Справа  № 2-170/08р/
18 квітня  2008р.                                                                                      м. Вінниця
Вінницький районний суд
В складі:   головуючого судді:   Андронова В.М.
при секретарі:           Томенко І.
з участю позивача: ОСОБА_1
представника: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся  до суду з позовом
до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим
приміщенням. В позовній заяві  позивач
зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1
, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 22.09.1997 р.
В 1999 р. позивач дав дозвіл на прописку ОСОБА_3, на той час  чоловіка його доньки, на прописку в своєму
будинку. Проте, відповідач в будинку АДРЕСА_1 не проживав. Даний факт
підтверджується довідкою сільської ради.
Факт реєстрації відповідача обмежує його право власності, а саме право
розпоряджатись  майном, оскільки
потенційні покупці не бажають купувати нерухомість, за адресою якої
зареєстровані інші особи.
В зв'язку з цим між ним та відповідачем виник житловий спір.
18.02.2007 р. шлюб між його дочкою та відповідачем був розірваний
Ленінським районним судом. Після розірвання шлюбу відповідач виїхав із вказаної
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав , та   просить визнати відповідач ОСОБА_3 таким, що
втрати право на користування жилим приміщенням, дав аналогічні покази викладені
позивача ОСОБА_2 позовні вимоги позивача повністю підтримала.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився,  про час і місце судового засідання
повідомлений належним чином, про що свідчить опублікування оголошення у пресі
про виклик його до Вінницького районного суду в судове засідання . Відповідно
до вимог п.9 ст.74 ЦПК України відповідач ,місце проживання якого позивачеві
невідоме викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням
оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце
розгляду справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Заслухавши
думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку,
що   позовні вимоги  підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що позивачеві ОСОБА_1 на праві  приватної власності належить  будинок АДРЕСА_1, що підтверджується к/к
технічного паспорту (а.с.68)

Згідно  довідки  Стадницької сільської ради №636 від
02.06.2006 р. вбачається, що в будинку АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, який за даною адресою не проживає
(а.с.11);

Той факт, що відповідач по справі більше шести місяців не проживає  в будинку АДРЕСА_1 проте залишається в ньому
зареєстрованим підтверджується
довідкою  виданої виконкомом
Стадницької сільської ради №518 від 31.07.2007 р. вбачається, що ОСОБА_3 з
січня 1999 року в будинку АДРЕСА_1не проживає.

Відповідно ст. 71 ЖК України відповідач ОСОБА_3  втратив
право користування жилим приміщенням, так як відсутній  за місцем проживання та прописки понад шість
місяців .

Відповідно до ч.2 ст. 48 Закону України “Про власність” власник може
вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння. Правовий зміст права користування жилим
приміщенням не є тотожним змісту поняття реєстрації місця проживання особи.

Так, згідно з ч.2 ст.2 Закону України “Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні”, - реєстрація місця проживання особи не може
бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про застосування
Конституції України при здійсненні правосуддя” від 1 листопада 1996 року №9, -
наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для
визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи
вселилась туди як член сім”ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови
їй у цьому.

Крім цього, будучи зареєстрованим в квартирі і не проживаючи там,
відповідач порушує ст.ст. 6,7 Закону України “Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в Україні”, відповідно до яких, - громадяни
України, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце проживання.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання
відповідача ОСОБА_3  в будинку АДРЕСА_1
понад шість місяців , однак він залишається бути зареєстрованим за даною
адресою .

Керуючись ст.. 48 ЗУ “Про власність”, ст. 71, 72 ЖК України,  ст.7 Закону України “Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в Україні” ст.ст. 10, 11,130, 174, п.3 ч.1
ст. 205 , 209, 212, 214, 215, 224-226
ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1  задовольнити.

Визнати
ОСОБА_3таким, що втратив право користування жилим приміщенням  будинком АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги  або
в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий