У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

26 березня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Гуменюка В.І., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Романюка Я.М., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб
Голосіївського РУ ГУ МВС України у м. Києві, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
служба у справах неповнолітніх Голосіївського району                м. Києва про визнання
недійсними договорів дарування, купівлі-продажу, визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування за законом, усунення перешкод у здійсненні права
власності, виселення та скасування реєстрації,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2007 року ОСОБА_1
звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділу громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб Голосіївського РУ ГУ МВС України у м.
Києві про визнання недійсними договорів дарування, купівлі-продажу, визнання
права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, усунення перешкод
у здійсненні права власності, виселення та скасування реєстрації.

Зазначала, що квартира АДРЕСА_1
належала її батьку - ОСОБА_5, на праві власності.

16 листопада 2001 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_2 був укладений договір дарування зазначеної квартири.

25 листопада 2004 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Посилаючись на те, що договір
дарування квартири АДРЕСА_1 був укладений ОСОБА_5 у стані, коли він не міг
розуміти значення своїх дій та керувати ними, та, що укладені угоди не
відповідали вимогам закону, що їй не було відомо про зазначений договір,
просила визнати недійсними договори дарування, купівлі-продажу спірної
квартири, визнати за нею право власності на зазначену квартиру в порядку
спадкування за законом, усунути перешкоди у здійсненні права власності,
виселити з квартири ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та скасувати держану реєстрацію.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2007 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 серпня 2007 року,
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказані судові рішення,
а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені
в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановивши, що на момент укладення договору дарування квартири
АДРЕСА_1
ОСОБА_5 не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, суди прийшли до
обґрунтованого висновку про визнання укладеного договору дарування недійсним з
підстав, передбачених
ст. 55 ЦК УРСР.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального
та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити
в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Ю.Л. Сенін

Судді:

В.І. Гуменюк

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк