Справа
№ 2-19/ 08
30 січня 2008 року.    Володимир-Волинський міський суд Волинської
області                в складі:
головуючого - судді Сарапіна Г.С.
при секретарі  Процюк Н.Р.,
прокурора Турич Л.Г.,  представників
позивача:  Смоляр Ю.В. та                   Чуйко О.Д.,   відповідачки ОСОБА_1,
у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду              в м. Володимирі-Волинському  цивільну справу за позовом
Володимир-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі
Володимир-Волинської міської ради до ОСОБА_1 про примусове припинення права
власності на земельну ділянку та визнання таким, що втратив чинність, Державний
акт на право приватної власності на землю,
Володимир-Волинський міжрайонний
прокурор 12 жовтня 2007 року звернувся в суд з позовом  в інтересах держави в особі
Володимир-Волинської міської ради до ОСОБА_1 про примусове припинення права
власності на земельну ділянку, покликаючись у позовній заяві на те, що рішенням
виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 01 серпня 1998 року
за № 15/ 6 відповідачці надано земельну ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку та господарських споруд, загальною площею 800
кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1,                        а 18 березня 1999 року
їй видано  Державний акт на право
приватної власності                    на
землю, серії ІІ-ВЛ,  № 004708,  виданого відповідачці.
Однак, в порушення вимог ст. 91
Земельного кодексу України, якою передбачено, що власники земельних ділянок
зобов'язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням,  зазначена земельна ділянка відповідачкою не
використовується, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 02.07.2007р., складеним головним спеціалістом
відділу інспекції з контролю за використанням та охороною земель.
Одночасно на усунення порушень вимог
Закону України “Про контроль за використанням та охороною земель” цим же
спеціалістом винесено відповідачці припис з вимогою до 02 серпня 2007 року
повідомити Володимир-Волинський міський відділ земельних ресурсів про вжиті
заходи щодо використання  земельної
ділянки за цільовим призначенням. Проте, відповідачка відповіді не надіслала і
ніяких будівельних робіт на спірній земельній ділянці не розпочала, тобто від
01.08.1997р. ( після спливу двох років від дня надання дозволу на будівництво )
зазначена земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням.
У зв'язку з цим, 07 серпня 2007
року, щодо відповідачки складено протокол про адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 188-5 КУпАП, та постановою накладено на неї адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.
Статтею 143 Земельного кодексу
України передбачено, що примусове припинення прав на земельну ділянку
здійснюється в судовому порядку в разі використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням.
Володимир-Волинський міжрайонний прокурор подав                 в суд додаткову заяву, в якій
збільшив позовні вимоги та просить примусово припинити право власності
відповідачки на земельну ділянку, площею 800 кв.м., що знаходиться  по АДРЕСА_1, та визнати Державний акт на
право приватної власності на землю, серії ІІ-ВЛ,   № 004 708, виданий на ім'я відповідачки 18
березня 1998 року, таким, що втратив чинність,
У судовому засіданні прокурор,
представники позивача позов підтримали та просять суд його задовольнити,
покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та докази.
Відповідачка позов не визнала та пояснила, що дійсно рішенням виконкому
Володимир-Волинської міської ради від 01.08.1997р. № 15/ 6  їй було надано для будівництва та
обслуговування жилого будинку та господарських споруд земельну ділянку, площею
800 кв.м., по АДРЕСА_1, а 18 березня 1998 року вона отримала Державний акт на
право приватної власності на землю, серії ВЛ,
№ 004708. Одночасно був виготовлений проект забудови земельної ділянки
та будівельний паспорт. Тому вона з чоловіком планували розпочати будівництво
жилого будинку та господарських споруд. У 1999 році у них народжуються
близнята, в сім'ї стало вже троє дітей, які часто хворіють, потребують
лікування та оздоровлення, що потребувало значних коштів, у зв'язку                 з чим будівництво було
тимчасово призупинене. У вересні 2007 року будівництво було розпочате, а саме
залито фундамент під літню кухню, що підтверджується актом перевірки дотримання
вимог земельного законодавства, складений 04 грудня 2007 року  держземінспектором  ОСОБА_5
Відповідачка просить у позові
Допитавши свідків, перевіривши
матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не
підлягає до задоволення.
В обґрунтування позовних вимог про
примусове припинення права власності відповідачки на земельну ділянку, площею
800 кв.м., що знаходиться                                        по
АДРЕСА_1, та визнання Державного акта на право приватної власності на землю,
серії ВЛ, № 004 708, виданого на ім'я відповідачки 18.03.1998р., таким, що
втратив чинність, прокурор та представники позивача покликались на те, що
відповідачка використовує спірну земельну ділянку не за цільовим призначенням,
тобто з 01.08.1997р., з дня надання їй рішенням виконкому Володимир-Волинської
міської ради № 15/ 6 спірної земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку та господарських споруд, вона до будівництва
зазначених будівель не приступила і тим самим використовує цю земельну ділянку
не за цільовим призначенням
Однак зазначені обставини не знайшли
свого підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 1 Закону України
”Про державний контроль за використанням та охороною земель”   термін “невиконання вимог щодо використання
земель за цільовим призначенням”  вживається
в такому значенні:  невикористання
земельної ділянки  або фактичне
використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню,
встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в
користування, в тому числі  в оренду, а
також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі
встановлення обмежень ( обтяжень ).
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1, отримавши відповідно до
рішення Володимир-Волинської міської ради від 01.08.1997р. № 15/ 6 для
будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд спочатку в
постійне користування земельну ділянку, площею 800 кв.м., що знаходиться
по                АДРЕСА_1, а відповідно
до рішення цієї ради від 24 лютого 1998 року № 44 - отримавши зазначену земельну
ділянку для цих же цілей у приватну власність, дійсно протягом десяти років з
часу виділення їй спірної земельної ділянки до будівництва будинку та
господарських споруд не приступала, чим порушила відповідні норми земельного та
містобудівного законодавства, що підтверджується рішеннями Володимир-Волинської
міської ради від 01.08.1997р.  № 15/
6,  20.11.1997р. № 314  та 24.02.1998р. № 44;  актом перевірки дотримання відповідачкою
вимог земельного законодавства від 02.07.2007р.;   приписом на ім'я відповідачки від
02.07.2007р. № 003555;   актом перевірки
дотримання відповідачкою вимог земельного законодавства від 07.08.2007р.;   приписом на ім'я відповідачки від
07.08.2007р. № 003872;  протоколом про
адміністративне правопорушення від 07.08.2007р. № 002995, складеним щодо
відповідачки;  постановою про накладення
на відповідачку адміністративного стягнення від 13.08.2007р. № 68.

Проте, як видно з пояснень
відповідачки, нею на виконання приписів щодо вжиття заходів для використання
спірної земельної ділянки за цільовим призначенням  ще до подання прокурором  в суд цієї позовної заяви протягом                      25-26 вересня 2007 року
було проведено будівельні роботи на спірній земельній ділянці,  а саме
залито фундамент під літню кухню.

Пояснення позивачки в цій частині
заслуговують на увагу, оскільки підтверджуються показаннями свідків:  ОСОБА_2, ОСОБА_3 та                 ОСОБА_4, а також - актом
перевірки дотримання відповідачкою вимог земельного законодавства від
04.12.2007р., складеним держземінспектором у м. Володимирі-Волинському ОСОБА_5,
та показаннями останньої як свідка.

Зазначені докази не були спростовані
в судовому засіданні ні прокурором,                    ні представниками
позивача.  Водночас той факт, що
відповідачка розпочала будівельні роботи на спірній земельній ділянці без
відповідного дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на
виконання будівельних робіт, на що покликалися в судовому засіданні зазначені
особи, сам по собі не може свідчити про використання відповідачкою спірної
земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Враховуючи, що як у позовній заяві,
так і в судовому засіданні,
прокурор,              а також
представники позивача,  в обґрунтування
заявлених вимог про примусове припинення права відповідачки на земельну ділянку
покликались лише на одну
з підстав, передбачених п. "а" ст. 143 Земельного кодексу
України, а саме використання спірної земельної ділянки не за цільовим призначенням,
тому за названих вище обставин, беручи до уваги, що проектом забудови спірної
земельної ділянки індивідуальним жилим будинком, складеним Володимир-Волинським
госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро  на замовлення № 206 від 02.09.1997р.,
передбачено будівництво літньої кухні, суд не вбачає підстав для задоволення
позову.

На підставі ст. 41 Конституції
України,  ст.ст. 373, 375 ЦК України,
ст.ст. 1 ч.2,  40, 143 п. "а"
Земельного кодексу України,  ст. 1 Закону
України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” ,  керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 223  ЦПК України,
суд

в  и
р  і  ш
и  в:

У позові Володимир-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави
в особі Володимир-Волинської міської ради до ОСОБА_1 про примусове припинення
права власності на земельну ділянку та визнання Державного акта на право
приватної власності на землю, серії ІІ-ВЛ,
№  004708,  виданого на ім'я ОСОБА_1 18 березня 1998
року, таким, що втратив чинність,
відмовити.

На рішення може бути подана до апеляційного суду Волинської області через
Володимир-Волинський міський суд заява про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня його проголошення та апеляційна скарга -  протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було
подано, а якщо таку заяву було подано, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений законом строк, рішення набирає законної сили після закінчення
цього строку,  інакше у разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: