Справа № 2-1423/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

03  червня
2008 року
Індустріальний   районний   суд
м.

Дніпропетровська

у    складі:
головуючого судді      Слюсар Л.П.

при секретарі     Цалин О.С.,

розглянувши у  відкритому судовому засіданні в залі суду м.

Дніпропетровська
цивільну справу за  позовною заявою   ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до  територіальної громади

Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську Ради,
третя особа Шоста

дніпропетровська
державна нотаріальна контора  про   визначення
частки

померлого
у спільному майні, припинення спільної сумісної власності  та

визнання
права власності в   порядку спадкування
за законом, -

В
С Т А Н О В И В:

В
квітні   2008 року позивачі   звернулися
до Індустріального

районного
суду м. Дніпропетровська  з позовною
заявою  до відповідача

Територіальної
громади Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради,

третя
особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора  про
поділ

майна
та визначення часток.  В судовому
засіданні позовні вимоги були уточнені

в  обґрунтування своїх  позовних вимог позивачі в  уточненій позовній заяві і в

судовому
засіданні  посилалися на те, що    відповідно до свідоцтва про право

власності  на житло
від 13  жовтня 2003 року  ОСОБА_1,

ОСОБА_3
і ОСОБА_2  належить квартира

АДРЕСА_1.  Право

власності
зареєстровано в МБТІ.    ОСОБА_3
помер   ІНФОРМАЦІЯ_1 року.   Шоста державна нотаріальна контора
відмовилася видати  їм

свідоцтво
про право на спадщину за  законом,
оскільки в свідоцтві про право

власності
на житло, яке  видане 13.10.2003 року
управлінням житлового

господарства
Дніпропетровської міської Ради право власності на квартиру

визначено,
як спільна сумісна власність.
Просили  припинити   спільну

сумісну
власність в квартирі АДРЕСА_1  та
визначити  частки в спільному майні
квартиріАДРЕСА_1: за  померлим  ОСОБА_3 - 1/3 частини квартири,  за ОСОБА_1 - 1/3

частини
квартири, за ОСОБА_2 - 1/3 частини квартири.

Відповідач в судове засідання  не з'явився.
Відповідно до листів від

19.05.2008
року та  від 03.06.2008 року просили
слухати справу без представника

відповідача
та  ухвалити рішення відповідно до вимог
чинного

законодавства.

Третя особа в судове засідання не
з'явилася. Про час і місце слухання

справи   повідомлялись належним чином.

Суд,  заслухавши
позивачів,   вивчивши матеріали
справи,  вважає, що

уточнений  позов
підлягає задоволенню   з наступних
підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні,

відповідно
до  свідоцтва про право власності на
житло від 13  жовтня 2003

року,  виданого управлінням житлового господарства
Дніпропетровської міської

Ради,
квартира АДРЕСА_1, загальною площею 30,7 кв. м. належить на праві спільної

сумісної
власності   ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2  ( а.с.19).

Згідно
до ст. 368 ЦК України ,  спільна
власність двох або більше осіб без

визначення
часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною

власністю.

Згідно
до ст. 370 ЦК України  у разі виділу
частки із майна, що є у спільній

сумісній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві

спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю

між
ними, законом або рішенням суду.

Відповідно
до ст.372 ЦК України  майно, що є
спільній сумісній власності, може

бути
поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

ОСОБА_3
помер  ІНФОРМАЦІЯ_1 року  ( а.с.14) і

здійснити
виділ частки не можливо.

Як
показали в судовому засіданні позивачі після смерті   чоловіка ОСОБА_1 та батькаОСОБА_2   вони звернулися в нотаріальну контору  з

заявою
про прийняття спадщини, однак Шоста дніпропетровська  державна

нотаріальна
контора  відмовила в видачі свідоцтва про
право  на спадщину в

порядку
спадкування за законом,   оскільки в
свідоцтві про право власності на

житло
право власності на квартируАДРЕСА_1 визначено, як спільна сумісна
власність.

Відповідно
до п.224  Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій

нотаріусами
України,   нотаріус може видати
свідоцтво  про право на спадщину за

законом  після смерті одного із учасників спільної
сумісної власності лише

після  виділення
( визначення)  частки померлого у
спільному майні.

Відповідно
до ч.1 ст. 357 ЦК України  частки у праві
спільної часткової

власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю

співвласників
або законом.

При
таких обставинах суд вважає за можливим припинити  спільну сумісну

власність   ОСОБА_1, ОСОБА_3 та

ОСОБА_2
на квартируАДРЕСА_1,  та встановити  спільну часткову власність

і
визначити   частки за  ОСОБА_1
- 1/3  частини

квартири,
за померлим ОСОБА_3 - 1/3 частини квартири

та
за  ОСОБА_2   - 1/3 частини квартири.

Згідно до ст.11 ЦПК України  суд розглядає цивільну справу не інакше як за

зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Керуючись ст. ст. 357,368,370,372   ЦК України ,
ст.ст.11, 15, 30, 60,  212-

215  ЦПК України, суд -

В
И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги  ОСОБА_1,

ОСОБА_2  -
задовольнити.

Припинити спільну сумісну власність
в квартиріАДРЕСА_1, між  ОСОБА_1,
ОСОБА_3  та ОСОБА_2 .

Встановити спільну часткову власність  і визначити
частки в спільному майні в

квартирі
АДРЕСА_1 :

за   ОСОБА_1 - 1/3 частини квартири,  за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року  ОСОБА_3 - 1/3 частини квартири,  та

за  ОСОБА_2 - 1/3 частини квартири.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя

:

Л.П.  Слюсар