Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14
серпня 2008 року .
м.
Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калитки О.М.

при секретарі судового засідання Резниковій А.Б., розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до КСП „Лисичанськтепломережа” про захист прав споживача, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

Позивач
звернувся до суду з вищеназваним позовом посилаючись на те, що в наслідок
аварії 21 січня 2006 року була розморежена система опалення його квартири
АДРЕСА_1, яка належить йому на праві спільної сумісної власності, внаслідок
чого 24 та 31 січня 2006 року працівники КСП „Лисичанськтепломережа” демонтуючи
систему в його квартирі пошкодили шпалери заподіяли йому матеріальну в сумі
3158,77 грн. та моральну шкоду в сумі 2000грн. Просив суд стягнути з
відповідача заподіяну шкоду та забов'язати відповідача поновити систему
опалювання в його квартирі.

В судовому засіданні позивач підтримав свої
позовні вимоги та дав суду пояснення аналогічні обставинам викладеним у
позовній заяві.

Представник
відповідача позов визнала частково пояснив що їх вини у пошкоджені шпалер у
квартирі позивача немає, оскільки відновлюючи теплопостачання в квартирі
позивача 24 та 31 січня 2006 року внаслідок аварії працівники СКП
„Лисичанськтепломережа” шпалери не обдирали і не пошкодили. Позивач постійно не
проживає в спірній квартирі і не забезпечив до неї доступ, тому внаслідок перепаду
температури вони вже були відклеєні. Не заперечують проти поновлення системи
опалювання в квартирі позивача.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

В
судовому засіданні встановлено, що на праві спільної сумісної власності
позивачу належить квартира АДРЕСА_1, що не оспорювалося сторонами в судовому
засіданні і підтверджується копією свідоцтва про власність (а.с.3). Позивач
постійно проживає в Росії, у м. Лисичанськ у спірну квартиру приїздить літом
раз на рік. 21 січня 2006 року у наслідок аварії було припинено теплопостачання
в квартиру позивача і 24 та 31 січня 2006 року у зв'язку ліквідацією аварії
мало місце несанкціонований доступ до неї працівниками відповідача та демонтаж
радіаторів системи опалювання квартири. Ці обставини не оспорювалися сторонами
в судовому засіданні і підтверджуються актами на відключення опалення від
26.01.2006 року та  актом від 31.01.2006
року  (а.с.18), актом від 24.01.2006року
(а.с.19). У наслідок виконання певних робіт по поновленню теплопостачання
будинку АДРЕСА_1 в квартирі позивача були пошкоджені шпалери у двох кімнатах та
на кухні, а також пошкоджена плитка ПХВ 1м.2, що підтверджується актом №87  від 20.02.2006 року (а.с.4) в якому також
зазначено, що у наслідок не проживання в квартирі та не дотримання
температурного режиму в квартирі позивача шпалери на стінах повздувались.

Відповідно до ст..17 Закону України
„Про житлово-комунальні послуги” споживач
зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку,
розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них
відповідного посвідчення:

1) для ліквідації
аварій - цілодобово;

Згідно
ст..10 п.9,п.10, ст..16п.4 Закону України „Про захист прав споживачів”
передбачено забов'язання виконавця відшкодувати збитки, що виникли у зв'язку з
втратою, псуванням чи пошкодження речі, прийнятої від споживача для виконання
робіт, надання послуг, а також майнова відповідальність виконавця за шкоду
майну споживача, що виникла у зв'язку з використанням інструментів, приладів
необхідних для виконання ним робіт.

Згідно
ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи
бездіяльністю майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У
судовому засіданні встановлено, що позивач постійно в спірній квартирі не
проживає, не забезпечив доступ працівників відповідача до системи опалення у
своїй квартирі у наслідок чого тільки 24 та 31 січня 2006 року після аварії 21
січня 2006 року було можливо виконання певних робіт працівниками відповідача по
поновленню теплопостачання  будинку
АДРЕСА_1 та квартири позивача де у двох кімнатах та на кухні в квартирі
позивача були пошкоджені шпалери загальною площею 86м2 та плитка ПХВ 1м2.
Погодитися з доводами позивача що у зв'язку з виконанням певних робіт
відповідачем йому була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 3158,77грн., яка
складається з витрат на придбання матеріалів та радіаторів для поновлення
системи опалювання на суму 2073,55грн. та 1085,22грн. вартості на виконання
робіт з посиланням на калькуляцію (а.с.5) та на товарні чеки на матеріали на
загальну суму 676,7грн. (а.с.8-11) не можна, оскільки для вирішення питання про
розмір дійсного розміру заподіяної матеріальної шкоди необхідні спеціальні
знання та проведення товарознавчої експертизи від проведення якої позивач на
неодноразові пропонування суду відмовився. Таким чином, позивач не надав суду
доказів щодо наявності вини та розміру заподіяної йому матеріальної шкоди
відповідачем у зв'язку проведенням робіт у його квартирі по поновленню
теплопостачання будинку АДРЕСА_1 і в задоволенні позовних вимог позивача в цій
частині йому необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Згідно
ст..22 Закону України „Про захист прав споживачів”, яка є спеціальною нормою
при розгляді справи про захист прав споживачів, при задоволенні вимог позивача
суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди.

В
задоволенні позовних вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди,
також слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки як пояснював позивач у
судовому засіданні в спірній квартирі він постійно не проживає, а лише приїздить
літом один раз на рік. Крім того, позивач не надав суду доказів що дії
працівників відповідача при виконанні певних робіт по поновленню
теплопостачання  будинку АДРЕСА_1 у м.
Лисичанську були незаконними, пошкодження здоров'ю, а також порушення права власності
спричинені йому не були.

Щодо
позовних вимог позивача в частині забов'язання відповідача поновити систему
опалення в його квартирі вони підлягають задоволенню, оскільки позивач є
споживачем послуг відповідача, представник якого визнав позов в цій частині
повністю і не заперечують проти надання послуг позивачу, відповідно до ст..16
Закону України „Про житлово-комунальні послуги”.

Відповідно
до ст..88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору
при зверненні до суду з позовом про захист прав споживачів в задоволенні якого
частково відмовлено, то вони компенсуються за рахунок держави, а з відповідача
підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 8,5грн. в частині
задоволення позовних вимог.

На
підставі викладено, ст..ст.16,17 Закону України „Про житлово-комунальні
послуги”, ст..10 п.9,п.10, ст..16п.4,22 Закону України „Про захист прав
споживачів”, ст.. 1166 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11,88, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1 до КСП „Лисичанськтепломережа” про захист прав споживача, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до КСП „Лисичанськтепломережа” про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди відмовити за необґрунтованістю.

Забов`язати
КСП „Лисичанськтепломережа” поновити систему теплопостачання в квартирі
АДРЕСА_1.

Стягнути
з КСП „Лисичанськтепломережа”  судовий
збір на користь держави в сумі 8грн. 50коп.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до
Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів
з дня його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду Луганської області.

Суддя: