Р І Ш Е Н Н Я

І М
Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

12
березня 2008 року                                      Уманський
міськрайонний суд Черкаської області

в складі:
головуючого - судді Пархети А.В.

при секретарі -  Приходченко Н.П.

з
участю адвокатів  -   ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Умані цивільну справу за позовом   ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку
користування квартирою, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ  :

Позивач по основному
позову звернувся з позовом до суду, яким просить встановити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1. ОСОБА_4, у свою чергу, звернулася до суду з
зустрічним позовом, яким просить визнати за нею право власності на спірну
квартиру, яка нею була отримана внаслідок реального, добровільного розподілу
майна подружжя.

ОСОБА_3 свої
доводи обгрунтовує наступним :  з 1987
року по 26.01.2005 рік він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
Під час шлюбу на спільні кошти ними була придбана по договору купівлі-продажу
квартира АДРЕСА_1. Квартира була зареєстрована за ОСОБА_4 Квартира двокімнатна,
упорядкована, загальною площею 43,8 кв.м. і складається з коридору 1 - пл. 6
кв.м., 2 - санвузол - пл. 2.2 кв.м., 3 - кухня - 6.6 кв.м.,      4 - кімната - 13.3 кв.м., 5 - кладова -
1.2 кв.м., 6 - кімната - 13.6 кв.м. Сімейне життя не  склалось, а тому він у даній квартирі
практично не проживав з моменту розірвання шлюбу. Спільно нажитим майном він з
дружиною не ділився. На даний час йому не має де проживати, а тому вимушений
звернутися з позовом до суду і встановити порядок користування квартирою, яка
була придбана під час спільного проживання і на спільні кошти. Просить виділити
йому у користування кімнату № 4, а відповідачу № 6. Останні приміщення залишити
у загальному користуванні. Проти зустрічного позову заперечує, вважає, що шлюб
розірваний 26.01.2005 року, тобто з моменту отримання свідоцтва про розірвання
шлюбу і він не втратив права на дану квартиру.

ОСОБА_4 основний
позов не визнала, просить її зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.
Свої доводи обгрунтовує слідуючим : з 20.12.1997 по 09.11.2004 рік вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем по основному позові. Шлюб
розірваний рішенням суду від 29.10.2004 року. Однак ОСОБА_3 12.08.2003 року
забрав речі і пішов проживати у іншу сім'ю, з якою проживає і по даний час. Під
час спільного проживання ними була придбана квартира АДРЕСА_2, яка була продана
10.10.2003 року за 25679грн. На частину даних коштів нею  02.12.2003 року за 14674грн. і була придбана
квартира АДРЕСА_1. Решта грошей була розділена між нею і позивачем по основному
позові. Спільно нажитим майном вона з колишнім чоловіком добровільно
розділилась ще до його звернення з позовом до суду, про що свідчить запис у
позовній заяві про розірвання шлюбу. Крім того, сам позивач у позовній заяві
про розірвання шлюбу вказує, що однією сім'єю вони проживали до 15.01.2004 року
після чого він перейшов проживати до іншої жінки. Тобто, при зверненні з
позовом до суду про встановлення порядку користування спірною квартирою
позивачем пропущений строк позовної давності, на його поновленні  він не наполягає, а тому в задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити і на даній підставі. До подання позову про
встановлення порядку користування спірною квартирою колишній чоловік будь -
куди не звертався.

У судовому
засіданні ОСОБА_3 свій позов підтримав, проти зустрічного позову заперечує .

- 2 -

ОСОБА_4 проти
основного позову заперечує у зв'язку з його правовою безпідставністю і
пропуском строків позовної давності, її позов просить задовольнити, так як
спільно нажитим майном

з колишнім чоловіком вона розділилась добровільно ще у
2003 році і спірна квартира належить лише їй.

Свідок ОСОБА_5 у
судовому засіданні пояснила, що сім'ю ОСОБА_3 знає з моменту реєстрації шлюбу.
Влітку 2003 року сім'я розпалась, ОСОБА_3 перейшов проживати до іншої жінки,
забрав собі автомобіль і деякі речі, а ОСОБА_4 осталась проживати у квартирі з
донькою.

Свідок
ОСОБА_6  пояснила, що сім'ю ОСОБА_3 знає
з моменту реєстрації шлюбу. У 2004 році їх сім'я розпалася. Майно поділили
добровільно. ОСОБА_3 забрав автомобіль, з квартири усі речі, які йому
сподобались, а Наталії залишив доньку і квартиру.

Свідки ОСОБА_7
і  ОСОБА_8 пояснили, що сім'ю ОСОБА_3
знають давно, ОСОБА_3 сам залишив сім'ю і перейшов проживати давно до іншої
жінки.

Ставити під
сумнів покази даних свідків  у суду не
має будь-яких підстав, так як фактів зацікавленості і  заінтересованості з їх сторони судом не
встановлено.

Вислухавши
пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали даної справи, дослідивши
матеріали справи про розірвання шлюбу між сторонами, судом встановлено наступне
:  20.12.1997 року сторони зареєстрували
між собою шлюб. 10 жовтня 2003 року ОСОБА_4 по договору купівлі-продажу за
25679грн. продала квартиру АДРЕСА_2, а 2 грудня 2003 року по договору
купівлі-продажу придбала квартиру АДРЕСА_1 за 14674грн., яка в Черкаському
обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації і була зареєстрована на
відповідача по основному позові.

19.10.2004 року ОСОБА_3 звертається до суду з
позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що з ОСОБА_4 однією сім'єю
він проживав до 15.01.2004 року, а потім сім'я розпалась, так як він перейшов
проживати до іншої жінки. Спільно нажите майно, яке підлягає розподілу, було
розподілене добровільно. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 29.10.2004
року шлюб між сторонами розірваний.

Відповідно до
ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України / в редакції 2004 року /  у разі розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. А
згідно ст. 292 ЦПК України / в редакції 1963 року з послідуючими змінами /
апеляційні скарги … на рішення суду можуть бути подані протягом одного місяця з
наступного дня після проголошення рішення.
Дане рішення суду сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалось.

З моменту вступу рішення про розірвання шлюбу
у законну силу і до моменту подання до суду позовної заяви - 25.01.2008 року,
пройшло більше трьох років. Згідно вимог ст. 71 ЦК України / в редакції 1963 року/
і 257 ЦК України / в редакції 2004 року / загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з
ксерокопії будинкової книги спірної квартири ОСОБА_3 зареєстрований у даній
квартирі 26.12.2003 року і знятий з реєстраційного обліку 16.01.2004 року.
Згідно Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року ''
Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на
шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя
'' початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя,
шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного
органу РАЦС чи з дати набрання рішенням суду законної сили, а від дня, коли
один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права
власності.

Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає
захисту. У судовому засіданні позивачем не ставилось питання про поновлення
строків позовної давності, не надано переконливих  доказів пропущення позовної давності з
поважних причин, а згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від
29.12.1976 року ''Про
судове рішення '' із послідуючими змінами суд, встановивши, що строк для
звернення з позовом пропущений без поважної причини, у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав. На застосуванні строків позовної давності у
судовому засіданні наполягає відповідач по основному позові і її представник.

Крім того судом
встановлено, що згідно вимог ст. 61 ч.3 ЦПК України / в редакції 2004 року /
сторони по справі не проживають однією сім'єю з січня 2004 року. Як вказує сам
позивач по основному позові до жовтня 2004 року спільно нажитим майном з
ОСОБА_4 він розділився

- 3 -

добровільно.
Свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підтвердили факт добровільного розподілу спільно
нажитого майна між ОСОБА_3 у 2003 році.

При таких
обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги основного позову
задоволенню не підлягають, а зустрічний позов повинен бути задоволений.

На підставі ст.ст. 71,75,80 ЦК
України / в редакції 1963 року/, ст.ст. 257, 267, 328 ЦК України, / в редакції
2004 року /,  ст. ст.10, 11,  209, 213 - 215 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ  :

В позові  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку

користування квартирою АДРЕСА_1 відмовити у зв'язку з
пропуском строку для звернення.

Визнати
за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1, як отриману внаслідок
реального поділу майна подружжя.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення складено власноручно.

Головуючий

А.Пархета