Справа № 22ц- 695
Головуючий у І інстанції Линник В.Я.
Доповідач у ІІ інстанції Касьяненко Л.І
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

11 березня 2008 року колегія  суддів судової палати в цивільних
справах  апеляційного суду Київської області
у складі:

Головуючого: Антоненко В.І.

Суддів: Касьяненко Л.І. Березовенко Р.В.

При секретарі: Кобець І.С.

Розглянула  у
відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою  ОСОБА_1на рішення
Ірпінського міськсуду від  5.12.2007 року
у справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про захист права власності на  земельну ділянку та усунення перешкод  в її користуванні,-

Встановила:

Позивач звернувся в суд
з вказаним позовом   посилаючись
на те, що  є власником &frac12; частини
АДРЕСА_1. Інша  частина будинку  належить відповідачу. 2.06.2005 року йому
було видано державний акт   на право  власності на земельну ділянку  за вищевказаною адресою   пл. 0,0596 га у межах  згідно з планом  для обслуговування  будинку , господарських  будівель і споруд, всі   межі земельної ділянки  були узгоджені  із суміжними
землекористувачами. 26.01.2007 року
відповідачем були викопані
металеві стовпчики, які  були
встановлені  ним  для будівництва паркану  щоб
вигородити  свою частину земельної
ділянки , а саме на один метр  від стін  частини
будинку.

Вважав такі
дії  відповідача неправомірними ,
просив   суд зобов”язати  відповідача поставити  металеві
стовпчики у кількості 9-ти штук
на  один метр  від стін його будинку  і не чинити перешкод у користуванні земельною
ділянкою.

Рішенням
Ірпінського міськсуду від 5.12.2007 року позов задоволено.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати рішення суду  та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в
позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що  сторони є
співвласниками по &frac12; частині  житлового АДРЕСА_1.   Кожен у свій час , позивач  2.06.2005 року , а відповідач  15.03.2006 року  приватизували
земельні ділянки біля вказаного будинку, що підтверджується  державними актами.

Даними державними
актами  визначені межі  та розміри
земельних  ділянок сторін, які
були узгоджені  ними під час  їх приватизації .

Позивач не довів,
що земельна ділянка , якою він користується не відповідає  за площею
та межами  тій  ділянці, яку він приватизував  та не надав
жодного документу, який би свідчив
що до отримання ним державного акта на право приватної власності на
землю на місцевості землевпорядними органами
встановлювалась межа , яку він просив відновити, що є його
обов”язком  відповідно до ст.ст. 10, 60
ЦПК України.

За таких обставин, колегія дійшла до висновку
про необґрунтованість  заявленого позову  і вважає його таким, що задоволенню не
підлягає.

На підставі
викладеного, колегія вважає, що рішення суду слід скасувати та ухвалити
нове рішення , яким в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307,309, 316,
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення Ірпінського міськсуду від
5.12.2007 року  скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_2до ОСОБА_1про захист права власності на  земельну ділянку та усунення перешкод  в її користуванні   відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з
моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: