Справа № 22ц-973/2008                                     Головуючий у першій інстанції -
Доповідач -  Лазоренко М.І.
і м е н е м       У к р а ї н и
н и й   с у д   Чернігівської  області
головуючого  судді  -
суддів  -
Лазоренка М.І., Редьки А.Г.
секретарі -  Коваленко Ю.В.
представника позивача ОСОБА_1., ОСОБА_2., відповідача  ОСОБА_3. та
його представника  ОСОБА_4.,
представників третіх осіб - Копиловськоої В.В., Чуприненко О.В.
у  відкритому  судовому
засіданні  в  м. Чернігові
цивільну  справу  за апеляційною  скаргою
ОСОБА_5на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова    від
18 квітня  2008 року у справі за
позовом  ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання
права власності  на частину  будинку та визнання недійсним   договору
дарування  частини будинку в
частині  визначення  розміру подарованої  частки,
В апеляційній скарзі ОСОБА_5. просить
скасувати рішення суду в повному обсязі та прийняти нове  рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.
Рішенням Деснянського  районного суду  м. Чернігова від 18 квітня   2008 року
у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Апелянт зазначає, що  рішення постановлено  з
порушення вимог матеріального та процесуального права.  Так,
відповідно  до  вимог
ст. 356 ЦК  у спільній  частковій
власності  повинні бити  визначені
розміри  часток  кожного співвласника.  Розмір часток
у спільній частковій власності  на
житловий  будинок  між позивачем та відповідачем  визначався
згідно з розміром приміщень, які перебувають  у користуванні   кожного співвласника. Виходячи з цього,
розмір частки  кожного співвласника  повинен відповідати розміру (частці)  приміщень цього будинку, які перебувають у
користуванні кожного співвласника, а частина будинку, що перебуває  у користуванні позивача не відповідає частці
майна у спільній частковій  власності. Суд
же виніс рішення про  відмову  у задоволенні
позову не вивчивши  всіх доказів
по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд  приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5. звернулась з позовом до ОСОБА_3. про визнання права власності на
2/5  частини будинку  та визнання недійсним договору дарування
частини будинку від 24 липня 2001 року. Позовні вимоги мотивувала  тим, що відповідно до договору дарування від
24.06.2001 року  вона отримала в дар  8/25 частини житлового будинку  з надвірними будівлями, розташованого за адресою
АДРЕСА_1. Власником  іншої частини
будинку, яка становить 17/25 є ОСОБА_3. З часу отримання будинку і до теперішнього
часу  ніякі  переобладнання  та перебудови   даного будинку не здійснювались. Проте,   відповідно до листа КП ЧМБТІ  від 5 вересня 2007 року № 1459  належна
їй частина зазначеного будинку
складає 2/5, що на 2/25 більше, ніж зазначено в договорі  дарування, а ОСОБА_3. є власником 3/5 частини
будинку.  Виходячи з наведеного  позивачка
вважає, що  в договорі  дарування
занижена  величина  належної
їй частки  домоволодіння.

В судовому засіданні була оглянута
інвентарна справа, яка була надана представником КП  ЧМБТІ, з якої вбачається, що  частки співвласників  у домоволодінні   визначені
до 1978 року. В цьому ж році
виявлено проведення  самовільної
прибудова до частини будинку, яка зараз належить на праві власності ОСОБА_5,
про що  техніком БТІ  зроблена
відмітка в інвентарній  справі. У
1999 році рішенням Деснянського райвиконкому м. Чернігова дана прибудова
прийнята  в  експлуатацію, проте співвласники  даного будинку до КП ЧМБТІ  з заявами про зміну часток співвласників  не звертались.

Відповідач  заперечував проти   зміни
часток  у домоволодіння  і просив не визнавати   за ним право
власності  на 3/5 частин  домоволодіння.

Відповідно до ч.4 ст. 357 ЦК України
співвласник  житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити  у встановленому
законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову)  без згоди
інших співвласників, якщо  це не
порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її
зробив, і не змінює розміру часток
співвласників у праві  спільної  часткової власності.

Враховуючи,  що  розмір
частки домоволодіння, яка належить позивачці  збільшилась
за  рахунок  прибудови, яка, згідно  ч.4 ст. 357ЦК,  не
змінює розмір  часток  співвласників
у праві  спільної  часткової
власності, суд І інстанції дійшов правильного висновку  про
відмову  позивачці у задоволенні
позову.

Наведені
в апеляційній скарзі доводи не містять підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст.308, 313-315,
317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5- відхилити.

Рішення  Деснянського
районного суду  м. Чернігова від
18 квітня 2008 року - залишити без змін.

Ухвала набирає  законної сили
з моменту її проголошення і може бути оскаржена  до Верховного Суду України  протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Судді: