Справа
№2-518/2008 рік
ТАТАРБУНАРСЬКИЙ  РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2008 року Татарбунарський районний суд
Одеської області у складі:

головуючого
- судді                          Чебан А.П.

при
секретарі                                Білик М.М.

розглянувши у попередньому відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2до Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області,
Татарбунарського відділення Ощадбанку України Татарбунарського району Одеської
області, СВАТ «Україна» про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі
звернулись з позовом до Дивізійської сільської Ради Татарбунарського району,
Татарбунарського ощадбанку України та СВАТ «Україна» про визнання за ними права
власності на земельні ділянки, цінні папери та грошові внески після смерті
батьків, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 вАДРЕСА_1 померла мати позивачів ОСОБА_3. Після смерті
матері залишився грошовий внесок на рахунку НОМЕР_1 в Татарбунарському
відділенні ощадбанку України. Батько фактично прийняв у спадщину зазначений
грошовий внесок, але не оформив свої спадкові права з причини неможливості
отримати на той час внески з банку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 помер батько позивачів ОСОБА_4. Після смерті
батька залишилось спадкове майно, а саме: дві земельні ділянки площею 4,53 га
та 0,60 га, розташовані на АДРЕСА_2 згідно Державних актів на право приватної
власності на землю; сертифікат іменних акцій серії НОМЕР_1 на 42236 шт. акцій,
виданий СВАТ «Україна» Татарбунарського району, грошові внески на рахунках НОМЕР_2,
НОМЕР_3, НОМЕР_4 в Татарбунарському відділенні ощадбанку України.

Оскільки позивачами були втрачені обидва Державних акта на право
приватної власності на землю, а за нормами діючого законодавства неможлива
видача правовстановлюючих документів на нерухоме майно на ім'я померлої особи, державним нотаріусом останнім було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину по закону. Крім того, позивачі пропустили
шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини, що стало ще однією
причиною відмови нотаріуса.

Тому, спадкоємці ОСОБА_1. та ОСОБА_2 звернулись до суду із вказаним
позовом про визнання за ними права на спадкове майно, поділивши його між собою
наступним чином: ОСОБА_1 - обидві земельні ділянки; ОСОБА_2 - грошові внески,
які містяться на рахунках ощадбанку України та цінні папери у вигляді акцій
СВАТ «Україна», що залишились після смерті їх батька ОСОБА_4

В судове засідання позивачі не з'явились, направили до суду заяви, в
яких просили слухати справу у їх відсутності, підтримуючи позов в повному
обсязі.

Представники відповідачів також в судове засідання не з'явились, але направили до суду заяви, в яких просили заслухати справу у їх
відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для часткового
задоволення позовних вимог.

Як вбачається з копій свідоцтв про народження позивачів серії 1-АВ
НОМЕР_5 (а.с.9) на ОСОБА_2 та серії 1-ЖД НОМЕР_6 (а.с.11) наОСОБА_1, їх
батьками дійсно є ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Батьки позивачів зареєстрували шлюб
22.02.1970 року у Дивизійській сільській раді Татарбунарського району, про що
свідчить копія свідоцтва про одруження серії 11-АГНОМЕР_7(а.с.10).

Копією свідоцтва про смерть 1-ЖД НОМЕР_8 від 22.01.1994 року (а.с.16) підтверджується,
що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а із копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖД
НОМЕР_9 від 16.03.2007 року (а.с.17) видно, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копіями витягів з технічної документації про визначення нормативної
оцінки земельних ділянок №115 та №116 від 26.12.07 року (а.с.18,19)
підтверджується, що ОСОБА_4 є власником земельних ділянок площею 0,60 та 4,53
га згідно Державних актів на право приватної власності на землю відповідно
серії Р1 НОМЕР_10 та серії ОД НОМЕР_11(а.с.22,23).

Із копії сертифікату іменних акцій серії А НОМЕР_1 (а.с.20) видно, що
ОСОБА_4належать 42236 шт. цінних паперів, що знаходяться в СВАТ «Україна».

Відмова нотаріуса від 07.02.2008 року за №340 свідчить про неможливість
позивачами отримати свідоцтво про право на спадщину по закону через відсутність
правовстановлюючих документів на земельні ділянки та пропуск останніми
шестимісячного строку на прийняття спадщини (а.с.25).

Із копії районної газети «Татарбунарський вісник» від 09.02.2008 року за
№11 (а.с.24) видно надруковане там оголошення про втрату зазначених вище
Державних актів на право власності на землю на ім'я ОСОБА_4.

В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків
(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як
передбачено ст.1217 ЦК України.

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення.

Частиною 2 статті 1228 ЦК України передбачено, що право на вклад входить
до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на
спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування
у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому
додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачі є
спадкоємцями першої черги померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Після смерті
спадкодавців останні пропустили шестимісячний термін, встановлений законом на
прийняття спадку, тому їм було відмовлено державним нотаріусом у видачі
свідоцтва про право на спадщину по закону. Крім того, ними були втрачені два
Державних акта на право приватної власності на землю на ім'я їх батька ОСОБА_4, що стало ще однією причиною для відмови нотаріуса,
оскільки надати оригінали вказаних документів вони не мали змоги.

Враховуючи, що на померлих осіб правовстановлюючі документа на нерухоме
майно  отримати неможливо, суд вважає
можливим захистити права позивачаОСОБА_1 та визнати за ним право власності на
земельні ділянки площею 0,60 та 4,53 га землі, які залишились після смерті його
батька ОСОБА_4. При цьому суд бере до уваги, що його брат, позивач ОСОБА_2 не
претендує на вказане спадкове майно.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 відносно визнання за ним
права власності на цінні папери та грошові внески, що залишились після смерті
батьків, задоволенню не підлягають, оскільки ним не надано суду доказів
неможливості отримання свідоцтва про право на вказану частину спадщини, крім
відмови нотаріуса по причині пропуску останнім строку на прийняття спадщини.
Але, в цьому випадку, в разі пропуску спадкоємцем строку на прийняття спадщини
з поважної причини, законом передбачена можливість звернення позивача до суду з
позовом про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним
заяви про прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

Керуючись ст.ст.58-60, 213, 215 ЦПК України,
ст.ст.1216-1218,1225,1228,1261,1258,1268,1272 ЦК
України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні
вимогиОСОБА_1 до Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської
області про визнання права власності на земельні ділянки - задовольнити.

Визнати за  ОСОБА_1 право
власності на земельні ділянки площею 4,53 га та 0,60 га, розташовані на
АДРЕСА_2 згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки
відповідно серії ОД НОМЕР_11 та серії Р1 НОМЕР_10, які залишились після смерті
ОСОБА_4.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2-
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя                           Чебан