Справа  2-575/08 рік
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
21 травня   2008 року
Чорнобаївський районний суд в складі
головуючого судді -  Синецької Л.А.,
при секретарі - Трохимчук Т.В.,
за участю представника позивача - ОСОБА_4
представника відповідача - Винник С.В.
розглянувши у попередньому судовому
засіданні в смт. Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Чорнобаївської
районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в
порядку спадкування, -
Позивач звернувся до суду з позовом
до Чорнобаївської районної державної адміністрації про визнання права на
земельну частку (пай) в порядку спадкування, зазначаючи, що в період свого
життя його мати ОСОБА_2являлася членом колгоспу “Радянська Україна”, який в
1995 році перетворився в спілку колективних власників “Міжгір”я”.
1 квітня 1994 року згідно рішення
Чорнобаївської районної ради КСП “Міжгір”ю” був виданий 21 липня 1994 року
Державний акт на право колективної власності на землю Серія ЧР 19.4 з Додатком
№ 1 з списком громадян до цього акту.
Указом Президента України “Про
порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям” № 720/95, передбачено, що право на земельну
частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в
тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами
зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта
на право колективної власності на землю. Мати позивача в цьому списку
знаходиться за номером № 65.
ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача померла,
за своє життя вона не отримала сертифіката на земельну частку (пай), так як до
цього часу земля, яка передана в колективну власність КСП “Міжгір”я” не
Відповідно до Земельного кодексу
України вся земля в Україні, крім землі, яка знаходиться в комунальній та
приватній власності належить до державної власності, розпорядження якою за
межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади (п.12
Перехідних положень Земельного кодексу України).
14 вересня 1983 року матір”ю
позивача був написаний заповіт, який був завірений секретарем Іркліївської
сільської ради. В цьому заповіті ОСОБА_2 заповідала позивачеві все її майно, де
б воно не було із чого не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на
день її смерті і на що вона за законом мала право.
Після смерті матері позивача
ОСОБА_3вступив у володіння і
користування спадковим майном, що підтверджується довідкою Іркліївської
сільської ради і відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року)
вважається таким, що прийняв спадщину.
Пунктом 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України “Про практику застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних справ”, передбачено, що член колективного
сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до
державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на
земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті
успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й
у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на
земельну частку (пай).
До складу спадщини входять усі
права та обов”язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті ст. 1218 ЦК України.
Кожна особа має право звернутися
до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та
інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання
права (ст. 16 ЦК України).
Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 152
Земельного кодексу України способом захисту прав громадян на земельні ділянки є
визнання прав. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про порядок виділення в
натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” є
рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовну заяву, просив її
задоволити.

Представник
відповідача Винник С.В. проти задоволення
позовної заяви не заперечила.

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюєтся судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174 Цього ж кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені слідуючі обставини справи та належні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача
ОСОБА_2(свідоцтво про смерть серії І-СР № НОМЕР_1 від 12 серпня 1996 року), яка
за своє життя не отримала сертифіката на земельну частку (пай), так як до цього
часу земля, яка передана в колективну власність КСП “Міжгір”я” не розпайована.

14 вересня 1983 року матір”ю
позивача був написаний заповіт, який був завірений секретарем Іркліївської
сільської ради (копія заповіту). В цьому заповіті ОСОБА_2 заповідала позивачеві
все її майно, де б воно не було із чого не складалося і взагалі все те, що їй
буде належати на день її смерті і на що вона за законом мала право.

Указом Президента України “Про
порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям” № 720/95, передбачено, що право на земельну
частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в
тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами
зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта
на право колективної власності на землю. Мати позивача в цьому списку
знаходиться за номером № 65.

Після смерті матері позивача
ОСОБА_1вступив у володіння і
користування спадковим майном, що підтверджується довідкою Іркліївської
сільської ради і відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року)
вважається таким, що прийняв спадщину.

Пунктом 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України “Про практику застосування судами земельного законодавства
при розгляді цивільних справ”, передбачено, що член колективного
сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до
державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на
земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті
успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й
у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на
земельну частку (пай).

Рішенням Чорнобаївської районної ради народних депутатів від 28 лютого
1995 року № 34, на підставі рішення зборів членів спілки від 9 лютого 1995 року
було створено  спілку колективних
власників «Міжгір»я», яка є правонаступником КСП, якому в липні 1994 року була
передана у колективну власність земля для ведення сільськогосподарського
виробництва.

З  дня передачі землі в колективну
власність та на день розгляду справи, паювання землі у відповідності до чинного
законодавства не було проведене, правоустановчі документи на земельну частку
(пай)  членам СВК «Міжгір»я» не
видавались.

ОСОБА_2 - мати позивача, була членом спілки «Міжгір»я, на момент
отримання Державного акта на право колективної власності на землю була включена
до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай).

Відповідно до статей 1217 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав
та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що
належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно із нормами ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську
кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо
прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право
на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі
(на місцевості), можуть бути об»єктом спадкування.

Оскільки  ОСОБА_2 при житті була
включена у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), то спадкоємці
вправі порушувати питання про успадкування цієї земельної частки (паю).

Таким чином, суд вважає, що для задоволення позову є всі підстави.

На підставі вищевикладеного,
керуючись п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 2 ст. 4, п. а) ч. 3 ст. 152 ЗК
України, ст.ст.130,174 ЦПК України , суд-

в и р і ш и в :

Позовну заяву
ОСОБА_1задоволити.

Визнати за
ОСОБА_1право на земельну частку (пай) його померлої матері ОСОБА_2в порядку
спадкування за рахунок не розпайованих земель отриманих СКВ «Міжгір»я» с.
Скородистик Чорнобаївського району Черкаської області в колективну власність,
згідно державного акта Серія ЧР 19.4 від 21.07.1994 року.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга протягом 20 днів
не була подана, то рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через районний суд
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Чорнобаївського

районного суду
Л.А.Синецька