Справа
№ 2-2118/08
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем  України

11 серпня 2008 року
м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Овсієнко
Ю.К.,

при секретарі Скугоревій Н.О.

за участю: позивача ОСОБА_1.,
представника відповідача Багрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного
підприємства “ЧЕРНІГІВТОРФ”, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про
стягнення невиплачених при звільнені сум, середнього заробітку за час затримки
розрахунку і моральної шкоди, -

в с т а
н о в и в :

05
червня 2008 року ОСОБА_1звернулась до суду з позовом до державного підприємства
“ЧЕРНІГІВТОРФ” про стягнення невиплаченої заробітної плати і середнього
заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди в сумі 3000 грн.
Заявлені вимоги ОСОБА_1обґрунтовує тим, що з 12 січня 2007 року по 27 серпня
2007 року працювала в ДП «ЧЕРНІГІВТОРФ»
на посаді головного бухгалтера. Позивачка при звільненні заробітну плату
в сумі 1560,28 грн., суми, належні позивачці по авансовим звітам в сумі 254,62
грн., вихідну допомогу в розмірі трьох місячного середнього заробітку в сумі
4725,00 грн. не отримала. Заборгованість по заробітній платі була виплачена 01
жовтня 2007 року. Звертаючись до суду позивачка просить стягнути з відповідача
на свою користь 4979,62 грн. заборгованості по невиплаченій заробітній платі,
16575,00 грн. середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної
плати, моральну шкоду в сумі 3000 грн. та судові витрати.

В
судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, послалась на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що
заборгованість по заробітній платі позивачці була виплачена 01.10 2007 року.
Провести розрахунок на день звільнення було неможливо через тяжкий фінансовий
стан підприємства, відсутність обігових коштів і загальну заборгованість із
заробітної плати по підприємству в сумі 600000 гривень, що сталось, зокрема,
внаслідок дій головного бухгалтера ОСОБА_1. Фактичним днем розрахунку із
ОСОБА_1. є 01.10.2007 р. тому заборгованості у підприємства ДП «ЧЕРНІГІВТОРФ»  по заробітній платі перед позивачкою не має.
Вихідна допомога не є заробітною платою, тому до виплати ОСОБА_1належить (1600
грн. х 3) = 4800 грн. та 254,62 грн. за авансовим звітом, а всього 5054,62 грн.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи: копію наказу про звільнення
ОСОБА_1. (а.с. 4), копію листа ТДІП у Чернігівський області (а.с.5), копію
довідки ДП «ЧЕРНІГІВТОРФ» про заборгованість по заробітній платі
ОСОБА_1(а.с.6), копію довідки з ДП «ЧЕРНІГІВТОРФ» про доходи ОСОБА_1. (а.с.7),
копію статуту ДП «ЧЕРНІГІВТОРФ» (а.с. 28-31), довідку про середньомісячну
заробітну плату ОСОБА_1. (а.с. 37), довідку про виплачену заробітну плату
(а.с.48),розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі
доказів сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню
з наступних підстав.

Позивачка
була звільнена з роботи в зв'язку з порушенням умов колективного договору
згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України, в такому випадку виплачується вихідна допомога
у розмірі не менше тримісячного заробітку. Тому з відповідача на користь
позивачки підлягає стягненню вихідна допомога в розмірі тримісячного заробітку
(1600 х 3) = 4800 грн. та невиплачена сума 254,62 грн. за авансовим звітом.

Відповідно
до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого
ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку.

Оскільки
в судовому засіданні не доведена вина відповідача у несвоєчасному розрахунку з
позивачкою при звільненні, тому позовні вимоги в частині стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку задоволенню не підлягають.

Заявляючи
позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди з відповідача в сумі 3000 грн.,
позивачка в судовому засіданні не довела, в чому саме полягає завдана їй
моральна шкода, чим підтверджується факт
заподіяння їй моральної шкоди діями відповідача та в чому полягає вина
відповідача, з яких міркувань вона виходила,
визначаючи розмір шкоди, якими доказами
це підтверджується, тому суд не знаходить підстав для задоволення вимог
про відшкодування моральної шкоди.

Крім
того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі
51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
30 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88,
195, 196, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 44, 47, 116, 117 КЗпП України,
ст. 24 Закону України «Про оплату праці», -

в и р і ш и в :

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з державного підприємства “ЧЕРНІГІВТОРФ” (14037, місто Чернігів, вулиця
Борисенка, 35, код 02968220) на користь ОСОБА_1
вихідну  допомогу в розмірі 4800
гривень 00 коп., 254 гривні 62 коп. заборгованості за авансовим звітом.

Стягнути
з державного підприємства “ЧЕРНІГІВТОРФ” (14037, місто Чернігів, вулиця
Борисенка, 35, код 02968220)  на користь
держави судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп.

В решті
позовних вимог відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду
Чернігівської області  через
Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги протягом двадцяти днів, після подання заяви  про апеляційне оскарження рішення. Рішення суду
набирає законної сили  після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було  подано.

Суддя Новозаводського районного

суду міста Чернігова                                                                                                Ю.К.Овсієнко