У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12 березня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду

України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової
частини А 1214 про стягнення грошової компенсації, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 грудня
2006 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2005 року ОСОБА_1. звернувся в суд з названим позовом.

Зазначав, що проходив військову службу у Військовій частині А 1306 на
посаді заступника командира по виховній роботі. Військова частина А 1306 не має
свого банківського рахунку і знаходиться на фінансовому забезпеченні Військової
частини А 1214.

Наказом Міністра оборони України № 840 від 22 жовтня 2004 року його
звільнено в запас у зв'язку зі скороченням штату, а наказом командира
військової частини А 1306 № 205 від 30 листопада 2004 року виключено зі списків
особового складу.

Оскільки за час проходження служби в Збройних Силах України він не отримав
продовольчі пайки за 1726 днів на загальну суму 13825,26 грн., позивач просив
суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію за неотримані
продовольчі пайки.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня                 2005 року позов задоволено:
стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1              13825,26 грн. грошової
компенсації.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 грудня 2006 року
рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові
відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на неправильне
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування
рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення місцевого суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір,
суди вважали, що названа справа підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Проте погодитись з таким висновком судів не можна, виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства
України (далі - КАС України).

Відповідно до абзацу 1 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України,
в редакції Закону  України від 6.10.2005
р. №  2953-IV, після набрання  чинності
цим  Кодексом заяви і скарги у
справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, подані і не
розглянуті до набрання чинності КАС України, розглядаються  в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів
поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено поняття публічної служби, якою
є діяльність  на  державних
політичних посадах,
професійна  діяльність  суддів,
прокурорів,  військова служба,  альтернативна (невійськова) служба,  дипломатична служба, інша державна служба,
служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого
самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов'язок і
військову службу" військова служба у Збройних Силах України та інших
військових формуваннях є державною службою особливого характеру, яка полягає у
професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян
України, пов'язаній з захистом Вітчизни. Час проходження військової служби
зараховується громадянам до загального стажу роботи, стажу роботи за
спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Враховуючи наведене, а також те, що спір між сторонами виник з приводу  проходження ОСОБА_1. публічної служби,
зазначена справа підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного
судочинства.

Таким чином ухвалені в справі
рішення підлягають скасуванню з передачею справи до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду для розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня                 2005 року та рішення
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 грудня 2006 року скасувати, а
справу передати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін