Справа № 22ц-694/2008
Головуючий у першій інстанції
Категорія - цивільна
Доповідач - Коренькова З.Д.
У Х В А Л А

Іменем
України

04 квітня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого:

Коренькової З.Д.

суддів:

Заболотного В.М.,

Острянського В.І.

при секретарі:

Куксі М.В.,

з
участю: представника позивача ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на ухвалу судді Прилуцького міськрайонного суду від 22 лютого 2008 року
по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Прилуцького
міськрайонного суду від 22.02.2008 року позовна заява ОСОБА_1 в зв”язку з
порушенням вимог ч.5 ст.119 ЦПК України була залишена без руху з наданням
позивачу строку для сплати судового збору в розмірі 1 % ціни позову та витрат
на інформаційно - технічне забезпечення, передбачених ст. 79 ЦПК України.

На дану ухвалу ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді в частині вимог про
сплату судового збору у розмірі 1 % ціни позову. Посилається на те, що чинне
законодавство України звільняє її від сплати такого збору. На її думку, така
норма Закону поширюється і в разі стягнення неустойки (пені) за прострочення
сплати аліментів, адже такі позовні вимоги є аналогічними стягненню аліментів.
Вважає, що їй, як стягувачу боргу по аліментах, матеріальне становище не
дозволяє нести будь - які додаткові витрати.

Вислухавши суддю - доповідача,
пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без руху, суддя
вірно виходив з того, що позивачці необхідно сплатити судовий збір (державне
мито) у розмірі 1 % ціни позову та оплатити витрати на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду цивільних справ, передбачених ст. 79 ЦПК України, адже
ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогою не про стягнення аліментів, а про
стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що є майновим
спором.

Ч.5 ст. 4 Декрету Кабінету
Міністрів України „Про Державне мито” від 21.01.1993 року встановлює пільги
щодо сплати державного мита для позивачів за позовами про стягнення аліментів.

Таким чином, при зверненні з позовом
про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів позивач повинен
сплатити державне мито в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 3
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (не більше 1700 грн.).

На підставі наведеного, апеляційний
суд не знаходить підстав для скасування ухвали судді, оскільки вважає, що ухвала
постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу судді Прилуцького
міськрайонного суду від 22 лютого 2008 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили після з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: