Справа
№ 2-440 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М       У К Р А Ї Н И

05  березня  2008 р.                                    Ренійський районний суд Одеської
області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1до Ренійського районного
споживчого товариства про визнання договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач Ренійське райСТ позов  визнав, проти задоволення позовних вимог не
заперечував, підтвердив укладання угоди купівлі-продажу, просив розглянути
справу у судовому засіданні без участі його представника.

Позивач
на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу у його відсутності.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході
розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія договору продажу
основних засобів фізичним особам - нежитлової будівлі (господарського
магазину)АДРЕСА_1від 22.08.2003р.; копія акту прийняття-передачі об'єкту
нерухомості від 22.08.2003р.; копія свідоцтва про право власності на нерухомість;
копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно; копія технічного
паспорту на будівлю; копії квитанцій до прибуткового касового ордеру про
перерахування грошей у рахунок вартості нерухомого майна.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1. звернувся до
суду  із вищезгаданими вимогами до
Ренійського райСТ, зазначивши, що
22.08.2003р. між ним та відповідачем (від імені та в інтересах якого діяв
ОСОБА_2.) була досягнута домовленість про
купівлю-продаж нежитлової будівлі, згідно якої уповноважена відповідачем
особа (ОСОБА_2.) продала, а він купив господарський магазин, розташований
поАДРЕСА_1за 5000 грн. В той же день сторони уклали письмову угоду про продаж
об'єкту нерухомості, позивач перерахував на рахунок відповідача обумовлену суму
(її частину, оскільки порядок розрахунку був встановлений рівними частками
протягом 4 місяців), за актом прийняття-передачі переданий об'єкт нерухомості в
натурі. Після вчинення правочину позивач у встановлений строк повністю виплатив
обумовлену договором суму вартості майна, доглядає за станом приміщення,
сплачує належні платежі за його утримання. При зверненні до органу реєстрації
прав власності на майно з метою переоформлення документації на придбане майно
на своє ім'я, позивачу було роз'яснено, що це зробити неможливо, оскільки
відносно угоди відчуження нерухомості дотримана лише умова щодо письмової форми
договору, однак, його нотаріальне
посвідчення не проведено. З метою нотаріального засвідчення правочину,
позивач неодноразово звертався до колишнього власника, однак, Ренійське райСТ
від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивача не реагує, мотивуючи
нестачею часу, фінансовими складнощами і т.і. З вищенаведених причин
переоформлення документації на нежитлову будівлю неможливе, оскільки у сторін
відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ
вчинення правочину.  Враховуючи
вищенаведене, позивач  вимушений  був звернутися із позовом до суду.

Згідно
ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна  повинен бути укладений у письмовій формі і
посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і
недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору
недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута  взаємозгода за всіх істотних умов договору,
покупець передав продавцеві обумовлену суму, продавець передав документи,
об'єкт нерухомості в натурі. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження
приміщенням, після укладання правочину постійно наглядає за схоронністю майна,
- тобто правочин між сторонами фактично відбувся.

Вивчивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і
підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача знайшли своє належне
підтвердження в судовому засіданні.

Згідно
ст. 220 ЦК України договір, укладений  із
порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті
зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм
захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином,
по даній справі між сторонами при укладанні договору купівлі-продажу була
досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачу передані гроші, позивачу -
нерухомість, якою він на теперішній час користується, проте через нотаріальне
непосвідчення договору, не може нею розпорядитися, переоформити на себе. Факти
укладення угоди, передачі грошей у рахунок вартості нерухомості підтверджуються
письмовим договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 22.08.2003р., актом
прийняття-передачі основних засобів, квитанціями до прибуткового касового
ордеру, крім того, обставини продажу, сплати грошей сам відповідач не
заперечує. В даний час звернення за оформленням договору купівлі-продажу є
неможливим, оскільки прохання позивача з цього приводу відповідачем не
сприймаються, так як потребують додаткових матеріальних витрат.

Згідно
ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право
власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної
сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Виходячи
із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в
повному обсязі, нею були припиненні обов'язки відповідача щодо нерухомості та
встановленні  права на нерухомість у
позивача, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на
нежитлову будівлю за позивачем.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213  ЦПК
України,  ст.ст. 220,  328, 334, 386, 392, 657 ЦК
України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Укладений
із порушенням вимоги про нотаріальне посвідчення договір купівлі-продажу,
згідно із яким Ренійське районне споживче товариство в особі ОСОБА_2продало, а
ОСОБА_1купив нерухомість - нежитлову
будівлю (господарський магазин), розташовану поАДРЕСА_1Одеської області,  - визнати
дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на нерухомість - нежитлову  будівлю (господарський магазин), розташовану
поАДРЕСА_1

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя