Справа
№ 2- 1844
З А О Ч Н Е     Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
21 квітня  2008 року
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя
головуючого судді  Гнатик Г.Е.
при секретарі  Якимовій О.С.
відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу  за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа Орджонікідзевська рай адміністрація м.Запоріжжя  про визнання правочину  удаваним,
визнання дійсним  договору
купівлі-продажу  квартири,  визнання недійсним договору дарування
квартири, визнання права власності на квартиру,
звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання правочину  удаваним,
визнання дійсним  договору
купівлі-продажу  квартири,  визнання недійсним договору дарування
квартири, визнання права власності на квартиру.
У позові вказав, що 01
грудня 2000 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4. був посвідчений договір даруванняАДРЕСА_1, реєстровий              № 5249, згідно з яким
ОСОБА_2подарувала вищевказану квартиру його синові
ОСОБА_5, право власності на яку зареєстровано за останнім Запорізьким міжміським бюро
технічної інвентаризації
ім'я  сина, але за придбання цієї
АДРЕСА_1він  придбав з метою об'єднати її та
квартиру №25 у цьому ж будинку, що належала йому та сину на праві приватної
власності, в одну квартиру. Вищезазначена квартира була придбана ним, але
планував він її залишити  сину та
онукам,  а тому правовстановлюючий документ
був оформлений на його  ім'я.
У відповідності до ст. 235 ЦК
України, договір дарування АДРЕСА_1, є удаваним правочином, під яким прихований
договір купівлі-продажу  квартири, який
був фактично укладений між ним
і ОСОБА_2, з якою вони дійшли угоди з усіх істотних умов договору.
Згідно ч. 2 ст. 235 ЦК України, якщо буде встановлено,
що правочин був вчинений для приховання іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.
вважає, що договір  дарування АДРЕСА_1 в м. Запоріжжі, посвідчений  01 грудня 2000 року приватним
нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4.  реєстровий № 5249 повинен бути визнаний
удаваним правочином. А правочин купівлі-продажу АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_2
і  ним, ОСОБА_1повинен
бути визнаний дійсним, оскільки відносини сторін
регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
07 лютого 2002 року його син ОСОБА_5подарував  3/12 АДРЕСА_1своїй дружині ОСОБА_3, про що йому  стало відомо після смерті сина, який
суду від 04.09. 2006 року визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.3
ст.27, ч.2 п.п.6, 12 ст.115 КК України і їй призначено покарання у
вигляді  11 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є її власністю. До складу цього майна належить і 3/12
Співвласниками цієї квартири є його онуки: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3народження. Їх опікуном,
відповідно до розпорядження голови Орджонікідзевської районної адміністрації
№1052р від 16.08. 2007 року, призначено його.
Всі  належні  йому  частини квартир №23, №24, №25, що знаходяться
у АДРЕСА_1він  заповів у рівних частинах своїм онукам : ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3народження.
Оскільки договір дарування АДРЕСА_1, посвідчений  01 грудня 2000 року приватним
нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4.  реєстровий № 5249 є удаваним правочином, то
вважає неохідним визнати
недійсним договір дарування АДРЕСА_1, посвідчений  07 лютого 2002 року приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4.,
реєстровий № 703, укладений між ОСОБА_5і ОСОБА_3
Просив суд визнати договір  дарування АДРЕСА_1, посвідчений  01 грудня 2000 року приватним
нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4.  реєстровий № 5249 удаваним правочином; визнати дійсним договір  купівлі-продажу АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_2
і  ним, ОСОБА_1; визнати
недійсним договір дарування АДРЕСА_1, посвідчений  07 лютого 2002 року приватним
нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4.,  реєстровий № 703, укладений між ОСОБА_5і
право власності на АДРЕСА_1за ним,
У судовому   засіданні
представник позивача  ОСОБА_1.-
ОСОБА_8 підтримала його позов і просить
повністю задовольнити посилаючись на обставини, викладені   у позовній
судове засідання не з»явилася, направивши суду письмову  заяву
про розгляд справи  у її
відсутності. З позовом згодна, факт отримання
грошових коштів  у розмірі 40 000
грн. За продану нею квартиру
ОСОБА_3  у судове засідання не з»явилася.
відповідача ОСОБА_3.-  ОСОБА_9. до суду
надійшла заява  у якій представник
відповідача повідомляє, що ОСОБА_3  з
позовними вимогами ОСОБА_1. згодна  і
просить слухати справу   у  відсутності представника  відповідача.
Представник  Орджонікідзевської рай адміністрації
м.Запоріжжя- служби у справах дітей Орджонікідзевської рай адміністрації проти
позову не заперечує.
матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника третьої особи,
суд вважає позов  підлягаючим задоволенню
у зв»язку з наступним.
грудня 2000 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4. був посвідчений договір дарування АДРЕСА_1, реєстровий   № 5249, згідно з яким ОСОБА_2подарувала
вищевказану квартиру  ОСОБА_5, право
власності на яку зареєстровано за ним Запорізьким міжміським бюро технічної
інвентаризації 12.01.
Про це свідчить розписка видана ОСОБА_1
вказує у позовній заяві позивач ОСОБА_1, АДРЕСА_1він  придбав з метою об'єднати її та
квартиру №25 у цьому ж будинку, що належала йому та сину на праві приватної
власності, в одну квартиру. Вищезазначена квартира була придбана ним, але
планував він її залишити  сину та
онукам,  а тому правовстановлюючий
документ був оформлений на його  ім'я.
Відповідно до ст. 58 ЦК України ( в
редакції 1963 року, який діяв  на день
укладання  договору дарування), удаваним
є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили.
Як вбачається, договір дарування
АДРЕСА_1, є удаваним правочином, під яким прихований договір
купівлі-продажу  квартири, який був
фактично укладений між ОСОБА_1  і
ОСОБА_2, з якою вони дійшли угоди з усіх істотних умов договору.
Правочин, який визнано недійсним (
удаваним), визнається недійсним з моменту
його укладання, відповідно до ст. 59 ЦК України( в редакції 1963 року).
вищевказаного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1.  у частині
визнання удаваним правочину договору дарування  АДРЕСА_1та визнання дійсним договору купівлі-
продажу  вказаної вище квартири між
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, підлягають
вище позовні вимоги ОСОБА_1.
підлягають задоволенню,  також  підлягають
задоволенню  і позовні вимоги  позивача
у частині визнання недійсним договору дарування спірної квартири, який
укладено 07.02.2002 року, за яким
ОСОБА_5.  подарував ОСОБА_3 3/12
частин вказаної спірної  квартири.
дарування  АДРЕСА_1є удаваним правочином,
за яким ОСОБА_1 є  фактично покупцем  вказаної квартири,  сплатив за неї повністю кошти, суд
вважає  позовні вимоги ОСОБА_1.  у частині
визнання за ним права власності на квартиру, підлягаючими задоволенню.
ст. 58, 59 ЦК України ( в редакції 1963 року), ст. ст.   208, 209, 212, 213, 214, 215  ЦПК України, суд,-
дарування АДРЕСА_1, посвідчений
01 грудня 2000 року приватним нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_4.  реєстровий
№ 5249 удаваним правочином.
правочин купівлі-продажу АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1.
Визнати недійсним договір дарування АДРЕСА_1,
посвідчений  07 лютого 2002 року
приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4.,  реєстровий № 703, укладений між ОСОБА_5і
Визнати право власності на АДРЕСА_1за  ОСОБА_1.
може бути переглянуто судом протягом  10
Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області  шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення  суду до Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду  або у порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:                                                                                           Гнатик Г. Є.