Справа № 2-1493/08
РІШЕННЯ

Іменем України

20
червня   2008 року            Індустріальний   районний
суд  м.

Дніпропетровська

у    складі:

головуючого

судді
Нощенко І.

С.

при

секретарі

Кошеваровій М.В.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні в залі суду м.

Дніпропетровська
цивільну справу за  позовною заявою
ОСОБА_1

до
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Шоста

Дніпропетровська
державна нотаріальна контора  “Про  визначення
часток у

спільній
сумісній власності”, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2008 року позивачка
звернулася до суду з позовною заявою

про
визначення  часток у спільній сумісній
власності, посилаючись на те, що

відповідно
до свідоцтва про право власності  на
житло  від 20 травня 1998 року

їй,
ОСОБА_5, ОСОБА_3та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить  квартира АДРЕСА_1. Право власності

зареєстровано
в МБТІ. ОСОБА_5помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шоста
державна нотаріальна контора відмовилася видати свідоцтво про право на

спадщину
за  законом, оскільки в свідоцтві про
право власності на житло, яке

видане
20 травня 1998 року виконкомом Дніпропетровської міської ради право

власності
на квартиру визначено, як спільна сумісна власність. Просила

припинити
право спільної сумісної власності та
визначити  частки в спільному

майні
квартирі АДРЕСА_1: за

нею
- 14 частину квартири, за  померлим
ОСОБА_5 - 14

частини
квартири, за ОСОБА_3 - 14 частини квартири

та
за ОСОБА_4- 14 частини квартири.

Відповідачка у судовому засіданні
позовні вимоги визнала у

повному
обсязі.

Представник третьої особи в
судове засідання не з'явився.

Відповідно
до листа просили розглядати справу в їх відсутності.

Суд,  заслухавши
пояснення сторін,   вивчивши
матеріали справи,  вважає, що

позовні
вимоги  підлягають задоволенню   з наступних підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні,

відповідно
до  свідоцтва про право власності на
житло від 20 травня 1998 року,

виданого
виконкомом Дніпропетровської міської ради, квартира АДРЕСА_1, загальною площею
62,2 кв.м.

належить
на праві спільної сумісної власності
ОСОБА_1,

ОСОБА_5,
ОСОБА_3та ОСОБА_4.

Згідно
до ст. 368 ЦК України ,  спільна
власність двох або більше осіб без

визначення
часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною

власністю.

Згідно
до ст. 370 ЦК України  у разі виділу
частки із майна, що є у спільній

сумісній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві

спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю

між
ними, законом або рішенням суду.

Відповідно
до ст.372 ЦК України  майно, що є
спільній сумісній власності, може

бути
поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

ОСОБА_5помер
ІНФОРМАЦІЯ_1  і здійснити виділ частки

не
можливо.

Як
показала в судовому засіданні позивачка після смерті  батька вона звернулася

в
нотаріальну контору  з заявою про
прийняття спадщини, однак Шоста

дніпропетровська  державна нотаріальна контора  відмовила в видачі свідоцтва

про
право  на спадщину в порядку спадкування
за законом,   оскільки в свідоцтві

про
право власності на житло право власності на квартиру АДРЕСА_1 визначено, як
спільна сумісна власність.

Відповідно
до п.224  Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій

нотаріусами
України,   нотаріус може видати
свідоцтво  про право на спадщину за

законом  після смерті одного із учасників спільної
сумісної власності лише

після  виділення
( визначення)  частки померлого у
спільному майні.

Відповідно
до ч.1 ст. 357 ЦК України  частки у праві
спільної часткової

власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю

співвласників
або законом.

При таких обставинах суд вважає
за можливе припинити  спільну

сумісну
власність  в квартирі АДРЕСА_1, між
ОСОБА_1, ОСОБА_5 (померлим), ОСОБА_3 та ОСОБА_4; встановити спільну часткову
власність  і визначити

частки
в спільному майні в квартирі АДРЕСА_1: за
ОСОБА_1 - 1/4 частини квартири,
за

померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 - 1/4 частини

квартири,
за ОСОБА_3 - 1/4 частини квартири та за

ОСОБА_4
- 1/4 частини квартири.

Згідно до ст.11 ЦПК України  суд розглядає цивільну справу не інакше як за

зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Керуючись ст. ст. 357,368,370,372   ЦК України ,
ст.ст.3,7,11, 15, 30,

60,  212- 215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1  -
задовольнити.

Припинити спільну сумісну власність
в квартирі АДРЕСА_1, між ОСОБА_1,

ОСОБА_5
(померлим), ОСОБА_3 та

ОСОБА_4.

Встановити спільну часткову власність  і визначити
частки в спільному майні в

квартирі
АДРЕСА_1: за

ОСОБА_1
- 1/4 частини квартири,  за померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 - 1/4 частини квартири, за ОСОБА_3- 1/4 частини квартири
та за  ОСОБА_4  - 1/4 частини квартири.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя
:
І.С.

Нощенко