Справа № 2-503
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді                                                      Остапчук Л.В.
секретарі                                                    Захарук Г.Л.
участю: адвоката                                     ОСОБА_1
позивачки                                       ОСОБА_2.
відповідача                                        ОСОБА_3.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівному
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
вони з чоловіком перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 1995 року, від
шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей, на утримання яких чоловік не надає
матеріальної допомоги,  сама вона ніде не
працює, оскільки змушена доглядати дітей, що ставить її і дітей в скрутне
матеріальне становище, чоловік не працює, має мінливий дохід, позивачка звернулася
з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти в твердій
грошовій сумі, а саме по 500 гривень щомісячно на кожну дитину до їх
В суді позивачка позов
підтримала, пославшись на обставини викладені вище. Пояснила суду, що  вони з відповідачем з липня 2007 року
проживають окремо, вже тривалий час в них різні бюджети, чоловік не надає
допомоги на утримання дітей, вона немає достатніх засобів для належного
утримання чотирьох неповнолітніх дітей, так як не працює, оскільки із-за
відсутності вільних місць не може влаштувати дочку у Квасилівський дошкільний
навчальний заклад. Хоча чоловік надав довідки про те, що він працює і отримує
заробітну плату 460 гривень, але фактично розмір його заробітної плати є значно
більшим, окрім заробітної плати він має дохід від участі в музикальних
ансамблях на весіллях. Відповідач є здоровим, працездатним,  інших утриманців немає, тому має змогу
надавати кошти на утримання дітей у запропонованій нею сумі. Крім того,
чоловіку на праві власності належить нерухомість, зокрема 33/100 частини
житлового будинку №АДРЕСА_1, вартість якої становить 415000 гривень. Просить
позов задоволити, наполягає на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі,
хоча не заперечила проти зменшення суми стягнутих аліментів.
Відповідач позов визнав частково, не заперечив проти стягнення аліментів,
але оскільки він працює і має постійний заробіток, пропонує стягнути аліменти в
частці від заробітку, а саме &frac12; частину його заробітку
(доходу). Пояснив, що стан його здоров'я є незадовільним через
стосунки в сім'ї, йому доводилось викликати швидку допомогу, перебував на стаціонарному
лікуванні. Групи інвалідності немає, є працездатним, допомагає
матері-пенсіонерці. Просить стягнути аліменти у запропонованому ним розмірі.
Судом
встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.05.1995 року.
Від шлюбу мають четверо неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Діти проживають з матір'ю і перебувають на її
матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча є
здоровим і працездатним, інших утриманців немає, що підтверджується поясненнями
Відповідно до ст.180
Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає,
що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, або за наявності
інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Виходячи з викладеного вище, та враховуючи зазначені в ст.182 Сімейного
кодексу України обставини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення
частково. Виходячи з того, що сімейне законодавство покладає на обох батьків
обов'язок по утриманню дітей, а також з того, що розміри прожиткового мінімуму
з 01.01.2008 року на дитину до 6 років становить 526 гривень, а на дитину від 6
до 18 років - 663 гривні і цей розмір збільшиться відповідно з 1 квітня, 1
липня і 1 жовтня 2008 року, суд вважає за справедливе визначити розмір
аліментів в твердій сумі, дотримуючись принципу приблизної рівності обох
батьків по утриманню дітей, а саме стягнути з відповідача по 350 гривень
щомісячно на кожну дитину. Визначаючи такий розмір аліментів, суд виходить з
того, що у сторін двоє дітей віком до 6 років і &frac12; частина прожиткового мінімуму на них становить 263 гривні, і двоє дітей
віком від 6 до 18 років та &frac12; частина прожиткового
мінімуму на них становить 331,5 гривні і ця сума у вказані вище терміни повинна
збільшуватись. При визначенні суми аліментів в 350 гривень на кожну дитину суд
приймає до уваги, що у власності відповідача є нерухомість (частина житлового
будинку), вартість якої є значною, а також в нього є заощадження від роботи в
Сполучених Штатах Америки, чого не заперечив сам відповідач. На думку суду таке
рішення буде справедливим і відповідати інтересам неповнолітніх дітей.

Не може суд прийняти до уваги посилання відповідача на те, що він працює,
має постійну заробітну плату, а тому аліменти мають стягуватись у частці від
заробітку, виходячи з таких підстав. Позивачка заявила позов про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі і такі підстави на час подачі позову до суду
у неї були, оскільки відповідач в той час не працював. В даний час позивачка
наполягає на стягненні аліментів в твердій грошовій сумі. Суд не може вийти за
межі заявлених вимог, що передбачено ст.11 ЦПК України. Крім того, відповідач
працевлаштувався лише з 1 жовтня 2007 року і до того ж на роботу із мінімальною
заробітною платою, а до того, як він сам пояснив, жив майже два роки на гроші,
зароблені в США і суд розцінює це як бажання відповідача сплачувати незначні
аліменти на утримання дітей. Не заперечив відповідач і того, що дійсно він як
музикант обслуговує весілля, хоча ні позивачка, ні відповідач не надали
доказів, які б це ствердили або заперечили.

Також суд не може прийняти до уваги посилання відповідача і його
представника на те, що у нього незадовільний стан здоров'я, що заважає йому мати більший дохід, ніж мінімальну заробітну плату,
оскільки ці їх доводи не встановлені обставинами справи. Так, дійсно один раз,
в березні 2007 року, відповідач викликав карету швидкої допомоги і один раз з
29.09. по 05.10.2007 року знаходився на стаціонарному лікуванні, затративши
кошти на лікування, але це мало разовий характер, доказів, які б стверджували
про постійний характер захворювання відповідача ним суду не надано і не добуто
їх судом під час розгляду справи. Відповідач не є інвалідом, тобто є
працездатним, а відповідно може працювати і отримувати і більший дохід, ніж
мінімальну заробітну плату.

Не знайшли в суді підтвердження і доводи відповідача про те, що він
допомагає матері-пенсіонерці. Як встановлено судом, мати відповідача проживає у
власному будинку в місті Рівне, на праві власності має частину будинку в
АДРЕСА_2, отримує пенсію за віком.

Що стосується доводів відповідача про те, що він сплачує комунальні
платежі, то сам він надав суду квитанції про оплату за використаний природний
газ, але у цих квитанціях платником є ОСОБА_8 (його батько, який помер).
Доказів того, що ці платежі від імені батька проводив саме він, відповідач суду
не надав.

Відповідно до п.1 ч.1
і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити  негайне виконання рішення суду в частині
стягнення аліментів.

В зв'язку з
задоволенням позову з відповідача належить стягнути і державне мито, як це
передбачено ст.88 ч.3 ЦПК України та збір за інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи відповідно до ст.81 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.57,
59, 81, 88 ч.3, 213-215, 224-228, 294, 295, 367 ч.1 п.1, ч.2 ЦПК України,
ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.Рівне, жителяАДРЕСА_1, непрацюючого, на
користь:

·
ОСОБА_2 на утримання дітей: дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в твердій
грошовій сумі, а саме по 350 (триста п'ятдеся) гривень щомісячно на кожну
дитину, а всього 1400 (одну тисячу чотириста) гривень, починаючи з 23 липня 2007 року і до повноліття дітей;

-      держави державне мито в сумі 51 (п'ятдесят одна) гривня;

-       на
депозитний рахунок ГУ ДКУ в Рівненській області (розрахунковий рахунок 0295, МФО 833017, Код ЗКПО 22586549 УДК в
Рівненській області, отримувач ГУ ДКУ в Рівненській області, у платіжному
документі зазначається призначення платежу - “інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи”) збір за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду даної цивільної справи в сумі 7 (сім) гривень 50 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано до Рівненського
районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через
Рівненський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: