Справа № 22ц- 273/2008                                     Головуючий у першій інстанції Категорія -цивільна
Доповідач -  Лазоренко М.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня    2008  року
місто  Чернігів

А п е л я ц і й
н и й   с у д   Чернігівської  області
у  складі:

головуючого  судді
-  Литвиненко І.В.

суддів  -
Лазоренка М.І., Редьки А.Г.

при
секретарі -  Рябчук  С.В.

за участю
-  позивачки ОСОБА_1. та  її
представника  ОСОБА_2.,    представників  відповідачів:
ОСОБА_3.,  ОСОБА_4.

розглянув
у відкритому судовому засіданні   в м.
Чернігові  цивільну справу за апеляційною
скаргою  ОСОБА_5на рішення Прилуцького
міськрайонного суду  Чернігівської  області
від 31 жовтня 2007 року та на додаткове
рішення  Прилуцького
міськрайонного суду       від 15
листопада 2007 року у справі  за
позовом     ОСОБА_1, в інтересах  малолітнього
ОСОБА_6до ОСОБА_7, ОСОБА_5, треті
особи : Прилуцька  міська державна  нотаріальна
контора, приватний  нотаріус  ОСОБА_8, орган  опіки
і  піклування  Прилуцької
міської  ради    про
визнання  недійсним  договору
купівлі - продажу  квартири,
визнання  частково  недійсними свідоцтв  про
право на  спадщину  і
визнання  права власності  на
спадкове  майно.

В С Т А Н О В И В:

05 квітня  2007
року позивачка  звернулась  до
суду  з позовом  до
відповідачів  у якому просила:

- визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного
між ОСОБА_5. та ОСОБА_7.;

- визнати частково недійсними свідоцтва
про право на спадщину за законом, які
видані 19.07.2006 року Прилуцькою міськдержнотконторою  ОСОБА_5. року за реєстрами № 1-3218 та №
1-3220 ;

- визнати за ОСОБА_6., право власності:
на 1/4  частину  квартири
АДРЕСА_1,   на 1/2 частину
автомобіля марки ВАЗ 2102, 1985 року випуску держномер НОМЕР_1та  право
власності  на 1/2  частину гаражаАДРЕСА_2

- |стягнути  з відповідачів судові витрати  в сумі 365 грн..

04.06. 2007 року  позивачка
до  суду  подала
заяву  про  зміну
та  збільшення  позовних
вимог, відповідно  до якої   позивачка
просила:

- визнати частково недійсним
свідоцтво  про право на спадщину за
законом на  спадкове  майно - 1/2  частину  квартири
АДРЕСА_1  від 19.07.2006 року
видане ОСОБА_5. Прилуцькою міськдержнотконторою;

- визнати частково недійсним свідоцтво
від 19.07 2006 року    про право на
спадщину за законом на  спадкове  майно:
автомобіль марки ВАЗ 2102  та  грошові
вклади   видане ОСОБА_5.
Прилуцькою міськдержнотконторою;

- визнати за ОСОБА_6. право власності
на 1/4  частину  квартири
АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_6. право власності
на 1/2  частину  автомобіля
марки ВАЗ 2102,  держномер
НОМЕР_1;

- визнати за ОСОБА_6. право власності
на 1/2   частину гаража №АДРЕСА_2

- визнати за ОСОБА_6. право власності
на 1/2   частину  грошових
вкладів  з належними  відсотками, що  находяться
на  зберіганні  у філії -Прилуцьке  відділення
№ 221 ВАТ „Державний Ощадний Банк України”  на
рахунках: НОМЕР_2- 421 грн. 08 коп., НОМЕР_3на  суму 291 грн.60 коп.,  НОМЕР_4- 474.18 грн., а  всього
на  суму  1186 грн. 86 коп;

- |стягнути  з відповідачів  на її користь
судовий  збір  у  сумі
51 грн.

Свої
вимоги  позивачка обґрунтовувала
тим, що з 1998 року  вона  перебувала
у фактичних  шлюбних  відносинах
з ОСОБА_6.., з яким  проживала,
без реєстрації,   у квартири АДРЕСА_1в м.
Прилуки.  Квартира    належала
у  рівних  частках
ОСОБА_6. та  його  матері - ОСОБА_5.. Від  фактичного шлюбу з ОСОБА_6.,  у них народився  син - ОСОБА_8, 1994 року народження.
ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_6., помер.

В період  спільного проживання з ОСОБА_6., вони за
спільні кошти придбали автомобіль ВАЗ -2102 та
гараж  в автокооперативі „
Залізничник” м. Прилуки.

Після смерті ОСОБА_6. спадкоємцями   зазначеного
майна є син - ОСОБА_6. та
мати  покійного -ОСОБА_5..

В зв”язку з тим, що  остання
обіцяла  все  спадкове
майно, яке  належало  покійному,
передати  онукові,  вона не зверталась  до нотаріуса з  заявою
про   прийняття  спадщини. Проте у вересні 2006 року
відповідач вигнала її з сином з квартири та повідомила, що малолітній ОСОБА_6.
ніякого відношення до спадкового майна її покійного сина не має.

7.08.2006 року ОСОБА_5. продала спірну
квартиру своєму зятю - ОСОБА_7,   а
21.07.2006   року,   на підставі свідоцтва про право на спадщину,
зареєструвала  на  себе
автомобіль,   який   належав
ОСОБА_6..

Позивачка  також
зазначала, що  відповідач  ОСОБА_7. знав
про  наявність у  покійного
сина, проте  уклав  угоду з ОСОБА_5.  про
купівлю  спірної  квартири.

Рішенням  Прилуцького міськрайонного суду  Чернігівської
області     від 31 жовтня 2007
року, позовні вимоги ОСОБА_1., в інтересах малолітнього  ОСОБА_8.
до ОСОБА_7. та  ОСОБА_5.   задоволені частково.

Судом визнано  частково недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом  від 19 липня 2006
року на Ѕ
частини квартири АДРЕСА_1, видане Прилуцькою міською
державною  нотаріальною конторою.

ОСОБА_5.

Визнано
частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом  від 19 липня 2006 року на автомобіль марки
ВАЗ 2102, 1985 року випуску, д/н
НОМЕР_1; грошові вклади з належними відсотками, що знаходяться на  зберіганні
у    Прилуцькому  відділенні № 221 ВАТ "Державний ощадний
банк України" па рахунках:
НОМЕР_2-- 842.15 гри., НОМЕР_3- 583,15 гри.. НОМЕР_4- 948,35 гри.,
видане  ОСОБА_5.     Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою.

Визнано
недійсним договір купівлі - продажу
від 07 серпня 2006 року  по  відчуженню
ОСОБА_5. квартириАДРЕСА_1ОСОБА_7..

Визнано
за ОСОБА_6.  право власності
на:  1/4
частину квартири АДРЕСА_1;
1/2  частину   автомобіля
марки   ВАЗ-2102,   1985
року випуску державний н/з
НОМЕР_1, на 1/2  частину  грошових
вкладів  з належними відсотками,
що  знаходяться  на
зберіганні у  філії-Прилуцьке
відділення № 221   ВАТ  "Держаний  ощадний банк України" на рахунках:
НОМЕР_2- 842.15 гри., НОМЕР_3-583,15 гри..НОМЕР_4- 948,35 гри.

У решті
позовних  вимог  - відмовити за недоведеністю.

Також
з  відповідачів на  користь
позивачки  стягнуті  судові
витрати.

Додатковим  рішенням
цього ж суду  від 15.11 2007 року
зобов'язано  ОСОБА_7. повернути  ОСОБА_5.
квартиру  АДРЕСА_1у м. Прилуки, а
ОСОБА_5. зобов'язано повернути ОСОБА_7. 167423,26 грн..

Непогоджуючись  з
наведеним  рішенням  суду
ОСОБА_5.   подала  апеляційну
скаргу  в якій  просить
скасувати рішення суду  і ухвалити
нове рішення  про  відмову
у  задоволенні  позовних
вимог через невідповідність
рішення  суду  дійсним
обставинам  справи та  вимогам
закону.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того,
що   представник неповнолітнього  ОСОБА_8. в
установлений   законом  строк
не  звернувся  до
нотаріальної  контори  з
заявою  про  прийняття
спадщини   і в  установленому   законом
порядку малолітній  ОСОБА_8.   спадщину
не  прийняв.   Вона ж
не  знала  про
наявність у  її покійного  сина
дитини.  У  встановлені
законом  строки   звернулась
до нотаріуса  з  заявою
про  прийняття  спадщини,
яку  в установленому  законом
порядку  прийняла, що
підтверджується свідоцтвом  про  право
на  спадщину  за законом.

08 серпня 2007 року,    за
договором купівлі-продажу,
вона продала  ОСОБА_7.  квартиру АДРЕСА_1і оскільки   продаж
квартири  нею  був
вчинений  на  законних
підставах , то  покупця вона   вважає
добросовісним  набувачем
квартири.

Крім
того,  апелянт зазначає, що  їй
не  зрозуміло чому  суд зобов'язав її  повернути ОСОБА_7. за  квартиру
гроші   в  сумі
167 423, 26 грн.,   так як  квартиру, згідно  угоди
вона  продала  за 20 000 грн., а  відповідно до Витягу  з реєстру
прав  власності  на
нерухоме  майно  виданого
Прилуцьким   МБТІ   квартира
на  момент  продажу
коштувала  10 267 грн.

Заслухавши
суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Судом
першої  інстанції  встановлено, що позивачка ОСОБА_1.  перебувала у фактичних  шлюбних
відносинах з ОСОБА_6.. 28.07.1994 року
ОСОБА_1. народила  дитину -
ОСОБА_8 , батьком  якого  є нині
покійний  ОСОБА_6.,    наведене
підтверджується  копією  свідоцтва
про  народження  та
копією свідоцтва  про  встановлення
батьківства.  /а.с. 9. 16/.

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_6. помер, що  підтверджується  свідоцтвом
про  його смерть/а.с.10/. Після  його
смерті  відкрилася  спадщина
на  спадкове  майно:
1/2 частину квартириАДРЕСА_1,  на
автомобіль марки ВАЗ 2102, 1985 року випуску
та  на грошові  вклади, що знаходяться на  зберіганні
у    Прилуцькому  відділенні № 221 ВАТ "Державний ощадний
банк України" / а. с. 13.72.74/.

Після смерті ОСОБА_6.  його мати, відповідачка  ОСОБА_5., звернулась  до
державної  нотаріальної  контори
з заявою  про  прийняття
спадщини,   в якій  не
вказала іншого  спадкоємця  майна - сина
спадкодавця  ОСОБА_6. і  одноособово прийняла спадщину, отримавши
19.07.2006 року свідоцтва  про  право
на  спадщину за  законом
на  1/2  частину спірної квартири, спірний  автомобіль та
грошові вклади (а.с.71, 73).

Відповідно  до договору
купівлі-продажу   від  07.08.2006 року  відповідачка
ОСОБА_5.   продала  ОСОБА_7.
квартиру  АДРЕСА_1,
зазначений  договір є  нотаріально
посвідчений та
зареєстрований   в реєстрі  за № 3352 /а.с.55/

Суд
1  інстанції  правильно встановив  наведені
обставини  справи  і прийшов
до  вірного  висновку, що при одноособовому  прийнятті
відповідачкою   ОСОБА_5.  спадщини
на   все спадкове майно,  при
наявності   малолітнього  спадкоємця
першої  черги,  були допущені    порушенням
вимог ст.ст.  1261, ч.1
ст.1267ЦК    України,   які
передбачають, що у першу чергу
право  на  спадкування
мають  діти  спадкодавця,
той з  подружжя, який  його
пережив та  батьки і,   що
їх частки у спадщині   є  рівними,
а  також    порушені
вимог  частин  4, 5 ст. 1268 ЦК  України, які встановлюють, що  малолітня
особа  вважається  такою, що
прийняла  спадщину, якщо  її батьки не
відмовились  з  дозволу
органу  опіки  та
піклування  від  прийняття спадщини.   Позивач ОСОБА_1. будучи матір'ю малолітнього
спадкоємця ОСОБА_8  від прийняття
спадщини не відмовлялася, а тому суд
дійшов  обґрунтованого  висновку, що
малолітній  ОСОБА_8. прийняв  спадщину на 1/4  частину спірної  квартири,
на 1/2  частину  автомобіля
та на 1/2   частину  грошових
вкладів  з належними  відсотками, що  находяться
на  зберіганні  у філії Прилуцького  відділення
№ 221  ВАТ Державний Ощадний Банк
України”  на  рахунках: НОМЕР_2- 421 грн. 08 коп.,
НОМЕР_3на  суму 291 грн.60 коп.,  НОМЕР_4- 474.18 грн.,  а тому
має  право  на
зазначене спадкове  майно
свого  батька  ОСОБА_6.

Встановивши  зазначене,
суд  першої  інстанції
також   дійшов  вірного висновку, що свідоцтва  про
право  на  спадщину
за  законом  від 19.07.2006 року  видані
на  ім'я ОСОБА_5. Прилуцькою
міською державною  нотаріальною  конторою
та зареєстровані   за  № 1-3218, № 1-3220  слід
визнати  частково  недійсними,
оскільки  відповідно  до
вимог  ст. 1301   ЦК
України  свідоцтво  про
право  на  спадщину
визнається  недійсним  за
рішенням  суду, якщо буде  встановлено , що  особа, якій
воно  видане, не  мала
права  на  спадкування,
а  також  в
інших  випадках  встановлених
законом.

Крім того,  суд 1
інстанції  обґрунтовано  визнав за
малолітнім  ОСОБА_8.  право власності на  1/4
частину спірної  квартири,  на 1/2
частину  автомобіля  та на 1/2
частину  грошових  вкладів , оскільки відповідно  до
ст. 392 ЦК  власник  майна
може  пред'явити  позов про
визнання  його  права
власності,   якщо  це
право  оспорюється, або  не
визнається  іншою  особою, а
також у  разі  втрати
ним  документа, який  посвідчує його  право
власності.

Проте
апеляційний суд  не  може
погодитись  з  висновком
суду  1  інстанції, що
договір  купівлі-продажу    квартири АДРЕСА_1  Чернігівської області  укладений
між ОСОБА_5. та   ОСОБА_7.,   суперечить
вимогам  цивільного  законодавства
і  тому  підлягає
визнанню його  недійсним, з  таких
підстав.

Відповідно  до ст. 11 ЦПК
України,  суд  розглядає цивільні   справи
не  інакше  як
за  зверненням  фізичних
і  юридичних  осіб, поданим
відповідно  до  цього Кодексу, в  межах
заявлених  ними вимог  і на
підставі  доказів  сторін та
інших осіб, які  беруть
участь  у
справі.

Як
вбачається  з   матеріалів
справи  позивачка    05.04.2007 року  подала до
суду  позовну  заяву, в якій, без  посилання на
відповідну  норму  закону,
просить  визнати   недійсним
договір  купівлі - продажу  спірної
квартири.  В  заяві
про  зміну та  збільшення позовних, позивачка  вимог
про  визнати   недійсним
договору  купівлі - продажу  спірної
квартири,   взагалі  не
ставила, посилалась тільки
на  ст.ст. 390, 392 ЦПК України,
а  тому суд 1 інстанції визнавши   договір
купівлі-продажу  квартири  недійсним, вийшов за  межі
позовних  вимог і невірно
постановив рішення  в цій частині.

При
таких  обставинах   постановлене
в цій  частині  рішення
суду 1 інстанції, а  також  додаткове
рішення  місцевого  суду
про  наслідки визнання  угоди
недійсною підлягають  скасуванню  з
постановленням    нового  рішення
про   стягнення   з ОСОБА_5.   на
користь ОСОБА_1679 грн. на
повернення  судових  витрат
та  стягнення користь   держави 31 грн.

Керуючись 392  ЦК України ст.ст.  209, 218, 303, 307, 309 -  314,
316, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_5- задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного
суду  Чернігівської  області
від 31 жовтня 2007 року  в
частині:

- визнання   недійсним договір купівлі - продажу
квартири   від 07 серпня 2006 року  по
відчуженню  ОСОБА_5квартири
АДРЕСА_1  Чернігівської області ОСОБА_7;

-
стягнення  з  відповідача
ОСОБА_747,70 грн. судових  витрат
на  користь  державного бюджету  м. Прилуки, як  недоплаченого
судового  збору  ОСОБА_1;

-
стягнення відповідача   ОСОБА_7на
користь  ОСОБА_1432,50 грн.  в рахунок
відшкодування  судових  витрат;

- стягнення
з  відповідача  ОСОБА_547,70 грн. судових  витрат на
користь  державного бюджету  м. Прилуки, як  недоплаченого
судового  збору  ОСОБА_1;

- стягнення відповідача ОСОБА_5на
користь  ОСОБА_1432,50 грн. в
рахунок  відшкодування  судових
витрат  та додаткове  рішення
Прилуцького міськрайонного суду
від 15 листопада 2007 року - скасувати.

Постановити  нове
рішення  про   стягнення     на
користь ОСОБА_1з ОСОБА_5,  на
повернення судових  витрат - 679 грн.
та  стягнення  з ОСОБА_5 на
користь   держави 31 грн.

У решті  судове
рішення  залишити  без
змін.

Рішення
суду  набирає законної сили з
моменту його  проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Головуючий:                                         Судді:

Справа № 22ц- 273/2008                                     Головуючий у першій інстанції Категорія -цивільна
Ільченко О.І.

Доповідач -  Лазоренко М.І.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/Вступна та  резолютивні частини/

6 березня    2008  року
місто  Чернігів

А п е л я ц і й н и й   с у д
Чернігівської  області  у
складі:

головуючого  судді  -
Литвиненко І.В.

суддів  -
Лазоренка М.І., Редьки А.Г.

при
секретарі -  Рябчук  С.В.

за участю
-  позивачки ОСОБА_1. та  її  представника  ОСОБА_2.,
представників  відповідачів  ОСОБА_3.,
ОСОБА_4.

розглянув
у відкритому судовому засіданні   в м.
Чернігові  цивільну справу за апеляційною
скаргою  ОСОБА_5на рішення Прилуцького
міськрайонного суду  Чернігівської  області
від 31 жовтня 2007 року та на додаткове
рішення  Прилуцького
міськрайонного суду       від 15
листопада 2007 року у справі  за
позовом     ОСОБА_1, в інтересах  малолітнього
ОСОБА_6до ОСОБА_7, ОСОБА_5, треті
особи : Прилуцька  міська
державна  нотаріальна  контора, приватний  нотаріус
ОСОБА_8, орган  опіки  і
піклування  Прилуцької  міської
ради    про  визнання
недійсним  договору  купівлі - продажу  квартири, визнання  частково
недійсними свідоцтв  про  право на
спадщину  і  визнання
права власності  на  спадкове
майно.

В С Т А Н О В И В:

У зв"язку з необхідністю затрати
значного часу для складання повного
рішення, апеляційний суд, на підставі ст..ст. 209, 218 ЦПК України,
вважає за необхідне  відкласти його  складання на строк  5 днів, до 10 березня  2007 р., при цьому  проголосивши вступну та резолютивну частини.

Керуючись 392  ЦК України ст.ст.  209, 218, 303, 307, 309 -  314,
316, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_5- задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного
суду  Чернігівської  області
від 31 жовтня 2007 року  в
частині:

- визнання   недійсним договір купівлі - продажу квартири   від 07 серпня 2006 року  по
відчуженню  ОСОБА_5квартири
АДРЕСА_1  Чернігівської області ОСОБА_7;

-
стягнення  з  відповідача
ОСОБА_747,70 грн. судових  витрат
на  користь  державного бюджету  м. Прилуки, як  недоплаченого
судового  збору  ОСОБА_1;

-
стягнення відповідача   ОСОБА_7на
користь  ОСОБА_1432,50 грн.  в рахунок
відшкодування  судових  витрат;

- стягнення
з  відповідача  ОСОБА_547,70 грн. судових  витрат на
користь  державного бюджету  м. Прилуки, як  недоплаченого
судового  збору  ОСОБА_1;

- стягнення відповідача ОСОБА_5на
користь  ОСОБА_1432,50 грн. в
рахунок  відшкодування  судових
витрат  та додаткове  рішення
Прилуцького міськрайонного суду
від 15 листопада 2007 року - скасувати

Постановити  нове
рішення  про   стягнення     на
користь ОСОБА_1з ОСОБА_5,  на
повернення судових  витрат - 679 грн. та  стягнення
з ОСОБА_5 на  користь   держави 31 грн.

У решті  судове
рішення  залишити  без
змін.

Рішення
суду  набирає законної сили з
моменту його  проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Головуючий:                                         Судді: