Справа № 2-524 2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАІНИ

24 червня 2008  року Снігурівський районний суд  Миколаївської області

у складі :       головуючого -
судді  Кішковської З.А.,

при секретарі  -
Забаровській С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка
Миколаївської області  цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди та моральних збитків,

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування 110грн. понесених витрат на лікування та 1500грн. немайнової
(моральної) шкоди, заподіяної її та членів сім»ї психологічному здоров»ю
внаслідок протиправних дій, допущених
відповідачкою по справі по факту 12 грудня 2007 року.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, збільшивши
розмір відшкодування матеріальної шкоди до 175грн. вартості медичних
препаратів. Пояснила, що ОСОБА_2 - її сваха. 12 грудня 2007 року, за крайньої
потреби, звернулася до останньої за місцем роботи у приміщенні ЗОШ №3 з
проханням позики грошей. У відповідь ОСОБА_2 без будь-яких підстав і не
пояснивши причин, застосувала фізичне насильство, яке виразилося у побитті
(хапала за горло, наносила удари по обличчю та дряпалася, збивала з ніг, рвала
волосся на голові) і супроводжувалося словесними образами та  погрозами розправи. Надалі, протягом січня -
лютого 2008 року, відповідачка неодноразово телефонувала їй, сину ОСОБА_3 і
висловлювала погрози щодо всіх членів сім»ї, ображала нецензурними
висловлюваннями. Позивачка вказала, що внаслідок побиття та образ пережила шок,
тривалий час погано почувалася, перебувала у стресовому стані, втратила спокій
та сон, постійно переживала і побоювалася за власне життя, життя сина, невістки
та онука, порушилися її звичайні життєві зв»язки.

Відповідачка позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що дійсно 12 грудня
2007 року до неї на робочому місці в кабінеті, де попередньо проводила урок, у
присутності дітей, звернулася позивачка - мати її зятя, з якою мали місце
неприязні стосунки. ОСОБА_1 попросила дати їй 50грн., хоча потреби до такого
звернення не мала. Зважаючи на попередню поведінку позивачки та перепони, які
вона чинила  сім»ї її доньки, і
розцінивши звернення як провокацію - відштовхнула позивачку від себе,
супроводивши фізичну дію запитанням до яких пір та буде турбувати її та сім»ю
власного сина. Інших будь-яких, у тому числі вказаних позивачкою дій, не
чинила.

Суд, заслухавши показання сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані докази, прийшов наступного.

Сторони по справі є свахами, між
ними тривалий час мають місце неприязні стосунки, які є наслідком і майнового
спору.

12 грудня 2007 року позивачка прийшла до ЗОШ №3 в м.Снігурівка за місцем
роботи відповідачки і у присутності інших сторонніх осіб просила надати їй
позику. На відмову, між вказаними особами, мала місце словесна лайка. Вказане
підтвердили допитані свідками ОСОБА_4, який пояснив, що був у підсобці кабінету  біології, куди заходили сторони по справі і
вирішували якісь свої питання, бійки між ними не було; ОСОБА_5 про те, що
позивачка у її присутності викликала до школи наряд міліції, була у збудженому
стані, однак без ознак побиття, від запропонованої медичної допомоги
відмовилася, при опитувані присутніх при інциденті учнів 10-Б класу - діти
підтвердили, що сторони одна до одної фізичної сили не застосовували; ОСОБА_6
показав, що ОСОБА_1, телефонуючи до Снігурівського РВ УМВС повідомляла про
сварку з вчителем хімії ОСОБА_2, приймаючи участь у з»ясуванні обставин разом з
працівниками міліції мав бесіду з учнями 10-Б класу, де є класним керівником,
то діти заперечили факт бійки сторін по справі, хоча їх більшість знаходилася
на той момент у класі та підсобному приміщенні кабінету біології. Аналогічні
показання дав свідок ОСОБА_7 - дільничий інспектор міліції Снігурівського
РВУМВС. У порушенні кримінальної справи по наведеному факту по заяві ОСОБА_1, а
так само і встановленні ознак дрібного хуліганства у діях відповідачки по
цивільній справі  - відмовлено. Остаточна
постанова винесена 25 лютого 2008 року. Означену постанову, як стверджувала
позивачка, вона у встановленому порядку не оскаржувала

Згідно ст.ст. 1166,1167 ЦК України підставою відповідальності за завдану матеріальну
та моральну шкоду є неправомірні дії особи, що такі вчинила і умисно.

Позивачкою не надано, а судом не встановлено доказів на допущення
відповідачкою  неправомірних дій на
завдання шкоди здоров»ю першої та членів її сім»ї. ОСОБА_1 відмовилася від
проходження медичного освідування за направленням Снігурівського РВ УМВС і за
медичною допомогою звернулася лише у лютому 2008 року. Підтвердження причинно -
наслідкового зв»язку між встановленим діагнозом та погіршенням стану здоров»я
як наслідками події 12 грудня 2007 року не надала.

До показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_8 про подальші протиправні дії
відповідачки, висловлення погроз на адресу їх та позивачки і фактичне вчинення
ОСОБА_2 дій на порушення звичного устрою життя, суд ставиться критично, зважаючи
на зацікавленість свідків, які доводяться позивачці сином та невісткою,
проживають з нею однією сім»єю та неузгодженість їх свідчень між собою. Окрім
того, свідки стверджуючи про стурбованість
щодо погроз життю, показали що до правоохоронних органів за захистом
своїх інтересів не зверталися. Свідок ОСОБА_3 заявив про небажання здійснювати
захист своїх інтересів і зверненням  до
суду у порядку цивільного судочинства, сприймаючи стосунки з ОСОБА_2 внутрішньо
сімейними чварами.

Суд вважає, що показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо
позитивної характеристики особи позивачки не стосуються обставин справи та не
зважає на них при вирішенні спору.

Таким чином, судом не встановлено вчинення відповідачкою неправомірних дій
на спричинення матеріальних збитків та моральної шкоди позивачці, у зв»язку з
чим підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

На підставі ст.88 ЦПК України суд відмовляє позивачці у відшкодуванні
понесених нею судових витрат при подачі позовної заяви.

Спір вирішено на підставі ст.ст. 22, 23, 1166,1167 ЦК України, постанова
пленуму ВС України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Керуючись ст.ст.10,11,
209,210,212,213,214,215,218  ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування  матеріальної
шкоди та моральних збитків залишити без задоволення.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

СУДДЯ