Справа №.2-1766/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 травня 2008 року Дніпровський
районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді                                                                Ратушної В.О.

при секретарі
Андреєвій О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2 про
виділ в натурі частки домоволодіння та визнання права власності.

В С Т А
Н О В И В :

Позивач
звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що
він відповідно до договору купівлі-продажу від 01.07.2003 р., посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_2. за НОМЕР_1 являється власником 55/100 частин
домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею
703 м2. Вказаний договір, також зареєстрований в Херсонському
державному бюро технічної інвентаризації за реєстровим НОМЕР_2

Інша
частка зазначеного домоволодіння, а саме, 45/100 частин належать відповідачці
підставі договору дарування частини будинку від 08.01.2003 р., посвідченого
приватним нотаріусом, ОСОБА_3., заНОМЕР_3.

У
склад вказаного домоволодіння входять: літ. «А, М»- житловий будинок;  літ. «Б»- літня кухня; літ. «Л, О»- туалети;        літ. «Н»- баня; літ. «К»-сарай;
водопровід 1, 3; ворота 2; мостіння 1; зливна яма 5.

Усе
вищевказане нерухоме майно, у встановленому законом порядку не розподілене, у зв'язку з чим порушуються
права сторін, як співвласників цього домоволодіння. Ці порушення
полягають у невизначеності відносин права власності, усунення якої необхідно для
повноцінного та безперешкодного використання належного сторонам майна.

Після
укладення зазначених договорів, позивач, з метою поліпшення житлових умов,
збудував житловий будинок літ. «М» загальною площею 145,4 кв. м. та баню літ.
«Н».

На
сьогоднішній день будівництво домоволодіння закінчено, але не дивлячись на його
готовність, в експлуатацію воно не введене.

З цього приводу, виникла
невизначеність щодо відносин права власності на вищевказаний житловий будинок літ. «М» та баню літ. «Н»,
яка полягає у відсутності у позивача правовстановлюючого документу на них, що,
в свою чергу, робить неможливим розподіл
домоволодіння.

Просить
суд визнати за ним право власності на: на житловий будинок літ. «М» загальною
площею 145,4 кв. м, житловою площею 37,8 кв.м та баню літ. «Н»,  які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Виділити в натурі належні йому житловий будинок літ. «М» та баню літ. «Н».

В
судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, просить його задовольнити
в повному обсязі.

Відповідачка
у судове засідання не з'явились, надіслала до суду заяву в якій визнає позовні
вимогами та просила слухати справу за її відсутності.

Вислухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим
та підлягаючим задоволенню з наступного.

Відповідно
до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а
також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно
до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена)
особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом, крім
цього право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі,
споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно
до ст. 367 ЦК України та коментарем до неї, майно, що є у спілільній частковій
власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між
ними. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності,
укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. При
недосягненні домовленості про спосіб та умови поділу майна кожен із
співвласників може звернутися до суду з позовом про виділ частки із спільного майна.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що позивач згідно з договором купівлі-продажу від 01.07.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_2. за НОМЕР_1 являється власником 55/100 частин домоволодіння, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 703 м2.
Вказаний договір зареєстрований в Херсонському державному бюро технічної
інвентаризації за реєстровим НОМЕР_2 Інша частка  домоволодіння, а саме, 45/100 частин належить
відповідачці на підставі договору дарування частини будинку від 08.01.2003 р.,
посвідченого приватним нотаріусом, ОСОБА_3., заНОМЕР_3.

Усе
вищевказане нерухоме майно, у встановленому законом порядку не розподілене, у зв'язку з чим порушуються
права сторін, як співвласників цього домоволодіння. Ці порушення
полягають у невизначеності відносин права власності, усунення якої необхідно
для повноцінного та безперешкодного використання належного сторонам майна.

Після
укладення вищевказаних договорів, позивач, з метою поліпшення житлових умов,
збудував житловий будинок літ. «М» загальною площею 145,4 кв. м. та баню літ.
«Н».

Згідно висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 30.04.2008р. представлено варіант розподілу  спірного будинку. Сторони в судовому засіданні  погодились на даний варіант розподілу
домоволодіння.

Таким
чином позовні вимоги  ОСОБА_1 є
обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що сторони
погодились на зазначений в експертному висновку варіант розподілу
домоволодіння, він не суперечить вимогам діючого законодавства та не порушує
прав та інтересів інших громадян, не має будь яких підстав, перешкоджаючих
позивачу в набутті права власності на вказане нерухоме майно.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст. ст.. 331, 392, 367 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
житловий будинок літ. «М», баню літ. «Н» та туалет літ. «О», що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1, які складають 92/100 частини вказаного домоволодіння.

Визнати за ОСОБА_2 житловий будинок літ.
«А», літню кухню літ «Б», сарай літ. «К», туалет літ. «Л», які складають 8/100
частини АДРЕСА_1

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Херсонської області через суд першої інстанції, шляхом подачі, у десятиденний
строк з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього, на протязі двадцяти днів, апеляційної скарги, з поданням її копії
до суду апеляційної  інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                         Ратушна
В.О.