АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008
року                                                                        м.
Хмельницький

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючої - судді Карпусь С.А.,

суддів :  Баса О.Г., Кізюн О.Ю.

при секретарі Дідик А.Б.

з участю :

сторін,
третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-894 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3на рішення Хмельницького міськрайонного суду
від 27 лютого 2008 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду
від 18 березня 2008 року за позовом відкритого акціонерного товариства
„Акціонерна компанія „Адвіс” до ОСОБА_3, ОСОБА_2та ОСОБА_1, третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача головне державне управління охорони,
відтворення і використання водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Хмельницькій
області, про припинення права власності, визнання права власності на майно та
визнання правочину недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, третьої особи без
самостійних вимог на стороні позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи,  колегія суддів

в с т а н о
в и л а :

В серпні 2007 року ВАТ „АК „Адвіс”
звернулося до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на
майно та визнання правочину недійсним. В обґрунтування своїх вимог вказувало,
що рішенням Хмельницького міськвиконкому №9 від 15.05.1972 року Хмельницькому
заводу „Трактородеталь” було виділено земельну ділянку площею 5,34 га для
будівництва виробничого корпусу за рахунок знесення одноповерхових малоцінних
житлових будинків по вул. Червонофлотській, Пілотській, Енгельса, Щорса,
провулках Проїзному та Тракторному. Згідно зазначеного рішення завод
„Трактородеталь” був зобов'язаний відселити мешканців будинків та здійснити
інші компенсації, такому знесенню підлягав і будинок по АДРЕСА_1. На підставі
рішення Хмельницького міськвиконкому №33 від 16.02.1989 року мешканцям
зазначеного будинку АДРЕСА_1було надано квартири за рахунок коштів заводу,
ОСОБА_3 отримала двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, ОСОБА_2 - однокімнатну квартиру
АДРЕСА_3. Будинок по АДРЕСА_1 був прийнятий на баланс заводу і використовувався
для господарських потреб. За договором від 26.10.1989 року цей будинок було
надано в оренду Хмельницькій обласній державній інспекції рибоохорони. На
підставі наказу Регіонального відділення по Хмельницькій області Фонду
державного майна України №62 від 28.09.1994 року

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Логінова С.М.                                           Справа № 22ц- 894

Доповідач - Карпусь С.А.                                                                                Категорія № 2

орендне виробниче об'єднання „АДВІС” було перетворене у
відкрите акціонерне товариство „АК Адвіс” ,
яке є правонаступником реорганізованого підприємства, і йому цим наказом
було передано об'єкти нерухомого майна, в тому числі побутове приміщення ІВГІПО
по АДРЕСА_1. Фактично зміна адреси цього об'єкту сталася при видачі Державного
акту на право користування земельною ділянкою, на якій розташовувались належні
товариству об'єкти. У червні 2007 року товариству стало відомо, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 з
ОСОБА_1,  який на даний час  вимагає звільнення цього приміщення. За
наведених підстав позивач просив визнати за товариством право власності на
побутове приміщення ІВГІПО по АДРЕСА_4, що є домоволодінням по АДРЕСА_1 у м.
Хмельницькому, визнавши недійсним договір купівлі-продажу цього домоволодіння
укладений 17.02.2007 року між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.
203, 215, 317 ЦК України.

Ухвалою суду
від 1 жовтня 2007 року залучено до участі в справі в якості третьої особи без
самостійних вимог на стороні позивача головне державне управління охорони,
відтворення і використання водних живих ресурсів та регулювання рибальства у
Хмельницькій області.

У січні 2008
року позивач збільшив позовні вимоги і просив припинити право власності
ОСОБА_3, ОСОБА_2 на домоволодіння по АДРЕСА_1 у м. Хмельницькому на підставі
ст. 171 ЖК України та ст. 346 ЦК України.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 27 лютого 2008 року позов ВАТ „АК „Адвіс”
задоволено. Припинено право власності ОСОБА_3, ОСОБА_2 на житловий будинок по
АДРЕСА_1 в м. Хмельницькому. Визнано право власності на зазначений будинок за
ВАТ „АК „Адвіс”. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 17.04.2007 року. Стягнуто
на користь ВАТ „АК „Адвіс” з ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно судові витрати в сумі
102 грн. судового збору та 30 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Додатковим
рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2008 року доповнено
рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27 лютого 2008 року про  стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 50000 грн. солідарно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 вважають судові рішення незаконними, просять їх скасувати і постановити
нове рішення про відмову у позові. Вони посилаються на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, недоведеність тих обставин, які суд вважає
встановленими,  та невідповідність
висновків суду обставинам справи. Суд не врахував, що позивач не надав
документів в підтвердження своїх вимог щодо прийняття заводом на баланс
спірного будинку та інших документів на підтвердження права власності на нього.
Не дав належної оцінки посиланням позивача на те, що будинок по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_1 це є один і той же будинок, що не відповідає дійсності. Згідно довідки
Управління архітектури та містобудування м. Хмельницького від 27.09.2007 року
спірний будинок знаходиться  по АДРЕСА_1,
а приміщення ІВГІПО не є будинком АДРЕСА_1і позивач не набував щодо нього права
власності. Крім того,  позивач не надав
доказів в підтвердження передачі в оренду спірного будинку і такого договору
немає в матеріалах справи, не надав платіжного документу про отримання ОСОБА_3
грошової компенсації за належний їй будинок.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи вимоги ВАТ „АК „Адвіс”,
суд встановив та правильно виходив з того, що Хмельницьким  міськвиконкомом 15 травня 1972 року було
прийнято рішення про знесення жилого будинку по АДРЕСА_2, що належав на праві
приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2, у зв'язку з вилученням земельної
ділянки для будівництва виробничого корпусу Хмельницькому заводу
„Трактородеталь” і зазначеним громадянам були надані за встановленими нормами
квартири в будинках державного житлового фонду за рахунок цього заводу та
виплачено ОСОБА_3 грошову компенсацію . З того часу зазначений будинок
використовувався заводом для виробничих потреб, у 1994 році був переданий у
власність позивача, а право приватної власності на вказаний жилий будинок за
ОСОБА_3 та ОСОБА_2припинилося і останні
не вправі були розпоряджатися ним будь-яким чином, в тому числі
відчужувати шляхом укладення договору купівлі-продажу. Оскільки ці особи без
належних повноважень розпорядилися зазначеним жилим будинком, продавши його
ОСОБА_1, укладений ними правочин підлягає визнанню недійсним , а сторони
поверненню в попередній стан.

Ці обставини підтверджуються матеріалами
справи, архівним витягом з протоколу засідання Хмельницького міськвиконкому від
15 травня 1972 року № 9, архівним витягом з рішення виконкому Хмельницької
міської ради від 16 лютого 1989 року № 33 про надання житлової площі
громадянам, що відселяються з будинків, які підлягають знесенню, державним
актом на право користування землею по АДРЕСА_1 Хмельницькому заводу тракторних
агрегатів  за 1977 рік, наказом № 626 від
28 вересня 1994 року регіонального відділення Фонду державного майна України по
Хмельницькій області, переліком нерухомого майна, що передається у власність
ВАТ АК „Адвіс” згідно цього наказу, довідкою ВАТ АК „Адвіс” від 2.07.2007 року,
довідкою ВО „Адвіс” від 05.08.1992 року, матеріалами інвентарної справи на
домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно ч.2 ст. 246 ЦК України право
власності може бути припинено в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 171 ЖК України у разі
знесення жилих будинків, що є в приватній власності громадян, у зв'язку з
вилученням земельних ділянок для державних або громадських потреб зазначеним
громадянам, членам їх сімей, а також іншим громадянам, які постійно проживають
у цих будинках, надаються за встановленим нормами квартири в будинках
державного або громадського житлового фонду. Крім того, власникам жилих
будинків на їх вибір або сплачується вартість будинків, будівель та пристроїв,
що зносяться, або надається право використати матеріали від розбирання цих
будинків, будівель та пристроїв за своїм розсудом. Такі ж  вимоги були передбачені ст. 142 ЦК УРСР ( в
ред. 1963 року)

За таких обставин, суд дійшов
правильного висновку про доведеність вимог позивача і підставно задовольнив
його позов.

Згідно договору оренди від 26 жовтня
1989 року зазначений  будинок після його
звільнення відповідачами був зданий в оренду Хмельницькій обласній державній
інспекції рибоохорони, який ними на таких умовах використовується до цього
часу. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно
придбаний його батьком жилий будинок по АДРЕСА_1зайнятий цією організацією. Ці
обставини  також підтверджуються
матеріалами  перевірки Хмельницького МВ
УМВС України в Хмельницькій області заяви начальника головного управління
охорони,  відтворення та регулювання
рибальства в Хмельницькій області від 2.07.2007 року. Наведене свідчить, що
предметом спору є одна і та сама будівля, а юридична адреса місця розташування
спірної будівлі не має значення для вирішення спору.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної
скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2та
ОСОБА_3відхилити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 27 лютого 2008 року та додаткове рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2008 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення,  однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили до Верховного Суду України.

Головуюча /підпис/             Судді /підписи/

Копія вірна: суддя апеляційного суду                                С.А.Карпусь