Справа
№ 2-46408
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

8 квітня 2008 року.

Тячівський районний суд Закарпатської
області  в особі головуючого судді  Решетар В.І. при секретарі Копилець Н.А.. з
участю представника позивачів - ОСОБА_6., відповідачів ОСОБА_3., ОСОБА_5,
ОСОБА_4., представника відповідача Тячівської райдержнотконтори - Черевко Л.В.   розглянувши у судовому засіданні в залі суду
міста Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Тячівської районної державної нотаріальної контори про
визнання недійсним договору купівлі продажу квартири.

В  С  Т
А  Н  О  В  И  В:

Позивачі звернулись до суду з позовною
заявою до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі продажу
квартири.

Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що 31 липня 1996 року ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. було надано доручення відповідачу ОСОБА_3. від їх імені продати
належну їм квартиру АДРЕСА_1. Після переїзду до нового місця проживання у
Берегівський район власники квартири позивачі в справі дозволили проживати у
квартирі відповідачці ОСОБА_3. і членам її сім”ї, які будували окремий
приватний будинок і між собою вони домовились про те, що після переїзду на
проживання у власний будинок вони довіряють ОСОБА_3. продати належну їм
квартиру,  отримати за неї гроші і
передати їм позивачам. Оскільки у Берегівському районі у власників квартири ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. до цього було власне житло, обоє вони працювали і працюють,
стабільно отримують заробітну плату, гострої потреби у грошах не виникало,
тому  не цікавилися продано квартиру чи
ні, хоч відповідач ОСОБА_3. повідомляла про те, що нотаріально оформлено продаж
квартири  добре знайомій їх сім”ї людині,
ця людина-покупець квартири просила почекати з виплатою грошей, написала
боргову розписку за купівлю квартири, через що до кінця, тобто як реальна
передача квартири покупцеві, так і оформлення
через інвентарбюро зміни права власності на квартиру, до отримання
повного розрахунку за квартиру, вчинятися не буде, проти чого власники квартири
не заперечували. Нещодавно власникам квартири ОСОБА_1. та ОСОБА_2. стало відомо
про те, що у покупців квартири не
склалося сімейне життя, боржник ОСОБА_5 відмовився виплатити борг за
квартиру, про що написав розписку і ціна на
квартиру вже далеко не та, на яку вони розраховували у 1996 році. За
таких обставин вважають, що не було і не є виконаними істотні умов правочину як
з боку повіреної особи продавця, так і з боку покупця, а тому є всі підстави
визнання його недійсним.

Просить визнати недійсним договір від 10 вересня 1996 року купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, оформлений у Тячівській державній нотаріальній конторі за
дорученням позивачів від їх імені між ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_4 як
покупцем, який зареєстровано в реєстрі за №1-240 від 10 вересня 1996 року.

Представник позивачів в судовому засіданні ОСОБА_6.
підтримав позовні вимоги повністю та пояснив, що сторонами договору купівлі
продажу не було виконано істотні умови правочину так як кошти все таки не були
передані та оплачені покупцем за квартиру. Укладений договір купівлі продажу не
був перереєстрованим в РДБТІ та квартира і на теперішній час зареєстрована за
позивачами. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3. позовні вимоги визнає та пояснила, що
вона була стороною договору купівлі продажу квартири, договір підписувала,
однак кошти за квартиру вона не отримувала від покупця та як їй відомо кошти за
квартиру не отримував і її чоловік.

Відповідач ОСОБА_4. позовні вимоги визнає та пояснила, що
вона по договору купівлі продажу була покупцем квартири АДРЕСА_1, однак в
дійсності вона не сплачувала за квартиру ніякі гроші продавцю ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги визнає повністю та
пояснив, що на момент укладення договору купівлі продажу квартири він проживав
у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4.  яка
виступила покупцем квартири по договору купівлі продажу, він мав домовленність
з чоловіком ОСОБА_3. про те, що кошти оплатить за квартиру пізніше після його
підписання коли збере відповідні кошти. Однак в послідуючлму коштів він не
зібрав та і сімейне життя не склалось він розірвав шлюб з ОСОБА_4.. Про його
борг за квартиру він писав письмову розписку та коштів за квартиру він не сплачував
нікому так  само не сплачувала кошти за
квартиру і ОСОБА_4.

Представник відповідача Тячівської райдежнотконтори -
Черевко Л.В. позовні вимоги визнає повністю та вирішення спору залишає на
розсуд суду.

Суд заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи
вважає, що позов підставний та його слід задовільнити з слідуючих підстав.

Відповідно до договору купівлі продажу квартир АДРЕСА_1,
посвідченого Тячівською райдержнотконторою 10 вересня 1996 року зареєстрованого
за реєстровим № 1-2400 сторонами зазначеного договору купівлі продажу виступили
продавцем відповідач в справі ОСОБА_3. та покупцем відповідач в справі ОСОБА_4.

Про те, що сторонами оспорюваного договору купівлі
продажу квартири, умови договору виконано не було, окрім пояснень відповідачів
в справі та визнання цієї обставини відповідачами, також стверджується  письмовиими розписками відповіднго до яких
ОСОБА_5 боргує за продану йому квартиру оформлену на його жінку ОСОБА_4. 3000
доларів США .

Про те, що зміна власника квартири після укладення договору
купівлі продажу не відбулась і перереєстрованою квартира в Тячівському місьму
БТІ не відбулась стверджується довідкою № 129 від 25 січня 2008 року.

Про перебування в шлюбі відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4.
який в послідуючому було розірвано 7 листопада 2007 року стверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст..224 Цивільного Кодексу 1963 р., що діяв на момент
оформлення правочину, а також ст.655 ЦК 2004 року, за договором купівлі-продажу
продавець зобов”язується передати майно у власність покупцеві, а покупець
зобов”язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму, чого не
було виконано жодною із сторін договору купівлі продажу.

Як встановлено в судовому засіданні покупцем по договору купівлі продажу
квартири гроші за придбану річ не були оплачені продавцю, а продавець продану
річ не пенредав до цього часу так як квартира зареєстрована і на теперішній час
за власниками ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 ЦК
Кодексу, а також ст. 657 ЦК України в ред. 2004 року, передбачено
обов”язковість реєстрації договору купівлі-продажу жилого будинку чи квартири і
в тексті оформленого 10 вересня 1996 року договору купівлі-продажу квартири
також це  прямо зазначено, але такої
вимоги закону не виконано покупцем.

Відповідно до ст.232 Цивільного
Кодексу 1963 р., що діяв на момент оформлення правочину, якщо покупець на
порушення договору відмовиться заплатити за куплену річ встановлену ціну,
продавець вправі вимагати відмовитись від договору і вимагати відшкодування
збитків. Аналогічно ст. 611 Цивільного Кодексу 2004 року передбачає, що у разі
порушення зобов”язання настають правові наслідки у вигляді розірвання договору.

Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.78р. „Про судову практику в
справах про визнання угод недійсними" роз'яснено, що фіктивна угода, тобто
угода, укладена про людське око, без наміру створити юридичні наслідки, є в
силу ч. 1 ст.58 ЦК (1960 p.)
недійсною, незалежно від мети її укладення. Оскільки сторони ніяких дій по
здійсненню  угоди купівлі продажу не вчиняли, суд у таких випадках постановляє рішення
тільки про визнання угоди недійсною без застосування будь-яких наслідків.

А тому, за даних обставин
суд вважає, що до задоволення підлягає вимога позивачів про визнання договору
купівлі продажу квартири недійсним без застосування наслідків визнання договору
купівлі недійсним, тобто без повернення коштів зазначених в договорі купівлі
продажу за які було продано квартиру так як в судовому засіданні доведено, що
сторони довогору купівлі продажу квартири, а саме покупець коштів не
сплачувала, а продавець їх не отримував.

На основі
викладеного та керуючись ст. ст.  60,  80 , 213, 215, 224 ч.1   ЦПК України, ст. 232 ЦК в ред. 1963 р., ст.  ст. 207-209,
234, 509, 526, 611, 635,  ЦК України,

Р  І  Ш  И  В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2задовольнити повністю.

Визнати недійсним договор купівлі
продажу квартири АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах яких діяла
по дорученнюОСОБА_3 та ОСОБА_4 посвідченого Тячівською райдержнотконторою 10
вересня 1996  року за реєстровим №
1-2400.

Заява про оскарження рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а апеляційна
скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду через Тячівський районний суд.

Головуючий:
Решетар В.І.