справа № 2,,ц,,-54/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

7 квітня 2008р.           Барський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого -
судді  Переверзєва С.В

при секретарі Чепельській Ю.В

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Барі
справу  за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2,ОСОБА_3про стягнення коштів,

В
С Т А Н О В И В :

В заяві до
судуОСОБА_1вказала, що у 2001 році
відповідач запропонував їй купити
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1  За
пропозицією відповідача сплатити йому
кошти за квартиру, яку він продає, вона протягом 2003 року  сплатила 3900 доларів США, що дорівнює згідно
з курсом Національного банку  України до
гривні 19 695 грн. Факт отримання
відповідачем вказаної суми підтверджується його розписками, які він
зробив на ксерокопії свого паспорту. Отримавши кошти за квартиру, відповідач
передав їй ключ від проданої  квартири,
завіз її речі у  вказану квартиру і вона
там певний час проживала під час знаходження
в м. Вінниці на  плановому
лікуванні .  Вона є інвалідом 1 групи, що
підтверджується довідкою, виданою МСЕК.
Її намагання посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально не призвели
до позитивного результату. Відповідач вперто не бажав поїхати до  нотаріуса в місто Вінницю. Коли вона  твердо наполягла на цьому, то відповідач
повідомив , що він продав квартиру іншій особі. Вона звернулась до
Замостянського районного суду  міста
Вінниці з позовом про визнання угоди дійсною, і коли суд витребував документи,
то  дізналась, що відповідач обманув її,
не повідомив про те, що власниками вказаної квартири  є його колишня дружина ОСОБА_4 та дочка
ОСОБА_5. Як виявилось,ОСОБА_2з допомогою сільського голови  села Миток
Барського району підробив підпис на довіреностях від імені  ОСОБА_4 таОСОБА_5. і за цими довіреностями
продав квартиру.  За цими фактами  була порушена кримінальна справа і
Смеречинський - сільський голова села Миток Барського району таОСОБА_2були
засуджені вироком Барського районного суду за скоєний злочин. А вона залишилась
без квартири та грошей, які  сплатила
відповідачу. До цього часу гроші їй не повернуті .  І як видно з поведінки відповідача, він  цього не збирається зробити. Придбавши
квартиру вона перевезла туди свої речі. Ці речі спакувала її мати і відповідач
сам перевіз ці речі у спірну  квартиру
АДРЕСА_1.  Речі були всі нові. Ними ніхто
до цього не користувався. Це такі
речі:  Пухова перина - 215
грн,  3
подушки  перові  - 165 грн, ковдра на синтепоні -85 грн, 2
набори для спальні / підодіяльник, простирадло, наволочка/ -190 грн,

5 штук рушників махрових
8 грн х 5 = 100 грн, набір гостинний / скатерка, 12 серветок/ - 50 грн,
набір кухонний / скатерка, 6 штук серветок/ - 50 грн, чайник білий
емальований
- 48 грн, чайник червоний в білий горошок - 56 грн, електром'ясорубка  - 250 грн,

4 великих тарілки плоских - 80 грн, 10 штук тарілок глибоких
- 50 грн, 10 штук плоских тарілок нарізних
-50 грн, 10 штук тарілок закусочних
-30 грн, 10 штук тарілок  чайних
-20 грн, набір / виделки, ложки, ножі по 12 штук    мельхіорові
-   300 грн, набір пателень з
тефлоновим покриттям  3 штуки  в наборі - 210 грн, праска електрична
імпортна   Браун - 250 грн, інструменти
набір / плоскогубці, викрутки  6 штук,
молоток / - 180 грн, набір каструль / 6 штук /
червоний в білий горошок  - 165
грн, 2 покривала імпортні  - 310 грн.
Всього на суму  2854 грн. Це майно зникло
з квартири. Останню у ОСОБА_1 придбав ОСОБА_3 Вже під час розгляду справи в
суді їй стало відомо, що мати ОСОБА_3 пропонувала її мати ОСОБА_6повернути
речі, які зникли. Враховуючи те, що речей їй так і не було повернуто, то вона
просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 2854 грн. Діями відповідачів їй
була заподіяна і моральна шкода, яка полягає в тому, що вона як інвалід 1
групи, залишилась без квартири. Вона позбавлена майна, яке має значну вартість.
Вона хвилюється, не може спокійно спати, нервує, через те, що їй не повертають
гроші. Тому вона просить стягнути з ОСОБА_1 10000 грн завданої моральної шкоди,
а з ОСОБА_3 2000 грн. Також вона просила стягнути понесенні судові витрати.

В судовому
засіданніОСОБА_1та її представник - адвокат ОСОБА_7, яка діє згідно ордера
(а.с.18) повністю підтримали позов. ТакОСОБА_1пояснила суду, що в зв,язку з
придбанням квартири в м.Вінниці вона віддала ОСОБА_23900 доларів США. ОСОБА_2
на ксерокопії свого паспорту написав розписку про отримання 3800 доларів США, а
за отриманні ще 100 доларів США написала її мати ОСОБА_6Вона хотіла отримати
квартиру, але ОСОБА_2 продав її інший людині. До цього часу їй не повернути
коштів, як і не повернуто речей або їх вартість, що знаходились в квартирі.
Крім стягнення коштів за договором купівлі продажу, заподіяної моральної шкоди,
вона також просила стягнути понесенні судові витрати по сплаті
інформаційно-технічних витрат в сумі 30 грн.

Відповідач
ОСОБА_2 пред,явлений позов не визнав. Він пояснив суду, що дійсно мав
домовленність з ОСОБА_1про продаж належної йому квартири в м.Вінниці і отримав
від позивача в 2003 році 3800 доларів США. Оскільки вартість житла дорожчала
він пропонував ОСОБА_1 доплатити кошти і оскільки остання не погоджувалась, він
продав квартиру ОСОБА_3 Намагаючись повернути кошти ОСОБА_1 він передав 3800
доларів США своєму адвокату ОСОБА_8, але остання не виконала дане доручення, а
натомість вкрала гроші. На даний час ОСОБА_8засуджена і відбуває міру покарання,
а Державна виконавча служба м.Вінниця вживає заходів по стягненню коштів. Він
звертався до ДВС з заявою в якій просив, в разі стягненння грошей з
ОСОБА_8передати їх ОСОБА_1. ОСОБА_2 заперечив той факт, що передавав ключи від
квартири ОСОБА_1 і що остання мешкала в його квартирі та перевозила свої речі.

ВідповідачОСОБА_3 в судове засідання не з,явився, але в письмовій заяві
до суду пред,явлений позов не визнав. Він пояснив суду, що на час придбання
квартири у ОСОБА_2 будь яких речей в квартирі не знаходилась. ЗОСОБА_1він не
мав жодних відношень і не уповноважував ніяку особу здійснювати якихось дій
щодо самої квартири, чи майна, яке в ній знаходилось.

Свідок
ОСОБА_9 пояснила, що в 2003 році була присутня під час передачі доларів ОСОБА_1ОСОБА_2
в с.Митки Барського району. Також вона відвозила речі ОСОБА_1на квартиру по
вул.Громова м.Вінниця. Перебуваючи в квартирі вона бачила речі ОСОБА_1.

Свідок
ОСОБА_10 пояснила суду, щоОСОБА_1та ОСОБА_2 в с.Митки носили речі: одіяла,
подушки, посуд який знаходився в коробах, праску і клали їх на кінську
повозку.ОСОБА_1пояснювала, що дані речі вона відвозила в м.Вінницю на свою
квартиру.

Свідок
ОСОБА_11пояснив суду, що під час перебування в квартиріАДРЕСА_1, бачив речі
ОСОБА_1, ліжко, постільну білизну, покривала, рушники, кастрюлі, посуд, ложки,
вилки, праску, електродрель, молоток, плоскогубці.

Свідок
ОСОБА_12пояснив, що під час розгляду справи по квартирі в м.Вінниці до нього
звертались колеги ОСОБА_2 з пропозицію передачі коштів ОСОБА_1. Також власниця
квартири ОСОБА_3пропонувала повернути речі, які знаходились в квартирі.
Оскільки справа ще не була розглянута судом, то ОСОБА_1відмовлялась від
отримання грошей.

Свідок
ОСОБА_13 пояснила, що бачила якОСОБА_1мешкала в квартиріАДРЕСА_1 В квартирі
знаходились всі необхідні речі для прожиття.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов слід задовольнити частково. Згідно вимог ст.655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов'язується передати
майно /товар/ у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно /товар/ і сплатити за нього певну грошову суму.
Як пояснилиОСОБА_1та ОСОБА_2 між ними в 2003 році була укладена домовленість
про продаж квартириАДРЕСА_1 З цією метою ОСОБА_2 отримав від позивача 3800
доларів США і власноручно на ксерокопії свого паспорту та угоди (а.с.13-14)
написав розписку. ОСОБА_2 посилався, що отримав тільки 3800 доларів США і як
зазначив позивач, підпис про отримання ще 100 доларів робила її мати ОСОБА_6З
врахуванням викладеного і того, що будь яких інших доказів про отримання 100
доларів США судом не було зібрано, вважаю, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 3800
доларів США, що відповідно з курсом національного банку становить 19190 грн. Як
зазначив ОСОБА_2., а відповідне підтверджується договіром купівлі-продажу від
12 вересня 2003 року (а.с.15) він продав квартиру ОСОБА_3 за 35000 грн. Тобто
хоча між ОСОБА_1та ОСОБА_2 була домовленість про купівлі продажу квартири і
проведений розрахунок, разом з тим договір фактично не відбувся,а квартира
стала власністю іншої особи. Відповідач ОСОБА_2визнав, що намагався повернути
позивачу отриманні від неї кошти в сумі 3800 доларів США і з цією метою надав
ОСОБА_8 зазначену суму, щоб остання передала ОСОБА_6  Вказане підтверджується розпискою ОСОБА_8
(а.с.29), але остання навмисно уникнула цього, а натомість злочинно привласнила
кошти. За що вироком Ленінського суду м.Вінниця від 22 травня 2007 року
(а.с.107-113) була засуджена. ОСОБА_2 пояснив, що він згодний і на даний час
повернути 3800 доларів США, в разі стягнення їх з ОСОБА_8 працівниками ДВС.
Враховуючи дані обставини і те, що на час розгляду справи фактично кошти не
були повернуті, суд вважає необхідним стягнути 19190 грн з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_1.

Розглядаючи вимоги позивача в частинні стягнення вартості майна, яке
вона тримала в квартирі, суд відповідно до показів свідків ОСОБА_9., ОСОБА_10.,
ОСОБА_11., ОСОБА_13 , встановив що дійсно ОСОБА_6перевозила свої речі, які
належали їй на праві власності, що підтверджується документами (а.с.148-150) в
квартиру АДРЕСА_1. На час цього перевезення власником квартири був ОСОБА_2. Як
зазначивОСОБА_3 вже на час придбання квартири, в останній будь яких речей не
знаходилось. Суд не приймає до уваги свідчення свідка ОСОБА_12     про те що ОСОБА_3пропонувала ОСОБА_1
повернути речі, оскільки вказані ствердження спростовуються свідченнями
самоїОСОБА_3 (а.с.141-142). З врахуванням викладеного суд дійшов до
переконання, що ОСОБА_2., як власник квартири продаючи її ОСОБА_3 і не
попередивши заздалегідь про цеОСОБА_1., має проводи відшкодування. Оскільки
вартість речей в сумі 2854 грн підтверджена довідкою ПП ОСОБА_14(а.с.51), то вказану
суму суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача.

Стосовно стягнення завданої
моральної шкоди, то суд вважає, що сам факт
не повернення грошей, який зайняв тривалий час, безумовно порушив права
позивача. Вона, будучи інвалідом 1 групи, що підтверджується довідкою МСЕК
(а.с.10), потребуючи лікування, не могла використати свої кошти на власні
потреби. Необхідність захисту своїх порушених прав, потребувала з її боку, як
людини потребуючої сторонньої допомоги, докладання значних зусиль, що
відповідно порушувала її нормальний ритм життя. Внаслідок дій
ОСОБА_1ОСОБА_1залишилась і без власного майна, яке має значну вартість. З
врахуванням викладеного і того, що суд дійшов до переконання, щоОСОБА_3 не має
відношення до пропажи речей ОСОБА_1, вважає необхідним провести стягнення з
ОСОБА_1. Визначаючи розмір відшкодування, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_2
являється пенсіонером (посвідчення а.с.49), відповідно до консультативного
висновку (а.с.39) потребує лікування, все ж таки намагався повернути гроші,
вважає необхідним провести стягнення в розмірі 3000 грн.

ОСОБА_1в своїх вимогах просила стягнути понесенні нею витрати в сумі 30
грн з інформаційно-технічного забезпечення, оскільки вказані витрати
підтвердженні у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України квитанцією (а.с.1),
суд вважає дані вимоги позивача необхідним задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись
ст.88, 209, 212, 213, 218  ЦПК України,
ст.317, 318, 319, 386, 655, 656, 693, 1166, 1167 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_119190 грн
коштів за договором купівлі-продажу, 2854 грн вартість втраченого майна,
3000 грн завданої моральної шкоди, 30 грн понесених судових витрат, а загалом
25074 грн, та 251 грн державного мита на користь держави.

В
задоволенні позову ОСОБА_1доОСОБА_3про стягнення коштів відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом  десяти днів шляхом подачи заяви про
апеляційне оскарження.

СУДДЯ: