Справа № 22 Ц - 1281 / 2008 р.              Головуючий у 1-й інстанції  Мартинов Є.О.
Доповідач Мережко М.В.
Р І Ш ЕН Н Я

І М Е Н
Е М     У К Р А Ї Н И

16 травня
2008 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі :

Головуючого
-   Мазурка В.А.

Суддів            -
Мережко М.В.,Воробйової Н.С.

При  секретарі - Приходько Л.Г.

Розглянувши
в  відкритому судовому засіданні в
м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2на рішення  Бориспільського міськрайонного суду Київської
області від 17 січня  2008 р. по справі
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3, 3-і особи Бориспільська районна державна
нотаріальна контора  Київської області ,
ОСОБА_4про встановлення фактів прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право
на спадщину частково недійсним,  про
визнання права власності на частину спадкового майна.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У   липні
2007 р.  позивачі  звернулися в суд з  позовом
зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовували тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачів -
ОСОБА_4, і після його смерті відкрилася спадщина  на 12
частину будинку за адресою : АДРЕСА_1

Після смерті
батька, позивачам стало відомо, що на день
його смерті, будинок значився зареєстрованим за ОСОБА_5, дідусем
позивачів.

Позивачі
вважають , що їх батько, є спадкоємцем за законом на 12 частину вказаного
будинку, а спадкоємцем іншої 12 частини будинку є ОСОБА_4

Будинок
знаходився в спільній  власності ОСОБА_5
та ОСОБА_6, дідуся і бабусі, які перебували у зареєстрованому шлюбі. Разом з
ними проживав батько позивачів - ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_5, і після його смерті відкрилася спадщина на
12 частину будинку. ОСОБА_4, відповідно до ст.. 549 ЦК України ( в ред.1963
року) , фактично прийняв спадщину , вступивши у володіння разом з матір”ю-
ОСОБА_6,. З заявами до нотаріальної контори у встановлений законом строк -
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_4 не зверталися.
ОСОБА_4 на час смерті ОСОБА_5 не була зареєстрована у спадковому  будинку, та ніяких дій по користуванню та утриманню
спадкового майна не здійснювала.

ІНФОРМАЦІЯ_2померла ОСОБА_6., після її смерті  відкрилася спадщина на 23 частини будинку.
ОСОБА_4, на час смерті матері проживав у був зареєстрований у будинку, фактично
вступив у володіння спадковим майном, проте з заявою до нотаріальної контори не
звертався.

Відповідачка
ОСОБА_4 на час смерті матері в будинку не проживала і не була зареєстрована, з
заявою до нотаріальної контори  про
прийняття спадщини звернулася лише 14 квітня 2006 року  і отримала свідоцтво про право на спадщину за
законом .

На час
смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2була неповнолітньою.

Позивачі
просили на підставі ст.. 1272, 1276  ЦК
України продовжити строк для прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право
на спадщину частково недійсним, визнати за ними право власності  по 14
частині  спадкового будинку за
кожним .

В
подальшому позивачі доповнювали позовні вимоги, вважають що на  дані правовідносини  поширюється дія положень Цивільного кодексу України
( в редакції

1963  року ), тому
просили встановити факт  прийняття
спадщини за законом їх батьком - ОСОБА_4, після смерті його батьків.

Рішенням  Бориспільського
міськрайонного суду Київської області від
17 січня  2008 р. в позові
ОСОБА_1, ОСОБА_2відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду, позивачі
подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення скасувати, посилаючись
на його незаконність, та ухвалити нове рішення , яким їх вимоги задовольнити.

Апеляційна
скарга підлягає  задоволенню частково з
таких підстав .

Суд ,
відмовляючи в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 , виходив з того, що єдиною спадкоємицею
після смерті ОСОБА_6 є відповідачка ОСОБА_4, і що підстави  для поновлення  строку
прийняття спадщини позивачам
відсутні.

Однак з
такими висновками суду погодитись не можна.

Відповідно
до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24 червня 1983 р.
" Про  практику розгляду судами
України справ про спадкування " ( зі змінами, внесеними постановами від 25
грудня 1992 р. № 13, від 25 травня 1998 р. № 15) передбачений ст. 549 ЦК України
шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за
заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.
Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим
майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права
на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

На
підставі ст. 30 ЦПК України кожна сторона повинна  довести ті обставини, на які  вона посилається як підставу своїх вимог і
заперечень.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4, батько позивачів ,  після смерті ОСОБА_5 , прийняв спадщину,
спірний жилий  будинок, разом із ОСОБА_6.
Після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_4 прийняв спадщину відповідно до вимог ст.. 549 ЦК
України ( в редакції 1963 року ), він фактично вступив в управління та  володіння спадковим майном  . З заявами до нотаріальної контори ні він,
ні ОСОБА_4 не зверталися.  ОСОБА_4 ,
згідно довідки Великоолександрівської
сільської ради Бориспільського району Київської області, по день своєї
смерті, був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1, тобто у спадковому  будинку. В
той же час , як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 у спадковому будинку
не проживала, зареєстрована не була.

Проживаючи
у спадковому  будинку, ОСОБА_4 фактично
прийняв спадщину після померлої ОСОБА_6, за таких обставин вимоги щодо  прийняття спадщини, ОСОБА_4 виконав в  повному обсязі. Після смерті ОСОБА_3, спадкоємцями
першої черги є його діти - ОСОБА_1, ОСОБА_2, і мають право на 12 частину  спірного жилого будинку.

Відповідно
до вимог закону, ОСОБА_4,  14  квітня 2006 року, звернулася до нотаріальної
контори , та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.

За змістом
ст.. 1272 ЦК України, спадкоємець, яки пропустив строк для прийняття спадщини,
може звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для
прийняття спадщини, достатнього  для
подання такої заяви.

Поважними
причинами слід вважати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства
виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття
спадщини.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 була неповнолітньою на час
смерті свого батька, і   була позбавлена
можливості подати заяву до нотаріальної контори .

Крім того
,як вбачається з матеріалів справи позивачі надали суду докази, що вони були
введені  відповідачкою в оману  стосовно
оформлення   спадкового майна ,
про що вони дізналися лише у 2007 році, що позбавило їх можливості  своєчасно звернутися до нотаріальної контори.

За таких
обставин, враховуючи, що термін пропущений позивачами для звернення до
нотаріальної контори з поважних причин , колегія суддів вважає , що позовні
вимоги  в цій частині підлягають
задоволенню . Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині визнання  частково недійсним свідоцтва право на
спадщину за законом , видане на ім.”я ОСОБА_4
не ґрунтуються не вимогах закону, оскільки є передчасними .

Керуючись
ст.ст. 303,307, 309, 313-315, 316, 319 ЦПК України , ст.. 1261,
1267,1270,1272  ЦК України ( в редакції
2003 року ) ст.. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року ), колегія суддів , -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2-
задовольнити частково. .

Рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 17 січня
2008 р. -   скасувати. Ухвалити
нове рішення.

Позов  ОСОБА_1, ОСОБА_2задовольнити частково.

Надати
ОСОБА_1, ОСОБА_2строк 1 ( один ) місяць для подачі заяви  до нотаріальної контори про прийняття
спадщини після  смерті ОСОБА_6

В іншій
частині позову відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене протягом двох  місяців
в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді