Справа №2-80/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 січня 2008 року                                                                Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Гудкова С.В.

при секретарі - Мирній Т.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Новаківська сільська рада Лубенського району,
Служба у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації про визнання
особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, усунення
перешкод в користуванні майном та виселення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим приміщенням, усунення перешкод в користуванні
майном та виселення . Свій позов мотивував тим, що він являється власником
жилого приміщення - АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним рішенням Лубенського
міськрайонного суду Полтавської області від 29.08.2007 року по справі
№2-1017/07.

В
даному будинку прописана її проживає його колишня невістка - відповідачка
ОСОБА_2 . Шлюб між його сином - ОСОБА_3 та відповідачкою розірвано 06.09.2005
року.

Після
розірвання шлюбу його син був змушений проживати в їхньому з дружиною будинку в
с.Пишне Лубенського району .

Оскільки
він є особою похилого віку, важкою працею заробляє собі та родині на життя, він
прохав відповідачку прийняти участь в оплаті житлово-комунальних послуг,
оскільки нарахування здійснювалось і здійснюється до цього часу виключно саме
на відповідачку. Крім того, зважаючи на припинення сімейних стосунків та
відверто ворожу та образливу позицію відповідачки відносно нього та членів його
родини, він вважав за можливе звернутися до останньої з пропозицією про
укладання платного договору найму його житла . Відповідачка відмовила йому в
укладанні договору найму житла .

На
підставі ст.158 ЖК України, ст.ст.391, 826 ЦК України позивач прохає визнати
відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим
приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . Зобов”язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні його майном житловим будинком АДРЕСА_1 . Примусово виселити
ОСОБА_2 з належного йому житлового АДРЕСА_1 .

В
судовому засіданні Позивач та його представник -ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримали повністю, прохали їх задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_5 позов не визнали, при цьому, своє
невизнання позову, нічим конкретно не мотивували .

Представник
третьої особи - Служба у справах дітей Лубенської районної державної
адміністрації в особі Кар пінської О.В. при винесенні спору покладається на
розсуд суду .

Представник
третьої особи - Новаківська сільська рада Лубенського району та третя особа -
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, надіслали суду заяви з проханням
розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд,
заслухавши сторони, перевірив та дослідив матеріали справи, вважає що позовні
вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником жилого приміщення -
АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 29.08.2007 року по справі №2-1017/07 (а.с.6-7).
Вищевказане домоволодіння відповідним чином зареєстроване в КП “Лубенське МБТІ”
.

В
даному будинку прописана і проживає його колишня невістка - відповідачка
ОСОБА_2 . Шлюб між його сином - ОСОБА_3 та відповідачкою розірвано 06.09.2005
року. Вищевказана обставина сторонами визнається та не заперечується .

Після
розірвання шлюбу його син був змушений проживати в їхньому з дружиною будинку в
с.Пишне Лубенського району .

Оскільки
Позивач є особою похилого віку, важкою працею заробляє собі та родині на життя,
він прохав Відповідачку прийняти участь в оплаті житлово-комунальних послуг,
оскільки нарахування здійснювалось і здійснюється до цього часу виключно саме
на відповідачку. Крім того, зважаючи на припинення сімейних стосунків та
відверто ворожу та образливу позицію відповідачки відносно нього та членів його
родини, він вважав за можливе звернутися до останньої з пропозицією про
укладання платного договору найму його житла .

Позивачем
на ім'я Відповідачки 29.09.2007 року було направлено рекомендованим листом
прохання або укласти відповідно до ст.ст.158, 159 ЖК України письмовий договір
найму, або ж звільнити займане приміщення (а.с.8-9) .

06.10.2007
року відповідачка направила Позивачу лист, яким відмовила укласти договір найму
і зазначила, що виселиться з будинку лише після повернення грошових коштів
(а.с.10) .

В
судовому засіданні встановлено, що відповідачка дійсно відмовляється укласти
договір найму житлового приміщення, оскільки Позивач пропонує високу плату за
найм житла. Позивачка в даний час проживає в спірному будинку зі своїм
співмешканцем, батьки якого проживають поряд зі спірним будинком. Крім цього, в
с.Новаки Лубенського району мешкають батьки Позивачки, які мають домоволодіння
загальною площею 81 кв.м., тобто у Позивачки та її співмешканця є житло, в
якому вони можуть разом проживати однією сім'єю . Вищевказані обставини
сторонами визнаються та не заперечуються.

Відповідно
до ст.158 ЖК України, наймач користується жилим приміщенням у будинку, що
належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору
найму жилого приміщення.

Договір
найму жилого приміщення укладається між власником будинку і наймачем у
письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється ...

Стаття
391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно
ст.826 ЦК України, у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи,
які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення
суду, без надання їм іншого житла .

Проаналізувавши
вищезазначені норми законодавства, суд вважає, що до даного право відношення
можливо застосувати аналогію права, оскільки відмова від укладання договору
найму, як і розірвання такого договору, свідчить про відсутність правових
підстав для проживання сторонніх осіб в житловому приміщенні позивача ОСОБА_1,
власником якого він являється, а тому позов слід задовольнити .

На
підставі ст.88 ЦПК України з Відповідачки на користь Позивача підлягають
стягненню судові витрати.

Керуючись
ст.ст.10, 15, 60 , 88, 130, 212, 213, 214 ЦПК України, на підставі ст.158 ЖК
України, ст.ст. 391, 826 ЦК України, суд,
-

В И Р І Ш И В  :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме
будинком АДРЕСА_1 .

Зобов”язати
ОСОБА_2  усунути перешкоди в користуванні
майном ОСОБА_1 - житловим будинком АДРЕСА_1 .

Примусово
виселити ОСОБА_2 з належного ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судовий збір в розмірі 25 гривень 50 копійок та
витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 гривень, а всього 55 гривень 50
копійок .

На рішення суду може бути подана до
Апеляційного суду Полтавської області заява про апеляційне оскарження протягом
10 днів з дня оголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий                                                                         С.В.Гудков