Справа № 2-1302/2008
З А О Ч Н Е     Р І Ш Е Н Н Я
20  серпня  2008 року
Київський   районний
суд   м. Сімферополя  в   складі:
судді            Харченко      І.О.,
у  відкритому  судовому
засіданні   в   місті
Сімферополі   цивільну   справу   за
позовом ОСОБА_1  до  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  треті  особи
Крим,   Центральна   Товарна
Біржа,   про  визнання
договору  купівлі-продажу  автомобілю
недійсним,  скасування    його
державної   реєстрації    та
повернення     автомобілю,  -
08.11.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який неодноразово  уточнював,
до  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3,
про визнання  недійсним  договору
купівлі-продажу  та  повернення
автомобілю. Свої  вимоги  позивач
мотивує  тим, що він сумісно
з  відповідачкою  придбав
у  автосалоні „Авторитет-М” новий  автомобіль
марки  „NISSAN  NOTE”, загальною   вартістю
сплатив  при  придбані
було отримано  по  кредитному
договору № 1101/1106/64/785
від  30.11.2006 року,  який
було  оформлено   на
відповідачку.  Цей   кредит
2007  року  відповідачка,
керуючи спірним  автомобілем,  допустила ДТП, у якій  отримали
пошкодження  спірний
автомобіль  та  автомобіль
марки „Форд”. Ця обставина спонукала
відповідачку  без  його
спірний   автомобіль  з  ціллю   його
відчуження  ОСОБА_3, який  зареєстрував
на  себе  цій автомобіль. Оскільки позивачка  є
його  дружиною,  позивач
остаточно  просив суд   визнати
договір   про  відчуження
автомобіля    марки  „NISSAN NOTE”, укладеного   між
недійсним,   відмінити   державну
реєстрацію   спірного   автомобіля за ОСОБА_3 та  повернути
автомобіль  „NISSAN   NOTE” у
сумісне   користування   сім'ї ОСОБА_1  і
ОСОБА_2 (а.с.  5-6, 11-13, 65-66,
У  судовому  засіданні
позивач  свої   вимоги,
підтримав,  та  просив
позов   задовольнити,  додавши,
кошти   вносилися  чергові
внески  для  погашення кредиту, за  рахунок його коштів  сплачена
значна  частка кредиту.  Крім
для  ремонту  автомобілю
після  ДТП.   Позивач
наполягав  на повернені   спірного
автомобіля  у  власність його родини, але не погодився
на  виплату  відповідачу
ОСОБА_3  сплачених  останнім
грошей  за   придбаний
У судовому засіданні представник
позивача дав  пояснення
згідно  вищевказаному,   просив позов
задовольнити, оскільки позивач згоди на відчуження спірного автомобіля
відповідачці  ОСОБА_2 не  давав.
Ухвалою  суду  від
06.03.2008 р. до участі в справі, в якості  третіх
осіб залучені Управління
ДАІ   ГУМВС   України
Центральна   Товарна   Біржа
У  судовому  засіданні
відповідачка  ОСОБА_2   позов
не   визнала, мотивуючи  це
уклала   кредитний   договір
позивача,  виконала   свої
зобов'язання  по  цьому
договору   менш  ніж за рік. Але вона не заперечувала
факту   придбання  спірного автомобіля  під
позивачем  і  те,  що
позивач давав нотаріально   посвідчену   згоду
на  отримання   кредиту.
Також  ОСОБА_2  підтвердила,
згоди   позивача    на
відчуження   спірного   автомобілю.
Більш  в  судові
засідання   відповідачка  не
з'являлася,    про  місце
справи  повідомлялась  належним
чином,    причини   її
неявки   суду    не
У   судовому   засіданні
відповідач   ОСОБА_3  позов
пояснив,  що 25 чи  26
грудня   2007 року  він
придбав   спірний   автомобіль
у  продавця   ОСОБА_4
договір  був  зареєстрований  на
підставі   цього   біржового
договору  він   зареєстрував   спірний
автомобіль  на  своє
ім'я.   Відповідач ОСОБА_3  вказував, що
до  нього  претензій
по  спірному   автомобілю
ніхто не   пред'являв, але він  згоден
на  повернення  автомобілю
позивачу  при   відшкодуванні понесених  ним
витрат  на   придбання
та   утримання    автомобілю.
Більш  в  судові
засідання   відповідач  не
з'являвся,    про  місце
справи  повідомлявся  належним
чином,    причини   її
неявки   суду    не
Представник   відповідача
ОСОБА_3  у  судовому
засіданні пояснив, що ОСОБА_3 є
належним   покупцем,   бо  він   не
знав   про   придбання
автомобілю   у   шлюбі
та    претензіях  третіх
автомобіль.  Представник  вважає, що
позовні   вимоги  до
відповідача  ОСОБА_3   є
- УДАЇ   ГУМВС України  в
наданих  до  суду
довідці  та  відгуку
на  позов  вказала, що спірний  автомобіль
„NISSAN NOTE”  29.11.2006 р. був
зареєстровано  за громадянкою  ОСОБА_2, 31.10.2007 року  зазначений
автомобіль  був  знятий
реалізації,  а  26.12.2007 року  цей
автомобіль  був   зареєстрований  на
громадянина   ОСОБА_3  (а.с. 71, 133-134).  В
судове  засідання  представник
слухання   справи   повідомлений
Центральна  Товарна  Біржа
направила   на  адресу
суду  письмові  докази,
щодо  укладення  сторонами
купівлі-продажу  спірного  автомобілю.
Представник  третьої  особи
в  судове  засідання не
з'явився,  про  місце
справи  повідомлений  належним
чином,  причини  неявки   не
Зі  згоди   представника   позивача
суд   ухвалює    рішення
при   заочному розгляді справи,  що
відповідає  положенням  ст. 224 ЦПК України. Суд  вважає можливим   розглянути   справу  у  відсутності   відповідачів   та    представників  третіх
оскільки   мається    достатньо    матеріалів   про   права
і   взаємовідносини   сторін.
Вислухавши   позивача  та
його  представника,  відповідачів
та  представника  відповідача,
свідків,  дослідивши   матеріали
цивільної   справи  та
докази,  надані  сторонами
на  підставі  ст.  60
ЦПК  України,  судом
установлені  такі факти  та
відповідні   їм   правовідносини.
ст.ст. 57-59 ЦПК України
доказами  є будь-які фактичні
дані, на підставі   яких   суд
встановлює  наявність  або
відсутність  обставин,   що обґрунтовують вимоги  і
заперечення   сторін,  та
інших   обставин,   які
мають значення для справи. Ці дані встановлюються  на
підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як
свідків,   показань   свідків,
письмових    доказів,  речових
доказів,  висновків   експертів. Кожна   сторона
зобов'язана   довести   ті
обставини, на які вона посилається
своїх   вимог і заперечень,
крім   випадків, встановлених   ст. 61 ЦПК України.  Доказуванню
підлягають обставини,   які  мають
значення   для   ухвалення
рішення  у  справі
і   щодо яких  у сторін
та інших осіб, які   беруть  участь у
справі,  виникає    спір.

Статтею   60 ЦПК    України встановлено, що   кожна
сторона   повинна    довести
ті   обставини,   на
які  вона   посилається,    як
на   підставу    своїх
вимог   або   заперечень.

Відповідно до
ч.3  ст.368  ЦК України,   майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною  сумісною
власністю, якщо  інше  не
встановлено  договором або
законом.

Згідно до ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у
спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між   ними.
Розпоряджання  майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється  за
згодою  всіх  співвласників. У  разі вчинення
одним із співвласників правочину
щодо   розпорядження  спільним
майном  вважається, що він
вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення
правочину щодо розпорядження спільним майном, який  підлягає
нотаріальному посвідченню та (або) державній  реєстрації, має бути висловлена письмово і
нотаріально посвідчена.
Співвласники  мають  право
уповноважити одного з них  на   вчинення
правочинів   щодо
розпорядження  спільним майном. Правочин
щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може
бути  визнаний судом недійсним за позовом
іншого  співвласника  у
разі  відсутності  у
співвласника,  який вчинив
правочин,   необхідних    повноважень.

Згідно  ст. 65 СК
України  дружина,  чоловік
розпоряджаються  майном,  що є
обєктом   права  спільної
сумісної   власності   подружжя,
за   взаємною  згодою (ч.1). При  укладені
договорів  одним  із  подружжя  вважається,
що  він  діє  за  згодою
другого  подружжя.  Дружина,
чоловік  має  право
на  звернення   до
суду  з  позовом
про  визнання  договору
недійсним   як  такого,
що  укладений  другим
із   подружжя   без
її,  його  згоди,
якщо  це  договір
виходить   за   межі
дрібного   побутового (ч.2).

Судовим  розглядом   встановлено і  це
підтверджується  матеріалами   справи, що позивач  і
відповідачка   01.02.2003
року  уклали   шлюб,
про  що  в
книзі   реєстрації актів про
укладення   шлюбу   зроблено
запис   під   номером
34  від   01.02.2003 року  (а.с. 14).
До   тепер  шлюб
не   розірвано.

30.11.2006  року  Акціонерний
комерційний   банк „ТАС -
Комерцбанк”, в особі директора  КФ „ТАС -
Комерцбанк”  Юрікової Н.В. та   відповідачка
уклали кредитний  договір №
1101/1106/64/785,   про  надання
відповідачці  грошових  коштів
у  розмірі 72000 грн., на  строк
з  30.11.2006 року  по
29.11.2011 року  (п.1.1 Договору).
Відповідно до п.1.2 цього договору,
кредит  надається  відповідачці у  безготівковій
формі  шляхом перерахування  на  поточний   рахунок
підприємства-продавця
автотранспорту  на  підставі
заяви   відповідачки  та
договору   купівлі-продажу   автомобіля (а.с. 17).

Згідно  довідки  УДАЇ
ГУМВС України  в АР Крим  29.11.2006 року   на
відповідачку було зареєстровано автомобіль марки „NISSAN NOTE”, кузов
НОМЕР_1, реєстраційний  НОМЕР_2   (а.с.47).

Таким  чином,  суд
доходить  висновку, що  спірний
автомобіль „NISSAN  NOTE”  дійсно
був  придбаний  позивачем
і  відповідачкою у період  шлюбу
і є сумісною   власністю
подружжя.

У  вересні   місяці
2007 року  позивачка, керуя   спірним
автомобілем , скоїла  ДТП, за яку
вона  постановою  Київського
районного суду м.Сімферополь
від  11.10.2007 року  притягнута
до  адміністративної   відповідальності  по
ст.124 КУпАП  і  позбавлена
права   керувння   транспортними   засобами
терміном   на  шість
місяців (а.с.21). Те що позивачка
потрапила  у   ДТП, у
якій  вона  пошкодила
спірний  автомобіль,  сторони не заперечували.

У судовому  засіданні   свідок
ОСОБА_5 пояснив, що після
ДТП  ОСОБА_2  продала
йому  спірний   автомобіль
за  9000  доларів США. Придбаний їм  автомобіль
марки „NISSAN NOTE” мав  значні
механічні ушкодження, які значно знизили
його  вартість.  Для
того, щоб ОСОБА_2  могла  змогу
продати  автомобіль  він
дав  їй  кошти
і  вона сплатила   кредит і
тільки  після   цього
ОСОБА_2  надала  йому довіреність з правом  розпорядження і відчуження  спірного
автомобіля. Здійснюючи  йому  продаж
автомобіля   ОСОБА_2 казала,
що  її чоловік  помер і вона є  власником
автомобіля. Після ремонту пошкодженого автомобіля,  який
коштував  йому  біля
4000  доларів  США,
він  на  авто базарі
м. Сімферополь  знайшов покупця,
тобто ОСОБА_4, на  цей автомобіль.
Він  зняв
від  свого  імені
автомобіль з обліку  в  органах
ДАІ. Але оскільки покупець ОСОБА_4 наполягав на надані йому довіреності  від власника автомобіля,  то
він  і ОСОБА_2 з цим погодилися і
ОСОБА_2 надала  таку  довіреність ОСОБА_4 з правом розпорядження і
продажу  спірного   автомобіля.
ОСОБА_4 купив  у  нього
цей   автомобіль  за
15200  доларів  США. ОСОБА_2
у  розрахунках   між
нім  та   ОСОБА_4 участі  не
приймала.

У  судовому  засіданні
свідок  ОСОБА_4 пояснив,  що
придбав спірний автомобіль
на  авто базарі  м. Сімферополь  за
15500   доларів  США
у  продавця на ім'я ОСОБА_6,
який  продавав  автомобіль
на  підставі   довіреності,
наданої   йому   ОСОБА_2 Зі слів цього ОСОБА_6,  йому
стало  відомо  про продаж
спірного автомобіля  ОСОБА_2
ОСОБА_6у за 13000 доларів США. Зі слів ОСОБА_6
він  дознався, що цей  автомобіль
потрапив у ДТП  і  був
ним  відремонтований. Автомобіль
був  знятий  з
обліку  у  ДАІ
ГУМВС України  в  Криму,
а продавець ОСОБА_2, як власник
автомобіля, на його вимогу  надала
йому довіреність з правом продажу цього автомобіля.  Свідок
вказував, що він з ОСОБА_2 ніяких
розрахунків за придбаний автомобіль не проводив. Потім, оскільки
автомобіль потребував значного додаткового
ремонту і можливо мав порушення геометрії кузову, він продав спірний
автомобіль  покупцю   ОСОБА_3
за  16600-16700 доларів США.
Свідок додав, що він    знав  про
необхідність   згоди  чоловіка
ОСОБА_2 на  продаж автомобіля, але
коли  йому   надавали
довіреність,  то  сказали,
що  чоловік   ОСОБА_2помер.

Суд  критично  ставиться
до  пояснень свідків  та
ОСОБА_2  щодо  продажу
спірного   автомобілю  за
приватними   правочинами,  оскільки
суду не надано  належних  й
допустимих   доказів   укладення  сторонами
договорів   купівлі-продажу,  автомобіль
на той час не  був знятий  з реєстраційного  обліку
в  установленому   законом
порядку, а  сам  факт
видачі  ОСОБА_2  на
ім'я  ОСОБА_4  та ОСОБА_5
довіреностей  на  право
експлуатації  (керування)  та
продажу  в  її
інтересах   спірного  автомобілю
не  є   цьому
законним   та   обґрунтованим   доказом.

Згідно   інформації   ДАЇ
МВС  України  в  АР
Крим  31.10.2007  року
зазначений  автомобіль   було
знято  з   обліку
для   реалізації  (а.с.47).

26.12.2007 року  на  підставі
біржового  контракту № Т3/37/127
(договору купівлі-продажу)  ОСОБА_3  придбав у ОСОБА_2   спірний
автомобіль  (а.с. 127-130).
При  укладені   цього
біржового  контракту  (договору
купівлі-продажу)   від   імені
ОСОБА_7   діяв   на
підставі  довіреності  ОСОБА_4.

Згідно  пояснень  ОСОБА_3
він  придбав  на
підставі  приватного  правочину
у  ОСОБА_4 спірний  автомобіль у
відремонтованому  стані  за
16800 доларів США,  але  цьому
не  надано  суду
належних  й  допустимих
доказів. В тексті   біржового  контракту
(договору  купівлі-продажу)   в п.2.2
вартість  товару   не
вказана  (а.с. 128).

З
огляду  на   викладене
суд  доходить  висновку,
що  права  позивача
порушені,  оскільки   відповідачка,  як
співвласник  спірного  автомобіля,
не мала права  відчужувати
спірний   автомобіль   без
згоди   позивача.

Права  позивача  підлягають
судовому  захисту  шляхом
визнання  недійсним   біржового   контракту
№ ТЗ/37/127  (договір  купівлі-продажу)  від
26.12.2007  року  укладеного
між  ОСОБА_2 (в  особі
її  довірителя   ОСОБА_4)
та    ОСОБА_3   щодо
купівлі-продажу   автомобілю  марки
«NISSAN NOTE»,   2006  року
випуску,  синього  кольору,
об'єм   двигуна  1386 В,
тип ТЗ  - легковий  хетчбек,
кузов НОМЕР_1.   У  зв'язку
з  визнання  договору
купівлі-продажу  автомобілю   недійсним,
то  підлягає також  скасуванню
й   його  державна
реєстрації  на  ім'я
ОСОБА_3,  а   автомобіль
підлягає  поверненню   подружжю
ОСОБА_1.

Таким   чином,  розглянувши   дану   цивільну   справу  за  участю  усіх  зацікавлених осіб, у рамках  заявлених  вимог, на основі   дотримання
принципів  диспозитивності, змагальності  і  справедливості
судочинства,  всебічного  та  повного  дослідження   обставин справи,  перевірки  їх  наданими  сторонами   доказами,  оцінивши  їх у  сукупності,  виконавши  вимоги   процесуального  закону, суд   дійшов     висновку,   що   позов
підлягає   задоволенню.

На
підставі  ст.ст. 368, 369 ЦК
України, ст.ст. 60, 65  СК  України,
керуючись ст.ст.  10,  11,
14,  60, 61, 88, 209, 212,
214-215, 218, 224-226  ЦПК  України,
с у д
-

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1
до  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
треті  особи  -
ДАЇ  ГУМВС  України
в  АР Крим,  Центральна
Товарна   Біржа,   про
визнання  договору  купівлі-продажу  автомобілю
недійсним, скасування  його
державної  реєстрації  та
повернення     автомобілю   -
задовольнити.

Визнати   недійсним
біржовий   контракт  № ТЗ/37/127
(договір  купівлі-продажу) від
26.12.2007  року  укладений
між  ОСОБА_2  та
ОСОБА_3   щодо   купівлі-продажу   автомобілю
марки  «NISSAN NOTE»,
2006  року   випуску,
синього  кольору,   об'єм
двигуна  1386 В,  тип ТЗ
- легковий  хетчбек,    кузов НОМЕР_1.

Скасувати  державну
реєстрацію  автомобілю  марки
«NISSAN NOTE»,   2006  року
випуску,  синього    кольору,
об'єм    двигуна   1386 В,
тип   ТЗ   -
легковий    хетчбек,    кузов НОМЕР_1    на
ім'я  ОСОБА_3.

Автомобіль   марки
«NISSAN NOTE»,   2006  року
випуску,  синього  кольору,
об'єм  двигуна  1386 В,
тип ТЗ  - легковий  хетчбек,
кузов НОМЕР_1,  який  знаходиться
у ОСОБА_3  повернути  подружжю
ОСОБА_2    та   ОСОБА_1.

Рішення  може  бути
оскаржене  в   апеляційному
порядку до Апеляційного  Суду  АР Крим
через   Київський   районний
суд  м. Сімферополя   шляхом
подачі  в  10-денний строк   з
дня  проголошення   рішення
заяви   про  апеляційне
оскарження  і  поданням
після   цього  протягом
20 днів   апеляційної  скарги.

Заяву  про перегляд  заочного рішення може  бути  подано   відповідачем   протягом   десяти   днів  з
дня   отримання   його  копії.

Суддя: