Справа №2-429/08/04
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

7
квітня  2008 року Київський районний суд м. Харкова в
складі:

головуючого - судді             Донець
О.В.

при
секретарі                                   Муленко
К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за ОСОБА_1 до виконкому Київської районної ради м. Харкова,
ОСОБА_2, діючої також в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_3,  ОСОБА_4, Опікунської
ради Київського РВК м. Харкова,  ВГІ РФО
Київського РВ ХГУ  ГУМВДУ в Харківській
області, третя особа ОСОБА_5, про
скасування рішення та визнання особи такою, що не набула права на
проживання та користування житловою площею та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась з позовними вимогами про скасування рішення Київського РВК м.
Харкова  від 21.02.2006 р. про
закріплення за малолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права на проживання та
користування житловою площею у домоволодінні АДРЕСА_1. Також просить визнати
відповідачів такими, що не набули права на проживання та користування
зазначеною житловою площею та зняття їх з реєстраційного обліку у  домоволодінні. В обґрунтування позовних
вимог  посилається на те, що 22.05.1998
р. ОСОБА_2 була виписана з житлового будинку АДРЕСА_1 за  її власною заявою. Фактично ж вона не
проживає за вказаною адресою з 1977 р., оскільки після укладення шлюбу
переїхала  до чоловіка АДРЕСА_2, де
мешкає і зараз. Коли їх матір подарувала їй, позивачці, частку дому, то
передала домову книгу з відміткою про скасування прописки ОСОБА_2 Неповнолітні
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично ніколи не мешкали та не мешкають у житловому
будинку АДРЕСА_1.

Рішенням
Київського РВК м. Харкова від 21.02.2006 р. за малолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4
закріплено право на проживання та користування житловою площею в домоволодінні
АДРЕСА_1, 92/400 частин якого належать їй відповідно до договору дарування від
23.09.1997 р. Її згоди, як власника зазначеної частини житлового будинку, під
час винесення рішення Київським РВК м. Харкова від 21.02.2006 р, ніхто не
питав. ОСОБА_2- опікун дітей, не має ніякого відношення до частини вказаного
житлового будинку. Під час винесення зазначеного рішення виконком не перевірив,
кому належить житловий будинок, внаслідок чого відповідачка ввела в оману
Київський РВК під час оформлення піклування над неповнолітніми онуками. Вважає
рішення виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 21.02.2006
року про закріплення за малолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права на проживання та
користування житловою площею у домоволодінні АДРЕСА_1 незаконним, просить його
скасувати.

Представник
позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка
ОСОБА_2, яка діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в судове
засідання не з'явилась повторно, будучи належним чином оповіщеною про день та
час розгляду справи. Будучи допитаною в попередніх судових засіданнях, позовні
вимоги не визнала і пояснила, що будинок АДРЕСА_2, який вона збудувала разом з
чоловіком, ще не зареєстрований на праві власності. Весь цей час вона мешкала в
домоволодінні АДРЕСА_1. В зазначеному домоволодінні також мешкали і були
зареєстровані її онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується  другою домовою книгою, яку вона отримала за
заявою матері ОСОБА_6, коли позивачка
заволоділа первісною домовою книгою.

Представник
відповідача Київського РВК м. Харкова позовні вимоги не визнав, вважаючи що
рішення від 21.02.2006 р. про закріплення за малолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4
права на проживання та користування житловою площею в домоволодінні АДРЕСА_1 є
законним, винесеним відповідно до вимог чинного законодавства на підставі
наданих ОСОБА_2 документів, які підтверджували факт реєстрації відповідачів у
домоволодіння АДРЕСА_1.

Представник
відповідача Опікунської ради Київського РВК м. Харкова позовні вимоги не визнав
і пояснив, що ОСОБА_2 рішенням Київського РВК м. Харкова від 19.05.1998 р.
призначена опікуном малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, мати яких позбавлена
батьківських прав. Рішення Київського РВК м. Харкова від 21.02.2006 р., яким за
малолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 закріплено право на проживання та користування
житловою площею в домоволодінні АДРЕСА_1, винесено на підставі повного пакету
документів, які свідчили, що малолітні зареєстровані за цією адресою, в тому
числі копія та оригінал домової книги. Фактично ж відповідачі ОСОБА_2 мешкають
по АДРЕСА_2, оскільки між ними та позивачкою склалися неприязні стосунки. Тому
вважають, що рішення про закріплення за малолітніми житлової площі ухвалено з
дотримання вимог чинного законодавства.

Представник
відповідача ВГІРФО Київського РВ ХГУ
ГУМВДУ в Харківській області позовні вимоги не визнала і пояснила, що
30.10.2001р. на володільця будинку ОСОБА_6 за її заявою була відкрита нова
домова книга, в якій відповідно до паспортів старого та нового зразків були
зареєстровані: ОСОБА_6, яка знята з реєстраційного обліку 06.07.2005 р. в
зв'язку зі смертю, а також ОСОБА_2 та малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі
рішення Київського РВК м. Харкові від 19.05.1998 р. про призначення опіки.
ОСОБА_2 була знята з реєстраційного обліку 22.05.1998 р. лише по домовій книзі.
Підстави для зняття з реєстрації не збереглися, але  воно проведено у відповідності до  письмової заяви, оскільки інші підстави
законом не передбачені. По АСБ та паспорту вона залишилась зареєстрованою за
зазначеною адресою.

Третя
особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином оповіщеною
про день та час розгляду справи. Подала заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1
підтримала, просила слухати справу за її відсутністю.

Суд,
вислухавши сторони, їх представників, допитавши свідків ОСОБА_7,ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними
та обґрунтованими.

Відповідно
до листа КП «Харківське міське БТІ» право власності на житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 - 92/400 частин на
підставі договору дарування від 23.09.1997 р., ОСОБА_5 - 231/400 частин на
підставі договору дарування від 28.10.1998 р., ОСОБА_8 - 77/400 частин на
підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 23.04.1962 р.

22.05.1998
р. відповідачка ОСОБА_2 виписана з житлового будинку АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою КЖЕП №6 від 24.10.2006 р. Представник ВГІРФО
Київського РВ ХГУ ГУМВДУ в Харківській області підтвердив, що  остання
була  виписана  по заяві. Підстави для  виписки за спливом строку давності не
збереглися. Нова домова книга була виписана ОСОБА_6, яка не  повідомила райвідділ, що вже не є власницею
частини домоволодіння, на яку оформляється домова книга. Оскільки згідно
паспортів заявника  та ОСОБА_2 вони були
зареєстровані в домі, то відповідно були вписані  в  нову
домову книгу, хоча на її отримання  право
мав тільки власник дому.

Судом
встановлено, що фактично ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з 1977 р., оскільки
після укладення шлюбу переїхала АДРЕСА_2, де мешкає і на теперішній час в
збудованому сумісно з  чоловіком будинку.
Онуки відповідачки - неповнолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4 фактично ніколи не мешкали
та не мешкають у житловому будинку АДРЕСА_1, що підтвердили свідки.

Зазначене
підтверджується довідкою КЖЕП № 6 від 24.10.2006 року №1051, відповідно до якої
за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована лише позивачка ОСОБА_1. Зазначене
підтверджується також записом у домовій книзі.

Згідно з
довідкою Комунального виробничого підприємства по обслуговуванню приватних
домоволодінь та зелених насаджень від 17.08.2007 р., ОСОБА_1 мешкає за
зазначеною адресою одна. ОСОБА_2 та її онуки ОСОБА_3 іОСОБА_4 за даною адресою
не мешкають і не мешкали.

На
теперішній час, згідно до  листа
Київського РВ ГУМВС України в Харківський області від 04.01.2006 року №
61/71-1045, у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачка ОСОБА_2 та
неповнолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_3

Рішенням
виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 21.02.2006 року №
34-16, винесеним на підставі ст. 18, 25 Закону України «Про охорону дитинства»,
за малолітніми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, закріплено
право на проживання та користування житловою площею у домоволодінні АДРЕСА_1,
оскільки  виконкому були надані відомості
про проживання  опікуна дітей  за вказаною адресою.

Відповідно
до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї
наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно
до законодавства підставою для вселення і проживання у житловому приміщенні
можуть бути ордер, правовстановлюючий документ на житло, договір найму, або
інший документ передбачений законодавством України.

Позивачка,
як власник 92/400 частин житлового будинку, під час винесення рішення
виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 21.02.2006 року,
опитана не була і згоди на закріплення за малолітніми права на проживання та
користування житловою площею у домоволодінні АДРЕСА_1 не давала.

Під час
винесення вказаного рішення виконком не перевірив, за ким зареєстроване право
власності на житловий будинок.

Відповідачка
ОСОБА_2 не є власником житлового будинку АДРЕСА_1. З жодним із власників
житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 договір найму не укладала.

В
судовому засіданні встановлено, що 30.10.2001 р. на ім'я ОСОБА_6 за її заявою
була відкрита нова домова книга. В новій домовій книзі відповідно до даних АСБ
в Харківській області та паспортів старого і нового зразків в домоволодінні
АДРЕСА_1 були зареєстрована ОСОБА_6, яка була знята з реєстраційного обліку
6.07.2005 р. в зв'язку зі смертю, а також ОСОБА_2 та малолітні ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на підставі рішення Київського РВК м. Харкові від 19.05.1998 р. про
призначення опіки. Згідно ксерокопії старої домової книги, ОСОБА_2  знята з реєстраційного обліку 22.05.1998 р.
лише по домовій книзі. По АСБ в Харківській області та паспорту старого зразку
вона залишилась зареєстрованою за зазначеною адресою.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6
і ОСОБА_5 підтвердили, що ОСОБА_1 мешкає
одна. ОСОБА_2 та малолітні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в домоволодінні не мешкають
і ніколи не мешкали.

Відповідно
до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та скасовується.

Рішення
виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 21.02.2006 року про
закріплення за малолітніми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
права на проживання та користування житловою площею у домоволодінні АДРЕСА_1
винесено без достатніх на те підстав, з порушенням вимог діючого законодавства,
та порушує права власника ОСОБА_1, в зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Таким
чином, доводи позивачів знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд
задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.
71,72 ЖК України, ст. 393 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1  задовольнити.

Скасувати
рішення виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 21.02.2006
року № 34-16 про закріплення за малолітніми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 права на проживання та користування житловою площею у
домоволодінні АДРЕСА_1.

Визнати
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 такими,  що не набули права на проживання та  користування житловою площею у житловому
будинку АДРЕСА_1.

Зняти
з реєстраційного обліку у житловому будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги  або
в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -