Справа № 2-4826/08
«15» квітня 2008 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
судді Деруса А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права
власності на нерухоме майно -
Позивач, ОСОБА_1., звернувся до суду
з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права
власності на нерухоме майно, що складається з нежитлового приміщення підвалу
загальною площею 110,5 кв.м, яке розташоване за адресою:АДРЕСА_1
В судовому
засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що
ОСОБА_1. на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу,
посвідченого 03 липня 2006 року ОСОБА_2., приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу, реєстр. номер 2674, належить квартираАДРЕСА_1
квартирою розташоване нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 110,5 кв.м.,
на яке позивач має право власності, оскільки він, відповідно до п.2 ст. 10
Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", в якому
сказано, що власники квартир в багатоквартирному будинку, є власниками
допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою, поряд з іншими власниками квартир та інших приміщень будинку, є
співвласником всіх допоміжних приміщень будинкуАДРЕСА_1
нежитлового приміщення підвалу загальною площею110,5 кв.м. в приватну власність
(як частки в спільній сумісній власності) позивач отримав згоду інших власників
квартир будинку, в якому розташоване спірне приміщення.
оформлення на моє ім'я права власності на спірне приміщення ОСОБА_1.  звертався до Виконавчого комітету Одеської
міської ради, однак йому було безпідставно відмовлено
В даний час позивач не може
реалізувати свої права власника відносно спірного нежитлового приміщення
горища, чим порушуються його законні права та інтереси.
Представник відповідача - Одеської
міської ради в судове засідання не з'явився, про час та судового засідання
повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не
У зв'язку з неявкою відповідача суд
згідно ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача проводить заочний
розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку про
законність, обґрунтованість та доведеність позову та вважає його таким, що
підлягає задоволенню.
Судом
встановлено, що дійсно ОСОБА_1., є власником квартири НОМЕР_1, що в цілому
складається з трьох житлових кімнат житловою площею 74,8 кв.м, загальною площею
118,3 кв.м, яка знаходиться в АДРЕСА_1, та належить мені на підставі договору
купівлі - продажу, посвідченого 03 липня 2006 року ОСОБА_2., приватним
нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр. номер 2674.
Вказана квартира розташована на
першому поверсі будівлі, безпосередньо під якм знаходиться нежитлове приміщення
підвалу загальною площею 110,5 кв.м, яке є приміщенням загального користування
(допоміжним приміщенням).
зазначеної квартири у вказаному будинку позивачеві на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 03 липня 2006 року ОСОБА_2., приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального округу, реєстр. номер 2658, вже належить
частина підвального приміщення площею 28,6 кв.м.
Цивільного кодексу України зазначено, що власникам квартир у дво- або
багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку,
механічне електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або в середині
квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які
призначенні для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників
не житлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", а також
згідно до офіційного тлумачення норм п. 2 ст. 10 вказаного закону, що надане
Рішенням Конституційного суду України № 4-рп/2004 від 02.03.2004 року -
власники квартир в багатоквартирному будинку, є власниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Допоміжні
приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність наймачам
безоплатно та окремій приватизації не підлягають. Вказаним рішенням
Конституційного суду України окремо зазначено, що для підтвердження своїх прав
власності на вказані приміщення, власникам квартир (наймачам) вчинення
додаткових дій не потребується.

Таким чином
ОСОБА_1., як і інші власники квартир та інших приміщень в будинку АДРЕСА_1, є
співвласником всіх допоміжних приміщень будинку, а відтак має право на
виділення у власність приміщення підвалу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки п. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України встановлено право власника
володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Для виділення
спірного нежитлового приміщення підвалу в приватну власність (як частки в
спільній сумісній власності) ОСОБА_1. отримав згоду інших власників квартир
та/або нежитлових приміщень будинку, в якому розташоване спірне приміщення
підвалу.

Маючи згоду
власників з приводу оформлення на моє ім'я права власності на спірне приміщення
позивач звертався до Виконавчого комітету Одеської міської ради, однак йому
було відмовлено у цьому, що призвело до порушення його права як власника.

Згідно зі ст.
370 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у
спільній сумісній власності. Таким чином, прохання ОСОБА_1., як співвласника
будинку АДРЕСА_1, щодо виділу спірного приміщення в приватну власність не
суперечить вимогам закону.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 181, 182 ЦК України, ст.ст. 209, 213, 214, 215, 224, 226 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, право власності
на нежитлове приміщення підвалу загальною площею 110,5 кв.м, яке розташоване за
адресою:АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області шляхом подання заяви про його оскарження до
Приморського районного суду м. Одеси протягом десяти днів з дня його
проголошення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня подання
заяви про його оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,  поданою протягом  десяти
днів  з  дня отримання його копії.

Суддя                                                                                                       А.В.
Дерус