Справа
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

7 квітня     2008 р.                                                                                     м .Тячів

Тячівський
районний суд Закарпатської області  в
особі головуючого судді Мельник В.І при секретарі Гайдукова Н.А з участю
адвоката ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2,
відповідачки ОСОБА_3,    розглянув
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного нотаріуса ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору дарування будинку
АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ

Позивач пред'явила позов  в суд до відповідачів про  визнання договору дарування будинку
недійсним.

Позовні вимоги мотивує тим що, 7 березня 2003 року він заключив з ОСОБА_3
договір дарування житлового будинку з умовою що вона буде вести за ним догляд,
оскільки він людина похилого віку 1926 року народження. . Після засвідчення
договору дарування  відповідачка жодних
дій по їх домовленості не виконала і не виконує . Вона лікар має двох
малолітніх дітей, тому вона не в змозі вчиняти обумовлені між ними дії по
догляду.

Крім того з 5 березня 2003 року по 15 березня 2003 року знаходився на
лікування в Тячівській ЦРЛ  з діагнозом
гостра правобічна пневмонія. Для підписання договору його забрали з
лікарні  до нотаріуса після чого знову
відвезли в лікарню, не роз яснивши правові наслідки підписання даного
договору.

На даний час він знайшов іншу людину яка буде доглядати за ним як опікун.

ОСОБА_2 позовні вимоги викладені в позовній заяві повністю підтримав  та доповнив
в суді. ОСОБА_3 його внучка під час укладання договору дарування будинку
вони домовлялись що вона буде за ним доглядати, але вона не доглядає за ним ,
на даний час він знайшов іншу людину яка буде за ним доглядати. В березня 2003
року ОСОБА_3 попросила його щоб він подарував їй будинок, скориставшись тим що
він був хворий. За три дні вона оформила всі документи на будинок він прийшов
хворий з дому оскільки лікувався вдома та підписав договір дарування будинку.

Просить суд визнати недійсним договір дарування будинку АДРЕСА_1від 7
березня 2003 року посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та пояснила в суді позивач по
справі є її дідусь. За яким вона доглядала і доглядає. Вони з чоловіком зробили
ремонт будинку, зробили добудову, провели газ поставили конвектор. В кінці
грудня 2002 року її дідусь ОСОБА_2 сказав їй що бажає подарувати їй будинок за
те що вона з чоловіком так добре ставиться до нього. Вона постійно доглядала і
доглядає за ним. Купила йому стільниковий телефон щоб дідусь міг зв'язатись з
нею. Постійнго приносить і приносила йому продукти харчування  Коли вони зробили всі ремонти хтось з родичів
дідуся  почав наговорювати його  щоб він
відмінив   договір дарування.
Взагалі дідусь сам сказав що хоче подарувати їй будинок він сам почав оформляти
всі документи, спочатку хату необхідно було узаконити, Він ходив по всіх
інстанціях підписував документи   вона
тільки оплачувала всі квитанції. Вся процедура тягнулась приблизно три місяці.
Її дідусь ОСОБА_2 сам з дому прийшов до нотаріуса, поки оформлявся договір
дарування приблизно півтора години, нотаріус роз'яснив йому всі права,
наслідки   договору дарування. Дід сказав
що все зрозумів,  та добровільно підписав
договір дарування будинку. Дід своїм позовом в суд зганьбив ї перед колегами по
роботі, не повідомивши її що він хоче звертатись в суд. Вона пропонувала йому
перейти проживати до неї, він не погодився, вона також пропонувала що може
найняти жінку яка буде сидіти біля нього, доглядати за ним  він також не погоджується. Вона не забороняє
нікому проживати в будинку, поки живе дідусь він і розпоряджається
будинком.

Оскільки ніхто з родичів дідуся не піклувався про нього коли необхідно було
зробити всі ремонти по будинку,
газифікувати будинок, а зараз наговорюють і настроюють його проти неї,
тому вона просить суд в позові відмовити.

Приватний нотаріус ОСОБА_4 пояснила в суді дійсно в 2003 році до неї
звернувся ОСОБА_2 і повідомив що він хоче подарувати будинок своїй онучці
ОСОБА_3. пояснюючи що ніхто з його родичів не допомагає йому тільки ОСОБА_3,
вона живе в м. Тячів недалеко від нього. Вона роз'яснила йому правові наслідки
і пропонувала йому укласти  договір
довічного утримання. ОСОБА_2 пояснив їй що ОСОБА_3 допомагає йому і без
договору дарування будинку. ОСОБА_2 сам прийшов в нотаріальну контору ніхто
його не привозив, в неї він був півтора години розмовляв з нею поки готовився
договір дарування будинку.

Заслухавши
пояснення сторін дослідивши матеріали справи суд вважає що в позові слід
відмовити  7 березня 2003 року  ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 житловий будинок
АДРЕСА_1що стверджується договором дарування.

Відповідно до ксерокопії паспорту
ОСОБА_2  народився ІНФОРМАЦІЯ_1. В с.
Кричево та мешкає в будинку АДРЕСА_1.

Що стосується показів  ОСОБА_2 про те що на час підписання договору
дарування будинку він хворів,  Відповідно
до довідки  Виданої Тячівською районною
лікарнею у  ОСОБА_2 була гостра
правобічна нижньодольова пневмонія.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за
договором дарування  одна сторона  передає або зобов'язується передати  в майбутньому другій стороні  безоплатно майно у власність.

Відповідно до ст. 728 ЦК України до вимог про розірвання договору дарування
застосовується позовна давність в  один
рік. Строк позовної давності  встановлені
безпосередньо законом  і не можуть бути
зміненими угодою сторін.

За таких обставин суд вважає що в позові слід відмовити.

На основі викладеного та керуючись ст. 717, 727-728 ЦК  України
ст. ст. 10  60, 80,  213, 215 ЦПК України

РІШИВ

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 приватного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 від 7 березня 2003 року
відмовити.

Заява про оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення , а апеляційна скарга
протягом двадцяти днів  після
подання заяви  про апеляційне оскарження
в апеляційний суд  Закарпатської області
через Тячівський районний суд.

Суддя Тячівського районного
суду                                            В.І.Мельник