справа  №2-2109/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19
серпня 2008 року Печерський  районний суд
м. Києва в складі :

головуючого - судді                  Макаренко Г.В.,

при секретарі -                           Дубчак К.С.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить
розірвати  зареєстрований між ними шлюб,
посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, на побутовому
ґрунті між ними стали виникати сварки. Між подружжям стало пропадати
взаєморозуміння. Позивач вказував на те, що вони з відповідачкою по різному
виховані та по різному ставляться до таких понять як сім`я. Як стверджував позивач, вже тривалий час вони не
проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають сімейного
бюджету./а.с.3,4/

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх
задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини, зазначивши, що
примирення та збереження сім'ї неможливе.

21.07.2008 року до суду від відповідача надійшла заява, в якій вона просила
розглядати справу у її відсутність та вказувала, що позов вона не визнає та
проти розірвання шлюбу не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив,
що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 11 червня 1993 року Відділом
реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва, актовий
запис № 379 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зазначеною у свідоцтві про одруження як
ОСОБА_3./а.с.6/.

Згідно Свідоцтва про народження ОСОБА_3, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, її
батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3. /а.с.5/

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України,
суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння та почуття
любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між
сторонами неможливе і суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам дитини.

Виходячи з вище зазначеного, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
слід розірвати.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу  України, ст.ст.3, 208-209, 212-215, 218, 292,
294 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11 червня 1993 року відділом реєстрації актів
громадянського стану Печерського району м. Києва, актовий запис № 379, між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зазначеною у свідоцтві про одруження як ОСОБА_2, -  розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС державне
мито на користь держави у розмірі 17 (сімнадцять) гривень 00 коп.,  ОСОБА_2 від витрат звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається
Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя: