Справа № 22ц-332/2008                                   Головуючий у 1-ій інст.- Жук М.І.
Доповідач -  Литвиненко І.В.
і м е н е м       У к р а ї н и
й н и й   с у д   Чернігівської  області
головуючого  судді  -
суддів  -
Редька І.О., Лазоренка М.І.
секретарі -  Рябчук  С.В.
участі  - ОСОБА_1, її представника
адвоката ОСОБА_5, ОСОБА_6, прокурора Кравченко
А.А., представника органу опіки та піклування Федчун С.В.
відкритому  судовому  засіданні
справу  за апеляційною  скаргою
ОСОБА_1на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова  від
18 грудня  2007 року в справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання
такими, що втратили право користування
житлом та  припинення реєстрації,
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення  районного суду через
невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування
норм матеріального права і постановити нове рішення, яким  задовольнити її позовні вимоги.
Рішенням Деснянського районного
суду  від 18
грудня  2007 р.  у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Апелянт обґрунтовує свою скаргу тим, що
вона є власницею квартири відповідно до договору купівлі-продажу, а проживання
в ній   ОСОБА_7 та ОСОБА_4  порушує її право власності на квартиру. Крім
того ОСОБА_1 зазначає, що твердження суду про те, що  відповідачі не користуються  приміщенням понад 6 місяців  з поважних причин  нічим не підтверджується  і ніяких доказів на підтвердження  того позивачами  не було надано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить
до  висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, рішення суду - скасуванню, з направленням
справи на новий розгляд виходячи з наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивачка  є власником
АДРЕСА_1на підставі договору купівлі-продажу
від 12 липня 2004 року. Згідно рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 13.11.2003 року за  ОСОБА_7
визнано право на користування вказаною квартирою. У зв'язку з тим, що  ОСОБА_7 не знаходиться в родинних стосунках з
ОСОБА_1, в квартирі фактично не мешкає, то ОСОБА_1  04.08.2005 року звернулась з позовом, в якому
просила виселити ОСОБА_7 і її сина ОСОБА_4 з вказаної квартири.

Суд першої інстанції заочним
рішенням від 08.11.2005 року задовольнив позов ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_7 та
ОСОБА_4 такими, що втратили право на проживання в квартирі ОСОБА_1 та
зобов'язав ВГІРФО ДВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області зняти
відповідачів з реєстраційного  обліку.

За заявою першого заступника
прокурора м. Чернігова про перегляд заочного рішення вказане рішення суду було
скасоване.

Під час  нового розгляду справи  06.06.2007 року ОСОБА_1 уточнила свої позовні
вимоги шляхом подачі заяви і просила
визнати ОСОБА_7 та її сина ОСОБА_4 такими, що втратили право
користування квартирою  та зобов'язати
ВГІРФО ДВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області зняти позивачів з
реєстраційного обліку, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 4 грудня 2006 року  були вселені в квартиру позивачки на підставі
рішення апеляційного суду Чернігівської області
від 22 червня 2006 року
відповідачі і  в цій квартирі з 21
грудня 2006 року була зареєстрована
ОСОБА_7, а з 28 квітня 2007 року
- ОСОБА_4

Рішенням  Деснянського районного суду м. Чернігова від
13 червня 2007 року (а.с.167-168) ОСОБА_4 був визнаний недієздатним без
призначення опікуна відносно нього, але суд першої інстанції залишив це поза
увагою і в порушення вимог ст.ст.28,29, 39, 45 ЦПК України без участі законного
представника недієздатної особи, органу опіки та піклування, 18.12.2007 року
ухвалив рішення.

Таким чином, суд першої
інстанції вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі,
що є безумовною підставою для скасування рішення суду з направленням справи на
новий розгляд.

Крім того,  відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене  на
основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на це, суд  першої інстанції повинен був уточнити у
ОСОБА_1 з якого часу вона вважає, що відповідачі  не користуються житлом без поважної причини,
який їх статус у квартирі ОСОБА_1 і які правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин.

Також суду першої інстанції
необхідно було з'ясувати якими правовими нормами обґрунтовує позивачка свої
вимоги про зобов'язання  ВГІРФО ДВМ ЧМВ
УМВС України в Чернігівській області, яке не залучалось до участі у справі,
зняти відповідачів з реєстраційного обліку та чи підлягають такі вимоги
розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, рішення
суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Воно
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307,  ст.311
п.4, 314-315, 319, 325  ЦПК України,
апеляційний суд, -

у х в а л и
в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити
частково.

Рішення    Десянського районного суду м. Чернігова  від 18 грудня   2007
року скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж
суду в іншому складі.

Ухвала набирає  законної сили
з моменту її проголошення і може бути оскаржена  до Верховного Суду України  протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:                                     Судді: