Справа № 2-1055/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 липня 2008 року
Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді:                 Католікяна
М.О.,

при секретарі:                         Дятленко
М.О.,

з участю:

- позивача ОСОБА_1

- представника
третьої особи Сулими О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Самарський відділ Державної
виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про стягнення
трьох відсотків річних та інфляційних,

установив:

31 березня 2008 року
позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків
річних та інфляційних. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 06.08.2007 р.
Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалене рішення, яким з
відповідача на її користь було стягнуто 3 078,68 грн. Вказану суму відповідач
сплатив лише в лютому 2008 року. На думку позивача, за несвоєчасне виконання
рішення суду з відповідача має бути стягнуто три відсотки річних та інфляційні
у порядку ст. 625 ЦК України (а.с.а.с. 3, 4).

19 травня 2008 року суд своєю ухвалою залучив до участі у
справі в якості третьої особи Самарський відділ Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського управління юстиції.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному
обсязі, пояснила, що відповідно до ст. 625 ЦК України не несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань відповідач має нести відповідальність.

Представник третьої особи пояснив, що не вбачає підстав
для задоволення позову.

Відповідач, його представник у судове засідання не
з'явилися, були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої
особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід відхилити з
наступних підстав.

Судом було встановлено, що 06.08.2007 р. Самарським
районним судом

м. Дніпропетровська у цивільній справі № 2-1230/07 за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна, яким з відповідача
на користь позивача було стягнуто 3 078,68 грн.

17 серпня 2007 року зазначене рішення набрало законної
сили, і позивачеві був виданий виконавчий лист.

05 вересня 2007 року позивач звернулася до третьої особи
із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виданого
виконавчого листа.

Того ж дня державним виконавцем ОСОБА_3 було відкрито
виконавче провадження.

02 листопада 2007 року позивач звернулася до третьої
особи із заявою про передачу виконавчого листа Бабушкінському відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції за місцем
роботи відповідача.

08 січня 2008 року у зв'язку з передачею виконавчого
листа для виконання іншому виконавчому органу третя особа закінчила виконавче
провадження.

14 лютого 2008 року позивач повторно звернулася до
третьої особи із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі
виданого виконавчого листа.

Того ж дня державним виконавцем ОСОБА_3 знову було
відкрито виконавче провадження.

29 лютого 2008 року за платіжним дорученням № 187
відповідач повністю сплатив суму, стягнуту за рішення від 06.08.2007 р.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним
кодексом України, Законом України від 24.03.1998 р. № 202/98-ВР «Про державну
виконавчу службу», Законом України від 21.04.1999 р. № 606-ХІV «Про виконавче
провадження».

В силу ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених
актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора має сплатити,
у тому числі три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір
відсотків не встановлено договором або законом.

Судом було встановлено, що за рішенням Самарського
районного суду

м. Дніпропетровська з відповідача на користь позивача
було стягнуто 3 068,68 грн.

Після ухвалення судом рішення позивач отримала виконавчий
лист та звернулася до третьої особи із заявою про примусове його виконання.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 1, 3 Закону України «Про державну виконавчу службу»
примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу,
яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове
виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої
служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній
Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь
юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах
відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (далі -
державні виконавці).

Аналізуючи зміст приведених норм, суд доходить висновку
про те, що з моменту відкриття третьою особою виконавчого провадження з
виконання рішення Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 06.08.2007 р. саме вона почала
нести відповідальність за своєчасне та належне виконання цього рішення, що,
безумовно, позбавило позивача вимагати у судовому порядку стягнення з
відповідача сум у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Суд роз'яснював позивачеві її право висунути відповідні
позовні вимоги третій особі, проте позивач наполягала на стягнення спірної суми
саме з відповідача.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні заявлених
позивачем вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 625 Цивільного кодексу України, ст.
1, 3 Закону України від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР «Про державну
виконавчу службу», ст. 2 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про
виконавче провадження», ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 169, 208, 209, 212 -
215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

ОСОБА_1 у позові до
ОСОБА_2, третя особа - Самарський відділ Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського управління юстиції, про стягнення трьох відсотків
річних та інфляційних відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: