УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2008 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Лященко  Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі (далі -
відділення Фонду), третя особа - ЗАТ “Науково-дослідне виробниче підприємство
Криворіжстальконструкція”, про перерахування розміру щомісячних страхових
виплат та стягнення заборгованості,

в с т а н о
в и л а:

У квітні 2006 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з
указаним позовом, зазначав, що він перебував у трудових відносинах із трестом
“Криворіжстальконструкція” (нині ЗАТ “Науково-дослідне
виробниче підприємство “Криворіжстальконструкція”)  з 1966 року до 1981 року. У 1978 році
з ним стався нещасний випадок на виробництві. Йому було встановлено ступінь
стійкої втрати професійної працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом, у тому числі з 1 квітня 1981 року, 45%
безстроково.

З 1979 року до 1 квітня 2001 року щомісячні виплати з
відшкодування шкоди проводило підприємство, а з 1 квітня 2001 року до
теперішнього часу - відповідач.

Вважає, що ЗАТ “Науково-дослідне
виробниче підприємство “Криворіжстальконструкція”
неправильно проводило перерахування розміру відшкодування втраченого заробітку
через невірне застосування коефіцієнта підвищення тарифних ставок і посадових
окладів, а також їх незастосування, у зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість із щомісячних страхових виплат.

Посилаючись
на викладене, просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за період з
1 травня 2003 року до 1 травня 2006 року в розмірі 28 075 грн. 56 коп. та
зобов'язати відповідача проводити йому щомісячні страхові виплати в розмірі 1
459 грн. 28 коп., починаючи з 1 травня 2006 року, до зміни обставин.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від
8 лютого 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29 травня 2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено:
стягнуто на його користь із відділення Фонду 28 075 грн. 56 коп. заборгованості із щомісячних страхових
виплат за період з 1  травня 2003 року до
1 травня 2006 року та щомісячні страхові виплати в розмірі 1 459 грн. 28 коп.,
починаючи з              1 травня 2006
року, до зміни обставин, що тягнуть їх перерахування або припинення відповідно
до закону.

У касаційній скарзі
відділення Фонду просить скасувати постановлені судові рішення,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суди виходили з того, що з 1992 року
при перерахуванні позивачу сум страхових виплат підприємством неправильно
застосовувалися або ж не застосовувалися взагалі коефіцієнти підвищення тарифних
ставок і посадових окладів працівників підприємства. Після передачі
підприємством документів відділенню Фонду останнє також продовжувало
неправильно виплачувати позивачу суми відшкодування шкоди, тому  вони
підлягають  перерахуванню  та
стягненню.

Проте з такими висновками судів щодо наявності підстав
для  перерахування  щомісячних
платежів погодитися  не  можна.

Відповідно до п. 28 Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної  працівникові  ушкодженням здоров'я, пов'язаної  з
виконанням  ним  трудових обов'язків, затверджених постановою
Кабінету  Міністрів  України
від                  23  червня
1993 року № 472, перерахований
або нарахований  розмір втраченого
заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної  працездатності не може бути більшим від
середньомісячного заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних
ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у
перерахунку на повний  календарний  місяць роботи.

За  таких обставин
із  висновками  судів щодо
наявності  підстав  для перерахування щомісячних платежів та
стягнення суми недоплати погодитися не можна, оскільки, змінюючи  розмір
щомісячних  виплат, суди як
першої, так і апеляційної інстанцій не перевірили, чи відбулося фактичне
підвищення заробітної плати на підприємстві, не витребували від товариства
відомості про розмір середнього заробітку за професією позивача на кожний
момент підвищення  тарифних ставок
протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний
місяць роботи, унаслідок чого не визначилися з відповідністю розміру суми
відшкодування, нарахованої позивачу, граничним сумам середньої заробітної
плати.

Оскільки судами першої та апеляційної інстанцій допущені
порушення  норм  процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення  справи,
постановлені у справі рішення підлягають скасуванню з направленням справи на
новий розгляд  до  суду
першої  інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 8
лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29
травня 2007 року скасувати, а справу передати
на  новий розгляд до  суду
першої  інстанції.

Ухвала
оскарженню  не  підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка