Справа № 22-ц-203/08                                                                     Головуючий в 1
інстанції   Покидюк М.В.
Доповідач Мудренко Л.І.
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

і м е н е м    У к
р а ї н и

2
квітня  2008 року.                                                                                     м.
Луцьк

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого
- судді Русинчука М.М.

суддів:     Киці С.І., Мудренко Л.І.

при
секретарі:  Масляній С.В.

з
участю:

позивачаОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -
комунальне підприємство «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», про
передачу права власності на заставлене майно за апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Маневицького районного суду від 19 грудня 2007 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Маневицького районного суду від 19
грудня 2007 року позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2., ОСОБА_3, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -
комунальне підприємство «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» про
передачу права власності на заставлене майно - задоволено.

Постановлено
передати ОСОБА_1право власності на заставлене майно - житловий будинок з господарськими
та побутовими будівлями та спорудами, загальною вартістю 95262 грн., що
знаходяться по АДРЕСА_1 Зобов'язано комунальне підприємство «Волинське обласне
бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на
вказане будинковолодіння.

Стягнуто
з ОСОБА_2.,ОСОБА_3 на користьОСОБА_1 відповідно з кожного по 363 грн.  судових витрат по справі.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2. просить скасувати вказане судове
рішення, покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права та направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В
судовому засіданні  позивач ОСОБА_1.
апеляційну скаргу заперечив, просив скаргу відхилити.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно
до ст.  ст. 509, 546 ЦК України  зобов'язанням є правовідношення, в якому одна
сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися
від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно
ст. ст. 574, 575 ЦК України  застава
виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно
ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049
ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (кошти у
такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно
ст.18 Закону України «Про іпотеку» від 5.06 2003 року іпотечний договір та
договір, що обумовлює основне зобов'язання, можуть бути оформлені у вигляді
одного документа. Цей документ за формою і змістом повинен відповідати вимогам,
встановленим у цій статті, та вимогам, встановленим законом, для договору, який
визначає основне зобов'язання.

Судом
першої інстанції  встановлено, що
09.07.2004 р.
між ОСОБА_2. та ОСОБА_1 в забезпечення боргового зобов'язання за договором
позики було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки.
За умовами даного договору у разі невиконання ОСОБА_2. зобов'язання,
забезпеченого іпотекою, право власності на житловий будинок з господарськими і
побутовими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1переходить ОСОБА_1 та цей договір
є правовою підставою для реєстрації права власності на вказані приміщення.
Передача приміщень здійснюється шляхом складання відповідного акту
приймання-передачі.

З
наявних у матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказів,  пояснень сторін, вбачається, що відповідач не
повернула позивачу до 9.07.2005 року грошові кошти на суму 25 000 гривень та
відмовилася складати акт приймання - передачі приміщень, які відповідно до
укладеного договору перебувають під заставою.

Колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про
задоволення позовних вимог позивача, оскільки відповідач не виконала даного
зобов'язання та порушила умови договору.

Відповідно
до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60
ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи
відповідача щодо неукладення між нею та ОСОБА_1 договору позики, забезпеченого
іпотекою, неотримання будь-яких коштів за даним договором, про те, що вона
згоди на заставу житлового будинку, який є спільною власністю, не давала,  спростовуються рішенням Маневицького
районного суду Волинської області від 11.12.2006 року, яке набрало законної
сили, та яким відмовлено ОСОБА_2. в задоволенні її позову доОСОБА_1 про
визнання недійсним договору позики, забезпеченого іпотекою (а.с.116,117).

Інші
доводи
апеляційної скарги також не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

За
таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для
скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись
ст.ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Маневицького районного суду від 19 грудня 2007 року в даній справі залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до
Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної
сили.

Головуючий:

Судді: