Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18
вересня 2008 року                                                                               м.
Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Балюка М.І.,

Косенка В.Й.,

Мазурка В.А.,

Барсукової В.М.,

Костенка А.В.,

Охрімчук Л.І.,

Гнатенка А.В.,

Левченка Є.Ф.

Пшонки М.П.,

Григор'євої Л.І.,

Лященко Н.П.,

Патрюка М.В.,

Гуменюка В.І.,

Лихути Л.М.,

Перепічая В.С.,

Данчука В.Г.,

Луспеника Д.Д.,

Сеніна Ю.Л.,

Шабуніна В.М, -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Добропіллі Донецької області про
відшкодування моральної шкоди за скаргою відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Добропіллі Донецької області (далі -
відділення Фонду) про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від
12 травня 2006 року, ухвали апеляційного суду Донецької області від 31 липня 2006
року  та ухвали
Верховного Суду України  від 14 листопада
2006 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення Фонду
про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок нещасного
випадку на виробництві отримав травму, що завдало йому моральних страждань і
призвело до встановлення йому висновком МСЕК у березні 2006 року 25% втрати
професійної працездатності.

Посилаючись на викладене, просив зобов'язати відповідача відшкодувати йому
17 500 грн. моральної шкоди.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від        12 травня 2006 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької області від 31 липня 2006 року, позов
задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 9 тис. грн.
на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Верховного Суду України від 14 листопада 2006 року у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою відділення Фонду на зазначені судові рішення
відмовлено на підставі п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України.

У скарзі у зв'язку з винятковими обставинами відділення Фонду просить
скасувати ухвалу Верховного Суду України та ухвалити нове рішення про відмову в
позові, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції
одного і того самого положення закону.

Як на підставу такого оскарження, відділення Фонду посилається на рішення
Верховного Суду України від 12 грудня 2007 року у справі за аналогічною вимогою
ОСОБА_2 та інших до відділення Фонду, яким у задоволенні позову про
відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі
доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 ЦПК України підставою оскарження у зв'язку
з винятковими обставинами судових рішень у цивільних справах після їх перегляду
у касаційному порядку є неоднакове застосування судом касаційної інстанції
одного і того самого положення закону.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив із того, що
внаслідок нещасного випадку на виробництві позивачу завдано моральних
страждань, які на підставі ст. ст. 1 та 21 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
повинен відшкодувати відповідач.

Однак з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” (далі - Закон) у разі стійкої втрати
професійної працездатності право на отримання потерпілим страхових виплат, в
тому числі і виплати за моральну (немайнову) шкоду, настає з дня встановлення
йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Судами встановлено, що позивачу стійку втрату професійної працездатності
вперше встановлено висновком МСЕК 7 березня 2006 року (а.с. 14).

На підставі п. 27 ст. 77 Закону України “Про Державний бюджет України на
2006 рік” зупинено на 2006 рік дію абзацу четвертого статті 1 Закону в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Ухвалюючи оскаржувані рішення, суди не врахували, що зупинення Законом
України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» норми закону, яка передбачає
відшкодування моральної шкоди в разі встановлення стійкої втрати працездатності
внаслідок професійного захворювання, не дає підстав для її застосування.

Саме з таких міркувань виходила колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України при скасуванні судових рішень про задоволення
позовів про відшкодування моральної шкоди за страховими випадками з позивачами,
яким у 2006 році було встановлено стійку втрату працездатності, у справах за
позовами ОСОБА_2, ОСОБА_3

Таким чином, при вирішенні позову ОСОБА_1 судами помилково було стягнуто
відшкодування моральної шкоди у зв'язку з втратою професійної працездатності,
встановленої висновком МСЕК від 7 березня 2006 року, у той час, як дію норми ч.
3 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», на підставі якої здійснюється відшкодування
моральної шкоди, було зупинено.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК
України у випадках, коли допущені судом першої інстанції порушення закону не
були усунені судом апеляційної та касаційної інстанції або одночасно допущені
судом першої, апеляційної та касаційної інстанцій, Верховний Суд України
скасовує всі рішення та ухвали у справі.

З урахуванням наведеного всі оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню з ухваленням нового рішення, про відмову в задоволенні позову з
підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 358, ст. 359 ЦПК України.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 358, ст. 359 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а :

Скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в               м. Добропіллі
Донецької області задовольнити.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області від            12 травня 2006 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 31 липня 2006
року  та ухвалу
Верховного Суду України від 14 листопада 2006 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Добропіллі Донецької області про
відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                       А.Г. Ярема

Судді:                                   В.М. Барсукова                                         Л.М.
Лихута

М.І. Балюк                                                 Д.Д.
Луспеник

А.В. Гнатенко                                           В.А.
Мазурок

Л.І. Григор'єва                                          Л.І.
Охрімчук

В.І. Гуменюк                                             М.П.
Пшонка

В.Г. Данчук                                                           М.В.
Патрюк

В.Й. Косенко                                             В.С.
Перепічай

А.В. Костенко                                           Ю.Л.
Сенін

Є.Ф.
Левченко
В.М. Шабунін

Н.П. Лященко