У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 березня 2008 року                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Балюка М.І.,   Григор'євої Л.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом першого
заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) «Інститут транспорту нафти» про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в
с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року перший заступник прокурора
Шевченківського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1
звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що в ході перевірки було
встановлено, що в порушення ч. 2 ст. 97 КЗпП України та ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оплату праці» керівництвом ВАТ «Інститут транспорту нафти» не
встановлені схеми посадових окладів у колективному договорі з додержанням вимог
Галузевої угоди, затвердженої Міністерством праці та соціальної політики,
Мінпаливенерго України, НАК «Нафтогаз України», профспілкою працівників
нафтової та газової промисловості України на 2005-2006 роки від 15 лютого 2005
року.

Вважаючи порушеними трудові права
ОСОБА_1, перший заступник прокурора Шевченківського району м. Києва просив
стягнути з відповідача 24 150 грн. на відшкодування матеріальної шкоди за
період з 8 липня 2003 року до 31 січня 2007 року та 10 тис. грн. - моральної.

Під час слухання справи позивач
збільшив позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди та просив
стягнути з відповідача 39 556 грн. за період 8 липня 2002 року до квітня 2007
року з урахуванням індексу інфляції.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14 вересня 2007 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі перший заступник
прокурора Шевченківського району м. Києва просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу першого заступника
прокурора Шевченківського району м. Києва відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 22 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 14 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва