Справа
№ 2-639
М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі головуючого
судді - Кайро І.А.
відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ялта цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Гурзуфської селищної ради, ОСОБА_2 про скасування рішень селищної
Ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну
ділянку, припинення права власності на земельну ділянку та зобов'язання вчинити
Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою до  Гурзуфської селищної
ради, ОСОБА_2 про скасування рішень селищної Ради, визнання недійсним
державного акту на право власності на земельну ділянку, припинення права
власності на земельну ділянку та зобов'язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги мотивовані тим,
що вона є власником квартири у домоволодінніАДРЕСА_1 Спірна земельна ділянка
знаходиться у межах прибудинкової території вищезазначеного будинку та вона
тривалий період часу оброблювала її оскільки військовий санаторій дозволив їй
це робити. Після чого вона звернулася до відповідача з заявою про надання їй у
власність спірної земельної ділянки, яка до теперішнього часу не розглянута.
Після чого їй стало відомо що спірну земельну ділянку вже було надано у
власність ОСОБА_2 та був виданий державний акт на право власності на земельну
Вищезазначене на її думку
порушує її охоронювані законом права на спірну земельну ділянку, у зв'язку з
чим вона та змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.
Представник відповідача у
судовому засіданні позов не визнав, при цьому він пояснив, що ОСОБА_2 у
відповідності до чинного законодавства України звернулася до них з відповідною
заявою, яку було розглянуто, після чого вона отримала у власність спірну
Представник 3-ї особи у судовому
засіданні позов не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення
сторін, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому
задоволенню по наступних підставах.
Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності
на землю гарантується. Це право реалізується громадянами, юридичними особами і
державою виключно відповідно до закону.
Згідно ст. 373 ЦК України право власності на землю
гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельна ділянка)
здійснюється відповідно до закону (п.2).
Згідно ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України
набувають права власності на земельні ділянки на підставі безкоштовної передачі
із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок,
раніше наданих їм в користування і іншим підставам.
Відповідно до ст. 158 ЗК України у випадку не згоди
власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого
самоврядування, органів виконавчої власті по питанням  земельних ресурсів спір вирішується судом.
Відповідно до ст. 152 ЗК України захист права на земельну
ділянку здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування.
При цьому судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є
власницею квартириАДРЕСА_1
Позивачка 17 квітня 2007 року звернулася до відповідача з
заявою про закріплення за нею земельної ділянки площею 0,01 га., розташованої
При цьому судом також встановлено, що ОСОБА_2 є власницею
ОСОБА_2 також звернулася до відповідача з відповідною
заявою про надання їй у власність спірної земельної ділянки, яка була
розглянута на 21 сесії 24 скликання Гурзуфської селищної ради та рішенням №13
від 15 жовтня 2003 року їй було надано дозвіл на складання проекту відведення
земельної ділянки орієнтовною площею 0,05 га., для будівництва житлового
будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_2
Після чого рішенням 36 сесії 4 го скликання Гурзуфської
селищної ради від 28 жовтня 2004 року їй було затверджено проект відводу
На підставі зазначеного рішення 22 грудня 2004 року
ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на спірну земельну
При цьому суд не приймає до уваги доводи позивачки,
стосовно того, що спірна земельна ділянка є її прибудинковою територією,
оскільки доказів цього у супереч ст. 60 ЦПК України, суду надано не було. Копія
плану завіреного инж. КЄЧ, який є у матеріалах справи не є таким доказом
оскільки він не виконаний та не завірений у належній формі та до нього не
додано відповідних технічних документів.
Суд також не бере до уваги пояснення позивачки, відносно
того, що військовим санаторієм їй було надано дозвіл на використання даної
земельної ділянки, оскільки це суперечить чинному законодавству так як
військовий санаторій не був власником спірної земельної ділянки, їм до надання
у власність була Гурзуфська селищна рада. Крім того суду також не було надано
будь - яких доказів даного твердження.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 у
відповідності до вимог чинного законодавства України звернулася до власника
земельної ділянки з відповідною заявою яка була розглянута на засідання сесії
Гурзуфської селищної ради та задоволена.
Потім вона зібрала усі необхідні узгодження та дозволи,
після чого рішенням Гурзуфської селищної ради - ОСОБА_2 був затверджений проект
землевпорядкування по відводу земельної ділянки та їй була передана у власність
земельна ділянка з урахуванням корегування площею 0,0253 га., для будівництва
та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.
викладеного, суд приходить до висновку, що будь яких законних підстав для
задоволення даного позову у частині відміни рішень, визнання недійсним
державного акту на право власності на землю та закриття права власності ОСОБА_2
на вищезазначену землю немає, у зв'язку з чим вимоги у даній частині позовних
вимог не ґрунтуються на законі, у зв'язку з чим у задоволенні зазначених
позовних вимог  необхідно відмовити.
Разом з тим, судом також достовірно встановлено, що
позивачка 17 квітня 2007 року зверталася до Гурзуфської селищної ради з заявою
у відповідності до ч.6 ст. 118 ЦПК України про надання їй у власність земельної
ділянки для будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою
АДРЕСА_2, яка у супереч чинному законодавству України до теперішнього часу не
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивачки у частині зобов'язання Гурзуфської селищної ради
розглянути її заяву про надання згоди на складення проекту відводу земельної
ділянки для будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_2
засновані на законі, та повинні бути задоволені.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково то у
відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки
підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за
подання даного позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.6,10,60,209,212, 214, 215,217
ЦПК| України, ст.. 118,123. 124 ЗК України
Позовні вимоги  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов'язати Гурзуфську селищну Раду
на найближчій сесії розглянути заяву ОСОБА_1від 17 квітня 2007 року про
надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2
задоволенні позивних вимог ОСОБА_1 до Гурзуфської селищної Ради, ОСОБА_2 про
скасування рішень селищної Ради, визнання недійсним державного акту на право
власності за земельну ділянку, припинення права власності на земельну ділянку -
Стягнути з Гурзуфської селищної ради на користь ОСОБА_1витрати на
інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7 (сім) гривень 50
Стягнути з Гурзуфської селищної ради на користь держави судовий збір у сумі
8  (вісім) гривень 50 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду АРК
через Ялтинський міський суд АР Крим у порядку та строки , передбачені ст.ст.
294-296 ЦПК України.

Суддя -