АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа  № 22-682
2008 р.                           Головуючий
у 1-й  інстанції  Куковенков С.В.
Категорія 37                                                  Доповідач  Гайсюк О.В.
УХВАЛА

Іменем  України

1 квітня 2008 р. Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої
судді - Авраменко Т.М.

Суддів
- Гайсюка О.В., Суровицької Л.В.

при
секретарі - Слюсаренко Н.Л.

адвоката
- ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Олександрійського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 21 січня 2008 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У
жовтні 2007 р. ОСОБА_1 звернувся  до суду
з позовом до ОСОБА_2про встановлення факту родинних відносин, визнання додаткового
строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Зазначив,
що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати
ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4, який на момент смерті його
дружини - ОСОБА_5 проживав в квартирі АДРЕСА_1, яка належала їм (батькам) на
праві власності, а після смерті матері власником квартири став батько.

Після
смерті батька відкрилася спадщина на зазначену двокімнатну квартиру та на
грошовий вклад.

Спадкоємцями
за законом є він і його сестра ОСОБА_2.

Йому
було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він пропустив
строк для прийняття спадщини, який закінчився 22.02.2007 року, але строк він
пропустив з поважної причини, оскільки хворів на грип і лікувався з 19.02.2007
р. по 28.02.2007 р., що підтверджено довідкою лікарні.

Крім
того, його прізвище і батьків за свідоцтвом про народження зазначені
ІНФОРМАЦІЯ_3, а в свідоцтві про смерть батька “ОСОБА_4”.

В серпні
2007 р. відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті батьків
на всю квартиру та грошовий вклад.

Посилаючись
на ці обставини, позивач просив встановити факт, що він є рідним сином померлих
ОСОБА_5 та ОСОБА_4., визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини,
визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину від 4.07.2007 року
на ім'я відповідачки стосовно квартири, визнати за ним право власності на &frac12; спірної квартири
та &frac12; грошового
вкладу (а. с. 2-3).

У
листопаді 2007 року позивач уточнив свої вимоги, зазначив, що на ім'я батьків
було відкрито всього шість рахунків в Олександрійському відділенні “Ощадбанку”,
просив визнати право власності на &frac12; цих грошових вкладів (а. с. 21).

У січні
2008 року позивач доповнив вимоги. Посилаючись на те, що відповідачка закрила
рахунок на ім'я батька у сумі 7000 грн., позивач просив суд стягнути на його
користь з відповідачки 3500 грн., та визнати право власності на &frac12; грошових вкладів
на суму 4263,20 грн. та 2242 грн. 95 коп. (а. с. 68).

Рішенням
Олександрійського міськрайонного суду від 21.01.2008 року позовні вимоги
задоволено частково. Судом встановлено, що позивач є рідним сином померлих
ОСОБА_5 та ОСОБА_4., в задоволенні інших вимог відмовлено (а. с. 72-73).

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити всі його вимоги, посилаючись на те, що рішення суду
є незаконним, необгрунтованим, містить суперечності, висновки суду не
відповідають доказам, дослідженим у судовому засіданні, також суд не дав оцінку
тому, що з 19.02.2007 р. по 28.02.2007 р. він знаходився на лікарняному, а з
7.01.2007 р. по 29.01.2007 р. хворіла його жінка (а. с. 77-78).

В
судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1. і його представник доводи
апеляційної скарги підтримали.

При
цьому позивач ОСОБА_1. суду пояснив, що він не знав про те, що після смерті
батька йому необхідно було подавати в шестимісячний строк  заяву про прийняття спадщини до нотаріальної
контори. За батьками доглядала лише відповідачка (його сестра), вона ж понесла
і всі витрати на похорони, поминальні обряди, встановлення пам'ятника, він
надав сестрі лише 100 доларів США.

Після
закінчення шестимісячного строку у нього з відповідачкою була домовленість про
те, що спадщину на себе оформить лише сестра, яка виділить і йому частину
спадщини.

Відповідачка
з доводами апеляційної скарги не погодилася, просить рішення суду залишити без
змін.

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 1268 Цивільного кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом
із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із
спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно
ч.1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців,
який  починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно
ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом
вірно встановлено і це не заперечують сторони, що позивач і відповідачка є
рідними дітьми померлого 22.08.2006 року ОСОБА_4(а. с. 20). Після смерті
ОСОБА_4. відкрилася спадщина на двокімнатну квартиру в сел. Пантаївка та
грошові вклади. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4. є позивач і
відповідачка.

Відповідачка  ОСОБА_2. вчасно, а саме 8 лютого 2007 року
подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної  контори та 4.07.2007 року отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом (а. с. 1, 22 спадкової справи).

Оскільки
позивач на час відкриття спадщини постійно не проживав із спадкодавцем, то він
відповідно до вимог статей 1269, 1270 Цивільного кодексу повинен був у
шестимісячний строк подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної
контори, але цього не зробив, що вказує на те, що строк для прийняття спадщини
позивачем пропущено.

3

Згідно
довідки Корсунь-Шевченківської ЦРЛ від 10.08.2007 р. позивач проконсультований
лікарем терапевтом, з 19 лютого 2007 року по 28.02.2007 року знаходився на
амбулаторному лікуванні з діагнозом “грип”, “післягрипозний бронхіт” (а. с.
12), але з пояснень позивача вбачається, що причиною пропущення ним строку
для  прийняття спадщини була не хвороба,
яка розпочалася за 4 дні до закінчення шестимісячного строку (19, 20, 21,22
лютого 2007 р.), а  те, що позивач не
цікавився питанням про прийняття спадщини і не мав наміру подати вчасно заяву
до нотаріальної контори, оскільки навіть і не знав, що необхідно було подавати
таку заяву. Оскільки позивач і не планував подавати заяву до нотаріальної
контори, то короткочасна хвороба не перешкодила і не могла перешкодити позивачу
виконати дії по прийняттю спадщини, бо таких дій позивач взагалі не збирався
вчиняти.

Той
факт, що позивач після закінчення строку для прийняття спадщини, 22 березня
2007 року подав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на
користь відповідачки (а. с. 3 спадкова справа) лише підтверджує, що позивач
таки не мав наміру подавати  заяву про
прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, не цікавився питанням про
прийняття спадщини і спадковим майном, зокрема, спадковою квартирою. Про це
свідчить також і те, що саме відповідачка несла витрати по сплаті боргу з
квартирної плати і по комунальним послугам, що рахувались за спадковою
квартирою, а також несла всі витрати пов'язані із похоронами батька,
поминальними обрядами і т. п. (а. с. 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52).

Отже,
висновки суду першої інстанції про те, що позивач не мав наміру подавати заяву
про прийняття спадщини є правильними.

Оскільки
зазначений шестимісячний строк (ст. 1270 ЦК) встановлено для того, щоб
спадкоємець визначився з тим - приймати чи не приймати йому спадщину, а позивач
цим питанням не переймався, то з урахуванням всих обставин справи, причину
пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не може бути визнано поважною.

Отже,
позивач зазначений строк пропустив без поважних причин.

За таких
обставин, висновки суду про відсутність підстав для визначення позивачу
додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини є правильними,
а тому є правильними і висновки суду про відмову позивачу в задоволенні всіх
його вимог, окрім вимоги про встановлення родинних відносин.

Наведене
свідчить про те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, по суті є правильним і справедливим, а
тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись
п. 1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Олександрійського міськрайонного суду від 21 січня 2008 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду україни протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя: підпис

Судді: підписи

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області                                                                           О.В.
Гайсюк

3