№ 2-735/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26
червня 2008 року  Іллічівський районний
суд міста Маріуполя Донецької області
під головуванням судді Мальцевої Є.Є., при секретарі Шевченко О.О., за
участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до  ОСОБА_4, третя особа - Виконавчий
комітет Маріупольської міської ради,  про
відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної житлу, відшкодування моральної
шкоди, визначення порядку користування земельною ділянкою та виділення частки з
неї,

В С Т А Н О В И В:

04
березня 2008 року  позивачка звернулася
до суду із позовом, у якому просила відшкодувати  з ОСОБА_4. на її користь матеріальну шкоду,
заподіяну житлу позивачки, у розмірі 10000 грн, відшкодувати моральну шкоду у
розмірі 10000 грн, зобов”язати відповідачку знести санітарно-технічні споруди
та будівельні матеріали з території земельної ділянки спільного користування;
визначити порядок користування земельною ділянкою та виділити їй частку,
відповідну до обслуговування квартир АДРЕСА_1 у м.Маріуполі, визначити межі
даної частки; стягнути з відповідачки судові витрати.

Під час
розгляду справи в суді позивачка уточнила свої позовні вимоги у частині розміру
матеріальної шкоди та просила відшкодувати
на її користь з ОСОБА_4.  суму у
розмірі 13223 грн.

У судовому засіданні в обґрунтування
своїх вимог позивачка  пояснила, що вона
є власником та проживає у квартирі АДРЕСА_1 у м.Маріуполі. Цей будинок
складається з 8 квартир.  У квітні 2007
року ї ОСОБА_4, яка проживає у квартирі АДРЕСА_2 в м.Маріуполі, та користується
суміжною із позивачкою частиною земельної ділянки, яка була виділена під
будівництво за зазначеною адресою,
почала будівельні роботи під стінами та вікнами житла позивачки.
Відповідачка поруч із стіною будинку, яка є стіною квартири ОСОБА_3, спорудила
канаву,  зробила фундамент, проклала
труби водопроводу. Внаслідок дій відповідачки житло позивачки почало
руйнуватися: з”явилися тріщини на стелі, стінах, розійшлися стики стін, падала
штукатурка.  Відповідачка намагалася
побудувати нову літню кухню, побудувала фундамент, знесла старий сарай.  В результаті цього утворилися 2 отвіри у
стіні прибудови, яка примикає до квартири позивачки, на  прибудову вона не має правовстановлюючих
документів. ОСОБА_4 через кілька днів замурувала  ці отвіри у стіні. Після звернення ОСОБА_3.
до архітектурного відділу Маріупольської міської ради на ОСОБА_4 був накладений
штраф, вона припинила будівництво. Позивачка робила капітальний ремонт своєї
квартири у 2004-2005 році.  Але внаслідок
дій відповідачки її житло  було
пошкоджено, вона змушена була провести ремонт: закрила стелю гіпсокартоном, на
нього нашили безшовну стелю, зробили стяжку стін, оштукатурили, поклеїли
шпалери.,  вона  витрачала власні кошти, а всього  разом із вартістю робіт - на суму 13223
грн.  Позивачка також  у травні 2007 року  замінила вікна, під час даних робіт один
віконний отвір був збільшений на 20см, ці витрати вона не включає в  матеріальну шкоду.  Під час будівельних робіт, які виконувала
відповідачка, пов”язаних із спорудженням нею фундаменту, прокладенням
комунікацій, вона будівельні матеріали склала на території  загального користування земельної ділянки, що
також порушує права позивачки. Внаслідок дій відповідачки ОСОБА_3 була
заподіяна  моральна шкода: вона дуже
хвилювалася, коли руйнувалося її житло, моральні страждання їй заподіяно
поведінкою відповідачки, яка грубо поводилася із нею під час своїх будівельних
робіт, оскорбляла її, до того ж частина робіт проводилася вночі, що порушує
спокій ОСОБА_3, вона змушена звернутися до суду,  у зв”язку з чим погіршився стан її
здоров”я.  Компенсацію за заподіяну їй
моральну шкоду позивачка  оцінила в 10000
грн.  Просила стягнути з відповідачки на
її користь судові витрати.

Позивачка також вважає, що, оскільки
земельна ділянка  по АДРЕСА_1, а вона є
власницею квартири НОМЕР_1, яка є 1/8 частиною будинку, то вона має право
користуватися відповідною часткою земельної ділянки. Оскільки її квартира
прилягає до квартири відповідачки, вони користуються  частками зазначеної земельної ділянки,
розташованими поруч. Відповідачка, на її думку, порушує порядок сумісного
користування земельною ділянкою, а інші співкористувачі - співвласники будинку
- не мають наміру  визначати порядок
користування землею чи приватизувати свої земельні частик, тому позивачка
змушена звернутися до суду із вимогою визначити порядок користування земельною
ділянкою за адресою АДРЕСА_1,  визначити
частки земельної ділянки, потрібні для обслуговування квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2
у даному будинку.

Відповідачка ОСОБА_4, позовні вимоги  визнала частково, заперечувала проти
задоволення позову в частині відшкодування з неї матеріальної, моральної шкоди,
зобов”язання знести комунікаційні споруди, будівельні матеріали,  визнала позов у частині визначення порядку
користування земельною ділянкою із виділом часток. Відповідачка пояснила суду ,
що ніякого будівництва вона не проводить,
вона дійсно знесла старий сарай, але більш нічого не споруджувала,
оскільки позивачка скаржиться на її дії, вона була притягнута до
адміністративної відповідальності, тому вона нічого не побудувала. Відповідачка
також вважає, що  пошкодження житла
позивачки могло відбутися  внаслідок
того, що весною 2007 року  ОСОБА_3.
збільшила віконний отвір та зробила ще й новий віконний отвір,  для чого
велися  демонтажні роботи, під час
яких були пошкоджені стіни її квартири.
Відповідач не визнала позову щодо відшкодування з неї матеріальної та
моральної шкоди, оскільки вважає, що внаслідок її дій ніякої шкоди житлу
позивачки заподіяно не було. Позивачка не
надала ніяких доказів, які б підтверджували об”єм та характеризували
заподіяну їй шкоду, а її звернення до суду продиктовано лише неприємними
стосунками, які склалися між нею та ОСОБА_4.

Представник
третьої особи  виконавчого комітету  Маріупольської міської ради - Качурець М.М.
-   заперечував проти задоволення позову
тільки у частині  визначення порядку
користування земельною ділянкою, виділення частки з неї, оскільки спірна  земельна ділянка була виділена міською радою
к-ту ім..Ілліча,  нікому з сторін вона не
передавалася, інших правовстановлюючих документів немає.

Свідок
ОСОБА_5, допитаний у судовому засіданні, пояснив, що давно знайомий із
ОСОБА_3,  допомагав  їй провести
ремонт у її квартирі. Там були тріщини в стелі, стінах. Йому відомо, що
така шкода була причинена житлу позивачки внаслідок того, що її сусідка ОСОБА_4
почала будувати фундамент. Свідок дійсно виконував ремонтні роботи у позивачки:
робив монтаж гіпсокартону,  штукатурив.

Свідок
ОСОБА_6, допитана у судовому засіданні, також пояснила, що вона живе недалеко
від позивачки, часто відвідує ОСОБА_3.. Свідку відомо, що після  того, як ОСОБА_4 почала проводити
будівельні  роботи,   шум від яких вона неодноразово  чула сама,
позивачка змушена була робити в своєї квартирі  ремонт. Свідок бачила тріщини в стінах
квартири позивачки, у прибудівлі була дира, яку пробила ОСОБА_4, вона сама її
потім замурувала. .

Суд,
вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У
судовому засіданні встановлено, що, як встановлено рішенням Іллічівського
районного суду м.Маріуполя від 12.12.2007 року,
і ОСОБА_4. є власником  на 8/100
будинку №АДРЕСА_1 у м.Маріуполі, реєстраційний запис про реєстрацію права
власності НОМЕР_3. Рішенням Іллічівського суду м.Маріуполя від 17.10.2006 року
вказана угода визнана дійсною. Також рішенням Іллічівського суду м.Маріуполя
від 12.12.2007 року встановлено, що з технічного паспорту домоволодіння
АДРЕСА_1 вбачається, що це будинок, який складається з 8 квартир, які
відповідають частинам будинку, належним його співвласникам.  Згідно довідки №88 від 18.05.2007 року,  виданою головою КСН „Іллічівець” Мороховським
Г.І.,  співвласник будинку, мешканець
квартири АДРЕСА_3  ОСОБА_7  не проживає за  зазначеною адресою  з 2000 року по теперішній час . Згідно акту
обстеження житла ОСОБА_4. від  22.05.2007
року  приміщення її кухні частково
зруйновано, оскільки під кухнею немає фундаменту; у висновку даного акту
вказано, що кухня ОСОБА_4. потребує перебудови.

Згідно
реєстраційного посвідчення домоволодіння № АДРЕСА_1 в м.Маріуполі 1992
року,  вказане домоволодіння належало ЖКО
к-та ім. Ілліча, дана обставина підтверджується
довідкою-характеристикою, виданою к-ту Ілліча. З додатку № 41 до рішення
виконкому міської ради   та схематичного
плану будівництва кварталу № 823 вбачається, що 13.04.1956 року земельна
ділянка за адресою: АДРЕСА_1, у м.Маріуполі, була надана к-ту ім..Ілліча.  Згідно висновку реєстрації документів на
право користування земельною ділянкою №АДРЕСА_1 у м.Маріуполі  земельна ділянка за даною адресою
зареєстрована  під будівництво за ЖКО
к-та ім. Ілліча .

Із
повідомлення Маріупольського міського управління землересурсів року за №
2007/2289 вбачається, що  на 07.06.2007
року  документи, встановлюючи право на
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, м.Маріуполь , відсутні.

Із
повідомлення Міського архітектурного бюро м.Маріуполя  від 03.10.2007 року вбачається, що відомості
про виділення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, в м.Маріуполі, також
відсутні .

Згідно
свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.12.1998 року РБЕУ к-та
ім..Ілліча, ОСОБА_3. є власником 8/100 будинку АДРЕСА_1 , у м.Маріуполі.

З цих підстав
суд прийшов до висновку,  що права позивачки
як користувача земельною ділянкою не порушені, оскільки відповідно до ст.
125  ЗК України право власності та право
постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Ст.126 ЗК України включає вичерпний перелік документів, що посвідчують право на
земельну ділянку.

Відповідно
до  Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16.04.2004 року  № 7
„Про  практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді цивільних справ„  право
користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або
землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного
користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та
встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до
ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачкою не
надано достатньо доказів того, що їй була заподіяна матеріальна та моральна
шкода діями ОСОБА_4.. При цьому рішення суду не може ґрунтуватися на поясненнях
свідків, які підтвердили ті обставини, що ОСОБА_3., дійсно, зробила
ремонт,  але їх висновки про те, що
причиною ремонту позивачки стали пошкодження, спричинені їй діями відповідачки,
ґрунтуються на їх суб”єктивної думці. Документи, надані суду позивачкою, є
також підтвердженням  того, що вона
проводила ремонт, але не можуть служити підтвердженням  об'єму шкоди
та причинного  зв'язку із винними
діями відповідачки

Позивачка не
оспорювала той факт, що вона у квітні 2007 року замінила вікна, але вона не
пов'язує ці роботи із пошкодженням її житла, а вважає, що стіни та стеля
покрилися тріщинами внаслідок будівництва ОСОБА_4. фундаменту біля стін її
квартири.

Позивачка ОСОБА_3.
відмовилася від проведення судової будівельно-технічної  експертизи для вирішення питань щодо об”єму
шкоди, заподіяної їй діями ОСОБА_4,
визначення причинного зв”зку  між
неправомірними діями відповідачки та пошкодженням житла позивачки.

У суду не має
підстав вважати що діями ОСОБА_4. була заподіяна матеріальна шкода ОСОБА_3,
тому й  у позовних вимогах щодо
стягнення  моральної шкоди позивачці слід
відмовити.

Проаналізувавши  досліджені у судовому засіданні докази, суд
приходить до висновку про те, що оскільки
позивачкою не надано суду правовстановлюючих документів на спірну
земельну ділянку,  то в позовних вимогах  щодо визначення порядку користування
земельною ділянкою, виділу часток земельної ділянки в користування слід
відмовити.

З тих же підстав  слід відмовити у частині позовних вимог про
зобов”язання відповідачки знести комунікаційні споруди та будівельні матеріали,
оскільки  позивачкою не надано доказів порушення
її прав.

Керуючись ст.ст.
10, 60, 212, 213, 215  ЦПК України та ст.ст.
125, 126, 158  ЗК України, ст.1166, 1167 ЦК України,  п. 18
постанови   Пленуму   Верховного
Суду   України від 16.04.04  року №
7  "Про   практику застосування судами  земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" суд, -

В И Р І
Ш И В:

У  позові ОСОБА_3 до  ОСОБА_4, третя особа - Виконавчий комітет
Маріупольської міської ради,  про
відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної житлу, відшкодування моральної
шкоди, визначення порядку користування земельною ділянкою та виділення частки з
неї  - відмовити.

На рішення
може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через
Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Заява про апеляційне оскарження
може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попередньої подачі заяви про
апеляційне оскарження у строк, передбачений для подачі такої заяви.

Суддя: