Справа № 2-  13    /2008
ІМЕНЕМ                        УКРАЇНИ
року           Гуляйпільський районний
суд Запорізької області
головуючого судді
у відкритому судовому засіданні в м. Гуляйполе справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи: Гуляйпільської державної нотаріальної контори,
про розподіл спадкового майна,
У вересні 2006 року ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом, в якому вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік ОСОБА_6, шлюб з яким було зареєстровано 14.09.2002 р.. За час
перебування у шлюбі ними було нажито слідуюче майно: домоволодіння, розташоване
в АДРЕСА_1; автомобіль ОРЕL OMEGA; автомобіль OPEL RECORD; будівля перукарні, &frac34;
частки, розташована: в
В належний по закону 6-місячний
строк вона звернулася в державну
нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після померлого
Вважає, що як дружина, вона має
право на 2/3 частини будинку та перукарні.
Що стосується розподілу автомобілів,
то їх вартість повинна бути розділена на неї і відповідачів порівну. Вирішити
питання добровільно немає можливості.
Посилаючись на ці обставини,
позивачка просила суд розділити спадкове майно, виділивши їй жилий будинок, &frac34;
частки приміщення перукарні, а
відповідачам автомобілі, зобов'язавши її сплатити відповідачам 3000 грн.
05.12.2007 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду Запорізької області до участі у справі залучено
Гуляйпільську державну нотаріальну контору в якості 3 особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо  предмета спору на
стороні відповідачів.
21.12.2006 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду Запорізької області була призначена судова
будівельно-технічна експертиза на предмет визначення дійсної вартості жилого
будинку розташованого в АДРЕСА_1,  який
зареєстроавний на ім'я ОСОБА_6., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та судову
автотоварознавчу експертизу автомобілів зареєстроавних на ім'я померлого
19.11.2007 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду Запорізької області була призначена додаткова
судово-будівельно-технічна експертиза житлового будинку АДРЕСА_1 для встановлення
можливих варіантів розподілу будинку і виділення учасникам процесу в натурі їх
17.12.2007 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду Запорізької області була призначена судова
будівельно-технічна експертиза нежилого приміщення - будівлі АДРЕСА_2 для
встановлення дійсної вартості та встановлення можливих варіантів розподілу в
натурі нежилого приміщення і виділення учасникам процесу їх частин.
23.01.2007 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду Запорізької області провадження по справі
відновлено в зв`язку з проведенням 21.01.2008 року судової будівельно-технічної
експертизи нежилого приміщення АДРЕСА_2.
В процесі розгляду справи позивач
неодноразово уточнювала, змінювала та доповнювала позовні вимоги, що не
суперечать вимогам ст. 31 ЦПК України, так 24.01.2008 р., в судовому засіданні
позивач уточнила позовні вимоги,
посилаючись на обставини зазначені в
позові від 05.09.2006 р. та на ст.ст. 69, 70, 71 СК України прохає суд
розділити між нею і відповідачами спадкове майно після смерті ОСОБА_6.,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, виділивши їй домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1
визнавши за нею право власності на будинок і перукарню. Відповідачам виділити автомобілі,
В судовому засіданні 21.03.2008 року
позивач уточнила позовні вимоги, в уточненій позовній заяві зазначила, що
07.05.2005 р. помер її чоловік ОСОБА_6, шлюб з яким зареєструвала 14.09.2002
року. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно, частину якого вони
спільно з чоловіком придбали до шлюбу, а частину - у шлюбі. Співмешкати з
покійним чоловіком почала з вересня 2000 року по АДРЕСА_3. В той час чоловік
був приватним підприємцем, вона касиром, вони мали спільний сімейний бюджет,
разом харчувалися, збирали гроші для
придбання спільного житла. Позичали 1000 грн для придбання плану для
будівництва будинку, який віддали на початку 2001 року з тих грошей, що давали
батьки позивача. Будинок для знесення був придбаний 28.02.2002 р. Кошти на
будівництво давали їм батьки позивача, які тримали велике господарство,
постачали продукти харчування, свої кошти з чоловіком теж вкладали в
Перед реєстрацією шлюбу будівництво
будинку було майже закінчене, залишились незначні роботи. Вартість спільного
збудованого будинку становить 106428 грн. Заповіт покійним не складався.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є позивач і відповідачі, його діти. В
уточненому позові зазначила, що &frac12; частина
будинку, спільно побудованого з покійним, належить їй, що в грошовому виразі
зазначеного будинку відкрилась спадщина, спадкоємцями якої є позивач і
відповідачі. Її частина в спадковому будинку становить: 1/2+ 1/6 = 2/3 частини
Далі в уточненому позові зазначила,
що в шлюбі з чоловіком побудували за адресою: АДРЕСА_2, нежиле приміщення, яке
частина, в спільному сумісному
майні, придбаному  подружжям за час
спадкоємцями якої є позивач і відповідачі. ЇЇ частка в цьому приміщенні
Крім того у шлюбі було придбано  автомобіль «ОРЕL OMEGA», державний номер
НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я
грошовому виразі становить 9014,6 грн., а на &frac12; частину відкрилась спадщина,
спадкоємцями якої є позивач і відповідачі. ЇЇ частка в цьому автомобілі
становить: 1/2 + 1/6 = 2/3 частини , в грошовому виразі: 9014,6 + 3004,86 =
Померлому ОСОБА_6 також належав
автомобіль  «OPEL RECORD» державний номер
НОМЕР_2, вартістю 6308,57 грн., 1/3 частина якого належить їй, що в грошовому
виразі становить 2102,83 грн. Автомобілями після смерті ОСОБА_6 користуються
відповідачі по цей час.
В належний 6-місячний строк позивач
подала в державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті
Згідно висновків судових технічних
експертиз ні будинок, ні нежиле приміщення не
Всього залишилось майна після смерті
(автомобіль  «OPEL RECORD»).
Частка відповідачів в грошовому
Поскільки спадкове майно після
смерті ОСОБА_6 неподільне, в уточненому позові зазначила, що бажає, щоб за нею
залишився будинок і нежиле приміщення (пристосоване під перукарню), а грошову
не заперечує сплатити відповідачу ОСОБА_2; грошову компенсацію в розмірі
Прохає суд розділити між нею та
відповідачами спадкове майно після смерті ОСОБА_6., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
виділивши їй домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1, вартістю 106428 грн.,
власності на будинок і перукарню. Відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виділити
автомобілі, зобов'язавши її виплатити: користувачу автомобілем  «ОРЕL OMEGA» - 7589,4 грн., а користувачу
В судовому засіданні позивач
підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі, що не суперечить вимогам
ст. 31 ЦПК України і приймається судом до розгляду.
Відповідачі в судовому засіданні
уточнені позовні вимоги  не визнали у
повному обсязі, представник відповідачів суду пояснив, що позовні вимоги не
обгрунтовані, не відповідають закону, посилаючись на ст. 25, 26 ЦК України, які
передбачають цивільну правоздатність і її обсяг, що у випадках, встановлених
законом, здатність мати окремі цивільні права та обов'язки може пов'язуватися з
досягненням фізичною особою відповідного віку, цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 і немає ніякої
цивільної правоздатності. Крім того свідоцтво про право власності на нерухоме
майно видане ОСОБА_6 на нежиле приміщення, де не вказано, що це перукарня, яка
оформлена незаконно, має ознаки кримінально діяння і не входить до спадкового
Пропонувалась мирова угода, про
залишення відповідачам нежилого приміщення і автомобілів, а позивачу жилого
будинку,на що позивач не згодна. Доповнивши, що в задоволенні позову необхідно
відмовити, автомобіль і будинок не є сумісною власністю подружжя. Будинок під
знос придбаний 28.02.2002 року, до укладення позивачем і ОСОБА_6 шлюбу і був
побудований до шлюбу. Не отримано доказів джерел отримання грошей на
будівництво. СК України діє з 01.01.2004 року і норма ст. 74 СК України не
розповсюджується на ці правовідношення, всі 4 предмета неділимі, але при бажанні
можливо було б розділити майно.
Представник Гуляйпільської державної
нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву
про розгляд справи у їх відсутності, справа розглягута без їх участі на
підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечують учасники процесу.
Судом в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9) перебував у шлюбі з
ОСОБА_1 з 14.09.2002 року (а.с.8).
За час шлюбу ними було набуто:
приміщення (а.с.21,22, 152, 153), розташоване за адресою:АДРЕСА_2,
зареєстроване на ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме
майно від 28.02.2006 року виданого на підставі рішення виконавчого комітету
Гуляйпільської міської ради від 23.02.2006 р. № 27 ринковою
«ОРЕL OMEGA» , рік випуску 1992, червоний, державний номер НОМЕР_1,
на ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого
Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього господарства...) самостійного заробітку
(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ст. 61 СК України об'єктами
права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі...
Ст. 70 СК України передбачає, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором...
Із матеріалів справи вбачається, що
нежиле приміщення і автомобіль  «ОРЕL
OMEGA»  придбані в період шлюбу. Згідно
листа № 443 від 28.10.2005 року державного нотаріуса (а.с.139) на подану заяву
позивача про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні
подружжя, яке видається тому з подружжя, що є живим, повідомлено, що позивач,
як дружина померлого ОСОБА_6., на підставі ст. 70 СК України має право на &frac12;
частку майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності подружжя. Інший розмір часток не визначено
домовленістю подружжя ОСОБА_1, шлюбний договір між ними не укладався, що слідує
з пояснень позивача в судовому засіданні.
На підставі викладеного суд прийшов
до висновку, що за позивачем необхідно визнати право власності на &frac12;
частину нежилого приміщення та
автомобіля  «ОРЕL OMEGA».
Відносно жилого будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в справі достовірно встановлено і не
заперечувалось відповідачами, що позивачка в 2000 році створила сім'ю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_6., що підтвердили в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7., ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.,ОСОБА_11, ОСОБА_12., проти чого також не
заперечували відповідачі. В період спільного життя вони проживали в АДРЕСА_3,
будували жилий будинок в АДРЕСА_1. 09.12.2002 року квартиру подаровано
(а.с.174). 09.01.2002 року рішенням виконавчого комітету Гуляйпільської міської
ради №2 Запорізької області дозволено ОСОБА_6 будівництво житлового будинку на
місці старого знесеного. 14.09.2002 року позивачка зареєструвала шлюб із
ОСОБА_6 і прийняла прізвище ОСОБА_6(а.с.8).
Згідно акту прийому в експлуатацію
закінченого будівництва житлового будинку і господарчих споруд, затвердженого
рішенням виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради від 03.11.2005 року №
298 (а.с.140-141) забудову почато 2002 р., закінчено 2005 р., як пояснили
свідки ОСОБА_8., ОСОБА_9, ОСОБА_12., ОСОБА_10.,ОСОБА_11, ОСОБА_6 і ОСОБА_1.
будували спірний будинок за спільні кошти, спільною працею, що не суперечить
поданими відповідачами накладними на будівельні матеріали (а.с.177-181).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, заповіту не залишив, що слідує з пояснень сторін.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України
«Про власність», який діяв на час виникнення цих правовідносин майно, придбане
внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо
інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Згідно п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах
за позовами про захист права приватної власності» спільна сумісна власність -
це власність подружжя, майно, нажите за рахунок спільної праці членів сім'ї або
осіб, що ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою

5.

відповідно
між членами сім'ї чи членами селянського господарства не передбачене інше або
майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної
діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є
спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону «Про
власність»), квартира приватизована у порядку передбаченому ст. 8 Закону «Про
приватизацію державного житлового фонду». В усіх інших випадках спільна
власність є частковою. Якщо  розмір
часток в такій власності не був визначений і учасники спільної власності не
виходили з рівності часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем
його участі, працею і коштами у створенні спільної власності.

Визначаючи правила поділу майна
осіб, що живуть сім'єю, але не перебувають у шлюбі, Пленум Верховного Суду
України в п. 12 Постанови № 6 від 12.06.1998 року «Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», роз'яснив, що до таких спорів
не застосовуються правила статтей 22,28,29 КпШС, такі спори мають вирішуватися
згідно з п. 1 ст. 17 Закону України «Про власність», відповідних норм
Цивільного кодексу України і з урахуванням роз'яснень, даних Пленумом
Верховного Суду України в п. 5 постанови від 22 грудня 1995 року № 20.

Наведене свідчить про те, що хоча
спірний будинок розташований на земельній ділянці, яка виділена ОСОБА_6.,
сплата ним коштів за будматеріали не є підставою для відмови визнання за
позивачкою права власності на &frac12; частину
спірного будинку, придбаного за рахунок спільної праці з ОСОБА_6.
(а.с.175,176). Виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про
те, що під час сумісного проживання ОСОБА_6 та позивач придбали майна на
загальну суму 106428 грн. Відповідно до ст. 115 ЦК України (в редакції 1963р.)
доля позивачки складає &frac12; частки
у грошовому виразі 53219 грн.

Крім того суд враховує, що згідно
наданої копії спадкової справи № 414 спадкодавця ОСОБА_6., спадкоємці ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 своєчасно прийняли спадщину (а.с.146-148) на спадкове майно
і їх доля складає 1/3 частину кожному, а у відповідності до висновків судового
експерта (а.с. 101,131) з технічної точки зору жилий будинок і нежиле
приміщення розділити не можливо.

При визначенні грошової компенсації,
яку позивачка повинна сплатити відповідачам за різницю у вартості частин  суд враховує вартість майна, встановлену
проведеними експертизами. Зустрічний позов відповідачами не подавався.

Та обставина, що правоустановлюючі
документи на жилий будинок і на нежиле приміщення видані після смерті ОСОБА_6.,
не є  підставою, що він не набув
цивільної правоздатності, оскільки з пояснень свідка ОСОБА_13 слідує, що
порушень при видачі свідоцтв на нерухоме майно не було. Отже посилання
представника відповідачів, що нерухоме майно незаконно оформлене не знайшло
підтвердження матеріалами справи. Крім того відповідачі не надали суду доказів,
які б свідчили про те, що житловий будинок, нежиле приміщення та автомобіль є
особистою власністю ОСОБА_6.

Свідоцтва про право на спадщину за
законом сторонам в нотаріальній конторі не видавалися, як і свідоцтво про право
власності на частку в спільному майні подружжя, що слідує з пояснень сторін, та
відмовою державного нотаріуса (а.с.139).

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215
ЦПК України, ст. 112, 115 ЦК України (в редакції 1963 року), п.1 ст. 17 ЗУ «Про
власність», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити, розділити  між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 майно, а
саме:

 виділити
ОСОБА_1 домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1, вартістю 106428 грн., нежиле
приміщення, розташоване в АДРЕСА_2, вартістю 31469,59 грн., визнавши за нею
право власності на зазначене майно;

 виділити
ОСОБА_2 автомобіль «ОРЕL OMEGA» державний

номер
НОМЕР_1, вартістю 18029,2 грн., визнати за ним право власності, зобов'язавши
ОСОБА_1 сплатити йому грошову компенсацію в сумі 7589,4 грн.;

 виділити
ОСОБА_3 автомобіль «OPEL RECORD», державний номер НОМЕР_2, вартістю 6308,57
грн., визнавши за ним право власності, зобов'язавши ОСОБА_1 сплатити йому
грошову компенсацію 19310,63 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3

держмито в
доход держави в сумі 256,18 грн з
кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 держмито в доход
держави в сумі 689,98 грн.

З повним текстом рішення учасники
процесу можуть ознайомитися 28.03.2008 року.

На
рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду  Запорізької
області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом 10
днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до
апеляційного суду Запорізької області протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: