Справа
№ 2-300/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25
червня 2008 року                Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

у
складі:    головуючого - судді Мороз
В.П.,

при секретарі - Шевченко А.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну

справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

треті
особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про

відшкодування
шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, -

В
С Т А Н О В И В:

Позивачі
звернулись з позовом до ОСОБА_2, треті

особи
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування

шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я.

В
обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового

засідання,
уточнивши свої позовні вимоги,  позивач
посилався на те, що

11.09.2007
року, близько о 14 год. 40 хв. на пр. Правди в м. Дніпропетровську відбулося
дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля «ВАЗ - 2104» д/н

НОМЕР_1
під керуванням водія ОСОБА_2 і автомобіля «Рено» д/н НОМЕР_2

під
керуванням водія ОСОБА_3 під час зіткнення позивачка знаходилася у

автомобілі
«Рено» в якості пасажира. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

позивачу
були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової

травми,
струсу головного мозку, забою шийного відділу хребта, забою колінних

суглобів.
Винним у ДТП визнали ОСОБА_2, про що свідчить постанова УДАІ УМВС

України
у Дніпропетровській області про відмову в порушені кримінальної

справивід
24.09.2007 року. Позивачу було спричинено майнову шкоду у розмірі

226,
65 грн. Також позивачу було спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінює

20
000 грн.

В
судовому засіданні позивач та представник позивача, підтримали свої вимоги,

просили
суд їх задовольнити та стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди -

226,
65 грн., моральної шкоди - 20 000 грн. та судові витрати по справі.

Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити

у
задоволені позову в повному обсязі.

В
судове засідання 25.06.2008 року
відповідач  не з'явився, про час і
місце

судового
засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не

повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,

що
відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Третя
особа ОСОБА_3 в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав

в
повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Третя
особа ОСОБА_4. у судове засідання  не
з'явився, про час і місце

судового
засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не

повідомив.

Суд,
вислухавши пояснення позивача, представника позивача, вивчивши

матеріали
цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому

задоволенню
за наступних підстав.

Як
встановлено в ході судового засідання, 11.09.2007 року, близько о 14 год. 40

хв.
на пр. Правди в м. Дніпропетровську відбулося дорожньо-транспортна пригода

-
зіткнення автомобіля «ВАЗ - 2104» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 і
автомобіля «Рено» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 під

час
зіткнення позивачка знаходилася у автомобілі «Рено» в якості пасажира.

Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, позивачу були спричинені тілесні

ушкодження
у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку,

забою
шийного відділу хребта, забою колінних суглобів.

24.09.2007
року постановою УДАІ УМВС України у Дніпропетровській області про

відмову
в порушені кримінальної справи  водія
ОСОБА_2. було визнано винним у

скоєнні
ДТП (а.с.9).

Згідно
висновку спеціаліста автотоварознавця від 10.10.2007 року № ZE 101007

автомобілю
«Рено» д/н НОМЕР_2, під керування водія ОСОБА_3, були

заподіяні
механічні ушкодження. (а.с.11-24).

На
підставі ч.2 ст.16 ЦК України, захист порушених прав громадян здійснюється

окрім
цього шляхом відшкодування майнової шкоди.

Відповідно
до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, заподіяна

неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам

фізичної
або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або

юридичної
особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, яка її заподіяла.

На підставі ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода,
заподіяна джерелом підвищеної

небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право

власності,
інше речове право, договір підряду, оренда і т.п.), володіє

транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом, використовування, зберігання

або
зміст якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27

березня
1992 року № 6 зі змінами: шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню

в
повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були

неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, а у

випадку,
коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно

від
наявності вини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку,
що з  відповідача

ОСОБА_2
належить стягнути на користь позивача матеріальну шкоду в сумі

226,65
грн.

У
результаті ДТП позивачу також була причинна моральна шкода,

яка
виразилася в душевних стражданнях, яку позивач зазнав у зв'язку з

протиправною
поведінкою з боку відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа
має право на відшкодування

моральної
шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав.

На підставі ч.3 ст.23 ЦК України, розмір
грошового відшкодування

моральної
шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення,

глибини
фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або

позбавлення
його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла

моральну
шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з

урахуванням
інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна
шкода відшкодовується незалежно

від
майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром   і

не
пов'язаний з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, відшкодовується

незалежно
від вини фізичної особи, якщо шкода причинна смертю фізичної особи

унаслідок
дії джерела підвищеної небезпеки.

У судовому засіданні знайшло
підтвердження  спричинення позивачу з
вини

відповідача  моральної шкоди у зв'язку ушкодженням
здоров'я і проходження курсу

лікування,
що суттєво погіршило душевні і соціальні благополуччя. Однак суд

критично
відноситься до суми моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, і

вважає
можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у

розмірі
1000 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача належить стягнути

на
користь держави державне мито в розмірі 59,50 грн., з урахуванням

задоволених
вимог майнового та немайнового характеру, та витрати на

інформаційно-технічне
забезпечення у розмірі 30 грн.

На
підставі вищевикладеного, керуючись, ст. ст. 16, 23, 1166, 1167, 1168, 1187

ЦК
України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992

року
№ 6,  Ухвалою пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду

судами
цивільних справ за позовами про відшкодування збитку» від 27.03.92, з

подальшими
змінами  і Ухвалою пленуму Верховного
Суду України "Про судову

практику
у справах про відшкодування морального (немайнового) збитку" від

31.03.95,
з подальшими змінами, Законом України «Основи законодавства України

про
охорону здоров'я» від 19.11.92 р., ч.1, п.п.4, 8, ст.4 Декрету Кабінету

Міністрів
України № 7-93 від 21.01.93г., а також ст. ст.
3, 15, 27, 31, 38,

81,
88, 110, 118, 120, 212-215, 216, 224  ЦПК
України, -

В
И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) -
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

на
користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) суму матеріальної шкоди у розмірі 226, 65 грн., у
відшкодування

моральної
шкоди - 1000 грн., державне мито у розмірі 59,50 грн. та витрати на

інформаційно-технічне
забезпечення - 30 грн., а всього 1316,15 грн.

В
решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний

строк
з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і поданням

після
цього протягом 20 днів  апеляційної
скарги, з подачею її копії до

апеляційної
інстанції або у порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення, може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за

письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його

копії.

Суддя

В.П.
Мороз