Справа №22ц-920/2008
- цивільна                                       Головуючий
у першій інстанції - Скалозуб О.М.
А п е л я ц і й н и й  суд
Чернігівської  області  в
судді Позігуна М.І.
суддів  -
Шевченка В.М., Ішутко В.М.
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Ніжинського міськрайонного суду від 23 квітня 2008 року про закриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської територіальної
громади про визнання права власності на спадкове майно, -
Оскаржуваною ухвалою Ніжинського
міськрайонного суду від 23.04.2008 року закрито провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до Ніжинської міської територіальної громади про визнання права
власності на спадкове майно. Суд зазначив, що наявність наданих позивачкою
доказів свідчить про відсутність спору, оскільки її право ніким не порушено,
адже вона не зверталась до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва
про право на спадщину. Суд роз”яснив її право на звернення до нотаріальної
контори та закрив провадження у справі з тих підстав, що справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного судочинства.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати зазначену ухвалу, а матеріали позовної заяви передати до суду першої
інстанції для розгляду по суті. Посилається на те, що судом порушені норми процесуального
права, адже є незрозумілим, чому суд при закритті провадження у справі ставить
питання про видачу свідоцтва про право власності, в той час, коли предметом
позову є визнання права власності. Також, апелянт посилається на постанову
Пленуму ВСУ „Про практику застосування судами процесуального законодавства при
розгляді цивільних справ по першій інстанції”, яка наголошує, що ухвала суду
першої інстанції повинна бути мотивованою. На її думку, суд повинен був
розглянути заявлені позовні вимоги по суті, а не вказувати на те, що позивачка
повинна звернутись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на
Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою про визнання права власності на спадкове
майно - квартиру АДРЕСА_1, який залишився після смерті її бабусі, посилаючись
на те, що бабуся 16.11.2000 року склала заповіт на її ім”я, яким заповіла все
своє майно, в тому числі і вказану квартиру. Також, зазначала, що заяву в
строк, передбачений ст. 1269 ЦК України до державної нотаріальної контори вона
не подавала, а поважності причин для звернення з позовом про встановлення
додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не має. Вказала, що
відповідно до п.5 ст.1268 Кодексу вона вступила в управління і володіння
спадковим майном, а тому, суд за цих підстав повинен вирішувати питання про
визнання права власності, а не про встановлення додаткового строку.
Згідно ст.1268 ч.5 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу
Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 „Про практику розгляду
судами України справ про спадкування” (з наступними змінами та доповненнями),
передбачений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини може
бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності
поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в
управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав
вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження
Так як ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, то посилання
суду на те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, є помилковим, оскільки позивачка має право на пред”явлення позову
за спірними вимогами, захист яких передбачений законом.  Виходячи зі змісту правової норми   п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України яка була
застосована судом при постановленні ухвали, закриття провадження у справі після
його відкриття, відбувається в тому випадку якщо справа непідвідомча суду, а
також у випадку звернення в суд з вимогами, які не підлягають правовому
захисту, і в даному випадку у суду не було підстав для закриття провадження у
справі.
За таких обставин, ухвалу суду першої
інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою. Така ухвала підлягає
скасуванню з направленням матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до того ж суду для
подальшого її розгляду.
На підставі наведеного,  керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315,
317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -
ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу  Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 23 квітня 2008 року - скасувати, а матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 направити до суду першої інстанції для подальшого її розгляду в іншому
Ухвала  набирає законної сили з моменту її
проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:                                        Судді: