Справа № 2-420/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

Ім'ям України

17 березня 2008 року                                   Золотоніський
міськрайонний суд

Черкаської
області

в складі: головуючого-судді             Мишенка В.В.

при секретарі                                 Юр'євій К.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради про визнання права власності на
будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав
заяву, в якій просить визнати право власності на житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, а в
порядку спадкування за законом за ним, позивачем по справі ОСОБА_1

Свої вимоги
позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2, яка проживала
разом з ним в АДРЕСА_1. Факт родинних відносин з померлою стверджується
свідоцтвом про його народження. На день смерті матері залишилось майно у
вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, в
якому він проживав на день смерті матері та проживає ті по даний час.
Вищезгаданий житловий будинок ще в післявоєнний час його мати побудувала на
місці старого будинку, але документів на право забудови вона не брала. Коли в
1994 році він пішов в інвентар бюро, щоб одержати свідоцтво про право
власності, то там йому повідомили, що будівництво будинку та надвірних будівель
мамою проведено самовільно. Рішенням Золотоніського міськвиконкому від 13
жовтня 1994 року за померлою ОСОБА_2 було визнано право власності на самовільне
будівництво на житловий  будинок,
прибудови до нього, літню кухню, прибудову до неї, сарай та гараж. Реєстрація
права власності не може бути проведена на померлого, а тому питання визначення
належності цього майна попередньому власнику чи спадкоємцю повинно вирішуватись
тільки в судовому порядку.

В
судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимогах в повному
обсязі, не з'явився представник відповідача Золотоніської міської ради, але
надали заяву про розгляд справи без їх участі та не заперечували щодо визнання
позовних вимог та треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але надали заяви про розгляд
справи у їх відсутність та не заперечували щодо задоволення позовних
вимог.

Вислухавши думку
позивача та ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає
до задоволення, з наступних підстав:

- відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, про що
в книзі актів громадянського стану про народження 30 березня 1953 року зроблено
відповідний запис за № 78, батьки: батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_2;

- з технічного
паспорту на жилий будинок, що по АДРЕСА_1, вбачається, що жилий будинок
оформлені на ім'я  ОСОБА_2;

- згідно до
виписки із рішення № 714 Золотоніської міської ради від 13 жовтня 1994 року,
вбачається, що за померлою ОСОБА_2 було визнано право власності на самовільне
будівництво на житловий  будинок,
прибудови до нього, літню кухню, прибудову до неї, сарай та гараж;

- як зазначено в
свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77
років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 21 вересня 1991 року,
зроблено відповідний запис за № 341;

Згідно ст. 346
ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то
первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на
померлого.

Керуючись ст.ст.
344, 346, 392, 1299 ЦК України, 212, 213, 215, 218, 223, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити повністю.

Визнати право
власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, а в порядку спадкування за
законом за позивачем по справі ОСОБА_1.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після попереднього подання заяви.

Суддя                                                                                    В.В.
Мишенко