АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008
року                                                                      м.
Хмельницький

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючої - судді Ніколової Б.Ю.,

суддів :  Ніколаєвої В.М., Заїки В.М.

при секретарі Арзянцевій А.А.

з участю :

відповідача ОСОБА_1, його
представника адвоката

ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-552 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 7 лютого
2006 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1, його
представникаОСОБА_2, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи,  судова колегія

в с т а н о
в и л а :

В вересні 2005 року ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. Вказував, що 23.04.2003 року сталася ДТП, під час якої він був
травмований автомобілем ГАЗ 3110 з державним НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4.
Внаслідок цієї ДТП він отримав важкі тілесні ушкодження та визнаний інвалідом І
групи. Відповідач є власником зазначеного автомобіля, тому просив стягнути з
нього 1507 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

До участі у справі в якості третьої
особи на стороні відповідача притягнуто ОСОБА_4.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 7 лютого 2006 року позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1507 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та
6000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, просить його
скасувати. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та
порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним
обставинам. При ухваленні рішення суд порушив положення, викладені в п.2
Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року та п.5 Постанови Пленуму ВСУ №4
від 31.04.1995 року, не врахував грубу необережність потерпілого ОСОБА_3 як
учасника дорожнього руху у зазначеній ДТП, не зазначив якими його, відповідача,
неправомірними діями чи бездіяльністю позивачу заподіяна шкода.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Боровицький О.А.                                    Справа № 22ц- 552

Доповідач - Ніколова Б.Ю.                                                                               Категорія №  32

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Судом встановлено, що третя особа
ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_1. 23 квітня 2003
року близько 21 год. під час виконання трудових відносин ОСОБА_4 керуючи
належним ОСОБА_1 автомобілем ГАЗ 3110 державний НОМЕР_1, вчинив наїзд на
велосипедиста ОСОБА_3, позивача по даній справі, заподіявши останньому тяжкі
тілесні ушкодження, у зв'язку з чим  він
перебував тривалий час на лікуванні, отримавши першу групу інвалідності.

Ці обставини підтверджуються матеріалами
справи, в тому числі постановою слідчого СВ Старокостянтинівського РВ УМВС
України в Хмельницькій області від 10 травня 2005 року.

Враховуючи наведене  та оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, правильно керуючись положеннями ч.1 ст. 1172 ЦПК України, суд обґрунтовано
дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 як роботодавець зобов'язаний відшкодувати
позивачу шкоду, завдану його працівником ОСОБА_4 під час виконання ним своїх
трудових відносин.

Судом встановлено, що позивачу було
заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1507 грн., а також моральну шкоду.

Визначаючи розмір останньої в сумі 6000
грн. суд підставно прийняв до уваги тяжкість

отриманих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень та тривалість
лікування позивача, що відповідно призвело до тривалості його моральних страждань.

З наведених
підстав суд дійшов правильного висновку щодо частково задоволення позовних
вимог позивача.

Доводи
апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки
суду першої інстанції.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач як учасник дорожнього руху під час
здійснення ОСОБА_4 зазначеної ДТП допустив необережність і ця обставина при
визначенні розміру відшкодування заподіяної йому моральної шкоди  була прийнята судом до уваги при частковому
задоволенні його вимог в цій частині.

Що
стосується посилань позивача на відсутність протиправних дій позивача при
скоєнні ОСОБА_4 зазначеної ДТП, то вони не ґрунтуються на законі. Відповідно до
п.п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Не
спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду
постановлено на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ґрунтується на
вимогах норм матеріального та процесуального закону і тому підстав в межах
доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, судова
колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Старокостянтинівського районного суду від 7 лютого 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення,  однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до Верховного Суду України.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна: суддя апеляційного суду
Б.Ю.Ніколова

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

_____________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частини

13 березня 2008 року                                                                      м.
Хмельницький

Колегія  суддів  судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі :головуючої - судді Ніколової
Б.Ю.,

суддів :  Ніколаєвої В.М., Заїки
В.М.

при секретарі Арзянцевій А.А.

з участю :

відповідача ОСОБА_1, його представника адвоката

ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №
22ц-552 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського
районного суду від 7 лютого 2006 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_1, його представникаОСОБА_2, дослідивши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи, керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308,
315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Старокостянтинівського районного суду від 7 лютого 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення,  однак може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної
сили до Верховного Суду України.

Головуюча:

Судді: