Справа
№22-ц-487 / 2008 р.                          Головуючий у 1-й інстанції  Шпак Г.Ф.
- 36                                                      Суддя-доповідач
е м     У к р а ї н и
2008 року     колегія суддів  судової палати  у
цивільних  справах  Апеляційного
суду  Сумської   області
суддів             -
Хвостика С.Г., Семеній Л.І.
з участю  секретаря судового засідання -  Рой Я.М.
беруть участь у справі - ОСОБА_1
відкритому  судовому  засіданні
в приміщенні  апеляційного суду
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2008 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню
звернулась до суду з зазначеним позовом 26 листопада 2007 року. Свої вимоги
мотивувала тим, що їх повнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
яка проживає з нею, є студенткою першого курсу денної форми навчання
Шосткинського інституту Сумського державного університету і потребує
матеріальної допомоги, а батько - ОСОБА_2, має можливість надавати таку
допомогу. Тому вона просила стягнути з відповідача на утримання повнолітньої
дочки аліменти у розмірі &frac14;
частини його заробітку.
Рішенням
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2008 року
позовОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто на її користь з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини його
заробітку (доходів) на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3щомісячно протягом
навчання, без урахування часу канікул, починаючи з 26 листопада 2007 року і до
1 липня 2011 року.

В
апеляційній скарзіОСОБА_1 просить це рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення про  задоволення її позовних
вимог у повному обсязі.  При цьому
посилається на неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Зокрема, зазначає,
що вона є непрацездатною, що відповідач в змозі сплачувати аліменти у розмірі &frac14; частини його
доходу, а також - що суд дійшов невірного висновку про те, що на час канікул
аліменти стягненню не підлягають.

Заслухавши
суддю-доповідача, поясненняОСОБА_1, яка підтримала доводи апеляційної скарги і
просила її задовольнити, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги
та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга  підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як
встановлено судом першої інстанції, відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження (а.с.3), яка на момент постановлення судом першої інстанції
рішення була повнолітньою.

ОСОБА_3
проживає з матір'ю -ОСОБА_1 (а.с.5)

Також
ОСОБА_3 з 1 вересня 2007 року навчається на першому курсі денної форми навчання
Шосткинського інституту Сумського державного університету на бюджетній основі,
отримує щомісячно стипендію у середньому розмірі 168 грн. Термін навчання - по
1 липня 2011 року (а.с.4, 17).

Відповідач
ОСОБА_2 має постійну роботу, середній заробіток за 2007 рік становить 1057 грн.
(а.с.30).

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про  те, що повнолітня ОСОБА_3 потребує
матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, а її батько - ОСОБА_2 має
можливість таку допомогу надавати, і правильно визначився з розміром такої
допомоги, навівши у рішенні з цього приводу переконливі мотиви, з якими колегія
суддів погоджується.

Доводи
апелянта про те, що відповідач має змогу надавати допомогу у більшому розмірі,
який заявлено у позові, були предметом судового розгляду суду першої інстанції
і не знайшли свого підтвердження.

З такими
доводами не погоджується і колегія суддів, оскільки, враховуючи встановлені
судом обставини, саме у визначеному судом розмірі відповідач в змозі надавати
матеріальну допомогу, виконуючи свій батьківський обов'язок утримувати дочку,
яка навчається.

Що
стосується посилань позивачки на те, що вона є непрацездатною, то вони  не можуть вплинути на правильність висновку
суду першої інстанції про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини,
оскількиОСОБА_1, 1956 року народження,
загального пенсійного віку ще не досягла, а пенсію їй призначено за
вислугу років (а.с.15),  докази на
підтвердження того, що вона  є інвалідом
І-ІІІ групи, в матеріалах справи також відсутні, тому і вона повинна брати
участь у належному утриманні дочки.

Однак
суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що аліменти слід
стягнути тільки на час навчання без урахування часу канікул, коли також
потребує матеріальної допомоги, оскільки особа залишається студентом вищого
учбового закладу і в період канікул, у зв'язку з чим рішення суду в цій частині
підлягає скасуванню.

Приймаючи
до уваги, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при подачі
апеляційної скарги, яку задоволено частково, судові витрати необхідно покласти
на відповідача.

Керуючись ст.ст.
307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і
ш и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2008 року по
даній справі в частині нестягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 в період
канікул скасувати.

Стягувати  з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої
ОСОБА_3 з урахуванням часу канікул.

В іншій частині рішення Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2008 року залишити без
зміни.

Стягнути з
ОСОБА_2 не сплачених при подачі апеляційної скарги 25 грн. 50 коп. судового збору
та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
набирає законної сили негайно  і може
бути оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців з дня його
проголошення  до Верховного Суду України.

Головуючий     -

Судді                  -