ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м е н е м   У к р а ї н и
року                         Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим
у складі: головуючого, судді
представника позивача
представника відповідача
відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сімеїзької
селищної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог,
Ялтинського міського управління земельних ресурсів про визнання права власності
та зобов'язання прийняти індивідуально-правовий акт,
Позивача звернувся до Ялтинського міського суду АРК із зазначеним позовом в порядку процесуальних вимог
цивільного судочинства і просить суд:
-              Визнати
за ОСОБА_1 право власності на присадибну земельну ділянку будинку АДРЕСА_1
-              Зобов'язати
Сімеїзьку селищну раду внести зміни у п. 1.4
Рішення Сімеїзької селищної ради
від 11 березня 21 сесії 21 скликання „Про затвердження рішення виконкому
селищної ради народних депутатів за № 4 від 26 січня 1994 року „Про закріплення
земельної ділянки розміром 0.0426 га за домоволодінням АДРЕСА_1”;

-              Пункт
1.4 рішення Сімеїзької селищної ради від 11 березня 21 сесії сесії 21 скликання
„Про затвердження рішення виконкому ради народних депутатів за № 4 від 26 січня
1994 року „Про закріплення земельної ділянки розміром 0.0426 га за
домоволодінням АДРЕСА_1” викласти у наступній редакції: „Скласти і видати
ОСОБА_1 Державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею
0.0426 га по АДРЕСА_1 у балці тупику, нижче по АДРЕСА_1”.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що внаслідок помилки ОСОБА_1 був
виданий не державний акт про право власності на земельну ділянку, а державний
акт на право постійного користування.

Представник
відповідача за довіреністю повністю визнав позов, вважає його обґрунтованим.

З'ясувавши,
чи не суперечить визнання позову закону та чи не порушує це права, свободи,
інтереси третіх осіб,  суд дійшов висновку про таке.

Відповідно
до статті 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Представник
відповідача визнав, що позивачка є власницею земельної ділянки будинку АДРЕСА_1
площею 0.0426 га, що дає підстави для визнання права власності, адже визнання
права це спосіб захисту права, яке вже виникло. Державний акт на право
постійного користування був виданий помилково, селищна рада згодна внести зміни
у своє рішення.

Відповідно
до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Інші
способи захисту передбачені у ст. 16 ЦК України.

Будь-які
дані про порушення задоволенням позову в разі його визнання прав третіх осіб
відсутні.

Таким
чином існують законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову,
визнання позову відповідачем не суперечить закону  і не порушує прав, свобод, інтересів інших
осіб.

Питання
про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України.

На
підставі викладеного і керуючись ст. ст. 16, 392 ЦК України, ст. ст. 1, 10, 11,
15, 61, 130, 174, 209, 213-215
Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну
заяву ОСОБА_1 до Сімеїзької селищної ради, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог, Ялтинського міського управління земельних ресурсів
про визнання права власності та зобов'язання прийняти індивідуально-правовий
акт - задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на присадибну земельну ділянку будинку
АДРЕСА_1площею 0.0426 га.

Зобов'язати
Сімеїзьку селищну раду внести зміни у п. 1.4
Рішення Сімеїзької селищної ради
від 11 березня 21 сесії 21 скликання „Про затвердження рішення виконкому
селищної ради народних депутатів за № 4 від 26 січня 1994 року „Про закріплення
земельної ділянки розміром 0.0426 га за домоволодінням АДРЕСА_1”.

Пункт
1.4 рішення Сімеїзької селищної ради від 11 березня 21 сесії сесії 21 скликання
„Про затвердження рішення виконкому ради народних депутатів за № 4 від 26 січня
1994 року „Про закріплення земельної ділянки розміром 0.0426 га за
домоволодінням АДРЕСА_1” викласти у наступній редакції:

„Скласти
і видати ОСОБА_1 Державний акт на право власності на земельну ділянку загальною
площею 0.0426 га по АДРЕСА_1 у балці тупику, нижче по АДРЕСА_1”.

В
порядку розподілу судових витрат стягнути з Сімеїзької селищної ради на користь
ОСОБА_1 суму  судового збору в розмірі
п'ятсот сімдесят шість гривень вісімдесят дві копійки, суму витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі тридцять
гривень, а усього -  шістсот шість
гривень вісімдесят дві копійки.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний  строк з наступного дня після його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку, що передбачений статтею 295 ч.
4 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст. ст. 223, 294
ЦПК України.

СУДДЯ -