Справа № 2-148/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

17 березня 2008 року
м. Хуст

Хустський районний суд
Закарпатської області  в складі

головуючого судді
Джуга С.Д.

при секретарі                              Химчук  Л. М.

з участю позивача
ОСОБА_1  його  представника ОСОБА_2

представника відповідача          Гелеван О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

відділу освіти Хустської
райдержадміністрації

про поновлення
на роботі і оплату за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідача про поновлення на роботі, оплату за
час вимушеного прогулу.

Позов
позивачем вмотивовано тим. що з 1968 року він
працював в Забрідській ЗОШ І-ІІІ ступенів , з 1988 року - директором
школи. Наказом відповідача № 417 від 16.11.2007 року його звільнено з роботи
згідно п.1  ст. 41 КЗпП України  з 23.11.2007 року за одноразове грубе
порушення трудових обов'язків . Звільнення вважає незаконним, оскільки за цією
підставою воно може бути здійснено з додержанням передбаченого ст.ст. 148,149
КЗпП України  порядку застосування
дисциплінарного стягнення. Зокрема, при обранні виду стягнення повинно бути
враховано чи не закінчився встановлений для цього строк , чи не застосовувалось
вже за цей проступок дисциплінарне стягнення , чи враховувалися при звільненні
ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких
вчинено проступок, та попередня робота працівника. Його звільнено після
проведення 26.10.2007 року відповідачем перевірки стану ведення шкільної
документації  та організації окремих
ділянок навчально - виховного процесу директором школи та заступником директора
, під час якої виявлено недоліки в його роботі, як керівника школи . Зазначені
в наказі підстави його звільнення не можуть
розцінюватись , як одноразове грубе порушення ним трудових обов'язків,
оскільки вказані в наказі порушення зокрема, неналежне керівництво, ослаблення
контролю за підлеглими  та інші, є
триваючими . В наказі про звільнення не зазначено за яке конкретне  одноразове грубе порушення його звільнено ,
за яких обставин його було вчинено , його характер . З подання відповідача
профкому про надання згоди на звільнення вбачається, що підставою його
звільнення є той факт, що він не повідомив відповідача про відсутність на
роботі у школі з березня 2004 року до вересня 2005 року вихователя ГПД ОСОБА_3,
яка виїхала за кордон для лікування , та залишив її у тарифікаційних списках.
Однак, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше 6 місяців  з дня вчинення проступку . Крім того,
застосування крайнього заходу дисциплінарного стягнення є необґрунтованим і
незаконним. Наказ про його звільнення виданий
під час його перебування на лікарняному, з наказом про його звільнення
його ознайомлено 19.11.2007 року.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 його представник ОСОБА_2поданий позов
підтримали, посилаючись на наведені обставини, позовні вимоги уточнили, просять
поновити позивача на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 02.01.2008 року по день поновлення на роботі.

Представник
відповідача Гелеван О.М., діюча на підставі довіреності позов не визнала,
подала суду заперечення, в яких посилається на те, що позивача звільнено на
законних підставах , з дотриманням встановленого законом порядку. Дисциплінарне
стягнення на позивача накладено в межах строків передбачених ст. 148 КЗпП
України. Заявлений позов є безпідставний і необґрунтований , в задоволенні
позову просить відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріли справи , суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення виходячи з наступного .

В
судовому засіданні встановлено , що позивача ОСОБА_1 призначено на посаду
директора Забрідьської ЗОШ І-ІІІ ступенів з 19.08.1988 року.

Наказом
відповідача від 16.11.2007 року № 417 позивача ОСОБА_1 звільнено з посади
директора школи 23.11.2007 року згідно п.1 ст. 41 КЗпП України за одноразове
грубе порушення трудових обов'язків працівником .

Наказом
відповідача від 02.01.2008 року № 2-к в зв'язку з перебуванням позивача в
період з 14.11 по 31.12.2007 року на лікарняному, в наказ про звільнення
позивача внесено зміни, згідно яких позивача звільнено 02.01.2008 року,
залишено його на посаді вчителя географії та історії Забрідьської ЗОШ.

Відповідно
до п.18,22,27 постанови ПВС України від 06.11.1992 року № 9 з наступними
змінами  « Про практику розгляду трудових
спорів при розгляді справ  про поновлення
на роботі», необхідно з'ясувати з яких підстав проведено звільнення
працівника  згідно з наказом                 (розпорядженням) і перевірити
їх відповідність законові , в чому конкретно виявилось порушення, чи могло воно
бути підставою звільнення, чи дотримані передбачені  ст.ст. 1471,148,149 правила і
порядок  застосування дисциплінарних
стягнень ; вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим,
суд має виходити з характеру проступку , обставини за яких його вчинено, яку
ним завдано ( могло бути завдано) шкоду.

В наказі
про звільнення позивача зазначено, що його звільнено за : незадовільну
організацію  навчально - виховного
процесу ; нераціональний добір та розстановку кадрів; невиконання належним
чином навчального режиму; вимог статуту закладу освіти, правил внутрішнього
трудового розпорядку; нераціональний розподіл посадових обов'язків керівника
школи та його заступників по наказу; неналежне ведення контролю за роботою
медпрацівників; затвердження неправильних тарифікаційних списків; неналежно
організовано діловодство та ведення бухгалтерської звітності.

Відповідно
до ст. 41 ч.1 КЗпП України трудовий договір з керівним працівником може бути
розірваний у разі одноразового грубого порушення ним трудових обов'язків. В
наказі про звільнення позивача  не
вказано, за яке конкретне одноразове грубе порушення трудових обов'язків
звільнено позивача , за яких обставин було вчинено проступок, характер
останнього. Наведені в наказі підстави звільнення, на думку суду, не можуть
вважатися одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків і не охоплюються
даним поняттям, виходячи із змісту п.1 ст. 41 КЗпП України.

З подання
відповідача голові профкому про розгляд питання про звільнення позивача з
роботи вбачається, що відповідач пов'язує звільнення позивача з відсутністю на
роботі вихователя ГПД ОСОБА_3 з березня 2004
до вересня 2005 року, яка виїхала за кордон і яку позивачем залишено у
тарифікаційних списках. Однак, за даний проступок позивач не може бути
притягнутий до дисциплінарної відповідальності, оскільки на момент видання
відповідачем наказу сплив передбачений ст. 148 КЗпП України 6 місячний строк
для застосування дисциплінарного стягнення .

Крім
того , при видані  відповідачем наказу
про звільнення позивача не враховано попередню, бездоганну - з 1988 року роботу
позивача на посаді директора школи, рішення атестаційної комісії   від 05.04.2006 року про підтвердження
позивачу вищої категорії і звання
« старший вчитель»  , а також не
враховано, що звільнення є крайнім заходом дисциплінарного стягнення .

З
врахуванням наведених обставин , суд вважає, що звільнення позивача з роботи за
ст. 41 ч.1 КЗпП України є необґрунтованим
і незаконним.

Порушене
трудове право позивача підлягає захисту шляхом поновлення його на роботі.

Відповідно
до ст.  235 КЗпП України при поновленні
працівника на роботі підлягають до задоволення вимоги про виплату  працівникові середнього заробітку за час
вимушеного прогулу . Середній заробіток працівника визначається відповідно до
ст. 27 Закону України « Про оплату праці» і « Порядку обчислення середньої
заробітної плати»  затвердженого Постановою
КМ України № 100 від 08.02.2006 року з наступними змінами, згідно до якого
заробітна плата за час вимушеного прогулу
обчислюється виходячи з виплат за два місяці, що передували звільненню.

Заробітна
плата  позивача за відпрацьовані останні
два місяці - листопад, грудень складає 1011,15 грн. Оплата  по тимчасовій непрацездатності не включається
до розрахунку середньої заробітної плати , період, протягом якого працівник не
працював у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю  виключається з розрахункового періоду.
Заробіток позивача за листопад - грудень 2007 року склав : 1011,15 грн.;
відпрацьованих днів, що припадають на розрахунковий період - 9 ;  середньоденна заробітна плата 112,35 грн.(
1011,15 : 9).

Середня
заробітна плата за час вимушеного прогулу ( з 02.01. по 16.03.2008 р.) складає
112,35 Х ( 8 робочих днів січня в період з 02.01.по 14.01.08 + 15 робочих днів
лютого в період з 10.02.по 29.02.2008 р. + 9 робочих днів березня в період з
01.03. по 16.03.2008 р) = 3595,20 грн.

За
години педагогічного навантаження  за
січень - березень 2008 року позивачу виплачено 1596,57 грн.  До стягнення на користь позивача підлягає
1998,63 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу ( 3595,20 -
1596,57) .

Судові
витрати по справі та витрати з ІТЗ розгляду справи підлягають до стягнення з
відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,60, 212- 215, 218  ЦПК України, ст.ст. 232-235  КЗпП України
суд , -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді
директора Забрідьської загальноосвітньої середньої школи І-ІІІ ступенів.

Стягнути
з відділу освіти Хустської райдержадміністрації на користь ОСОБА_1середній
заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1998, 63 грн.

Рішення
в частині поновлення ОСОБА_1на роботі допустити до негайного виконання.

Стягнути
з  відділу освіти Хустської
райдержадміністрації на користь держави 51 грн. державного мита , та 30 грн.
витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Сторонами може бути подана заява про апеляційне
оскарження рішення протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а також може
бути подана апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до апеляційного суду Закарпатської області.

Головуючий :          підпис

З
оригіналом вірно

Суддя
Хустського

районного
суду                                                                Джуга
С.Д.