Справа
№ 2-284/2008
РІШЕННЯ

Іменем         України

5
червня 2008 року
Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого
судді Литвин Л.І.

при
секретарі Ковряк О.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Яготин Київської області справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання домоволодіння спільною сумісною
власністю подружжя, та про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Яготинського
районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3. про
визнання домоволодіння сумісною власністю подружжя та про визнання права
власності на спадкове майно, в котрій зазначено, що батьки позивачки ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу вони побудували
будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки помер. Після його смерті
відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, що належала на праві
власностіОСОБА_4 Спадкоємцями майна померлого є сторони по справі. Відповідачі
в передбачений законодавством строк відмовились від спадщини на користь
позивачки, тому єдиною спадкоємицею за законом є позивачка. Позивачка вважає,
що має право також на &frac12; частину вищевказаного будинку, так як будинок був побудований батьками під
час шлюбу та є їх спільною власністю. Будинок зареєстрований на праві власності
за ОСОБА_2, та відповідачі не визнають за позивачкою право на &frac12; частину будинку як за єдиною
спадкоємицею майна померлого, в зв'язку з чим позивачка в силу ст.60 СК
України, ч.1 ст.63 СК України просила визнати, що спірний будинок є спільною
власністю її батьків, таОСОБА_4 належала на праві власності &frac12; частина будинку, а також визнати за
нею як за єдиною спадкоємицею майна померлого право власності на &frac12; частину будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали вимоги позову.

Відповідачі позов не визнали, мотивуючи
це тим, що спірний будинок був побудований рідним братом ОСОБА_2 - ОСОБА_5 який
запропонував переїхати сестрі разом із сім'єю в побудований ним будинок,
оскільки сестра в Білорусії жила у скрутних умовах. В будинку ОСОБА_2 таОСОБА_4
провели лише впорядкувальні роботи, допомагали будувати сарай. 13 жовтня 1983
року брат подарував будинок ОСОБА_2, та батько позивачки договір дарування
ніколи не оспорював.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши докази суд вважає, що
позов до задоволення не підлягає.

Так, з показів свідків ОСОБА_6., даних
в судовому засіданні видно, що приблизно у 1980 році він почав будувати будинок
по АДРЕСА_1. Коли через рік чи півтора будинок був майже готовий, він забрав
сестру з Білорусії, так як їх батьки запропонували йому з сім'єю проживати
разом з ними, а сім'я сестри мала складне матеріальне становище. Після цього,
він у 1983 році подарував будинок сестрі.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
дала аналогічні покази показам свідка ОСОБА_6.

З матеріалів інвентаризаційної справи №
17/5448 вбачається, що 15 червня 1981 року рішенням Яготинської міської ради №
244/3 ОСОБА_6. був наданий дозвіл на будівництво будинку АДРЕСА_1 З акту
прийоми в експлуатацію видно, що будинок був введений в експлуатацію 3 березня
1983 року. 5 квітня 1983 року ОСОБА_6. отримав свідоцтво про право власності на
будинок, та 13 жовтня 1983 року між ним та ОСОБА_2 був укладений нотаріально
посвідчений договір дарування, (а.с. 37,38,29 інвентаризаційної справи).

В силу ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст. 57 СК України особистою
приватною власністю дружини, чоловіка є ... майно набуте нею, ним за час шлюбу,
але на підставі договору дарування.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що спірний будинок є особистою приватною власністю ОСОБА_2, так як
був подарований їй під час шлюбу зОСОБА_4, належить їй на підставі нотаріально
посвідченої угоди дарування від 13 жовтня 1983 року та не може бути включений
до спадкового майна яке залишилось після смертіОСОБА_4, в зв'язку з чим в
задоволенні позову необхідно відмовити.

При цьому, суд враховує, що доводи
позивачки в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли та спростовуються
матеріалами інвентаризаційної справи, показами свідків, допитаних в судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст.218,209, 10,62,212 ЦПК України,  ст. 57, 63, 60 СК України, ст.1218 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання домоволодіння спільною
сумісною власністю подружжя, та про визнання права власності на спадкове майно
відмовити.

Скасувати арешт, накладений на будинок АДРЕСА_1, накладений згідно ухвали
Яготинського районного суду від 19 березня 2008 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі через Яготинський районний суд
протягом 10 днів з дня проголошення рішення, заяви  про апеляційне оскарження та подачі
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя                                                                      Литвин
Л.І.