Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И                       Справа № 2-189/08

01 квітня 2008 року                                                                                                                          м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді
Карпушина Г.Л.; при секретарі - Пойді Т.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що 05 жовтня 1996 року вона вступила
до зареєстрованого шлюбу з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який проживає і буде проживати з
позивачкою і знаходиться на її утриманні та вихованні.

Відповідач залишив сім'ю в серпні 2007 року, але періодично повертався в сім'ю
і сторони підтримували подружні відносини. На даний час сторони спільно не
проживають. На прохання позивачки відповідач відмовляється в добровільному
порядку надавати матеріальну допомогу на утримання їхнього сина.

Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, а тому спроможний
надавати матеріальну допомогу, але не бажає цього робити добровільно, а тому
позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина
аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1позов підтримала та просила суд
стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення суду допустити
негайному виконанню.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зазначивши, що має намір в подальшому
розірвати шлюб з позивачкою та забрати жити дитину до себе. Також вказав, що
допомогу на утримання дитини він надає і буле надавати в подальшому, але не
бажає щоб з нього стягувалися аліменти на користь позивачки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
належно оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1.
про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає до
задоволення в повному обсязі на підставі наступного.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини
ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом
реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі,
походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі
Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження
дружиною дитини.

Судом встановлено, що згідно наданих доказів: копії свідоцтва про укладення
шлюбу; копії свідоцтва про народженняОСОБА_3, сторони є батьками малолітнього
ОСОБА_3. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, а тому спроможний
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК
України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що
позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання малолітнього
синаОСОБА_3, оскільки є потреба у використанні коштів на інші потреби.

З врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України,
на думку суду, позивачкою вірно визначено розмір аліментів на утримання
малолітньогоОСОБА_3, який повинен становити 1/4 частини заробітку (доходу)
відповідача.

У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що
позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, стягує з
відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. та  7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10,
60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 доОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої
дитини задовольнити повністю.

Стягнути зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м. Кайшядоріс
Кайшядорського району Литовської РСР, мешканця АДРЕСА_1 працюючого
трактористом-машиністом на ЗАТ «Полтавська птахофабрика» с. Стасі Диканського
району Полтавської області, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подачі заяви, тобто з 28.02.2008 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави судовий збір в сумі 51 гривня та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 гривень
50 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2у межах суми платежу за один
місяць допустити негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції  або в порядку передбаченому ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Г о л о в у ю ч и й: