Ухвала

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

м.
Носівка
26 червня 2008 р.

Носівський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді  Киреєва О.В.,

при
секретарі  Драбинозі С.М.,

з
участю представників позивача ОСОБА_2, Руденко Л.О., відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу за позовом КП «Носівські теплові мережі»
до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А
Н О В И В:

КП
«Носівські теплові мережі» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу з
відповідача, мотивуючи його тим, що з липня 2004 року КП «Носівські теплові
мережі» без укладення письмового договору здійснювало постачання тепла та
гарячої води до багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира
відповідача. 29 березня 2007 р. ОСОБА_1 звернулася до КП «Носівські теплові
мережі» з заявою про припинення теплопостачання в зв'язку з обладнанням
індивідуального опалення. Відповідач визнала наявність боргу. ОСОБА_1 провела
від'єднання  своєї квартири від мережі
централізованого теплопостачання в 2007 році після припинення подачі
теплоносія, внесла плату за опалення за час фактичного подавання тепла.
Вартість спожитих відповідачем послуг розрахована  за сезон 2006-2007 р.р. неоплата складала
243,10 грн. Відповідач не реагувала на нагадування погасити борг.

В
судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2, Руденко Л.О.  відмовилися від позову в частині стягнення
основного боргу, пояснили, що  після
звернення КП «Носівські теплові мережі» до суду з позовом відповідач сплатила
борг.

Вивчивши
і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно
до ст. 174 ЦПК України позивач має право відмовиться від позову протягом усього
часу судового розгляду.

Відповідно
до ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо
позивач  відмовиться від позову.

Відмова від позову не суперечить закону і не
порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, є
підстави для прийняття відмови від позову в частині позовних вимог і закриття
провадження по справі в частині.

Керуючись
ст. 174, 205, 206 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Прийняти
відмову КП «Носівські теплові мережі» від позову в частині стягнення боргу в
сумі 243,10 грн.

Закрити
провадження по справі за позовом комунального підприємства «Носівські теплові
мережі» до ОСОБА_1 про стягнення боргу  в
сумі 243,10 грн.

На
ухвалу може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом  п'яти
днів з дня її  проголошення, а
апеляційна скарга - протягом десяти днів
після  подання заяви  про апеляційне оскарження.

Суддя
О.В.Киреєв

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

м.
Носівка
26 червня 2008 р.

Носівський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді  Киреєва О.В.,

при
секретарі  Драбинозі С.М.,

з
участю представників позивача ОСОБА_2, Руденко Л.О., відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу за позовом КП «Носівські теплові мережі»
до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А
Н О В И В:

КП
«Носівські теплові мережі» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу з
відповідача, мотивуючи його тим, що з липня 2004 року КП «Носівські теплові
мережі» без укладення письмово договору здійснювало постачання тепла та гарячої
води до багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира відповідача. 29
березня 2007 р. ОСОБА_1 звернулася до КП «Носівські теплові мережі» з заявою
про припинення теплопостачання в зв'язку з обладнанням індивідуального
опалення. Відповідач визнала наявність боргу. ОСОБА_1 провела від'єднання  своєї квартири від мережі централізованого
теплопостачання в 2007 році після припинення подачі теплоносія, внесла плату за
опалення за час фактичного подавання тепла. Вартість спожитих відповідачем
послуг розрахована  за сезон 2006-2007
р.р. неоплата складала 243,10 грн. Відповідач не реагувала на нагадування
погасити борг.

В
судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2, Руденко Л.О.  відмовилися від позову в частині стягненні
основного боргу, так як відповідач сплатила суму боргу, пояснили, що
підприємство при зверненні до суду понесло витрати на оплату державного мита та
інформаційно-технічне забезпечення. Витрати на правову допомогу становлять 250
грн. Адвокат ОСОБА_2 відповідно до угоди підготував та  оформив чотири позовні  заяви. За виконану роботу підприємство
сплатило адвокату 1000 грн. (по 250 грн. за кожну позовну заяву).

У
судовому засіданні відповідач позовні вимоги в частині боргу визнала, не
визнала витрати на правову допомогу, пояснила, що вона домовилася з
працівниками бухгалтерії позивача про те, що буде виплачувати боргу в сумі
243,10 грн. частинами, оскільки вона мешкає одна, працює в лікарні, має не
великий заробіток, понесла витрати на обладнання індивідуального опалення. Вона
не розуміє того,  чому до неї склалось
таке відношення у позивача. У будинку, в якому вона  мешкає, є власники квартир, які заборгували
позивачу більше семи тисяч гривень. Однак,
позивач не звернувся до них з позовом.
Представник відповідача ОСОБА_2, мешкає з нею в одному під'їзді, знає
про її фінансовий стан, не попередив, про нагальність оплати боргу, а
підготував позовну заяву. Як медичний працівник на протязі останніх двадцяти
років, вона завжди приходила та надавала медичну допомогу ОСОБА_2 та членам
його сім'ї.

Вислухавши
пояснення представників позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як
встановлено в судовому засіданні, позивач при зверненні до суду поніс витрати
по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення, що
підтверджується квитанціями.

Відповідно
до ст. 89 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню зазначені витрати, які
поніс позивач.

Вирішуючи
питання про стягнення витрат позивача на правову допомогу, суд виходить з
наступного.

Згідно
зі ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову
допомогу  встановлюється законом.

Постановою
КМ України  № 590 від 27 квітня 2006 року
«Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»
затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В
судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 надав суду докази про те, що
він підготував на протязі трьох днів матеріали даної позовної заяви та йому
оплатили відповідно до договору 250 грн.

Однак,
суд приходить до висновку про те, що витрати на підготовку  матеріалів позовної заяви, не є витратами,
які пов'язані з розглядом справи.

За
таких обставин суд приходить до висновку про те, що витрати на правову допомогу
не підлягають стягненню з відповідача.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 79, 84, 87, 89, 213, 215 ЦПК України,
суд

В И Р І
Ш И В:

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь КП «Носівські теплові мережі» судові  витрати по сплаті державного мита в розмірі
51 грн.  витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 30 грн.

Відмовити
КП «Носівські теплові мережі» в задоволенні позову в частині стягнення витрат
на правову допомогу в розмірі 250 грн.

На
рішення може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня його
проголошення, а апеляційна скарга - протягом двадцяти  днів
після  подання  заяви
про апеляційне оскарження .

Суддя
О.В. Киреєв