Справа № 22ц- 1006                              Головуючий у 1
інст. - Філатова Л.Б.
Доповідач - Хромець Н.С.
09 червня  2008 року апеляційний суд Чернігівської області у складі:
Головуючого - судді
Суддів - Євстафіїва
О.К.,   Скрипки А.А.
При секретарі - Рачовій
представника позивача, представника
третьої особи, представників відповідачів,
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Чернігові справу за апеляційними скаргами виконавчої дирекції
Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності і прокурора м. Чернігова на ухвалу Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2008 р. у справі за позовом прокурора
м. Чернігова в інтересах виконавчої дирекції Чернігівського обласного
відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про визнання трудового договору недійсним,
Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 22 квітня 2008 року
позов прокурора м. Чернігова в інтересах виконавчої дирекції
Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності до ОСОБА_1 і ОСОБА_2. про визнання трудового договору
недійсним залишений без розгляду за п.2 ч.1 ст. 207 ЦПК України.
Апелянти у апеляційних скаргах
просять скасувати ухвалу місцевого суду і направити справу для розгляду по
суті, посилаючись на порушення норм процесуального права та безпідставне
неврахування судом положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування  у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та
похованням”, Закону України „Про прокуратуру” та рішення Конституційного суду
України від 08.04.99 р. № 3-рп/99.
Вислухавши доповідь судді,
пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає скарги
обґрунтованими, а ухвалу суд такою, що підлягає скасуванню згідно з п. 3 ст.
Відповідно до п. 2 ст. 121
Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів
громадянина та держави в суді у випадках, передбачених законом.
Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 361 Закону України „Про
прокуратуру”, представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в
суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших
дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є
наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших
державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або
юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Отже,
зазначені підстави представництва є обставинами, обґрунтованість яких повинна
доводитись прокурором при зверненні до суду із заявами про захист державних чи
суспільних інтересів у порядку ч. 1 ст. 45 ЦПК України, та підлягає правовій
оцінці судом.
Звертаючись з позовом в інтересах виконавчої дирекції Чернігівського
обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання недійсним трудового договору, укладеного між
фізичною особою-підприємцем  ОСОБА_1 та
ОСОБА_2., прокурор зазначав, що цей
трудовий договір був укладений без наміру створення правових наслідків,
з метою заволодіння коштами Фонду у вигляді відшкодування виплаченоїОСОБА_1,
шкоди Фонду, який є державним цільовим фондом, створений і діє на підставі
Закону України  „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування  у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та
В позовній заяві першим заступником прокурора м. Чернігова наведені
обставини, якими прокурор обґрунтовує свої доводи про порушення  державних інтересів внаслідок протиправних
дій відповідачів. Зокрема, в позовній заяві він посилається на норми Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням” від
18.01.2001 р. № 2240, відповідно до яких Фонд здійснює керівництво та
управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, провадить
збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування
матеріального забезпечення та соціальних послуг, забезпечує їх надання та
здійснює контроль за використанням цих коштів; що держава є гарантом надання
матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам Фонду,
стабільності його діяльності; що джерелами формування коштів вказаного
страхування поряд з іншими, є асигнування із Державного бюджету України;
посилається на положення п.3.2. Статуту Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду від
05.06.2001 р. № 9 про те, що для реалізації основних напрямків діяльності Фонд
повинен забезпечувати контроль за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою
страхувальником страхових внесків, а також обґрунтованістю проведених ним витрат
страхових коштів, контроль за достовірністю поданих страхувальниками та
застрахованими особами відомостей. Відповідно до п. 4 ст. 22 названого вище
Закону від 18.01.2001 р. № 2240, фізичні особи - підприємці, які використовують
найману працю, набувають статусу страхувальника в день одержання робочим
органом відділення Фонду в установленому порядку від органу державної служби
зайнятості повідомлення про реєстрацію трудового договору (контракту) між
фізичною особою підприємцем та найманим працівником. Таким чином, відповідачі
набули, відповідно, страхувальника і застрахованої особи. Тобто, у зв'язку з
укладенням трудового договору виникли певні правовідносини  між Фондом та сторонами трудового договору,
та призвело до необхідності проведення Фондом
виплат, пов'язаних з укладенням даного трудового договору.
Проте суд першої інстанції наведеному прокурором обґрунтуванню наявності
інтересів держави по даній справі не дав правової оцінки, та не навів будь-яких
мотивів, за яких відхилив таке обґрунтування. Тому ухвалу суду  про невідповідність звернення прокурора до
суду вимогам ст. 361 Закону України „Про прокуратуру” не можна
визнати законною та обґрунтованою.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-314, 324 ЦПК України, апеляційний суд
Апеляційні скарги прокурора м. Чернігова і виконавчої дирекції
Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності задовольнити.
Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2008 р.
скасувати, а справу направити до того ж суду на новий розгляд.
Ухвала не оскаржується.

Головуючий:
Судді: