Справа № 2-367/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

14 травня  2008
року
м. Хуст

Хустський районний суд
Закарпатської області  в складі

головуючого
Джуга С.Д.

при
секретарі
Химчук  Л. М., Гриньо В.М.

з
участю позивача
ОСОБА_1  його  представника ОСОБА_2

представника
відповідача          Величко В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ВАТ « Хустська пересувна
механізована колона № 240

про поновлення
на роботі і оплату за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В

Позивач
звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача .

Позов
вмотивовано тим, що з 1983 року він працював у Хустській ПМК 240 , останні
десять років - водієм вантажного автомобіля . Наказом № 71 від 27.12.2007 року
його звільнено з роботи, як зазначено в наказі за грубе порушення виробничої
дисципліни , правил вуличного руху, низький професіоналізм  та безвідповідальне відношення до дорученої
техніки. Звільнення вважає  незаконним,
оскільки : 26.12.2007 року об'єкт в м. Іршава  він не залишав самовільно і перегнав
автомобіль на базу ПМК 240 в м. Хуст , як це зазначено в наказі , а в зв'язку з
технічною несправністю  про яку повідомив
виконроба БД 2 ОСОБА_3, який у його присутності повідомив по телефону виконроба
ОСОБА_4 та завідуючого гаражем ОСОБА_5; 22 .12 2007 року  у суботу він не вийшов на роботу, так як
наказу про залучення його до роботи у вихідний день не було ; про наказ від
20.12.2007 року про оголошення йому догани йому невідомо , з ним його не
ознайомлено, йому не вручено, аварія 18.12.200 року, за вчинення якої йому
оголошено догану, сталася не з його вини, а через неналежну організацію праці і
порушення адміністрацією підприємства правил перевезення негабаритних,
великовагових вантажів. Наведені в наказі обставини , які стали підставою
звільнення, не є порушенням трудової дисципліни , за них не може бути
застосований крайній захід дисциплінарного стягнення, яким є звільнення.

З наказом про
звільнення його не ознайомлено; копію наказу він зняв з дошки об'яв 28.12.2008 року.
В даній копії наказу не вказані підстави звільнення передбачені законом , перед
звільненням у нього не відбирались пояснення, відсутня попередня згода
профспілкового комітету на його звільнення. З роботи його звільнено у зв'язку з
упередженим ставленням  до нього, через
те, що він вимагав виплати за відпрацьовані вихідні дні, відмовлявся виконувати
роботу по перевезенню негабаритних вантажів , яка не входила до його обов'язків
.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2позов підтримали ,
посилаючись на наведені обставини, суду доповнили, що про звільнення позивача
було декілька наказів, які були в різній редакції, в поданні адміністрації
профкому про надання згоди на звільнення позивача не вказано підстав
звільнення, відсутні посилання на норми закону за яких позивач підлягає
звільненню ; при повторному розгляді профкомом питання про звільнення позивача
знову не вказано підстав  звільнення і
норму закону про звільнення. Заявлений позов просять задоволити.

Представник
відповідача Величко В.В. діючий згідно доручення, позов не визнав. Суду
пояснив, що позивача звільнено на законних підставах через обставини , які
зазначені в наказі, з дотриманням встановленого законом порядку. В задоволенні
позову просить відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому
засіданні встановлено. що наказом № 109 від 08.09.1983 року позивача ОСОБА_1
прийнято на роботу в Хустську ПМК 240 помічником машиніста екскаватора,
28.06.1995 року переведений водієм БД-2

Наказом № 71 від
27.12.2007 року позивача звільнено з роботи за грубе порушення виробничої  дисципліни, прогул та правил вуличного руху,
низький професіоналізм та безвідповідальне відношення до дорученої техніки
згідно ст. 40 п. 3,4 КЗпП України.

Відповідно до пунктів 18,22,27 постанови ПВС України   від 06.11.1992 року № 9 з наступними
змінами  « Про практику розгляду трудових
спорів при розгляді справ  про поновлення
на роботі», необхідно з'ясувати з яких підстав проведено звільнення
працівника  згідно з
наказом(розпорядженням) і перевірити їх відповідність законові , в чому
конкретно виявилось порушення, чи могло воно бути підставою звільнення, чи дотримані
передбачені  ст.ст. 1471,148,149
правила і порядок  застосування
дисциплінарних стягнень ; вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових
обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку , обставини за яких
його вчинено, яку ним завдано ( могло бути завдано) шкоду.

В наказі про звільнення позивача зазначено, що його
звільнено за те, що 26.12.2007 року самовільно залишив об'єкт в м. Іршава і
перегнав автомобіль на базу ПМК 240 ; не вийшов на роботу у суботу 22.12.2007
року; наказом № 67 від 20.12.2007 року йому оголошена догана за здійснення
аварії при перевозці негабаритних вантажів.

Відповідно до ст. 40 п.3,4 КЗпП України трудовий договір
може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадку
систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків ,
покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового
розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи
громадського стягнення ; прогулу без поважних причин.

В наказі про звільнення позивача не вказано , які саме і
коли він не виконував покладені на нього обов'язки, в чому дістала вияв
систематичність невиконання обов'язків.

В наказі про звільнення позивача вказано, що він
26.12.2007 року самовільно  залишено
об'єкт  в м. Іршава  і перегнав автомобіль на базу в ПМК 240. В
судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1  перегнав автомобіль на базу ПМК 240 в зв'язку
з технічною несправністю автомобіля з відома виконроба БД-2 ОСОБА_3, який
повідомив про це у його присутності старшого виконроба та завідуючого гаражем.
Про те, що автомобіль  позивача на базу
ПМК був перегнаний у зв'язку з технічною несправністю не заперечив в суді і
представник відповідача. Наведені обставини не можуть свідчити, що позивач
26.12.2007 року вчинив дисциплінарний проступок.

Не може бути взято до уваги судом , як одна із обстави,
що послужила для звільнення позивача - невихід його на роботу у вихідний день -
суботу 22.12.2007 року , оскільки згідно ст. 71 КЗпП України , робота у вихідні
дні проводиться за письмовим наказом власника або уповноваженого ним органу, з
дозволу профспілкового комітету і лише у виняткових випадках встановлених ч.2
ст. 71 КЗпП України. Представник відповідача у суді ствердив, що письмовий
наказ адміністрації підприємства про залучення до роботи працівників у вихідний
день 22.12.2007 року відсутній, дозвіл профспілкового комітету також відсутній.
Суду відповідачем не подано доказів, що позивача повідомлено про роботу у
вихідний день і  про його залучення до
роботи у вихідний день.

В судовому засіданні встановлено , що 18.12.2007 року
позивач за розпорядженням старшого виконробу ОСОБА_4, маючи відповідний
шляховий лист, перевозив  драглайн з с.
Яблунівка в м. Іршаву і проїзджаючи міст
через річку « Іршава» порушив верхню частину конструкції перекриття
моста. Вчинення позивачем ДТП не є дисциплінарним  проступком за який позивач може бути
притягнутий до дисциплінарної відповідальності , оскільки відповідачем суду не
подано доказів і не доведено, що відносно позивача складався адміністративний
протокол і він у встановленому законом порядку визнаний винним і притягнутий до
адміністративної відповідальності. Крім того, відповідач згідно ст.2, 21,153
КЗпП України зобов'язаний забезпечити працівнику безпечні умови праці  необхідні для виконання роботи. Зазначені
вимоги відповідачем не дотримано, і в порушення п. 32.1 Правил дорожнього руху
України, пунктів 4,25,27  Правил проїзду
великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами,
вулицями та залізничними переїздами
затвердженими Постанови КМ України від 18.01.2001 року ( № 30)  відповідачем не узгоджено з
Державтоінспекцією рух негабаритного , великовагового вантажу, обов'язки по
перевезенню якого покладено на відповідача та не отримано відповідного дозволу
на перевезення даного вантажу, внаслідок чого сталося ДТП.

З огляду на наведене судом не може бути взято до уваги ,
як на одну із підстав звільнення позивача, наказ від 20.12.2007 року № 67 «а» ,
яким позивачу через ДТП 18.12.2007 року оголошено догану. Більш того, наказ від
20.12.2007 року  адміністрацією
підприємства винесений передчасно, оскільки розстеження факту ДТП 18.12.2007
року адміністрацією підприємства здійснено 24.12.2007 року про що складено
відповідний акт. Тобто, позивачу оголошено догану ще до факту розстеження обставин
ДТП.

При звільненні позивача, відповідачем не дотримано
передбачений ст. 149 КЗпП України порядок застосування дисциплінарного
стягнення, зокрема відповідач не зажадав від позивача письмових пояснень.

З подання відповідача голові  профкому про надання згоди на звільнення
позивача вбачається, що відповідачем в поданні не зазначено жодних обставин та
підстав, передбачених законом, згідно з якими він просить звільнити
відповідача, в той же час останнім засіданням від 05.03.2008 року, проведеному
на підставі ухвали суду від 28.02.2008 року профкомом надано згоду на
звільнення позивача за ст. 40 п. 3,4 КЗпП України.

З врахуванням наведених обставин , суд вважає, що
позивача звільнено з роботи без законних підстав і з порушенням встановленого
порядку звільнення.

Порушене право позивача підлягає захисту шляхом
поновлення його на роботі.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України  при поновленні працівника на роботі
підлягають до задоволення вимоги про виплату
працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу . Середній
заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України « Про
оплату праці» і « Порядку обчислення середньої заробітної плати»  затвердженого Постановою КМ України № 100 від
08.02.2006 року з наступними змінами, згідно до якого заробітна плата за час
вимушеного прогулу  обчислюється виходячи
з виплат за два місяці, що передували звільненню.

Заробітна плата
позивача за відпрацьовані останні два місяці - жовтень, листопад складає
2705 грн. Середньоденна заробітна плата з врахуванням відпрацьованих  робочих днів, що припадають на розрахунковий
період складає 60,11 грн. ( 2705:45 днів) .

Заробітна плата за час вимушеного прогулу з 28.12.2007
року по 14.05.2008 року, тобто за 92 дні складає 5530,12 грн.( 92 дні Х 60,11
грн.) , яка підлягає до стягнення з відповідача.

Судові витрати по справі та витрати з ІТЗ підлягають до
стягнення з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.
10,60, 212- 215, 218, 367 ч.1 п.2,4   ЦПК
України, ст.ст. 232-235  КЗпП
України  суд , -

Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1  - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1на роботі у ВАТ
«Хустська пересувна механізована колона № 240» на посаді водія.

Стягнути
з ВАТ «Хустська пересувна механізована колона № 240» на користь ОСОБА_15530,12
грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та на користь держави 55,
30 грн. державного мита та 30 грн. витрат з ІТЗ розгляду цивільної справи в
суді.

Рішення
в частині поновлення ОСОБА_1на роботі та стягнення заробітної плати за один
місяць в розмірі 1973 грн. допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а
також може бути подана апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження до апеляційного суду Закарпатської області.

Головуючий :                                 підпис

З
оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду                                                                               Джуга
С.Д.