Справа
№2-310/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2008 року. Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Мурашко С.І.,

при секретарі - Переверзєвій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за позовом
Фермерського господарства “ОСОБА_2.” до ОСОБА_1, третя особа
Кіровоградський районний відділ земельних ресурсів Кіровоградської районної
державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ФГ  “ОСОБА_2” звернулося до суду з позовом до
відповідачки та просить суд зобов'язати ОСОБА_1. не здійснювати їм перешкод в
користуванні земельною ділянкою, що знаходиться в с.Веселівка Кіровоградського
району та області, розташованою відповідно до земельного паю серії КР №0155877
та зобов'язати її виконувати умови Договору в натурі.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що
між їхнім господарством та відповідачкою було укладено договір оренди земельної
частки (паю) №56 від 01.03.2000 року, відповідно до якого сторони взяли на себе
взаємні зобов'язання, відповідачка передати земельну частку (пай) в оренду, а
господарство сплачувати за оренду орендну плату.

Господарство на протязі дії
договору свої зобов'язання виконувало належним чином і у визначений договором
термін сплачувало орендну плату в повному обсязі.

Орендодавець в усній формі в
супереч вимогам ст.32 Закону України “Про оренду землі” та п.2.2 Договору
заявила про розірвання договору оренди і передачі земельної ділянки в
користування іншій юридичній особі і вимагає її повернути.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_4. та ОСОБА_3. (за дорученням) позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та посилаючись на те, що
відповідачка з заявами про розірвання договору оренди відповідачка не
зверталася, а тому Договір є чинним на теперішній час і діє на термін
визначений в Договорі. Навпаки відповідачка мала намір укласти договір оренди
земельної ділянки з ФГ “ОСОБА_2”, але чомусь уклала з ПП “Агрофірма “Могутнє”.

Представник відповідачки
ОСОБА_5(за дорученням) заперечуючи проти задоволення позовних вимог пояснив, що
01.03.2000 року між відповідачкою та позивачем було укладено договір оренди
земельної частки (паю) №56 терміном на 10 років. Договір укладено на підставі
сертифікату про  право на земельну частку
(пай).

15.01.2002 року відповідачка
отримала Державний акт на право власності на вказану спірну земельну ділянку і
на початку 2007 року не забажала перебувати з позивачем у орендних відносинах і
уклала договір оренди землі з ПП “Агрофірма “Могутнє”, який був підписаний
01.02.2007 року і зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії
державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Держкомземі
України” 25.07.2007 року.

Отримавши Державний акт на право
власності на земельну ділянку відповідачка набула право власності на дану
земельну ділянку. Позивачем в свою чергу не було прийнято ніяких дій
направлених на укладання нового договору оренди землі з власником земельної
ділянки.  Позивачем не враховано вимоги
Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів (Держкомземі) “Про
затвердження форми Типового договору оренди земельної частки (паю) “  від 17 січня 2000 року №5 (з доповненнями від
24.09.2004 року) про те, що у разі виділення земельної ділянки на основі
земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) зобов'язання сторін
припиняються відповідно до чинного законодавства. Власник сертифікату у
будь-який момент може припинити дію цього договору шляхом виділення земельної
ділянки в натурі з видачею Державного акта встановленого зразка. При цьому,
сільгосппідприємство втрачає право користування земельною ділянкою з моменту
видачі Державного акта.

Третя особа Кіровоградський
районний відділ земельних ресурсів Кіровоградської районної державної
адміністрації свого представника в судове засідання не направив, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи і надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що 01.03.2000
року між позивачем ФГ “ОСОБА_2” та відповідачкою ОСОБА_1., діючої як власник
права на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну
частку (пай), укладено договір №56 оренди земельної частки (паю) розміром 6,48
умовних кадастрових гектарів на термін 10 років, починаючи з дати його
державної реєстрації, зареєстрованого 09.03.2000 року у Веселівській сільській
раді Кіровоградського району та області, реєстраційний №273.

15.01.2002 року ОСОБА_1. отримала
Державний акт серії ІV-КР №028929 на право приватної власності на земельну
ділянку №400, площею 11,18 гектарів у межах згідно з планом, розташовану на
території Веселівської сільської ради Кіровоградського району та області, для
ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01.02.2007 року відповідачка як
власник земельної ділянки відповідно до вказаного Державного акту на право
приватної власності на землю уклала договір оренди земельної ділянки №400,
площею 11,18 гектарів, з ПП “Агрофірма “Могутнє”, строком на 10 років,
починаючи з дня його державної реєстрації у Кіровоградському районному відділі
КРФ ДП “ЦДЗК при Держкомземі України”, який зареєстровано 25.07.2007 року,
реєстраційний №3.

Відповідно до п.17 розділу Х
“перехідних положень” ЗК України, сертифікати на право на земельну частку
(пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при
реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на
місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку
(пай) є дійсним до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної
власності на землю.

Згідно до розділу ІХ “Прикінцевих
та перехідних положень Закону України “Про оренду землі”, чинних на час
виникнення правовідносин між сторонами, у разі виділення власникам земельних
часток (паїв) земельних ділянок в натурі та отримання ними державних актів на
право власності на землю, договори оренди земельних часток (паїв) припиняють
свою дію.

В свою чергу позивач ФГ “ОСОБА_2”
не вчинив необхідних дій, спрямованих на переукладення договору оренди
відповідно до Державного акту.

Положення п.8 розділу Х “Перехідних
положень” ЗК України та розділу ІХ “Прикінцевих та перехідних положень” закону
України “Про оренду землі” щодо переукладення договору оренди земельної частки
(паю) не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають
право, а не обов'язок на переукладання договору оренди.

З огляду на зазначене, з часу
отримання відповідачкою Державного акту на право приватної власності на землю
вона набула статусу власника земельної ділянки, тобто змінився предмет оренди
та статус орендодавця, а тому договір оренди земельної частки (паю) по
сертифікату, від 01.03.2000 року, слід вважати припиненим, а вимоги позивача
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись п.п.8,17 розділу Х
“Перехідних положень” Земельного кодексу України, розділом ІХ “Прикінцевих та
перехідних положень” Закону України “Про оренду землі”,  ст.ст.10,11,209,212,214-215, 218,  ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову Фермерського господарства “ОСОБА_2.” про зобов'язання
ОСОБА_1 не здійснювати перешкод в користуванні земельною ділянкою, що
знаходиться в с.Веселівка Кіровоградського району Кіровоградської області,
розташованої відповідно до земельного паю серії КР №0155877 та зобов'язанні її
виконувати умови Договору оренди земельної частки (паю) від 01.03.2000 року (по
сертифікату) та стягненні судових  -
відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя