Справа 2-650 (2008)
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

12 травня 2008 року суд
Центрально-Міського району м. Макіївки Донецької області у складі головуючого
судді Суханової А.В. при секретарі Стратулатової А.С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду у м. Макіївці справу за позовом ОСОБА_1 до до
ОСОБА_2, Гловоного Управління державного казначейства України в Донецькій
області третя особа Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби
Макіївського міського управління юстиції Донецької області про виключення  майна з акту опису та арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
виключення квартири АДРЕСА_1 з акту опису та арешту майна, складеного державним
виконавцем Центрально-Міського  ВДВС
Макіївського міського управління юстиції.

В судовому засіданні позивач на  обґрунтування позовних вимог зазначив, що на
підставі договору дарування квартири від 20.06.2003 року, посвідченого
приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу він є власником
вище зазначеної квартири На теперішній час йому стало відомо, що на виконання
вироку Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 20.03.2006 року по кримінальній
справі в частині конфіскації майна, яке є власністю засудженого ОСОБА_2,
державним виконавцем проведено опис та арешт квартири. Так як право власності
на квартиру належить йому, на неї не може бути накладено арешт за
забов”язаннями  відповідача. При
проведені опису та арешту майна державним виконавцем не було з'ясовано кому та
на підставі яких документів належить описане майно. Постанова слідчого була
винесена 19.06.2004 року до 7 лютого 2008 року ніяких дій  по виконанню постанови слідчим та  державним виконавцем  проведено не було, фактично арешт на майно
накладено не було.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнав в повному обсязі і суду зазначив, що відносно нього була
порушена кримінальна справа, 19 червня 2003 року було накладено арешт на
вищезазначену квартиру, яка належала йому на праві власності. 20 червня 2003
року він подарував цю квартиру своєму племіннику ОСОБА_1. На відповідальне
зберігання квартиру йому ніхто не передавав, про кримінальну відповідальність
він не попереджався, заборона на відчуження майна в нотаріальній конторі була
відсутня.

Представник відповідача  Головного управління державного казначейства
України в Донецькій області в судовому засіданні покладався на розсуд суду  і вказував, що позивачем надані докази на
обґрунтування своїх вимог, квартира на підставі договору дарування належить
позивачу і він є її власником.

Представник третьої особи  Центрально-Міського ВДВС Макіївського
міського управління юстиції в судовому засіданні покладалася на розсуд суду і
суду пояснила, що  квартира була описана
нею на підставі протоколу слідчого. Згідно з даними КП “ БТІ” м. Макіївки
власником зазначеної квартири є ОСОБА_1. Слідчим не була направлена постанова
про накладення арешту до КП “ БТІ” та нотаріальної контори, заборона на відчуження майна не була накладена. Майно не
було передано на зберігання відповідачу чи третім особам. Відповідач не був
попереджений про кримінальну відповідальність

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши
письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії постанови слідчого
та протоколу опису та арешту майна від 19.06.2003 року  старшим слідчим прокуратури Донецької області  було описано майно і накладено арешт на
майно, яке належало ОСОБА_2, а саме двокімнатну квартиру розташовану АДРЕСА_1.

З договору також вбачається, що ця
квартира належала ОСОБА_2 на підставі договору міни від 25.12.1997 року (
а.с.       )

Відповідно до договору дарування
квартири від 20.06.2008 року ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняв в дар
безоплатно квартиру, що знаходиться АДРЕСА_1.
( а.с. 6)

Як вбачається з постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі Наказу
Господарського суду Донецької області від 12.10.2005 року про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ТОВ « Еффект» суми боргу у розмірі 61357,04 грв., державним
виконавцем було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 ( а.с. 17)

Опис і арешт вбудованого нежитлового
приміщення  відповідно до Акту опису і
арешту майна, було проведено держвиконавцем 07 лютого 2008 року, вже після
укладення договору дарування. ( а.с. 4-5).

Договір дарування був укладений
ОСОБА_2 правомірно, оскільки на момент його укладання і підписання  в нотаріальної конторі та в КП " Бюро
технічної інвентаризації" м. Макіївки була відсутня заборона на відчуження
та арешт квартири.

Судом встановлено, що копія
постанови слідчого та протокол про арешт майна ОСОБА_2  для виконання   в державну нотаріальну контору та КП "
БТІ" не направлялась. Квартира не була передана ОСОБА_2 або третім особам  на зберігання , ОСОБА_2 не був попереджений
про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України ( а.с. 10)

Таким чином слідчим не були
виконані  дії передбачені законом
необхідні для  накладення арешту на майно
і арешт на квартиру фактично накладено не було.

Документом, який посвідчую право
власності ОСОБА_1. на квартиру є договір дарування, який він отримав після
підписання  у нотаріуса 20.06.2003 року.
Після отримання договору дарування , на підтвердження  прийняття дарунку, він передав договір в КП «
БТІ» для державної реєстрації. Право власності відповідно до Державного реєстру
правочинів було зареєстровано 07.12.2004 року. (а.с. 7)

Керуючись ст..59 Закона України «
про виконавче провадження», ст.ст. 114 ч 2,
ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976
року №6 зі змінами та доповненнями « Про судову практику в справах про
виключення майна з опису», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1.

Виключити  з Акту опису й арешту майна від 07.02. 2008
року  серії АА № 545541 та звільнити з
під арешту квартиру, розташовану АДРЕСА_1, визнавши право власності на  вказане майно за ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції  шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення з подальшою подачею апеляційної
скарги протягом 20 днів, або в порядку передбаченому ч 4 ст. 295 ЦПК України

Суддя: