Справа № 22-ц-442
2008р.                         Головуючий
у 1-й інстанції      Алфьоров А.М.
Категорія 44                                                   Суддя-доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

іменем   України

01 квітня 2008 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого
- Данильченко Л.О.

суддів
-  Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.

з
участю секретаря судового засідання - Чуприна В.І.

та
осіб, які беруть участь у справі - представника апелянта Конєва О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
Статутного територіально-галузевого об'єднання Південна залізниця  на рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 29 січня 2008 року у справі за позовом Сумського транспортного
прокурора в інтересах ОСОБА_1 до Південної залізниці в особі Сумської вагонної
дільниці Південної залізниці про стягнення суми.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Данильченко Л.О., пояснення
представника апелянта Конєва О.М., який не згоден з рішенням суду, вивчивши
матеріали справи і доводи апелянта, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Сумський
транспортний прокурор звернувся до суду з вищезазначеним позовом в інтересах
ОСОБА_1 до Південної залізниці в особі Сумської вагонної дільниці  Південної залізниці.

Свої
вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_1 працював помічником машиніста
тепловоза, має трудовий стаж 20 років. В травні 2006 року він повідомив відділ
кадрів про те, що збирається йти на пенсію. Відділ кадрів двічі видавав
позивачу неналежно оформлені документи.

1
серпня 2006 року управління Пенсійного фонду у Тростянецькому районі прийняло
заяву від ОСОБА_1 з пакетом документів, а рішенням технічної ради від 18 серпня
2006 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років з 1 серпня 2006
року, тобто з дня звернення.

Позивач
вважає, що в результаті тяганини і неналежного оформлення пакету документів для
призначення пенсії з боку посадових осіб Сумської вагонної дільниці він не
отримав пенсію за червень і липень 2006 року у розмірі 860 грн., а тому просив
стягнути цю суму з відповідача.

Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 січня 2008 року позов було
задоволено.

Стягнуто
з Сумської вагонної дільниці Південної залізниці на користь ОСОБА_1 860 грн.

Стягнуто
з Сумської вагонної дільниці Південної залізниці в доход держави судовий збір у
розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 30 грн.

В
апеляційній скарзі Сумська вагонна дільниця Південної залізниці просить
скасувати рішення суду першої інстанції та залишити позов Сумської транспортної
прокуратури без розгляду.

Апелянт
зазначає, що Сумська вагонна дільниця є неналежним відповідачем, оскільки вона
не є юридичною особою, а відповідачем по справі повинна бути Південна
залізниця.

Крім
того, апелянт вважає, що у прокуратури не було підстав представляти інтереси
ОСОБА_1, оскільки він є дієздатною особо
і спроможний сам захищати свої інтереси. До прокуратури особисто він не
звертався, а від його імені діяла представник, яка могла також звернутись
безпосередньо до суду.

Також
апелянт зазначає, що ОСОБА_1 жодного разу до відділу кадрів Сумської вагонної
дільниці для оформлення документів на пенсію не звертався, заяв не подавав ні в
травні, ні в червні, а його дружина звернулась лише 12 липня 2006 року.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду - зміні, в зв'язку з слідуючим.

З
матеріалів справи вбачається, що відповідно до подання Сумської вагонної
дільниці про призначення пенсії, загальний трудовий стаж ОСОБА_1 становить 36
років 6 місяців (а.с.9-17).

Сумська
вагонна дільниця користується правом прийому і звільнення своїх працівників, що
підтверджується Положенням, має свій розрахунковий рахунок у банку.

При
підготовці подання на ОСОБА_1 про призначення пенсії, відділом кадрів Сумської
вагонної дільниці не було зазначено дату, вид пенсії і дату ознайомлення
працівника з поданням (а.с.9). Документи в зв'язку з цим повернулись на
дооформлення, але знову ці документи були надані відповідачем до управління
Пенсійного фонду невірно оформлені.

Тому,
заява про призначення пенсії була подана ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
у Тростянецькому районі 01 серпня 2006 року (а.с.19). і з цієї дати йому була
призначена пенсія (а.с.8).

Той
факт, що право на призначення пенсії за вислугу років настало у ОСОБА_1 з 22
травня 2006 року, визнає сам відповідач, це вбачається з протоколу оперативної
наради при начальнику Сумської вагонної дільниці  від 15 березня 2007 року (а.с.6).

Також
з цього ж протоколу видно, що відповідач визнав факт допущення порушень працівниками
відділу кадрів, а саме: несвоєчасне повідомлення ОСОБА_1 про виникнення у нього
права на пенсію.

Крім
того, в цьому ж протоколі зазначено, що в червні 2006 року, в зв'язку з
перебуванням основного працівника відділу кадрів на лікарняному, обов'язки
старшого інспектора відділу кадрів виконувала мийниця-прибиральниця, яка і
заповнила подання на призначення пенсії ОСОБА_1 і здійснила запис у журналі
реєстрації видачі подань.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з того, що порядок підготовки та подання
документів для призначення пенсії регулюється Постановою правління Пенсійного
фонду від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Суд
першої інстанції дійшов висновку, що посадові особи Сумської вагонної дільниці
порушили цей порядок, так як не попередили позивача про виникнення у нього
права на пенсію, а також несвоєчасно оформили та направили всі необхідні
документи для призначення пенсії.

За
таких обставин суд вірно задовольнив позов, і колегія суддів  погоджується з висновком суду першої інстанції,
оскільки представник відповідача ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду
не надав достовірних доказів належного виконання їх працівниками вимог
Постанови правління Пенсійного Фонду України № 27-1 від 25 листопада 2005 року
«Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», що і потягло за собою несвоєчасне призначення
пенсії ОСОБА_1

Крім
того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що представнику відповідача
Конєву О.М. довіреність на представництво інтересів у суді була видана
юридичною особою - Південною залізницею, тобто він і в суді першої інстанції і
в апеляційному суді представляв інтереси саме Південної залізниці і діяв від
імені даної юридичної особи (а.с.23).

Це
свідчить про те, що в якості відповідача в справі приймала участь належна
юридична особа - Південна залізниця в особі Сумської вагонної дільниці, а не її
структурний підрозділ.

Тому
колегія суддів вважає за необхідне стягнути суму матеріальної шкоди з
Статутного територіально-галузевого об'єднання Південна залізниця в особі
Сумської вагонної дільниці, оскільки Південна залізниця є юридичною особою, а
Сумська вагонна дільниця є її структурним підрозділом, а тому рішення суду в
цій частині підлягає зміні.

Керуючись
ст.ст. ст.303, п.3 ч.1 ст.307, ст. 309, 313-314, 316, 319 ЦПК України, колегія
суддів:

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну
скаргу Статутного територіально-галузевого об'єднання Південна залізниця  задовольнити частково.

Рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 січня 2008 року в даній справі
змінити.

Стягнути
зі Статутного територіально-галузевого об'єднання Південна залізниця в особі
Сумської вагонної дільниці на користь ОСОБА_1 860 грн.

Стягнути
зі Статутного територіально-галузевого об'єднання Південна залізниця в особі
Сумської вагонної дільниці  в доход
держави на спеціальний рахунок
територіального управління ДСА  в
Сумській області витрати за ІТЗ у розмірі 30 грн. та  в доход держави судовий збір в сумі 51 грн.

Рішення
набрало законної сили, але може бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення.

Головуючий
-

Судді
-