Справа № 22-449/2008                                       Головуючий у  І інстанції Павелко І.Л.
Категорія 40, 43                                                  Доповідач  Єгорова С.М.
року              Колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:
головуючого    Вербицького В.С.
суддів:              Єгорової С.М.
при секретарі   Тітенко
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Кіровограді цивільну справу  за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2, на
рішення Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 5 грудня 2007
року  в справі за  позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2,  до
ОСОБА_3, 3-ї особи КРЕП №11 про усунення перешкод в користуванні житловою площею та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах
недієздатного сина ОСОБА_2,  виконкому Кіровської районної ради
м.Кіровограда, 3-ї особи КРЕП №11 про
визнання таким, що втратив право на житло, зняття з реєстрації ОСОБА_2, зміну договору найму квартири,

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2006 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, 3-ї особи
КРЕП №11 про усунення перешкод в
користуванні житловою площею та вселення. Посилалась  на
те, що її недієздатний син ОСОБА_2. є наймачем АДРЕСА_1, де проживав  разом з відповідачкою та двома неповнолітніми
дітьми. Він хворіє на психічне захворювання, тому з 21 лютого 2006 р. за
рішення суду визнаний недієздатним, знаходиться під її опікою. Після
проходження чергового курсу лікування він намагався повернутись до спірної
квартири, проте відповідачка його не впустила  і в подальшому перешкоджає там проживати.
Просила усунути перешкоди її сину в користуванні квартирою та вселити його в
зазначену квартиру.

В
грудні 2006 року ОСОБА_3звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1,
яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2,  виконкому Кіровської районної ради
м.Кіровограда, 3-ї особи КРЕП №11 про
визнання таким, що втратив право на житло, зняття з реєстрації ОСОБА_2, зміну договору найму квартири. Зазначала, що перебувала
з останнім у шлюбі до грудня 1999 року. З 1998 року він хворіє на психічне
захворювання, що вплинуло на їхнє сумісне життя. Він неодноразово примусово
поміщався до психіатричної лікарні через те, що створював для неї, дітей та
сусідів небезпечні умови для життя та здоров»я. Після визнання судом
ОСОБА_2 недієздатним і призначення опікуном ОСОБА_1 він в спірній квартирі не
проживає.  Просила визнати ОСОБА_2 таким,
що втратив право на житло в АДРЕСА_1, переоформивши на неї особовий рахунок.

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда
від 5 грудня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні АДРЕСА_1та вселенні
ОСОБА_2відмовлено. Позов ОСОБА_3 задоволено.

В  апеляційній
скарзі  ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2,  ставиться
питання   про   скасування вказаного рішення з ухваленням нового рішення про задоволення її позову та
відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3  Зазначається, що рішення ухвалене з
порушенням норм матеріального і процесуального
права, порушує житлові  права її
сина. Судом не в повній мірі досліджено всі обставини справи, не взято
до уваги надані нею докази, безпідставно відмовлено їй в позові та задоволено зустрічний
позов.

Колегія  суддів,
заслухавши доповідача,  пояснення відповідачки
ОСОБА_3, її представника, які заперечували проти скарги,  вважали її безпідставною,  представника виконкому Кіровської районної ради м.Кіровограда, який підтримав скаргу,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи
зустрічний позов, суд встановив і правильно виходив з того, що квартиронаймачем спірної  квартири є недієздатний ОСОБА_2. Ордер на вищевказану квартиру
був виданий на ім'я ОСОБА_1у 1975 році.
Остання  в 1990 році переселилась
у АДРЕСА_1, де мешкає до теперішнього часу. В квартирі постійно проживають та
зареєстровані  бувша дружина
недієздатного ОСОБА_2 - ОСОБА_3та діти - син ОСОБА_2, 1989 року народження, і
дочка ОСОБА_4, 1991 року народження.
Сторони перебували в шлюбі з 1988 року,
01.12.1999 рік  шлюб було
розірвано. З того часу ОСОБА_2. в спірній квартирі не проживає, речей та майна
його там також немає, він не оплачує квартплату та комунальні послуги. Рішенням
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2006 року ОСОБА_2 визнаний
недієздатним і його опікуном призначено його матір ОСОБА_1.  ОСОБА_2 з 1999 року перебуває на
диспансерному обліку з приводу хронічного психічного розладу в формі
параноїчної шизофренії, є інвалідом II групи по психічному захворюванню. Вперше знаходився на
стаціонарному лікуванні з 06.11.1998р. по 08.02.1999р. В подальшому багато
разів проходив лікування стаціонарно, в останнє з 15.11.2006р. по 21.12.2006р.
В спірну квартиру ОСОБА_2 іноді приходить, вчиняє сварки, внаслідок чого
відповідачка з дітьми вимушена тимчасово перебувати в інших місцях. Опікун
недієздатного  ОСОБА_2 не вживала заходів
щодо вселення за його місцем проживання та здійснення нагляду за ним або
переселення його за своєю адресою, а навпаки в своєму позові  та поясненнях в судовому засіданні вказувала,
що не знає, де він знаходиться.

Таким чином, судом  обґрунтовано
зроблено висновок про те, що ОСОБА_2., в інтересах якого діє позивачка, ще до
визнання його недієздатним без поважних причин був відсутній в спірному жилому
приміщенні  понад встановлений законом  строк (ст..71 ЖК України). Тому правомірно
визнав його таким, що втратив право користування спірним житлом (ст..72 ЖК
України). Доводи позивачки, викладені нею в позові та апеляційній скарзі, щодо
перешкоджання їй та її підопічному користуватися спірною квартирою не знайшли
свого підтвердження. Суд правильно зазначив, що
поясненнями  свідків та довідками  КРЕП №11
підтверджено, що протягом останніх п»яти років позивачка та її підопічний в
квартирі не проживали без поважних причин. Відповідно до вимог ч.5 ст.29 ЦК
України місцем проживання  недієздатного   ОСОБА_2 є місце проживання його
опікуна, проте останнім не ставилось
питання про вселення разом з ним. Навпаки позивачка, яка діє в інтересах
підопічного, з підстав неможливості сумісного з ним проживання наполягає на
його самостійному вселенні  в квартиру,
де проживає його бувша дружина з дітьми.

Рішення
суду  є законним і
обгрунтованим,  доводи апеляційної скарги  не дають
підстав для висновку, що судом було допущено порушення або неправильно застосовано норми  матеріального та
процесуального  права, яке призвело до неправильного вирішення справи. Потребує лише уточнення резолютивна частина рішення з
викладенням її відповідно до вимог житлового законодавства (ст.72  ЖК України).

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2
відхилити, а рішення Кіровського
районного суду м.Кіровограда від 5 грудня 2007
року залишити без змін. Уточнити резолютивну
частину рішення, виклавши в такій редакції: Визнати ОСОБА_2таким, що  втратив право на користування жилим
приміщенням  в АДРЕСА_1. В іншій частині
без змін.

Ухвала  набирає
законної  сили  з моменту її проголошення  і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом  двох
місяців  з цього дня.

Головуючий

Судді: