У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15  жовтня
2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючий         Гнатенко А.В.,

суддів:                     Григор'євої Л.І.,            Гуменюка В.І.,

Барсукової В.М.,
Луспеника Д.Д.,-

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1,    зацікавлені   особи:
Орлинівська    сільська   рада
м. Севастополя, Севастопольська міська державна адміністрація, про  поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання  за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду м. Севастополя від 17 квітня
2008 року,

встановила:

У січні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Зазначав, що  19 вересня
2005 року на підставі рішення апеляційного суду м. Севастополя від 11 грудня
2001 року та ухвали цього ж суду від 12 квітня 2002 року   про   роз'яснення   рішення,
йому  видано     виконавчий     лист
№ 2-567/2001  про  примусове
виконання     рішення     апеляційного     суду
м. Севастополя від 11 грудня 2001 року.

Постановою начальника підрозділу примусового виконання рішень
відділу  державної  виконавчої
служби  Головного  управління
юстиції     у   м. Севастополі (далі - ВДВС) від 18 жовтня
2007 року  в прийнятті зазначеного виконавчого
документа до провадження та у відкритті виконавчого провадження з примусового його
виконання відмовлено у зв'язку із закінченням строку для пред'явлення цього виконавчого
документа до виконання.

Посилаючись на поважність причин пропуску строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання, просив про задоволення позову.

Ухвалою Балаклавського районного суду м. Севастополя від
6 лютого 2008 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою апеляційного суду м. Севастополя від 17 квітня
2008 року зазначену   ухвалу   районного
суду   скасовано, у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про поновлення
строку для пред'явлення виконавчого листа відмовлено

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись
на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України “Про виконавче провадження”
виконавчі документи можуть бути пред'явлені на виконання протягом трьох років з
наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються,
зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання, частковим виконанням
рішення боржником. Після переривання строку пред'явлення виконавчого листа до
виконання перебіг строку починається спочатку, а час, що минув до переривання
строку, до нового строку не зараховується (ст. 22 Закону України “Про виконавче
провадження”).

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до
суду, який видав відповідний документ або до суду за місцем виконання, а суд у
разі визнання причин пропуску поважними може поновити його (ст. 23 Закону
України “Про виконавче провадження”, ст. 371 ЦПК України).

Виходячи з аналізу зазначених норм права суд при вирішенні відповідно до
ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання
виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати
питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин
зробити висновок про їх поважність чи не - поважність, а відтак дійти висновку
про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Перевіряючи   зазначені   обставини, суд першої інстанції встановив,
що 19 вересня 2005 року ОСОБА_1 видано виконавчий документ на виконання   рішення
суду  від 11 грудня 2001 року,
роз'ясненого ухвалою від 12 квітня 2002 року, яким зобов'язано Орлинівську
сільську раду виділити ОСОБА_1 у натурі єдиним масивом земельну ділянку площею
56, 61 кадастрових гектарів із земель КСП “Червоний жовтень”, яка належить йому
на підставі 17 сертифікатів на право власності на земельну частку (пай)
відповідно до договорів дарування від 9 червня 2000 року та 16 січня 2001 року,
та видати йому державні акти на право приватної власності на земельну ділянку
взамін сертифікатів (а.с. 12-15).

Цим же рішенням визнано неправомірною відмову Севастопольської державної
адміністрації в реєстрації змін щодо власника сертифікатів на право власності
на земельну частку (пай) на підставі цих договорів.

15 жовтня 2007 року до виконавчої служби подано заяву про примусове
виконання рішення суду на підставі виконавчого листа від 19 вересня 2005 року.

Постановою начальника підрозділу ВДВС від 18 жовтня 2007 року ОСОБА_1
відмовлено в прийнятті до провадження та у відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого листа з підстав пропущення строку для
пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 та поновлюючи строк для пред'явлення
виконавчого документа до виконання, суд виходив із поважності причин пропуску
цього строку.

Зокрема,  суд  дійшов
правильного  висновку  про
те, що відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України “Про виконавче
провадження” у зв'язку з добровільним частковим виконанням рішення суду строк
пред'явлення виконавчого документа до виконання перервався і його перебіг
почався спочатку після часткового виконання рішення суду.

На підтвердження цього висновку суд обґрунтовано посилався, зокрема, на
повідомлення Севастопольського міського управління земельних ресурсів від 26
вересня 2002 року № 854 ОСОБА_1 про необхідність з'явитися  в управління для вирішення питання виконання
рішення суду від 11 грудня 2002 року; на додаток до розпорядження
Севастопольської міської державної адміністрації від 16 квітня 2003 року № 577,
де в списку громадян-власників сертифікатів на право на земельний пай (частку),
яким передаються у власність земельні ділянки з колективних земель КСП
“Червоний жовтень”, під номером 316 зазначено ОСОБА_1 і належні йому 17
сертифікатів, у тому числі серії КМ № 0172811, на який повинно бути виділено земельну
ділянку № 369 згідно зі схемою розподілу земель, і копія якого знаходиться в
матеріалах справи, та на який ОСОБА_1 не відведено в натурі земельну ділянку і
не видано державний акт на право власності
на землю; 16 копій державних актів на право власності на земельну
ділянку, видані ОСОБА_1 27-30 серпня 2004 року згідно з розпорядженням від 16
квітня 2003 року № 577,  (а.с. 5, 10,
22-39, 59).

Таким чином, ураховуючи, що часткове виконання рішення суду здійснено 27-30
серпня 2004 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що із цього
часу почався новий перебіг строку для пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Ураховуючи, що з 30 серпня 2004 року й до подання виконавчого документа до
виконання - 15 жовтня 2007 року - ОСОБА_1 вживав заходів для остаточного
виконання рішення суду та пропустив строк на незначний термін, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску ним
строку й наявність підстав для його поновлення.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи ухвалу про відмову
в поновленні строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання,
апеляційний суд вважав, що цей строку закінчився 12 березня 2005 року, та
безпідставно не застосував норму ч. 2 ст. 22 Закону “Про виконавче провадження”,
дійшовши помилкового висновку про те, що зазначена норма не поширюється на
правовідносини сторін.

Таким чином, ураховуючи, що апеляційним судом скасовано судове
рішення,  ухвалене згідно із законом,
ухвала апеляційного суду відповідно до ст. 339 ЦПК України підлягає скасуванню
із залишенням у силі ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Севастополя від 17 квітня
2008 року скасувати,     залишити     в
силі   ухвалу   Балаклавського   районного
суду  м. Севастополя від 6 лютого
2008 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

Д.Д. Луспеник