Справа №2-195/08
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 червня 2008 року                            Володарський
районний суд Донецької області в складі:

судді:                                                  Доценко
С.І.

при
секретарі:                                     Болбат Н.І.

за участю осіб:

представник позивача:                        ОСОБА_1.,
ОСОБА_2.

відповідача:                                        ОСОБА_3.

представника відповідача:                 ОСОБА_4.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в пгт.Володарское цивільну справу за позовом:

ОСОБА_5до

ОСОБА_3

про визнання
особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

і зустрічний
позов

ОСОБА_3 до

ОСОБА_5

про стягнення
індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового забов*язання  і 3-х % річних від простроченої суми, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому просить суд визнати
відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1

Відповідачка звернулася з зустрічним позовом в якому просить суд стягнути з позивача на
її користь 4512,37 грн.-індекс інфляції і 3% річних за невиконання позивачем
взятого на себе грошового забов*язання за ухвалою Володарського районного суду
від 25.02.2002 року.

В судовому засідання представники позивача обґрунтовуючи  вимоги позивача пояснили, що 25.02.2002 року
ухвалою Володарського районного суду
була затверджена мирова угода між позивачем і відповідачем, згідно якої
ОСОБА_3.  відмовилась від своєї частки в
спадщині на спірний будинок на користь ОСОБА_5. Позивач у 2002 році оформив на
даний будинок право власності. Відповідачка з 1997 року в спірному будинку не
проживає, речей, що належать їй в будинку не має, офіційно проживає з сім*єю за
адресою: АДРЕСА_2, але ж вона
залишається зареєстрована в спірному будинку, у зв*язку з чим і потрібно
її визнати такою, що втратила право користуватись жилою площею.

Щодо зустрічного позову, вважають
його безпідставним, тому що дійсно за умовою мирової угоди позивач мав
заплатити відповідачці частками 4172 грн., але ж з початку він не мав таких
грошей, потім у 2005 році запропонував їй переоформити належну ОСОБА_2.- дочці
позивача, квартиру, але ж виникли проблеми з відчуженням, тому що в квартирі
була прописана неповнолітня дочка ОСОБА_2., потім коли були отримані всі
документи відповідачка попросила зачекати, тому що в неї не було грошей на
переоформлення квартири, а потім у 2007 року вирішили квартиру не відчужувати,
а віддати грошима всю суму- 4172 грн. В 2008 році відповідачці був направлений
переказ на цю суму, який вона відмовилась отримати, а тому ніякої заборгованості
не має, тому що стекли строки позовної давності, а як не має заборгованості, то
не має 3% річних і індексу інфляції. Тому просить відмовити в задоволенні
зустрічного позову.

Відповідачка і її представник, обґрунтовуючи свої позовні вимоги пояснили,
що за умовами затвердженої у 2002 році Володарським районним судом мирової
угоди, позивач взяв на себе грошове забов*язання по сплаті їй вартості,
належної їй &frac12; частки в спадковому будинку АДРЕСА_1  в сумі 4172 грн., частками: до закінчення
2002 року- 2000 грн., а решту до серпня 2003 року. Після набрання чинності
ухвали суду, позивач попросив її почекати з виконанням забов*язань і не
надавати виконавчий лист до примусового виконання, тому що в нього не було
потрібної суми грошей. Потім у 2005 році їй запропонували за рахунок цієї суми
переоформити на неї квартиру дочки позивача ОСОБА_2., на що вона погодилась,
але ж при переоформленні з*ясувалось, що в квартирі зареєстрована неповнолітня
дитина ОСОБА_2. і не було згоди на її відчуження. В 2007 році захворів тяжко
позивач і її попросили знову про відстрочку і вона чекала, тому що позивач є її
братом. Весь час її запевняли про обов*язкове виконання забов*язань, про
відчуження квартири за рахунок боргу, але ж в лютому 2008 року вона отримала по
почті грошовий переказ  на суму 4172 грн.
від позивача, як розрахунок за грошовим забов*язанням, але вона цю суму
повернула, тому що на   теперішній час ця
сума вже нічого не варта і вона сама готова сплатити йому цю суму і повернути
собі будинок.  Просить суд стягнути з
відповідача 3% річних за весь час просрочки з січня 2003 року по березень 2008
року. Вважає що строк позовної давності не пропущений, тому що весь час,
починаючи з 2003 року по 2008 рік перебіг позовної давності переривався
вчиненням ОСОБА_5дій, що свідчили про визнання ним свого боргу, а в 2008 році
він підтвердив визнання боргу, направленням поштового переказу, у зв*язку з чим
строк позовної давності почався з початку і просить поновити строк позовної
давності.

Щодо позову ОСОБА_5., пояснила, що заперечує проти визнання її такою, що
втратила  право проживання в спірному
будинку, тому що ОСОБА_5не виконав умови мирової угоди, а як  наслідок за нею залишилось право власності на
&frac12; частину батьківського будинку, хоча вона дійсно з 1997 року в цьому будинку
не проживає.

Вислухавши осіб, які приймали участь у
розгляду справи, дослідивши наявні докази, суд вважає що позов ОСОБА_5.
підлягає задоволенню, тому що за умовами мирової угоди сторін, затвердженої
25.02.2002 року відповідачка відмовилась від належної їй &frac12; частки житлового будинку АДРЕСА_1на користь ОСОБА_5., що підтверджується
ухвалою суду.

Згідно довідки КП „Володарське БТІ” право власності на всю будівлю
зареєстровано за ОСОБА_5. на підставі ухвали Володарського районного суду від
25.02.2002 року.

Згідно довідки Тополінської сільської ради Володарського району ОСОБА_3.
зареєстровано за старою адресою: АДРЕСА_1, але фактично з 1997 року  за вказаною адресою не проживає, а проживає
за адресою: АДРЕСА_2 разом з своєю сім*єю.

Відповідачка в судовому засіданні підтвердила, що дійсно з 1997 року не
проживає  в будинку АДРЕСА_1, з своєю
сім*єю проживає АДРЕСА_2 в будинку, що одержаний в спадщину її чоловіком, в
будинку по вул. Новій,5  ніякого майна,
що належить їй не залишилось.

Таким чином, судом безспірно встановлено, що відповідачка на спірній
житловій площі з 1997 року не проживає, тобто більше 6 місяців, без поважних
причин, а тому відповідно до ст. 71, 163 ЖК України вона втратила право
користування спірним жилим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню.

Розглядаючи зустрічний позов, суд вважає, що він підлягає частковому
задоволенню, тому що відповідно до ст. 11 ЦК України, на підставі ухвали
Володарського районного суду  від
25.02.2002 року у ОСОБА_5. виникло грошове забов*язання перед ОСОБА_3., щодо
сплати їй частками, до серпня 2003 року. 4172 грн- вартості &frac12; частки житлового будинку АДРЕСА_1від якої вона відмовилась на його користь,
згідно  мирової угоди, затвердженої
судом, але ж до 05.02.2008 року це грошове забов*язання не було виконано.
05.02.2008 року позивачем ОСОБА_5.,
поштовим переказом за № 9/11 у відділенні поштового зв*язку с. Тополіне,
були направлені ОСОБА_3. 4172 грн., що свідчить про визнання ОСОБА_5. свого
боргу.

Окрім того представник позивача ОСОБА_2., яка є дочкою позивача, визнала в
судовому засідання, що в 2005 році ОСОБА_5. ОСОБА_3. було запропоновано за
рахунок відшкодування боргу за ухвалою суду відчуження на її користь квартири,
що належала ОСОБА_2., але ж враховуючи що в квартирі була прописана малолітня
дитина  ОСОБА_2. відчуження квартири не
відбулося. Ці дії ОСОБА_5. також свідчили про визнання ним свого боргу, а тому
починаючи з 2005 року, на думку суду,
перебіг позовної давності, на яку посилається представник позивача, як
на підставу відмови  в задоволенні позову,
неодноразово переривався вчиненням ОСОБА_5. дій, які свідчили про визнання ним
боргу і намір його відшкодувати, а тому суд вважає, що строк позовної давності
не пропущений.

Таким чином ОСОБА_5., починаючи з 1 січня 2003 року по 05.02.2008 року
прострочив виконання грошового забов*язання, а тому, відповідно до ч.2 ст. 625
ЦК України на вимогу кредитора,  боржник
забов*язаний сплатити суму боргу  з
урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3%
річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений  договором.

Таким чином, строк простроченого платежу в сумі 2000 гривень з 01.01.2003
року по 01.09.2003 року - 8 місяців, а тому 3% від суми боргу за цей період
складає: 2000х3%: 12 місяців х 8 місяців = 40 грн.

За період з 1 вересня 2003 року по 5 березня 2008 року строк прострочки
складає  53 місяці, а тому 3% річних за
цей час становить 4172 х 3 : 12 х 53 = 552,79 гривні. Всього 3% річних за весь
час прострочки складає 552,79 + 40 =
592,79 гривні.

Відповідно до довідки відділу статистики у Володарському районі в 2003  індекс інфляції  склав 108,2%, в 2004- 112,3%,  в  2005
- 110,3%, в 2006- 111,6%, в 2007- 116,6%.

Таким чином індекс інфляції за весь час прострочення складає - 4172 х
108,2% х 112,3% х 110,3% х 111,6% х 116,6% - 4172(сума основної заборгованості)
= 3103,95 гривень, який необхідно стягнути з ОСОБА_5. за прострочку виконання
грошового забов*язання, а всього- 3103,95+592,79= 3696,74 гривень.

В решті позову слід відмовити, тому що стягнення індексу і 3% річних після
05.02.2008 року, після того як позивач виконав
свої грошові забов*язання, суд вважає безпідставними, тому що в діях
ОСОБА_5. не має вини в тому що ОСОБА_3. не прийняла, направлену поштою, суму боргу.

Суд не може прийняти доводи представників
позивача, що боргу не існує, а тому не має підстав для стягнення %
інфляції і 3% річних, тому що існування боргу підтверджено позивачем шляхом
направлення поштового переказу на суму 4172 грн. з вказівкою „за ухвалою суду”,
а також іншими діями позивача, що свідчили
про визнання ним боргу.

Суд не приймає як докази представлені обома сторонами пояснення осіб:
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10  за
принципом допустимості доказів, тому що
ці особи в судовому  засіданні не
допитувались їх підписи ні ким не засвідчені, про кримінальну відповідальність
за ст. ст. 383, 384 КК України не попереджені, а  тому ці пояснення не можуть бути розглянуті
як докази на підтвердження доводів чи заперечень сторін.

Судові витрати по страві складаються з судового збору за позовом ОСОБА_5. -
8,50 грн, за позовом ОСОБА_3. - 51 грн., витрати за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи в суді за позовом ОСОБА_5. - 7,50 грн.,
за позовом ОСОБА_3. - 30 грн., які сплачені сторонами при зверненні до суду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3. на користь ОСОБА_5. слід
стягнути витрати: 8,50 грн.- судового збору і 7,50 - витрат за
інформаційно-технічне  забезпечення
розгляду цивільної справи в суді, а всього -16 гривень, з ОСОБА_5. на користь
ОСОБА_3. стягнути судові витрати пропорційно задоволених вимог (43%): судового
збору - 21,93 грн., 12,90- витрат за інформаційно-технічне  забезпечення розгляду цивільної справи в
суді, а всього-34,83 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України,  ст.ст.11,264,625 ЦК
України,  ст. ст.71, 163
ЖК України, суд-

в и р і ш и в :

ОСОБА_3 визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням в
житловому будинку АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_5на користь ОСОБА_3 за період з 01 січня 2003 року по 31 січня 2008
року індекс інфляції за весь час прострочення грошового забов*язання в сумі
3103 (три тисячі три) гривні 95 копійок і 3% річних від простроченої суми в
сумі 592 (п*ятсот дев*яносто дві) гривні 79 копійок, а всього 3696 три тисячі
шістсот дев*яносто шість) гривень 74 копійок.

В
решті позову відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, сплачені
останнім судові витрати в сумі 16(шістнадцять) гривень: 8,50 грн.-
судового збору і 7,50 - витрат за інформаційно-технічне  забезпечення розгляду цивільної справи в
суді.

Стягнути
з ОСОБА_5на користь ОСОБА_3, пропорційно задоволених вимог (43%), судові
витрати в сумі 34 (тридцять чотири) гривні 83 копійки: судового збору - 21,93
грн. і  12,90 грн. - витрат за
інформаційно-технічне  забезпечення
розгляду цивільної справи в суді.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження або апеляційна
скарга в Апеляційний суд м. Маріуполя Донецької області через Володарський
районний суд протягом 10  днів з дня його
проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду м. Маріуполя
Донецької області протягом 20 днів, у випадку подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів.

Суддя:
С.І.Доценко