У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

4 червня  2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Григор'євої Л.І.,

суддів:

Барсукової В.М.,

Данчука В.Г.,

Балюка М.І.,

Косенка В.Й.,-

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
населення від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області (далі - Відділення) про
стягнення страхових виплат та відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою  Відділення на рішення
Краснодонського міськрайонного суду від 12 листопада 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Луганської області від 30 січня 2008 року,

встановила:

У червні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим,
що з 13 вересня 1957 року працював у вугільній промисловості
у шкідливих умовах праці, унаслідок яких у нього виникло професійне
захворювання. 10 жовтня 1994 року обласна МСЕК установила йому 15 % втрати
працездатності з 7 жовтня 1994 року безстроково. 21 квітня 1998 року при
перегляді обласною МСЕК йому було встановлено 20 % втрати професійної
працездатності з 21 квітня 1998 року безстроково. 9 грудня 2005 року при
повторному перегляді обласна МСЕК встановила йому 20 %  втрати професійної працездатності з 6 грудня
2005 року безстроково. У зв'язку із установленням відсотка втрати професійної
працездатності відповідач проводив
виплату   щомісячних   страхових
виплат.  Листом   Відділення
від

1 липня
2005 року ОСОБА_1 був повідомлений про припинення щомісячних страхових виплат з
1 червня 2005 року через невідповідповідність документів, що підтверджують його
право на отримання страхових виплат, первинним документам МСЕК,  тому він просив стягнути з Відділення суму
заборгованості по страховим виплатам, яка складає 2 015 грн. 60 коп., і
моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Краснодонського міськрайонного суду від 12 листопада 2007
року,  залишеним  без змін ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 30 січня 2008 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з
Відділення  невиплачені  страхові
виплати  за  період
з  1 червня 2005 року по 6 грудня
2005 року 2 015 грн. 60 коп., моральну шкоду в розмірі 2 500 грн. і судові
витрати  за  проведення
судово-психологічної
експертизи  в  розмірі
1 020 грн. 24 коп.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі Відділення просить
скасувати частково зазначені судові рішення в частині
стягнення з Відділення моральної шкоди та витрат на проведення
судово-психологічної експертизи, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що внаслідок роботи на підприємствах вугільної галузі в
ОСОБА_1 виникла професійна хвороба - пиловий бронхіт - та відповідно до
висновків МСЕК від 10 жовтня 1994 року йому було встановлено 15 % втрати
професійної працездатності на період з 7 жовтня 1994 року.

На підставі наданого позивачем висновку МСЕК від 24 квітня 1998 року про
встановлення йому 20 % втрати професійної працездатності безстроково, шахта
“Горлівська” ВАТ “Кораснодонвугілля”
згідно з наказами сплачувала ОСОБА_1щомісячні страхові виплати в розмірі
162 грн. 67 коп. щомісячно.

20 серпня 2001 року особова справа ОСОБА_1 шахтою “Горлівська” передана
Відділенню для продовження виплати призначених страхових сум відповідно до
Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
страту працездатності” ( далі - Закон).

Постановою Відділення від 30 червня 2005 року ОСОБА_1припинена виплата
щомісячних страхових сум на підставі п. 3 ст. 38 цього Закону у зв'язку з
відсутністю документів, які б підтверджували достовірність довідки МСЕК від 21
квітня 1998 року про огляд та встановлення йому ступеню втрати працездатності.

9 грудня 2005 року ОСОБА_1 повторно був оглянутий МСЕК, висновком якої йому
встановлено 20 % втрати професійної працездатності у зв'язку з пиловим
бронхітом з дати огляду.

На  підставі  зазначеного
висновку  МСЕК  постановою
Відділення  від  9 грудня 2005 року позивачу поновлено виплати
страхових платежів із зазначеної дати.

Визнаючи дії Відділення щодо припинення виплати ОСОБА_1щомісячних страхових
сум у період з 1 червня 2005 року до 9 грудня 2005 року та стягуючи на користь
позивача за цей період страхові платежі, суд виходив із доведеності факту
встановлення ОСОБА_120 % втрати професійної працездатності безстроково
висновком МСЕК від 21 квітня 1998 року, відсутності вини ОСОБА_1 у втраті
Краснодонською МСЕК первинних медичних документів і наявності самого висновку
від 21 квітня 1998 року, який відповідно до ст. 35 Закону є підставою для
виплати страхових виплат.

Крім того, підставою для припинення виплати страхових виплат згідно з п. 3
ст. 38 цього Закону є встановлення того, що виплати призначено на підставі
документів, які містять неправдиві відомості.

Ураховуючи, що Відділення зазначених обставин не довело, суд обґрунтовано
задовольнив позов ОСОБА_1 про стягнення страхових виплат за період припинення
їх виплати.

Судові рішення в цій частині є законними й обґрунтованими.

Що ж стосується  судових рішень у
частині стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 2 500 грн.,
заподіяної неправомірними діями Відділення, то вони підлягають скасуванню,
оскільки рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. ст. 213, 214
ЦПК України, а апеляційний суд рішення залишив без змін,  порушень, допущених судом першої інстанції,
не усунув.

Так, усупереч зазначеним процесуальним нормам, стягуючи з Відділення
моральну шкоду, суд не зазначив у рішенні правову норму, на підставі якої він
ухвалив це рішення, та які правовідносини сторін випливають із встановлених
обставин, ураховуючи що ст. 50 Закону, на яку
послався суд, не встановлює такої відповідальності Відділення, а позивач
зазначав підставою позову ст. 1167 ЦК України, яка в силу ст. 11 ЦПК України не
може бути змінена судом.

На підставі наведеного, керуючись ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування населення від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської
області задовольнити частково.

Рішення Краснодонського міськрайонного суду від 12
листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 30 січня
2008 року в частині задоволення позову ОСОБА_1про стягнення моральної шкоди
скасувати, передати справу в цій частині на новий розгляд до Краснодонського міськрайонного
суду. У решті - рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                          Л.І.
Григор'єва

Судді:
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

В.Г.
Данчук

В.Й.
Косенко