ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО                                                                                 Справа № 2 -
Категорія : Спори про відшкодування шкоди,
завданої майну фізичних або юридичних осіб - 33
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД  ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І  М
Е  Н  Е
М          У  К
Р  А  Ї
Н  И

(З А
О Ч Н Е)

11
червня 2008 року                                 Любомльський
районний суд Волинської області в складі головуючого судді Чишія С.С.

при секретарі Семенюк К.М.

з участю позивача ОСОБА_1.,

представника позивача ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

в  с  т  а
н  о  в
и  в  :

У суд з позовом звернувся ОСОБА_1., який просить стягнути солідарно з
ОСОБА_3. як власника транспортного засобу та ОСОБА_2. як водія заподіяну
позивачу матеріальну шкоду від пошкодження його автомобіля в сумі 18200,12
гривень та моральну шкоду в сумі 10000 гривень, а також судові витрати в сумі
313 гривень. Вимоги обгрунтував тим, що 17.07.2007 року в районі сел. Вишнів
Любомльського району, ОСОБА_2., керуючи автомобілем «Мазда», реєстраційний
номер НОМЕР_1, при виїзді з другорядної дороги на головну в порушення п.16.11
Правил дорожнього руху не пропустив керований позивачем автомобіль «БМВ»,
реєстраційний номер НОМЕР_2. Від зіткнення транспортних засобів автомобіль
«БМВ» зазнав механічних пошкоджень, вартість матеріальних збитків становить
43190,12

_______________________________________________________________________

1 інстанція                                                                                                                          Код суду - 0310

гривень. Страхова компанія «Універсальна»
відшкодувала 24990 гривень, решту збитків в сумі 18200 гривень відповідачі відшкодувати
відмовляються. Вважає, що відповідачі мають нести солідарну відповідальність,
оскільки власник усно доручив керування водію і сам знаходився в автомобілі.
Внаслідок ДТП отримав струс головного мозку, з приводу чого перебував на
лікуванні. З врахування цього факту та неможливості експлуатувати власний
автомобіль, вважає наявною моральну шкоду, яку оцінив у 10000 гривень.

В судовому засіданні позивач свої вимоги з вищенаведених підстав підтримав
в повному об'ємі.

Відповідачі належним чином були сповіщені про час та місце розгляду розгляд
справи, але в судове не з'явились, заперечень не надали, про причини
неможливості розгляду справи за їх відсутності не сповістили. В зв'язку з
наведеним судом за згодою позивача ухвально провести заочний розгляду справи.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно з постановою судді Буського районного суду Львівської області від
03.09.2007 року ОСОБА_3визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого
ст.124 КУпАП, яке полягало в тому, що він 17.07.2007 року в селі Вишнів
Любомльського району Волинської області, керуючи по другорядній дорозі
автомобілем «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних
доріг не надав переваги в русі автомобілю «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_1., що привело до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з протоколом огляду транспортного засобу від 17.07.2007 року
належний ОСОБА_1. автомобіль «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2, під час ДТП
отримав такі пошкодження: деформовано бампер, заднє ліве крило, праву стійку,
праві передні та задні двері, розбито лобове скло та скло передніх і задніх
правих дверей, відірвано праве дзеркало заднього виду.

Згідно з висновком спеціаліста №77 внаслідок пошкодження автомобіля «БМВ»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, його власнику заподіяно матеріальний збиток в сумі
43190,12 гривень.

Із страхового акта №32/15/00 та довідки страхової компанії «Універсальна»
вбачається, що позивач отримав 24990 гривень страхового відшкодування.

З епікризу з неврологічного відділення Ковельської ЦРЛ вбачається, що
позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 19 по 28 липня 2008 року з
діагнозом: струс головного мозку, лівобічний катаральний середній отит.

Згідно із ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а
саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною
особою.

Згідно із ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку)
виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у
договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п.2.12а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України
від 10.10.2001 року №1306, власник транспортного засобу має право довіряти в
установленому порядку користування і розпорядження транспортним засобом іншій
особі.

Згідно з п.2.14б водій має право довіряти в установленому порядку керування
приватним транспортним засобом іншій особі, у якої при собі є посвідчення на
право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, по справі встановлено, що відповідач ОСОБА_2., який на
законній правовій підставі керував автомобілем «Мазда» і був володільцем
джерела підвищеної небезпеки, вчинив винні дії, внаслідок яких автомобілю
позивача завдано механічних пошкоджень та матеріальних збитків на суму 43190,12
гривень.

Відповідно до умов договору страхування передбачена ним сума була виплачена
позивачу страховою компанією. Решта невідшкодованих збитків становлять заявлену
позивачем ціну позову і підтверджена наданими ним доказами.

Той факт, що ОСОБА_3. як власник автомобіля «Мазда» перебував в автомобілі,
не тягне його відповідальності в порядку ст.ст.1187, 1188 ЦК України, оскільки
в розумінні цих норм закону він не був особою, що володіла джерелом підвищеної
небезпеки

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення
заподіяної матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_2., вимоги ж до ОСОБА_3.
задоволенню не підлягають.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї статті.

На підтвердження своїх вимог про стягнення 10000 гривень моральної шкоди
позивач подав лише довідку про перебування на стаціонарному лікуванні. Тому суд
вважає, що така шкода позивачу була заподіяна у формі моральних переживань
через пошкодження майна та фізичних страждань від отриманих трав. З огляду на
викладене заявлений розмір шкоди суд вважає надмірним, тому він підлягає
зменшенню за критеріями розумності та справедливості. При цьому обов'язок
відшкодувати моральну шкоду слід покласти на ОСОБА_2., саме який через порушення
Правил дорожнього руху при керуванні на законних підставах транспортним засобом
і заподіяв шкоду позивачу.

Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення слід покласти на відповідача. При цьому
загальний розмір судового збору складатиме 190,50 гривень, тому позивачу в
порядку ч.3 ст.83 ЦПК України слід повернути зайво сплачену суму збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.1167, 1187,
1188 ЦК України суд

в  и
р  і  ш
и  в  :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_118200(вісімнадцять тисяч двісті)
гривень 12 копійок матеріальної та 1000(одну тисячу) гривень моральної шкоди,
заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

В задоволенні позову ОСОБА_1до
ОСОБА_3про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1190(сто дев'яносто) гривень 50 копійок
судового збору та 30(тридцять) гривень витрат на інформаційно-технічне
забезпечення справи.

Стягнути із Любомльської міської Ради Волинської області в користь
ОСОБА_192(дев'яносто дві) гривні 50 копійок зайво сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії. На заочне рішення може бути
подана апеляція в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у 20-денний строк, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Протягом 10 днів з дня проголошення рішення може бути подано заяву про його
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному
суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Головуючий
: суддя                                                                                                       С.С.Чишій