РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-12/2008

26 березня 2008 р.
м. Краснодон

Краснодонський міськрайонний суд
Луганської області у складі: головуючого судді Смирнова В. В., при секретарі
Рамусь М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті
Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області, ВАТ
"Краснодонвугілля", ДП "Луганськвуглереструктурізація" про
відшкодування моральної та матеріальної шкоди спричиненою ушкодженням здоров'я,
про стягнення недоплачених сум компенсаційних виплат та зобов'язання Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в місті Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської області зробити перерахунок суми щомісячних
страхових виплат,

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2003 р. позивач
ОСОБА_1звернувся до суду  до ДВАТ шахта «Суходільська 1» ДП ДХК «Краснодонвугілля», Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в місті Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської області з позовом в якому оспорює правильність розміру нарахованих йому
компенсаційних виплат по відшкодуванню шкоди у зв'язку з втратою професійної
працездатності . Позивач вказує, що при розрахунку розміру середньомісячного
заробітку, з якого нараховані компенсійні
виплати, шахта «Суходільська -1 » не у повному розмірі, без урахування
наказів та розпоряджень Міністерства Вугільної Промисловості та Міністерства
Палива та Енергетики України, проводилося підвищення заробітної плати, що
вплинуло на її середній розмір, з якого позивачу нараховувалася компенсація
втраченого заробітку. Позивач просить суд стягнути на його користь недоплачену
суму регресних  виплат за період з
01.09.1998 р.  по 01.07.2001 р. у розмірі
1570.76 грн., та за період з 01.07.2001 р. по 01.07.2003 р. у розмірі 2870,84
грн. з державного відкритого акціонерного товариства шахти «Суходільська 1»
дочірнего підприємства холдингової компанії «Краснодонвугілля», Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в місті Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської області, зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області виплачувати йому з 01.07.2003р. щомісячне страхове
відшкодування у розмірі 307,06 грн. с подальшим коригуванням у відповідності з
діючим законодавством. (т.1а.с. с. 3-4.)

27.05.2004 року ОСОБА_1доповнив позовну заяву та уточнив позовні вимоги,
додав відповідні розрахунки, додатково зазначивши відповідачем ДК «
Укрвуглереструктуризація », просив стягнути на його користь з відповідачів  не сплачені йому регресні виплати у сумі 68
364грн. У випадку передачі повноважень правонаступнику, стягнути вказану суму з
правонаступника (підприємства ). Зобов'язати Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань провести
перерахунок, та виплатити заборгованість за розрахунком. (т.1 а.с.23-35).

19.08.2004 р. позивач уточнив позов, просить стягнути з державного
відкритого акціонерного товариства шахти «Суходільська 1» дочірнего підприємства
холдингової компанії «Краснодонвугілля», ДП
"Луганськвуглереструктурізація", суму у розмірі 68 364 грн. Також
зобов'язати Фонд зробити перерахунок з 01.09.2001 з суми, де вказує що його
середня місячна заробітна плата складає 1 680 грн., та 25%втрати працездатності
= 420 грн.. Надав розрахунки до позову (т.1 а. с. 39-49).

04.10.2004 р. позивач доповнив та уточнив позовні вимоги про заміну
неналежного відповідача, процесуальне правонаступництво, звернувшись з позовом
до Держави Україна в особі Прем'єр-міністра України - Януковича В. Ф., міністра
Палива та енергетики України Тулуб С. Б., ДП «Укрвуглереструктуризація»,
Відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійного
захворювання у м. Краснодоні та Краснодонському районі. ( т.1 а. с. 60 ).

17.02.2005р. позивач доповнив, уточнив позов, збільшив розмір позовних
вимог. Просив стягнути з Міністерства палива та енергетики України 5 000 гривен
компенсації за спричинення моральної шкоди. З ВАТ "Краснодонвугілля"
недоотриману суму компенсаційних виплат у розмірі 88 894грн.  З Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Краснодон та Краснодонському районі Луганської
області - 5000 грн компенсації за спричинення моральної шкоди, зобов'язати
провести перерахунок та виплатити заборгованість яка склалась.  З ДП
"Луганськвуглереструктурізація"- 5000 грн компенсації за спричинення
моральної шкоди.  З екс- Прем'єр-міністра
України - Януковича В. Ф.,екс- міністра Палива та енергетики України Тулуб С.
Б. по 10 000 грн з кожного, як компенсацію за спричинення моральної шкоди.(т.1
а.с.63-68).

14.03.2005 р. позивач уточнив позовні вимоги про заміну неналежної сторони,
процесуальне правонаступництво. Просить суд стягнути з Міністерства палива та
енергетики України 5тисяч гривень моральної шкоди, з ВАТ « Краснодонвугілля »
несплачену суму ком пенсійних виплат у сумі 88 894 грн., з Фонду ССНВ моральну
шкоду у сумі 5 тисяч гривень, зобов'язати Фонд ССНВ провести перерахунок, та
виплати заборгованість яка склалась, з екс прем'єр - міністра України Януковича
В. Ф., моральну шкоду у розмірі 10 тисяч гривень, з екс міністра палива та
енергетики України Тулуба С. В. у розмірі 10 тисяч гривень. З ДП "Луганськвуглереструктурізація"-
5000 грн компенсації за спричинення моральної шкоди (т.1 а. с.85-86)

14.07.2005р. позивач надав суду додаткові пояснення щодо стягнення
моральної шкоди з ДП "Луганськвуглереструктурізація» у розмірі 5 000грн.
(т.1 а.с.94).

13.07.2005р. позивач уточнив позов, збільшив розмір позовних вимог. Просить
суд стягнути на його користь з ВАТ « Краснодонвугілля» компенсаційні виплати у
розмірі 97 410грн.05коп.

З ДП
"Луганськвуглереструктурізація"- 5000 грн компенсації за спричинення
моральної шкоди.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Краснодон та Краснодонському районі Луганської
області -, зобов'язати провести перерахунок та виплатити заборгованість яка
склалась з 01.09.2001р.из розрахунку середньої заробітної плати у розмірі 2
403грн. Надав суду відповідні розрахунки (т.1 а.с. 127-137).

18.10.2006р. позивач уточнив позовні вимоги. Просить суд стягнути на його
користь з ВАТ «Краснодонвугілля» компенсаційні виплати у розмірі 97
410грн.05коп. З ДП "Луганськвуглереструктурізація"- 5000 грн
компенсації за спричинення моральної шкоди. Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Краснодон та Краснодонському районі Луганської
області - зобов'язати провести перерахунок та виплатити заборгованість яка
склалась з 01.09.2001р.из розрахунку середньої заробітної плати у розмірі 2
403грн. Надав суду відповідні розрахунки (т.1 а.с.174-189).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
пояснив, що на своїх останніх вимогах, які були ним уточнені, він наполягає,
просить суд їх задовольнити. Представник
позивача  ОСОБА_2 у судовому засіданні
підтримала позовні вимоги позивача, з урахуванням усіх змін, та просить суд
позов задовольнити.

Представник  відповідача Фонду ССВН - Масюта Э.В. у
судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала,  пояснила, що позивачі не вказали  у своїх вимогах, яку саме норму матеріального
права порушив відповідач, вирішуючи
питання про відшкодування шкоди, заподіяною працівникові ушкодженням
його здоров'я, пов'язаними із виконанням трудових обов'язків, суди повинні
враховувати, що спір між потерпілим працівником та роботодавцем щодо права на
відшкодування зазначеної шкоди підлягають судовому розгляду в порядку,
встановленому для вирішення трудових спорів. Згідно  ст.233 КЗпП України. Крім того, згідно зі
ст.1166 ЦК України, майнова шкода спричинена неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також
шкода, спричинена майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка спричинила її. Законом непередбачено перерахунок  страхової виплати відділенням Фонду у разі
встановлення вини підприємства у невірному розрахунку  виплат. Відділення Фонду здійснює перерахунок
страхової  виплати у випадках
встановлених ст.. 29 Закону України « Про загально обов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату працездатності », а саме : зміну ступеня
втрати професійної працездатності ; зміну складу сім'ї померлого ;підвищення
розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством. На підставі
викладеного представник відповідача просить у позові відмовити, тому що
компенсаційні виплати йому були нарахована відповідно до діючого законодавства.

Представник
відповідача ВАТ «Краснодонвугілля »  у
судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, пояснив, що згідно з
діючим законодавством щомісячні компенсаційні виплати сплачувалися та
нараховувалися згідно зі змінами та збільшенням тарифних ставок та окладів за
професією. Пояснив, що ВАТ « Краснодонвугілля » було створено на підставі Наказу
Міністерства Палива та Енергетики України № 289 від 08.06.2004 р. « Про
створення ВАТ « Краснодонвугілля » шляхом перетворення державного
підприємства  « Краснодонвугілля ».
Відповідно до вимог п. 4 Наказу № 289 від 08.06.2004 р. ВАТ «Краснодонвугілля»
є правонаступником державного підприємства « Краснодонвугілля ».Відповідно до
п. 7 Наказу Міністерства Палива та Енергетики України № 20 від 23 січня 2003 р.
« Про реорганізацію ВАТ ДХК « Краснодонвугілля » та наказу № 353 від 8 липня
2003 р. правонаступником державних відкритих акціонерних товариств : «шахта
«Молодогвардійська», шахта « Північна », шахта « Горіхівська », та інші є ДП «
Краснодонвугілля ». Отже перелік державних відкритих товариств,
правонаступником яких було ДП « Краснодонвугілля » є вичерпаним і не включає до
себе ДВАТ « Суходільська -1 » ДХК «Краснодонвугілля» . Таким чином, ВАТ «
Краснодонвугілля » є неналежним відповідачем у справі.

Представник
відповідача ДП «Луганськвуглереструктуризація» Скочихін у судовому засідання
позов не визнав, просив суд у задоволення позовних вимог позивача  відмовити за необґрунтованістю.

26 березня 2008р. позивач ОСОБА_1та його представник ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явились без поважних причин. Про день, час місце розгляду справи
повідомлялись належним чином (т.2 а.с.209,212), представники відповідачів ДП «Луганськвуглереструктуризація»-
Скочихін, ВАТ « Краснодонвугілля » - Труфманов також не з'явились, надали суду
заяви про розгляд справи за їх відсутністю (т.2 а.с. 214-215), з
врахуванням думки представника Фонду
ССВН - Масюти Э.В., яка вважала за можливе
продовжити розгляд справи, тривалого строку розгляду цивільної справи та велику
кількість на це скарг позивача та його представника, також того, що
представнику позивача вказувалось на добросовісне здійснюване своїх
процесуальних прав (т.2 а.с.106,112), відповідно ч.1 ст.6 Конвенції «Про захист
прав і свобод людини» ратифікованою Україною 17.07.1997р., яка вимогає
розумного строку розгляду судових справ, постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про строки розгляду
судами України кримінальних і цивільних справ», того що всі докази були
предметом дослідження у судових засіданнях у присутності позивача та його
представника, з метою захисту прав позивача, суд вважає за можливе розглянути
справу по суті на підставі даних, які є в матеріалах справи, з урахуванням
пояснень сторін, які мають достатні дані про свої права та обов'язки сторін по
суті справи.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача,
представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, вважає
позовні вимоги ОСОБА_1такими, що підлягають задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У
судовому засіданні позивач відмовився від позовних вимог до ДВАТ шахта « Суходільська -1» у зв'язку з її ліквідацією, також відмовився
від позову до екс Прем'єр-міністра України Януковича В. Ф., про стягнення
моральної шкоди у розмірі 10 тисяч гривень, екс міністра палива та енергетики
України Тулуба С. В. у розмірі 10 тисяч гривень на відшкодування моральної
шкоди, та стягнення моральної шкоди з Фонду ССВН м.Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області.

Суд
приймає відмову позивача від частини своїх позовних вимог - така відмова не протиричить закону, не порушує права, свободи, інтереси
інших осіб.

У судовому засіданні сторонами визнані ті факти:
позивач ОСОБА_1працював на ДВАТ „шахта Суходільська -1 ” ДП ХК ВАТ «Краснодонвугілля»  на підземних роботах, пов'язаних із
шкідливими і небезпечними умовами праці за професією прохідник (т.1 а.с.11-19).

Висновком МСЄК від 08.10.1990р. позивачу встановлено 25% втрати
професійної працездатності по професійному захворюванню пневмокониоз -
безстроково.

Оплата
праці проводилась за тарифною системою оплати праці.

Дані факти ніким із сторін не оспорюються та
згідно із ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

На підставі первинного висновку ВТЕК
від 08.10.1990 року позивачу встановлено стійку втрату професійної
працездатності у розмірі 25 % з 21.05.1990 року по профзахворюванню -
пневмокониоз безстроково. (а.с.20,21 т.1).

Судом
встановлено, що позивач працював на ДВАТ «шахта
Суходільська -1», наказом від 25.10.1990р, відповідно до висновку ВТЄК від
08.10.1990р., та заяви ОСОБА_1, позивачу призначено проводити регресні виплати
у розмірі 82.80 руб (з розрахунку 3974,35руб : 12 =331,19*25% (т.2 а.с.
153,188, платіжна справа позивача ). При цьому згідно з Указом Президента
України «Про грошову реформу в України» від 25.08.1996р. №762/96 суд вважає за
можливе проводити наступні розрахунки у гривнях України, відповідно до
встановленого курсу обміну карбованців (100000
карбованців на 1 гривню).

Згідно
пункту 4 постанови КМУ №276 від 26.05.1992 року підприємством проведено перерахунок
регресних виплат за чотири місяці: січень-квітень 1992 року виходячи з
середньомісячного заробітку працівника відповідної професії - ГРОЗ, оскільки
ОСОБА_1 на тій час вже не працював на підприємстві (а.с.87 т. 2).

01.1992
р.- 7363.22  крб.;  02.1992 р.- 16232.20 крб.;  03.1992 р.- 12.487.30 крб

04.1992
р.- 16500.37 крб.

При
цьому заробітна плата за січень 1992 р. не відкоректована на коефіцієнт
підвищення тарифних ставок (окладів) - 1.33, який був фактично застосований
підприємством в лютому 1992 року в порушення п. 4 постанови КМУ №276 від
26.05.1992 р. Отже суму заробітної платні за січня 1992 року слід
відкоректувати на вищевказаний коефіцієнт: 7363.22 крб. * 1.33 =  9793.08 крб.

01.1992
р.     9793.08 крб.        02.1992 р.;   16232.20 крб.;  03.1992 р.
12487.30 крб;

04.1992
р.   16500.37 крб.   Разом:
55012.95 крб. : 4 міс. = 13753.24 крб. * 25% втрати професійної
працездатності = 3438.31 крб. : 100000 = 0.034 грн.

Таким
чином,  25% втрати професійної
працездатності  складає 0.034 грн. і є
базовим розміром щомісячних регресних виплат позивача і має визначальне
значіння при подальшому перерахунку.

Надалі
позивачу проводилися щомісячні регресні виплати на підставі середнього
заробітку без застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (посадових
окладів) в порушення п. 28 "Правил відшкодування власником підприємства,
установи і організації або уповноважений їм органом, шкоди заподіяної
працівнику пошкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням їм своїх трудових
обов'язків" затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №472 від
23.06.1993 року.

Згідно
пункту 28 "Правил...", діючих на той час, разі підвищення на
підприємстві тарифних ставок (окладів) працівників розмір відшкодування збитку
повинен бути перерахований з урахуванням коефіцієнтів підвищення тарифних
ставок (окладів).За змістом Правил, зокрема у даному разі, коли у штатному
розписі відсутні відповідні посади , перерахунок суми відшкодування шкоди
необхідно здійснювати згідно з фактичним коефіцієнтом підвищення посадових
окладів у цілому по підприємству.( Ухвала Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 04 вересня 2003 року. ).

Фактично
підприємством проводилося підвищення тарифних ставок (окладів) за період з
липня 1992 року по січня 2000 року в наступні терміни (а.с.77,78,79а,81, т. 2):

Липень
1992 р. - 1.6; листопад 1992 р. - 2.56; квітень 1993 р. - 1.73; червень 1993 р.
- 1.49; вересень 1993 р. - 2.89855; грудень 1993 р. - 3.0; липень 1994 р. -
2.0; жовтень 1994 р. - 2.0; фехраль 1995 р. - 1.8; березень 1995 р. - 1.76;
вересень 1995 р. - 1.5; жовтень 1996 р. - 2.38; вересень 1998 р. - 1.1458;
січень 2000 р. - 1.29;

Застосування
вказаних коефіцієнтів було підставою для перерахунку розміру відшкодування
збитку, але вказаний перерахунок проведений не був.

Як наслідок,  в липні 2001 року,
станом на 01.04. 2001 р. у виконавчу дирекцію Фонду ССНС м. Краснодона і
Краснодонського району (далі Фонд) була передана довідка про розмір щомісячних
регресних виплат позивача в сумі 120 грн.(т.2 а.с. 181,185).

Вказана
сума щомісячних регресних виплат в сумі 120 грн. нарахована невірно і не
відповідає правильному розміру  регресу
позивача. Підприємство було зобов'язано перевірити правильність нарахування
базового розміру регресу і провести його перерахунок, починаючи з липня 1992
року, шляхом послідовного коректування на коефіцієнти підвищення тарифних
ставок (окладів), які фактично застосовувалися на підприємстві (вказані вище).

Застосовані
послідовно, вказані коефіцієнти підвищення тарифних ставок (окладів) до
базового розміру відшкодування збитку вказують на вірну суму відшкодування
втраченого заробітку, яку підприємство повинно було передати в червні 2001 року
у виконавчу дирекцію Фонду станом на 01.04.2001 роки: 0.034 грн
*1.6*2.56*1.73*1.49*.289855*3*2.0*2.0*1.8*1.76*1.5*2.38 = 141.22 грн.

Застосування  двох останніх коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок в жовтні 1998 року - 1.1458 і в березні 2000 року - 1.29
проводиться відповідно до постанови КМУ №1100 від 03.10. 1997 року, згідно
якого сума відшкодування збитку потерпілого в перерахунку на 100% втрати
професійної працездатності не може перевищувати розмір середньомісячного
заробітку працівника відповідної професії.

Застосування наступного коефіцієнту підвищення
тарифних ставок (окладів) у вересні 1998 року - 1.1458 :

Розмір
середнього заробітку позивача в жовтні 1998 року в перерахунку на 100% складає
-  564.88 грн. (141.22 грн. * 100% :
25%), розмір середнього заробітку працівника по відповідній професії по
об'єднанню "Краснодонуголь" на цей період складав 730 грн. В цьому
випадку коефіцієнт 1.1458 підлягає повному застосуванню:

141.22
грн. * 1.1458 (коэф. підв. тар. став) = 161.81 грн.

Враховуючи,
вимоги постанови КМУ №1100 від 03.10.1997 р. розрахунок регресних виплат, для
порівняння, виходячи з середньої заробітної плати по професії прохідника за
жовтень 1998 року по об'єднанню "Краснодонвугілля", оскільки дані про
середню заробітну платню прохідника по шахті за цей період відсутні: 730 грн. *
25% втрати професійної працездатності = 182.5 грн.

Застосування наступного коефіцієнту підвищення тарифних ставок (окладів)
в січні 2000 року - 1.29 :

Розмір
середнього заробітку позивача в січні 2000 року в перерахунку на 100% складає
-  647.24 грн. (161.81 грн. *100%
:25%),  розмір середнього заробітку
працівника по відповідній професії по об'єднанню "Краснодонвугілля"
на цей період складав 830 грн. В цьому випадку коефіцієнт 1.29 підлягає
частковому застосуванню. 161.81 грн. * 1.29 (коэф. підвищ. тар. став) = 208.73
грн.

Враховуючи,
вимоги постанови КМУ №1100 від 03.10.1997 р., розрахунок регресних виплат, для
порівняння, виходячи з середньої заробітної платні по професії прохідника за
жовтня 1998 року по об'єднанню "Краснодонвугілля", оскільки дані про
середню заробітну плату прохідника по шахті за цей період відсутні.

830
грн. * 25% втрати професійної працездатності = 207.5 грн.

Фактично
розмір регресних виплат позивача склав 208.73. грн. в місяць і є вищим за
регресні виплати відповідного працівника по професії ГРОЗ в сумі 207.5 грн.

Отже,
щомісячні регресні виплати повинні складати в місяць 207.5 грн. з січня 2000
року.

Після січня 2000 року тарифні ставки
(оклади) на підприємстві більше не підвищувалися.  Таким чином, щомісячна сума виплат позивачу страховок у розмірі
207.5 грн. - є правильним щомісячним розміром відшкодування втраченого
заробітку ОСОБА_1, який повинен бути переданий підприємством в липні 2001 року
до Фонду станом на 01.04.2001 рік для подальших виплат останніх сум страховок,
що належать позивачу, по відшкодуванню ушкодженню здоров'я.(т.2 а.с. 181).
Позивач просить зобов'язати Фонд ССНС м. Краснодона і Краснодонського району
Луганської області зробити перерахунок раніше призначених платежів з 01 вересня
2001р. Відповідно ст. 11 ЦПК України- суд розглядає цивільні справи  в межах заявлених позовних вимог.Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Наказом Міністерства палива та
енергетики України № 292 від 17 травня 2002р шахту ДВАТ «Суходільска 1» ДХК
«Краснодонвугілля» ліквідовано .(т.1 а.с.61)

Ухвалою господарського суду
Луганської області № 11/115б від 27.04.2003р. ДВАТ «шахта Суходільська 1» ДХК
«Краснодонвугілля» визнано банкрутом.
Ухвалою господарського суду Луганської області № 11/115б від
27.05.2004р. підприємство було виключено з Єдиного державного реєстру(т.2 а.с.
28-30)т.1 а.с.232).

В силу ч. 14 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності»  зазначено, що коли на
час звернення  за страховою виплатою
документи про заробіток потерпілого до ушкодження здоров'я не збереглися, сума
страхової виплати визначається за діючою на час звернення тарифною ставкою
(окладом) за професією (посадою) на підприємстві (в  галузі), на якому працював потерпілий, або за
відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше
розміру мінімальної  заробітної плати,
встановленого на день виплати.

Згідно роз'яснень,  викладених у п. 22 постанови  Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду  судами  цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди" від 27 березня 1992 року № 6, вимоги про перерахунок  сум щомісячних платежів, раніше визначених
судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох
років. Також пунктом 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я, пов'язаним  з
виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів
України № 472 від 23 червня  1993 року,
які діяли до 18 липня 2001 року, було передбачено, що перерахований або
нарахований розмір втраченого заробітку в перерахунку на 100 відсотків втрати
професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку
відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи
протягом повного календарного місяця або у перерахунку  на
повний календарний місяць роботи.

Ухвалюючи
рішення про стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування суми недорахованих і
несплачених щомісячних страхових
виплат, пов'язаних з втратою працездатності, за період з вересня 2001 р. до
березня 2008 р., суд застосовує норми ст. 71 ЦК 1963 р. (з урахуванням правила п. 6 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України), звернувши при цьому увагу на роз'яснення,
викладені в пунктах 1,1', 12,22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 (з
подальшими змінами) «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», згідно з якими загальний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист
свого права (позовна давність),
встановлюється тривалістю у три роки. У тому випадку, коли вимоги потерпілого стосуються перерахунку сум щомісячних
платежів раніше визначених судом або
роботодавцем (зокрема і в разі неправильного обчислення розміру щомісячних платежів),
при задоволенні позову кошти стягуються за час, що не перевищує трьох останніх років, які передували моменту
звернення особи до суду. (Ухвала колегії суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від
11 липня 2007р.)

Згідно зі ст..2 Закону України
« Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991р. № 1282,
індексації підлягають лише ті виплати, які не мають разового характеру.
Індексація сум щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей)
проводяться відповідно до ст..2 вказаного Закону України та постанови КМУ №
1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів
населення».

Пунктом 3 статті 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»
передбачено перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну
та соціальну допомогу провадиться у разі: підвищення розміру мінімальної
заробітної плати у порядку, визначеному законодавством.

Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі
зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При
цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не
підлягає.

Вказані перерахування проводиться Відділеннями виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України, тому суд вважає вимоги позивача, щодо застосування до
невиплачених позивачу страхових сум індексу інфляції судом - необґрунтованими.

Суд також не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди ДП «Укрвуглереструктуризація», оскільки не
встановлено, що ДП «Укрвуглереструктуризація» своїми діями завдала таку шкоду
позивачеві.

Відповідно ч.3 ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,
зазначених обставин позивач не довів, чим не виконав вимоги вказаної норми.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10,11,212, 214-215 ЦПК України, Законом України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, Постановою
Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди», Постановою Пленуму ВСУ № 4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», Постановою КМУ № 276 від 26.05.1992, «Правилами
відшкодування шкоди», затвердженими постановою КМУ №472 від 23.06.1993 року,
Постановою КМУ №1100 від 03.10. 1997 « Про внесення змін і доповнень до
Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в місті Краснодоні та Краснодонському
районі Луганської області, ВАТ "Краснодонвугілля", ДП
"Луганськвуглереструктурізація" про відшкодування моральної та
матеріальної шкоди спричиненою ушкодженням здоров'я, про стягнення недоплачених
сум компенсаційних виплат, зобов'язання Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Краснодоні та Краснодонському районі Луганської
області зробити перерахунок суми щомісячних страхових виплат - задовольнити
частково,

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області:

а) зробити ОСОБА_1 перерахунок суми щомісячної страхової виплати з 01
вересня 2001 року, виходячи з базової суми в 207 гривень 50 копійок (двісті сім
гривен п'ятдесят копійок)з подальшим коригуванням отриманої суми щомісячної
страхової виплати у порядку, визначеному ст. 29 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності";

б) визначити і виплатити ОСОБА_1 суму заборгованості за період з 01 вересня
2001  по 26 березня 2008 року, як різницю
між не донарахованими і фактично сплаченими сумами щомісячних страхових виплат;

в) починаючи з 26 березня 2008 року продовжити виплату ОСОБА_1
щомісячних страхових виплат у визначеному на 26 березня 2008 року розмірі з
подальшим коригуванням даної суми у порядку визначеному ст. 29 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності";

г) у задоволенні інших позовних
вимог ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області - відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ "Краснодонвугілля"
про стягнення недоплачених сум компенсаційних виплат по відшкодуванню шкоди
здоров'ю постраждалого, пов'язаної з виконанням трудових обов'язків -
відмовити;

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП
"Укрвуглереструктуризація" про відшкодування моральної - відмовити;

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України..

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Повний текст рішення складено 28
березня 2008р.

Головуючий