Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М                У К Р А Ї Н И

02 червня 2008 р.                                                                             Хортицкий
районний суд

м.
Запоріжжя

в складі: головуючого судді - Нещеретної Л.М.

при секретарі          - Мороз В.С.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - КП ВРЕЖО-8 про зміну договору
найму житлового приміщення, про відновлення права користування жилим
приміщенням і вселення та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_5, КП ВРЕЖО-8, сектор громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Хортицького РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області
про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням,  -

ВСТАНОВИВ:

14.10.1999 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про зміну договору найму житлового приміщення, поновлення права
користування житловим приміщенням та вселення.

14.04.2008 року представник позивачки в її інтересах подав до суду уточнену
позовну заяву до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 де просить
поновити право користування ОСОБА_1 АДРЕСА_1вселивши її в зазначену квартиру та
змінити договір найму житлового приміщення, виділивши їй ізольовану кімнату
площею 8 м2 та зобов'язавши КП ВРЕЖО-8 укласти з нею договір найму,
так як з відповідачами склалися неприязнені стосунки, вони перешкоджають їй у
користуванні житловою площею.

11.11.1999 року ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з зустрічною
позовною заявою про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування
житловим приміщенням - АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не проживала в
спірній квартирі з березня 1998 року по грудень 1998 року без поважної причини.

У судовому засіданні позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 свої позовні
вимоги підтримала не визнавши позов про визнання її такою, що втратила право
користування АДРЕСА_1, та пояснила, що перебувала у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_4 та у 1985 році вселилась в спірну квартиру у якості члена родини. В
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх з чоловіком син, вона стала вживати алкогольні напої та з
цього часу в неї з відповідачами склалися неприязнені стосунки, відповідачі
стали чинити їй перешкоди у користуванні житлом і тому у березні 1998 року вона
була вимушена тимчасово виїхати з квартири на заробітки до Російської
Федерації. У грудні 1998 року вона повернулася до спірної квартири де проживала
до 2001 року після чого відповідачі вигнали її разом з дочкою ОСОБА_3 Вона
тимчасово проживала у гуртожитку заводу «Стройматеріали», потім орендувала
квартиру по АДРЕСА_2. В спірну квартиру неодноразово намагалася вселитися, в
квартирі знаходяться її речі, але відповідачі не впускають її, ключів від
квартири у неї відсутні.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував
проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просить суд відмовити в задоволенні
її позову та визнати її такою, що втратила право користування житловим
приміщенням - АДРЕСА_1та пояснив, що з 1984 року по 1999 рік перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_1 У 1985 році їх родина отримала спірну квартиру та вселилася до
неї. У березні 1998 року позивачка покинула спірну квартиру, виїхала межі міста
і до грудня 1998 року в ній не проживала, тому вважає, що вона на підставі ст.
71 ЖК України втратила право користування спірною квартирою. З цього часу у
ОСОБА_1 не має ключів від квартири, речей її в квартирі немає, але час від часу
з'являлася до спірної квартири, намагаючись вселитися, але він з батьками не
впустили її.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася,
причину відсутності суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи
була повідомлена належним чином, надала ОСОБА_6 повноваження представляти її
інтереси у суді.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представник ОСОБА_5 за
дорученням - ОСОБА_6 у судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнали, вважають що
вона втратила право користування житловим приміщенням, оскільки без поважних
причин з березня 1998 року по грудень 1998 року не проживала в ньому, тому
просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та визнати її такою, що
втратила право користування житловим приміщенням в спірній квартирі. Крім того
пояснили, що у 1998 році ОСОБА_1 знаходилася на заробітках у Російській
Федерації, а з грудня 1998 року в спірній квартирі не проживала, однак
періодично з'являлася, ключі від квартири в неї були відсутні, в квартирі її
речей не було, але вона намагалася вселитися до спірного житла.

Представники третіх осіб КП ВРЕЖО-8 та сектору громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Хортицького РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області
у судове засідання не з'явилися, причину відсутності суду не повідомили, про
дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, надали до
суду заяву про слухання справи за їх відсутністю, самостійних вимог не заявили.

Судом встановлено, що сторони по справі - позивачка за первісним позовом
ОСОБА_1 та відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 з 29.08.1984 року перебували
у зареєстрованому шлюбі від якого мають дочку - відповідачку за первісним
позовом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На їх родину, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 біла надана чотирьохкімнатна
АДРЕСА_1, де вони були зареєстровані з моменту отримання та теперішній час
(а.с. 5, 242).

З 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 шлюбні стосунки фактично припинились,
рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2шлюб
між ними розірвано. В родині склалися неприязнені стосунки, постійно виникали
сварки між ОСОБА_1 та її колишнім чоловіком і його батьками ОСОБА_2, ОСОБА_3,
тому ОСОБА_1 вимушена була тимчасово покинути спірне житлове приміщення.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї  за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього
може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про деякі питання,
які виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України”  № 2 від 12.04.1985р. зі змінами та
доповненнями, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що
втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно
з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Як вбачається з матеріалів справи, заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4  на ім'я начальника Хортицького РВ ЗМУ УМВС
України в Запорізькій області (а.с. 20) 28.01.2000 року ОСОБА_1 намагалася
вселитися до АДРЕСА_1, однак відповідачі створили їй перешкоди у зв'язку з чим
виникла конфліктна ситуація.

З заяви ОСОБА_1 на ім'я начальника ЖЕД від 07.04.2004 року (а.с. 30)
вбачається, що вона звернулася до начальника ЖЕД у зв'язку з тим, що
відповідачі створили їй неможливі умови для проживання і тому вона вимушена
піти з спірної квартири на інше місце проживання.

Крім того, згідно матеріалів цивільної справи № 2-204/2004р. за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини, рішення Хортицього
районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2004 року, цивільної справи №
2-36/2001р., рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2001
року, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,
вбачається, що ОСОБА_1 не проживає в спірній квартирі, оскільки між нею та
ОСОБА_3, ОСОБА_2 склалися неприязнені стосунки.

Також свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили суду, що ОСОБА_1 з березня 1998
року у АДРЕСА_1не проживає, вона виїжджала на заробітки в Росію, але після
повернення у неї склалися неприязнені стосунки з батьками колишнього чоловіка
ОСОБА_4 та з ним самим, але з яких причин вона не проживала в спірній квартирі
їм невідомо.

Згідно акту ЖЕД-35 від 18.03.2003 року (а.с. 97) ОСОБА_1 в спірній
АДРЕСА_1не проживає з 1996 року, однак суд не бере до уваги цей факт, оскільки
в акті не зазначено у зв'язку з чим був складений цей акт, не зазначена причина
непроживання ОСОБА_1 у спірній квартирі.

Таким чином, аналізуючи докази, надані сторонами по справі, на підставі
викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 в АДРЕСА_1не проживала з березня
1998 року по грудень 1998 рік, оскільки між нею та відповідачами по зустрічному
позову склалися неприязнені стосунки, між ними виникали сварки та скандали,
тому вона тимчасово виїхала на заробітки за межі міста. Після її повернення
відповідачі чинили перешкоди її проживанню в спірній квартирі, перешкоди у
користуванні житловим приміщенням, але вона намагалася вселитися, однак ключі
від квартири у ОСОБА_1 були відсутні, іншого жила вона не має, тому суд дійшов
висновку, що причини непроживання ОСОБА_1 у АДРЕСА_1є поважними і тому її
вимоги про вселення в спірну квартиру є законні, обґрунтовані і підлягають
задоволенню, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням
слід відмовити.

Крім того, згідно довідки ЖЕД в АДРЕСА_1зареєстровано шість осіб - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_9(а.с. 242), Як вбачається з копії
інвентарної справи АДРЕСА_1 спірна квартира складається з чотирьох ізольованих
кімнат, площею 16,2 м2, 8 м2, 14 м2, 12,4 м2,
житлова площа складає 50,6 м2 (а.с. 6), частка житлової площі
кожного з проживаючих складає 8,4 м2.

На підставі ст. 63 ЖК України предметом договору найму житлового приміщення
є окрема квартира, або інше ізольоване жиле приміщення.

Згідно ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати укладання з
ним окремого договору найму. В разі відмови членів сім'ї дати згоду на
укладання окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в
укладанні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Таким чином, при виділенні позивачці за первісним позовом ОСОБА_1
ізольованої кімнати площею 8 м2, яка є менше її ідеальної частки, але
зменшення є незначним, не погіршує її інтереси та не тягне за собою постановки
на облік для поліпшення житлових умов, і виділенні відповідачам ізольованих
кімнат розміром 16,2 м2, 14 м2, 12,4 м2 не
погіршить нічиїх житлових умов, суд дійшов висновку про задоволення вимог
ОСОБА_1 про зміну умов договору найму житлового приміщення.

Керуючись ст. ст. 4-11, 14, 57, 60, 88, 130, 174, 213-215 ЦПК України, ст.
ст. 63, 64, 71, 104 ЖК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України
„Про деякі питання, які виникають в практиці застосування судами Житлового
кодексу України”  № 2 від
12.04.1985р,  суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - КП
ВРЕЖО-8 про зміну договору найму житлового приміщення, про відновлення права
користування жилим приміщенням і вселення - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

Змінити договір найму АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_1 ізольовану кімнату, площею 8 м2 в АДРЕСА_1,
зобов'язавши КП ВРЕЖО-8 укласти з ОСОБА_1договір найму на кімнату площею 8 м2
в АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9 ізольовані кімнати,
площею 16,2 м2, 14,0 м2, 12,4 м2 в АДРЕСА_1,
туалет, ванну, кухню, коридор та підсобні приміщення залишити у спільному
користуванні.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті
особи - ОСОБА_5, КП ВРЕЖО-8, сектор громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Хортицького РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області про
визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в
10-денний строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК України.

Суддя: