Справа №22-ц-653 2008 р.                                    Головуючий
у 1-й інстанції  Семенова О.С.
Категорія                                                     Суддя
- доповідач Лузан Л.В.
2008 року травня «28» дня колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:
головуючого  -     Маслова В.О.
суддів
-     Лузан Л.В.,  Сибільової Л.О.,
з участю секретаря судового засідання  -
розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні
апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1
на рішення Великописарівського районного суду Сумської
області від 18 березня 2008 року
у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на будівлю
млина, визнання недійсною державну реєстрацію права власності,
Рішенням Великописарівського районного суду Сумської
області від 18.03.2008 р. позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
право спільної сумісної власності на будівлю млина 1972 р. забудови,
розташовану по АДРЕСА_1

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на
приміщення олійниці по АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, просить вказане рішення
скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню
з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що кожний з позивачів та
відповідачка, як члени колишнього КСП ТОВ “Добрянське”, отримали свідоцтва про
право власності на майновий пай.

На підставі рішення виконкому Добрянської сільської ради,
протоколу засідання комісії по реформуванню майнового маю співвласників майна
колишнього КСП ТОВ “Добрянське” від 18.10.2005 р. та акту засновників ТОВ
“Добрянське” від 18.10.2005 р. виконкомом Добрянської сільської ради  ОСОБА_1 було видане 21.09.2006 р. свідоцтво
про право власності на приміщення олійниці. Дане приміщення знаходиться по
АДРЕСА_2 має загальну площу 64 кв.м / ас.7, 8, 148/. Хоча у рішенні виконкому
від 21.09.2006 р. та в акті від 18.10.2005 р. йде мова про приміщення
маслоцеху, а в свідоцтві про право власності, яке видане на підставі цих
документів, приміщення має назву олійниця, вбачається, що в цих документах мова
йде про одне й те ж приміщення. Цей факт сторони не заперечують.

Відповідно до довідки, виданої ТОВ “Добрянське”, будівля
мельниці за адресою АДРЕСА_2, 1972 року будівництва, загальною пл.142,2 кв.м.,
на суму 2161 грн. виділена пайовикам ТОВ “Добрянське” ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 зазначали, що наявність виданого відповідачці свідоцтва про
право власності на олійницю порушує їх право на державну реєстрацію їх права
колективної власності на приміщення млину.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачі не
заперечували той факт, що приміщення олійниці є відокремленою частиною
приміщення млину. Про це йде мова й у довідці, виданій КП Охтирським бюро
технічної інвентаризації, відповідно до якої проведеною інвентаризацією було
встановлено, що нежитлова будівля /млин-олійниця/ складається з приміщень
олійниці, пл.64 кв.м, та млина, пл. 56,2 кв.м., кожне з приміщень мають окремі
входи / ас. 171/.

Приймаючи рішення
про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачка ОСОБА_1 неправомірно набула право власності на будівлю олійниці.
При цьому суд послався на те, що такого приміщення відповідно до документації
не існувало, приміщення олійниці було створене шляхом встановлення перегородки
у приміщенні млину, для встановлення стаціонарного масло комплексу.

Суд також виходив з того, що питання про виділення
відповідачці ОСОБА_1 приміщення олійниці було вирішене з порушенням вимог
діючого законодавства. Зокрема,  суд
зазначив про те, що при виділенні позивачам майна у вигляді будівлі
млину була дотримана структура майнового паю, проте як ОСОБА_1 приміщення
олійниці було виділене на повний розмір майнового паю, без урахування його
структури.

Проте такі висновки суду зроблені при неповному
з'ясуванні всіх обставин справи та  з
порушенням вимог процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів вважає, що, в порушення вимог ч.1 ст. 11
ЦПК України, висновки суду про те, що відповідачка ОСОБА_1 неправомірно набула
право власності на будівлю олійниці, виходять за межі заявлених у справі
позовних вимог.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідачка має
свідоцтво про право власності на приміщення олійниці. Оскільки  не існує
рішення суду з приводу незаконності набуття нею цього права власності і такий
позов у даній справі не заявлявся, у суду не було підстав для скасування
його державної реєстрації .

Крім того. Виглядають непереконливими висновки суду про
те, що приміщення олійниці не могло бути виділено на майновий пай з тих
підстав, що його немає у переліку основних засобів майна КСП ТОВ “Добрянське”.
Судом встановлено, що спірне  приміщення
олійниці є частиною будівлі млину. В той же час судом не названа норма права,
яка б встановлювала обмеження  щодо
виділення заявнику частини приміщення будівлі при вирішенні питання про
виділення йому майнового паю в натурі.

Визнаючи за позивачами право власності на спірне приміщення,
суд першої інстанції в той же час з достатньою повнотою не перевірив, а чи було
воно виділене позивачам у порядку, визначеному діючим законодавством, зокрема,
чи було таке рішення затверджене загальними зборами.

Колегія суддів також вважає, що судом поверхово  досліджене питання про те, яким чином
проходив процес реформування КСП ТОВ “Добрянське” та вирішувались питання про
виділення особам, які є власниками майнових паїв, індивідуально визначених
об'єктів зі складу майна реорганізованого КСП та його правонаступників.

Суд першої інстанції послався на те, що вирішенням
питання про виділення особам, які є власниками майнових паїв, індивідуально
визначеного майна почала займатись комісія, обрана 05.06.2006 р. Проте такий
висновок суду не узгоджується з поясненнями позивачів у судовому засіданні
апеляційної інстанції, які пояснили про те, що процес реформування КСП
розпочався з 2000-2001 р., в той час була створена комісія, яка займалась цими
питаннями і, зокрема, ця комісія також вирішувала питання про виділення
майнових паїв в натурі.

Для вірного вирішення питання про те, чи відповідає
структурі майнового паю виділення відповідачці приміщення олійниці, суду
необхідно було усунути протиріччя у питанні вартості приміщення млина та
приміщення олійниці. Таке протиріччя вбачається у наступному питанні: якщо, як
стверджують позивачі, їм була виділена вся будівля площею142,2 кв.м , яка має
балансову вартість 2261 грн., то яким чином вартість частини цього приміщення
площею 64 кв.м складає 2669 кв.м.

Колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції не
були залучені до участі у справі всі особи, права яких зачіпаються вирішенням
спору у даній справі.

З
огляду на положення Порядку розподілу та використання майна реорганізованих
колективних сільськогосподарських підприємств, затв. наказом Міністерства
аграрної політики України від 14.03.2001 р. N 62, зокрема, його пунктів 9 та
12,  про те, що виділення із складу
пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх
бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється на підставі рішення
зборів співвласників, спір, який розглядався у даній справі, а саме спір
між співвласниками майнових паїв щодо правомірності виділення в натурі
індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованого КСП, не міг
бути вирішений без залучення до участі у справі всіх інших співвласників цього
майна, або товариства співвласників, якщо таке існує.

Висновками /хоча і
зробленими поза межами позовних вимог/ щодо неправомірності видачі ОСОБА_1
свідоцтва про право власності суд вирішив питання про права та обов'язки особи,
яка не брала участі у справі, а саме виконкому Добрянської сільської ради-
органу, який видавав це свідоцтво.

До участі у даній справі суд залучив у якості
співвідповідачів фізичних осіб ОСОБА_7та ОСОБА_8 / ас.121/,  При цьому суд виходив з того, що вони є
головами комісій по розпаюванню майна. Такі дії суду не узгоджуються з вимогами
ч.2 ст. 30 ЦПК України про те, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні
і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив
питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі. Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду
постановлене з порушенням вимог процесуального законодавства, воно підлягає
скасуванню з надісланням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись  ст.ст.
303,  307,  п.4 ч.1
ст.311,  313-315  ЦПК України
колегія суддів -

у  х  в  а  л
и  л  а   :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1  задовольнити частково.

Рішення Великописарівського районного суду Сумської
області від 18 березня 2008 року  у даній
справі скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до того ж суду іншому
судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду
України  протягом двох місяців   .

Головуючий     -

Судді                  -