Справа №
Головуючий у 1-й інст. -  Штогун
Доповідач - Оніпко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

25 лютого  2008 р.                                                                                              м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді -  Оніпко О.В.

Суддів  -  Мельника Ю.М., Хилевича С.В.

При
секретарі  - Омельчук А.М.

розглянула у
відкритому судовому засіданні   цивільну
справу за апеляційною  скаргою  представника ТзОВ «Концерн «Сімекс-Агро» -
Мельника І.О.  на рішення
Острозького  районного суду від 29 жовтня
2007 р. в справі за позовом ОСОБА_1  до
ТзОВ «Концерн «Сімекс-Агро» про стягнення заборгованості по заробітній платі,
середнього заробтку за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку,
видачу трудової книжки та   відшкодування
моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, що з”явились у судове засідання, дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги,   колегія суддів, -

в с т а н о в
и л а :

Рішенням
Острозького районного суду від 29 жовтня 2007 р. позов ОСОБА_1 задоволено
частково : стягнуто з відповідача на користь позивача  невиплачену зарплату в сумі 2 924 грн.,
компенсацію за невикористані відпустки - 4 128 грн., середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні та затримки видачі трудової книжки  - 5 655 грн., моральну шкоду  - 70 000 грн.
та 3 500 грн. судового збору в доход держави.

В поданій на рішення суду
апеляційній скарзі представник відповідача
вказує на його незаконність, оскільки воно є необґрунтованим, ухвалено з
порушенням норм діючого законодавства. Судом не наведеного мотивів з приводу
встановлення визначення заборгованості по зарплаті, не встановлено її розміру,
відсутні розрахунки  відносно цього
і   стосовно обчислення середньомісячного
заробітку за час затримки трудової книжки, не зазначено, за який період часу
стягнуті вказані суми, не зазначено, у чому полягала моральна шкода, завдана
позивачу.  Окрім того, суми стягнень
значно завищено, вони суперечать наданим довідкам про заборгованість та  компенсацію за невикористану відпустку.  Посилання позивача, як на обґрунтування своїх
позовних вимог , на те, що 15.06.2007 р. він уклав з ТзОВ « Вест Роял Кепітал»
трудовий контракт,  термін дії якого
почався з 25.06.2007 р. , однак який листом від 3.07.2007 р. було розірвано в
односторонньому порядку, оскільки ОСОБА_1 не було надано трудової книжки, і
вказані обставини потягли за собою негативні для нього наслідки, є
безпідставними. Окрім  сумнівного листа
від  3.07.2007 р. будь-яких доказів
ОСОБА_1 суду не надав,  відсутні й
будь-які негативні наслідки , пов»язані з
цим.   Є безпідставними і вимоги
про стягнення моральної шкоди, які не мають будь-якого обґрунтування. Також,
суд стягуючи без будь-яких мотивувань моральну шкоду у розмірі 70 000 грн.,
фактично визначив суму неотриманого доходу
позивачем  у ТзОВ « Вест Роял
Кепітал». Просив рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1у
стягнення моральної шкоди, а суми  інших
належних йому виплат привести у відповідність до вимог закону.

Апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду 1-ї інстанції -
скасуванню з ухваленням нового рішення в справі, оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи та має місце порушення та неправильне
застосування норм матеріального та процесуального права. У мотивувальній
частині рішення відсутні обґрунтовані висновки суду з яких він виходив,
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 саме у такому обсязі та розрахунки, з яких
він виходив при визначенні належних до стягнення з відповідача на користь
останнього сум.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач працював у відповідача на посаді
юриста з 10.05.2005 р.

7.06.2007
р. ОСОБА_1 подав заяву про звільнення його з роботи за ст.  38 КЗпП України, за власним бажанням ( а.с.
4).

21.06.2007
р.  подав заяву про видачу трудової
книжки та проведення повного розрахунку при звільненні ( а.с. 5).

Наказом
від 21.06.2007 р. за № 22 позивача було звільнено за ст.38 КЗпП України, однак
трудова книжка йому видана не була та не проведено розрахунку при звільненні.
Вказана обставина стверджується поясненнями сторін в судовому засіданні.

Згідно
вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення або не пізніше
наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

В разі
спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або
уповноважений ним орган у всякому випадку повинен в зазначений у цій статті
строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно вимог ст. 117 цього Кодексу, в разі
невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені у ст.116, при відсутності спору про їх
розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У
відповідності до вимог ч. 4 с. 235  КЗпП
України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або
уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь
час вимушеного прогулу.

Згідно
наданої відповідачем довідки від 10.09.2007 р., станом на 1.07.2007 р.   заборгованість відповідача по виплаті
заробітної плати позивачу складає 2304 грн. 12 коп. , а   компенсація за невикористані відпустки -
2735 грн. 96 коп.   Розмір цих
виплат  позивачем не спростований, а
наведені ним особисто розрахунки , суд до уваги не бере, оскільки іншими
доказами  вони не стверджені. Вказані
кошти були нараховані , але не виплачені по даний час, а тому підлягають
стягненню на користь ОСОБА_1

З матеріалів справи та пояснень сторін в
судовому засіданні вбачається, що
позивач 17.09.2007 р. отримав повідомлення про  необхідність з»явитися  за місцем роботи та отримати трудову книжку і
розрахункові кошти, однак,  на виклик не
з»явився,  тому середній заробіток за час
затримки  відповідачем  проведення зазначених дій ,  підлягають до задоволення за період з
21.06.2007 р. по 17.09.2007 р.

Середньомісячний заробіток ( за два повних
календарних місяці роботи  - квітень,
травень 20087 р. ) становить :  2010 грн.
60 коп. + 1560 грн.= 3 570 грн. 60 коп.
, 3570 грн. 60 коп. : 2 = 1785 грн. 30 коп. Середньоденний заробіток
становить : 3570 грн. 60 коп. : 41 робочий день = 87 грн. 08 коп.

Таким
чином, за період з 21.06. 2007 р. по 17.09.2007 р. -  за  2
місяці  і 19 днів    сума середньомісячного заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні - 1785 грн. 30 коп. х 2 міс. = 3570 грн. 60
коп.  + ( 87 грн. 08 коп. х 19 днів )
=  3570 грн. 60 коп. +  1654грн. 52 коп. =  5 225 грн. 12
коп.

Згідно
вимог ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди  у разі, якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати  нормальних життєвих зв»язків і вимагають від
нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи
встановлені порушення трудових прав позивача у зв»язку з невидачею трудової
книжки та несвоєчасним проведенням розрахунку при звільненні, їх характер  та тривалість , апеляційний суд приходить до
висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної
шкоди в розмірі 1000 грн.

Доводи
позивача про завдання йому  відповідачем
моральної шкоди в сумі 152  640 грн., є
безпідставними, оскільки ОСОБА_1 , фактично посилався , як на підставу
зазначених вимог,  на втрату ним , у
зв»язку з порушенням його трудових прав, заробітку, який би він міг отримати ,
працюючи у ТзОВ « Вест Роял Кепітал» протягом дії контракту   (а.с. 21, 59, 74 зв.).  Тобто, в даному випадку мова йде не про
завдання йому моральної шкоди, а про втрачену вигоду, а саме - ймовірність
отримання у майбутньому доходу позивачем за новим  місцем роботи.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 313-314, 316 ЦПК України,
ст.ст. 116, 117, 235, 237-1 КЗпП України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну
скаргу ТзОВ «Концерн «Сімекс-Агро» - задовольнити частково.

Рішення
Острозького районного суду від 29 жовтня 2007 р. - скасувати.

Позов
ОСОБА_1 до ТзОВ  «Концерн «Сімекс-Агро»
про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану
відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і за
час затримки трудової книжки та відшкодування моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути
з ТзОВ «Концерн «Сімекс-Агро» на корись ОСОБА_1 заборгованість по заробітній
платі в сумі 2304 грн. 12 коп.; компенсацію за невикористану відпустку в сумі
2735 грн. 96 коп. ;  середній заробіток
за затримку видачі трудової книжки і за час затримки розрахунку при  звільненні
в сумі 5 225 грн. 12 коп.  та
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.  У задоволенні
решти позовних вимог - відмовити .

Стягнути
з ТзОВ «Концерн «Сімекс-Агро» судовий збір в доход держави в сумі 111 грн. 15
коп.  та витрати з ІТЗ розгляду цивільних
справ в сумі 30 грн.

Рішення
набирає законної сили негайно і може бути оскаржено безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді