У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 квітня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних
справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І., Гуменюка В.І.,

Данчука В.Г., Косенка В.Й.,-

розглянувши в  судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, дошкільного виховного
закладу НОМЕР_1 “Світлофорик” відділу освіти Придніпровського районного
виконавчого комітету м. Черкас про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Придніпровського районного суду
м. Черкаси від 20 грудня 2006 року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного Черкаської області від 20 лютого 2007
року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2006 року
ОСОБА_1 звернулася в суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, дошкільного виховного
закладу НОМЕР_1 “Світлофорик” відділу освіти Придніпровського районного
виконавчого комітету м. Черкас про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, завданої ушкодженням здоров'я її сина, і просила стягнути з відповідачів
на свою користь 15 грн. 53 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги
мотивувала тим, що її син, ОСОБА_4, і донька відповідачів відвідують дошкільний
виховний заклад НОМЕР_1 “Світлофорик” відділу освіти Придніпровського районного
виконавчого комітету м. Черкас. 19 квітня 2006 року  малолітня дочка відповідачів  у роздягальні садочка безпричинно побила її
сина, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний
розлад здоров'я, що підтверджується складеним у дитячому виховному закладі
актом № 2 про нещасний випадок та постановою Придніпровського РВ м. Черкас про
відмову в порушенні кримінальної справи від 27 квітня 2006 року.

Рішенням
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2006 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
Черкаської області від 20 лютого 2007 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати постановлені судові рішення й ухвалити у справі нове
рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив із того, що позивачкою не
доведено вини відповідачів у спричиненні шкоди ні особисто їй, ні її
малолітньому сину.

Апеляційний суд,
відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 й залишаючи рішення Придніпровського
районного суду м. Черкас від 20 грудня 2006 року без змін, зазначив в ухвалі,
що дошкільний виховний заклад НОМЕР_1 “Світлофорик” відділу освіти
Придніпровського районного виконавчого комітету м. Черкас не є юридичною
особою, а до управління освіти Черкаського міського виконавчого комітету
ОСОБА_1 з позовом не зверталася; суд першої інстанції також не притягнув до
участі у справі належного відповідача.

Проте з такими
висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 29
ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та
виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають
фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ст. 30
ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і
відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

Згідно із ч. 1 ст. 33
ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює
первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї
особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі в справі іншу
особу як співвідповідача.

Таким чином, виявивши
порушення норм процесуального права судом першої інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1, а саме розгляд справи за позовом ОСОБА_1
до дошкільного виховного закладу НОМЕР_1 “Світлофорик” відділу освіти
Придніпровського районного виконавчого комітету м. Черкас, який не є юридичною
особою,  апеляційний суд у порушення
вимог            ст. 307  ЦПК України не вирішив питання про скасування
рішення суду першої інстанції.

За таких обставин
ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись ст. 336   ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Придніпровського районного суду м. Черкас від 20 грудня 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного Черкаської області від 20 лютого 2007 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко