Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 березня 2008 року                                                             м.
Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в
складі:

головуючого судді                                                      Лизенко І.В.,

при секретарі судового засідання                              Паршиковій Н.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 15 листопада 1996 року, від якого мають
неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На утримання доньки з відповідача
постановою Попаснянського районного суду від 04 червня 1998 року було стягнуто
аліменти. ОСОБА_3 з 2006 року була визнана інвалідом дитинства в зв'язку із чим
потребує у періодичному лікуванні, на яке необхідні додаткові кошти.  З 30 жовтня 2007 року по 10 листопада 2007
року ОСОБА_3 проходила стаціонарне лікування у хірургічному відділенні
Луганської обласної дитячої клінічної лікарні № 1 з діагнозом: захворювання
Пайра, констипаційна форма, проктосигмоїдит, абдомінальний больовий синдром. На
лікування доньки позивачкою було витрачено 1036 гривень. Позивачка не працює,
так як доглядає за дитиною інвалідом, відповідач працює та має можливість
відшкодувати витрати. Просила суд стягнути з відповідача витрати на лікування
дитини в сумі 518 гривень та судові витрати у справі.

Позивачка
у судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що донька постійно хворіє,
кожні три місяці перебуває на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні
ЛОДКЛ. Призначені ліки коштують дорого, тому вона не має можливості самостійно
оплачувати лікування доньки. Зазначені у позові кошти витрачені на придбання
препарату «салафальк» у пігулках та свічах, які донька приймала у листопаді
2007 року. Салафальк призначався лікарем ЛОДКЛ під час стаціонарного лікування
з 30.10.2007 року по 10.11.2007 року. донька також перебувала на стаціонарному
лікуванні у ЛОДКЛ у серпні 2007 року, витрати саме за цей період стягнуті з
відповідача рішенням Лисичанського міського суду. Просила позов задовольнити.

Відповідач
у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ОСОБА_3 є його донькою, на
утримання якої він сплачує аліменти. Рішенням Лисичанського міського суду з
нього на користь позивачки вже стягнуто кошти на лікування доньки. Зі слів
доньки йому відомо, що вона ліки не приймала.

Судом
досліджені наступні докази:

показання
свідка ОСОБА_3, яка у судовому засіданні пояснила, що сторони у справі є її
батьками, кожні два місяці проходить стаціонарне лікування у ЛОДКЛ. Після
стаціонарного лікування їй двічі призначали препарат «салафальк» у пігулках та
свічах. Приймала салафальк у листопаді 2007 року після стаціонарного лікування
по 1 пігулці 2 рази на день та по 1 свічі два рази на день;

письмові
докази: копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія свідоцтва про народження,
довідка про перебування доньки на утриманні позивачки, копія постанови про
стягнення аліментів, копія посвідчення позивачки, довідка про знаходження
дитини на диспансерному обліку, витяг з історії хвороби ОСОБА_3, копія висновку
ВКК, копії товарних чеків на придбання ліків, довідка про доходи відповідача,
квитанції про сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи, копія історії хвороби ОСОБА_3, копія
рішення Лисичанського міського суду від 28.11.2007 року, копія епікризу
ОСОБА_2, рецепти та чеки на придбання ліків, довідка про зобов'язання
відповідача по оплаті комунальних послуг, копія квитанції про оплату за дитячий
садок.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази,
вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені
такі факти та відповідні правовідносини.

Сторони перебували у шлюбі,
розірваному 15 листопада 1996 року, від спільного подружнього життя мають
неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва
про розірвання шлюбу (а.с.4) та копією свідоцтва про народження (а.с.5). На
утримання доньки ОСОБА_3 з відповідача постановою Попаснянського районного суду
від 04 червня 1998 року було стягнуто аліменти, що підтверджується копією
постанови (а.с.8).

ОСОБА_3 з 2006 року була визнана
інвалідом дитинства та перебуває на диспансерному обліку з діагнозом:
мегадолихоколон, субкомпенсована форма; хвороба Пайра, компенсована форма,
стійкий більовий абдомінальний синдром, в зв'язку із чим потребує періодичного
лікування, що підтверджується довідкою (а.с.10).

Згідно виписки з історії хвороби
(а.с.11) ОСОБА_3 з 30 жовтня 2007 року по 10 листопада 2007 року проходила
стаціонарне лікування у хірургічному відділенні №1 Луганської обласної дитячої
клінічної лікарні з діагнозом: хвороба Пайра, констипаційна форма,
проктосигмоїдит, абдомінальний більовий синдром. При виписці хворій призначено
продовжувати терапію салафальком.

На придбання препарату «салафальк»
у пігулках та свічах позивачкою витрачено 1036 гривень, що підтверджується
копіями товарних чеків (а.с.13-18).

Показаннями свідка ОСОБА_3
підтверджується факт прийняття нею у листопаді 2007 року салафальку у пігулках
та свічах.

Задовольняючи позов, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів
на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом
тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Посилання
відповідача на те, що він вже давав кошти на лікування дитини, не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки з дослідженого у судовому засіданні рішення
Лисичанського міського суду від 28.11.2007 року вбачається, що з відповідача
стягнуто на користь позивачки додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_3 у
сумі 506,06 грн., понесені позивачкою при лікуванні доньки з 15.08.2007 року по
30.08.2007 року, тобто у період, що передував зазначеному у даному позові.

Таким
чином, суд вважає, що позов було заявлено обґрунтовано, доводи позивачки
знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому з відповідача на користь
позивачки підлягає стягненню сума витрат на лікування дитини в розмірі 518
гривень.

Крім
того, на підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки рішення постановлено на користь
позивачки, яку звільнено від сплати судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, з відповідача
на  користь держави підлягають стягненню
судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн.

На
підставі викладеного, відповідно до ст. 185 СК України, керуючись ст. ст.10,
11, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити
повністю.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на лікування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі
518 (п'ятсот вісімнадцять) гривень, а також судові витрати у справі у сумі 81
(вісімдесят одна) гривня.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до
Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів
з дня його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду Луганської області.

Суддя: