Справа
№ 2-556/2008
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

9
квітня  2008 року                                                                          м.
Ясинувата

Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької області у складі: судді Жаботинської С.В. при
секретарі Костенко Ю.О., за участю позивачки ОСОБА_1,  відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2,  розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу  за позовною заявою
ОСОБА_1 до  ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа  Комунальне підприємство «Обєднання
житлово-комунального господарства Ясинуватської міської ради» про визнання особи
такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3. , 3-я особа  Комунальне підприємство «Обєднання
житлово-комунального господарства Ясинуватської міської ради» про визнання
особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

Позивачка зазначила, що її чоловіку ОСОБА_4 та
членам його сімї - їй  ОСОБА_1 та сину
-ОСОБА_5. надано квартиру АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
її чоловік-ОСОБА_4помер.

В 1989 р. син
одружився. З її згоди було прописано його дружину - ОСОБА_2 Дозволу на прописку
її сина ОСОБА_3, якому на той час було 8 років вона не давала. Весь цей час її
невістка із сином  проживали із ОСОБА_5.,
а вона щоб їм не заважати перейшла проживати і доглядати за  хворим чоловіком похилого віку.

Приблизно в
квітні 2007 р. ОСОБА_2 покинула дім і у спірній квартирі не з'являється. Від
сина вона дізналася, що між ними не склалися сімейні стосунки, а 11.07.2007 р.
вони розлучилися. Позивачка повернулася проживати  в свою квартиру і була  обурена станом квартири, яким її невістка
залишила як господарка. На теперішній час
ОСОБА_2 проживає з іншою сімєю.

Позивчака  звернулася до КП «ОЖКГ»  для виписки із квартири відповідачки, і  їй пояснили, що для цього необхідно рішення суду.
Також там вона дізналася, що за цією же адресою прописаний син  ОСОБА_2 - ОСОБА_3, чим вона була обурена,
оскільки вона, як основний квартиронаймач
дозволу не давала.

В добровільному
порядку  ОСОБА_3 відмовився виписатися їз її
квартири.

Просить  визнати
ОСОБА_2 та ОСОБА_3такими,  що
втратили право користування жилим приміщенням
квартириАДРЕСА_1

Судом в якості
3-х осіб  залучено до участі уОСОБА_5.

В судовому
засіданні  позивачка  свій
позов підтримала,  і показала
суду, що після одруження сина  в 1989 р.
з її дозволу було прописано відповідачка ОСОБА_2, у якої  був син. Проти проживання дитини вона не
заперечувала. У зв'язку із тим, що у спірній квартирі  на той час проживали сім'я сина, яка
складалася із нього, відповідачки ОСОБА_2та
її сина ОСОБА_3, а також проживала сім'я дочки, яка складалася також із
трьох осіб, вона  пішла  проживати до чоловіка з яким проживала у
цивільному шлюбі. В січні 2007 р.
чоловік з яким вона проживала та його дочка сказали їй, щоб вона від них
пішла і в липні 2007 р. вона остаточно повернулася проживати   у спірну квартиру.  У липні 2007 р. ОСОБА_2 вже  не проживала у спірній квартирі, але
приходить готувати сину ОСОБА_3їжу. На теперішній час в квартирі проживають:
вона, її син -ОСОБА_5. та ОСОБА_3 Свої особисті речі ОСОБА_2 забрала,
залишилися  тапочки та фартух. Також
показала, що вона доглядала стареньку жінку із квартири 16, що проживала в їх
будинку. В. 2001 р. ця жінка померла і їй
залишилася квартира, яку в подальшому вона продала.

Відповідачка
ОСОБА_2 позов не визнала і показала, що в 1989 р. вона вийшла заміж за ОСОБА_5
і разом із сином ОСОБА_3почала проживати у спірній квартирі.  Прописалася вона зі згоди позивачки.
Позивачка на той час вже 10 років проживала у цивільному шлюбі із ОСОБА_6, але
іноді приходила у спірну квартиру
ночувати.. Коли  сину виповнилося
16 років і він отримував паспорт, його прописали у спірній квартирі за місцем
проживання. З 1994 р. чоловік почав вживати спиртні напої, почалися сварки,
потім він 2 роки не пив  і останні роки
вони із ОСОБА_5. проживали погано, а в травні
2007 р. вона звернулася із заявою про розірвання шлюбу і  в липні 2007 р. шлюб між ними було розірвано.
В травні 2007 р.  позивачка вперше
прийшла у спірну квартиру  після своєї
хвороби і сказала, що  її виганяють із
будинку де вона до цього проживала  і щоб
їй звільнили приміщення.  Їй звільнили
спальню і в серпні 2007 р. вона остаточно переїхала у спірну квартиру. Одного
разу, прийшовши  додому вона побачила, що
їй ніде спати, оскільки колишній чоловік зайняв с зал, син займав частину
раніше перегородженої спальні, а позивачка
знаходилася у більшій частині спальні, що відгороджена. Після цього вона
змушена була ночувати у матері, сестри, де прийдеться.  В спірну квартиру приходить  щотижня
2-3 рази щоб поприбирати, приготувати їсти сину та попрати. Позивачка
постійно  влаштовує сварки. До липня 2007
р. вона самостійно сплачувала за всіх комунальні послуги, а після того, як
повернулася позивачка у спірну квартиру
та почала сплачувати комунальні послуги ОСОБА_1, а їй сказала давати на
це гроші.  Всі її речі до теперішнього
часу залишилися у спірній квартирі. Крім вказаної квартири їй проживати ніде.

Відповідач
ОСОБА_3показав, що починаючи із 8 років постійно проживав у спірній квартирі,
за винятком  випадку, коли  ОСОБА_5 його виганяв із квартири і він
деякий  час проживав у друзів та в  квартирі АДРЕСА_2, що належала позивачці до
того як вона її продала. Іншого житла у нього немає.

Допитані в
якості свідківОСОБА_7. та ОСОБА_8.
показала, що з літа 2007 р.
ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає.

Суд, заслухавши
сторони,  свідків, дослідивши матеріали
справи вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до
ст. 64 ч. 1, 2 ЖК України встановлено, що до членів сімї наймача належать  дружина наймача, їх діти і батьки. Членами
сім'ї
наймача  можуть бути визнано й інших
осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть із ним спільне
господарство.

Якщо особи,
зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути  членами сімї наймача, але продовжують проживати
в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і
члени його сім'ї.

Судом
встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка, її син
-ОСОБА_5.,  невістка - ОСОБА_2, син
невістки - ОСОБА_3 (а.с. 8).  Відповідачка  ОСОБА_2 була зареєстрована як  член сім'ї - дружина сина зі згоди всіх
членів сім'ї наймача.

ОСОБА_3, який на
той період був неповнолітній, був вселений разом із матір'ю.

Відповідно до
ст. 65 ч. 1 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою
згодою  всіх членів сім'ї, які
проживають разом із ним вселити в займане ним
жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На
вселення до батьків їх неповнолітніх дітей
зазначеної згоди не потрібно.

Таким чином, суд
робить висновок, що  вселенняОСОБА_3,
який на  той період був неповнолітній,
без згоди позивачки відбулося на законних підставах.

Вказана
квартира  складається із 2-х кімнат,  загальною площею 42 кв. м.. Квартира не
приватизована і знаходиться на балансі КП «ОЖКГ Ясинуватської міської ради».

Позивачка з 1989
р. до липня 2007 р.  в спірній квартирі
не проживала.

В липні 2007 р.
позивачка повернулася проживати у вищевказану квартиру.

Відповідачка
ОСОБА_2 перебувала у шлюбі зОСОБА_5.
з  1989 р.

11.07.2007
р.  шлюб між ними розірвано (а.с.  7).

Між позивачкою
та відповідачкою ОСОБА_2 склалися неприязливі відношення, її ліжко
виставили із кімнати і їй ніде стало
ночувати у зв'язку із чим вона змушена була піти із спірної квартири,
але всі її речі залишилися

Статтею 71 ч. ч.
1, 2 ЖК України  передбачено, що при
тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або
члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього
може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Обставини, що
відповідачка ОСОБА_2  проживала постійно
до липня 2007 р. у спірній квартирі
підтвердили в судовому засіданні допитані в судовому засіданні свідки, а
також сама позивачка, яка показала, що після того як вона повернулася  в липні проживати у спірну квартир, ліжко
ОСОБА_2 виставили.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна  сторона
зобов'язана  довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх  вимог  і
заперечень.

Суд вважає, що
відповідачка починаючи  з липня 2007 р.
не проживає у спірній квартирі понад шість місяців з поважних підстав, оскільки
у зв'язку із загостренням стосунків із колишньою свекров'ю  вона була змушена тимчасово не проживати у
спірній квартирі,  а тому підстав для
визнання її такою що втратила право користування  спірною квартирою немає і в задоволені позову
у цій частині необхідно відмовити.

Що
стосується  визнання  ОСОБА_3втратившим право  на користування  житловим приміщенням спірної квартири, то
позов в цій частині також не підлягає задоволенню, оскільки в спірній квартирі
він почав проживати з 1989 р.  разом із
матір'ю  ОСОБА_2, будучи неповнолітньою  дитиною і до теперішнього часу проживає там
же, а тому підстав  вважати таким, що він
втратив право на користування  спірним
житловим приміщенням у суду немає.

Керуючись ст. ст. 10, 11,  60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовної заяви відмовити.

Рішення може
бути оскаржено  до Апеляційного суду
Донецької області через Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, або протягом десяти днів з дня
проголошення  даного рішення  без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: