Справа № 2-397/08
РІШЕННЯ

іменем  України

05.06.2008 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого
Решетова В.В.,

при секретареві:
Довгої Л.З.,

розглянув
у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ДВС у
Суворовському районі м. Херсона до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання угоди купівлі-продажу недійсною,

в с т а
н о в и в:

Позивач звернувся з вказаним
позовом, вказавши, що при примусовому виконанні в/л за № 2-493 від 11.04.2006
року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , державним виконавцем ДВС у
Дніпровському районі м. Херсона 12.05.2006 року була винесена постанова про
накладення арешту на все майно боржника та заборону на його відчуження , якою
була арештована АДРЕСА_1, належна боржниці ОСОБА_5 на праві власності.

07.06.2006 року до ДВС у Суворовському районі м. Херсона від ОСОБА_5
надійшла ухвала Дніпровського м/с за №2-575 від 25.05.2005 року про зняття
арешту з АДРЕСА_1та накладення арешту на АДРЕСА_2. На підставі вказаної ухвали,
державним виконавцем 08.06.2006 року винесено постанову про зняття арешту з
АДРЕСА_1та накладення арешту на АДРЕСА_2.

В подальшому з'ясувалося, що, згідно листа від 19.06.2006 року на ім'я
стягувача ОСОБА_1 заступника голови Дніпровського м/с ОСОБА_6 , справа про
зняття арешту з АДРЕСА_1судом не розглядалася, а оспорювана ухвала є підробною.

Таким чином, незаконно, за допомогою обману, отримавши квартиру , ОСОБА_5 в
подальшому продала її ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі - продажу
від 13.06.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом м. Херсона ОСОБА_7 за
реєстровим №1276. В п.6 вказаного договору зазначено , що "Продавець"
стверджує, що квартира, яка є предметом цього договору, на момент його
укладення під забороною (арештом ) не перебуває, тобто, ОСОБА_5 на момент
укладення договору навмисно вела другу сторону ( ОСОБА_4) в оману щодо обставин
, які мають істотне значення, а саме незаконність зняття арешту з подальшою
незаконною продажею квартири і згідно ст.230 ЦК України такий правочин судом
визнається недійсним та підлягає скасуванню.

В результаті дій ОСОБА_5 були порушенні інтереси ДВС у Суворовському районі
м. Херсона, стягувачів по в/п , т.я. стало неможливо виконати рішення суду про
стягнення з боржниці на користь стягувачів заборгованності на загальну суму
155685,1 грн.

Просить суд скасувати договір
купівлі - продажу  АДРЕСА_1, укладений 13.06.2006    року між
ОСОБА_5і ОСОБА_4,який зареєстрований приватним нотаріусом ОСОБА_7
за реєстровим №1276 , як такий , що був укладений за допомогою обману.

Представник
позивача доповнив позовні
вимоги та просив скасувати договір купівлі - продажу  АДРЕСА_1,
укладений 13.06.2006    року між   ОСОБА_5і ОСОБА_4,який зареєстрований
приватним нотаріусом ОСОБА_7 за реєстровим №1276 , як такий , що був укладений під впливом обману.
Крім того пояснив, що ОСОБА_4, незаконно отримавши
квартиру від ОСОБА_5, в подальшому 27.07.2006р. продала її за під впливом обману ОСОБА_8., що підтверджується
договором купівлі-продажу від 27.07.2006 року, який посвідчено приватним нотаріусом м. Херсона ОСОБА_9 за
реєстровим №2379. В п.1.4 вказаного договору зазначено, що
"Продавець" стверджує, що квартира , яка є предметом цього договору,
на момент його укладення під забороною ( арештом ) не перебуває, тобто, ОСОБА_4
на момент укладення договору навмисно вела другу сторону ( ОСОБА_8 ) в оману
щодо обставин , які мають істотне значення , а саме незаконність зняття арешту
з подальшою незаконною продажою квартири і згідно ст.230 ЦК України такий
правочин судом визнається недійсним та підлягає скасуванню. Просив суд скасувати договір купівлі - продажу АДРЕСА_1 , укладений 27.07.2006 року між ОСОБА_4і ОСОБА_8,який
зареєстрований приватним нотаріусом ОСОБА_9 за реєстровим №2379 , як такий , що
був укладений під впливом обману.

Від відповідача в порядку ст. 76 ЦПК України надійшли
пояснення в яких вона позов не визнає та пояснює, що на момент укладення
договору купівлі-продажу квартири, у її діях не було умислу ввести в оману
покупця - ОСОБА_4

Третя особа ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він
набув квартиру у власність на законних підставах, сплативши за неї справедливу
ціну, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_1 у судовому засіданні просив позов
задовольнити.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає  з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від
13.06.2006р. посвідченого приватним нотаріусом м. Херсона ОСОБА_7 за реєстровим
№1276, ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 придбала трикімнатну АДРЕСА_1. Відповідно до
ст. 655 ЦК України, правовідносини у вказаному правочині виникли між ОСОБА_5 та
ОСОБА_4

Згідно договору купівлі-продажу
від 27.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом м. Херсона ОСОБА_9 за
реєстровим №2379, ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_8 придбав трикімнатну
АДРЕСА_1. Відповідно до ст. 655 ЦК України, правовідносини у вказаному
правочині виникли між ОСОБА_4 та ОСОБА_8

Позивач в обґрунтування своїх вимог до відповідача, щодо
визнання недісними правочинів купівлі-продажу посилається на ст. 230 ЦК
України, а саме одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення.
Вказаною нормою передбачено, що обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона
замовчує їх існування.

Із змісту ст. 230 ЦК України, вбачається, що право вимоги визнання договору
недійсним, виникає у сторони правочину, яка вчинила його під впливом обману.
Таким чином оскільки судом встановлено, що позивач не є стороною у вищевказаних
угодах купівлі-продажу, інші права позивача вказаними угодами не порушені,
наявності чи відсутності факту обману позивача при укладені вказаних угод судом
не встановлено, крім того позивач в обґрунтування своїх вимог на вказані
підстави не посилається, а вказує, що ОСОБА_5 при укладенні договору
купівлі-продажу навмисно ввела в оману покупця ОСОБА_4, суд вважає, що у
позивача не має цивільної правоздатності звертатись з вимогою про визнання в
порядку ст. 230 ЦК України вказаних правочинів недійсними з наступних підстав:

Вироком Суворовського районного суду м. Херсона №1-448/07
від 06.08.2007р. встановлено, що ОСОБА_5 08.06.2006р., переслідуючи мету
незаконного зняття арешту з АДРЕСА_1, надала у державну виконавчу службу
Суворовського району м. Херсона розташовану по вул.. Фрунзе 2 у м. Херсоні
підроблену ухвалу Дніпровського райсуду м. Херсона від 08.06.2006р. по справі
про накладення арешту на АДРЕСА_2в той час як така справа Дніпровським райсудом
не розглядалась, чим ввела в оману державного виконавця Салтикова С.С., який
зняв арешт з вищевказаної квартири.

Таким чином, вироком суду встановлено, що ОСОБА_5 ввела в
оману державного виконавця, проте угода купівлі-продажу між ОСОБА_5 та ОСОБА_10
була укладена на момент, коли була чинною постанова №10-1019 від 08.06.2006р.
про зняття арешту з всього майна, яке належало ОСОБА_5 у тому числі і з
АДРЕСА_1, тому зазначення ОСОБА_5 про те, що квартира на момент її відчуження
не перебуває під арештом відповідало дійсності.

Враховуючи вищевикладене, суд критично відноситься до
тверджень представника позивача, про те, що ОСОБА_4 в свою чергу отримавши
квартиру, продала її за допомогою обману ОСОБА_8., оскільки даний факт в судовому засіданні представником позивача не
доведений, а судом не встановлено.

Права та обов'язки позивача, щодо виконання рішень суду,
передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», згідно з нормами якого і повинна
діяти ДВС у Суворовському районі м. Херсона при виконанні рішень про стягнення
з ОСОБА_5 на користь фізичних осіб грошових сум.

Таким чином, сторони за угодами купівлі-продажу від
13.06.2006р.  та 27.07.2006
р. не вважають, що їхні права порушені та не оспорюють вказані угоди, а треті
особи, щодо яких відкриті виконавчі провадження про стягнення грошових сум з
ОСОБА_5 не є сторонами у вказаних угодах і будь-які права на квартиру у них
відсутні, а в процесі виконання рішень суду не могли виникнути, оскільки на
їхню користь стягнуті грошові кошти, тому суд вважає посилання позивача на
неможливість виконання рішень суду, внаслідок дій ОСОБА_5 за встановлених та
вищезазначених підставах не є підставою передбаченою ст. 230 ЦК України для
визнання угод купівлі-продажу від 13.06.2006р.  та 27.07.2006 р. -
недійсними, оскільки ОСОБА_5 визнана винною та засуджена за дії, які привели до
зняття арешту з АДРЕСА_1.

Керуючись
ст. 230 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

в и р і
ш и в:

У задоволенні позову ДВС у Суворовському районі м.
Херсона до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання
угод купівлі-продажу недійсними - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.
Херсона шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя
В.В. Решетов