крім того, визнано недійсним договір
купівлі-продажу частини адміністративної будівлі за вищевказаною адресою,
укладений між ТОВ “Віалан” та СПД ОСОБА_1 від 26 травня 2004 року та вилучено у
останньої частину вказаної будівлі і передано ТОВ “Трансінфортур”, а тому
подальша зміна власників спірних приміщень є такою, що порушує права позивача.

При розгляді справи судом не були порушені норми
матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи є
необґрунтованими та правильність висновків суду не спростовують, тому колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України не знаходить
підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и
л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, до якої приєднався ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 13
лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 червня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

В.М. Барсукова  Т.Є. Жайворонок  Д.Д. Луспеник  Н.П. Лященко