Справа № 2 -182/08
Р І Ш Е Н Н Я

І
м е н е м  У к р а ї н и

24 березня 2008
року                                                                     м. Чернігів

Деснянський
районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої
- судді Карапута Л.В.,

при
секретарі - Товстенко Н.М.,

з участю позивача та його
представника - ОСОБА_1.,
відповідачів  та їх представників
- ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_4до ОСОБА_5, ОСОБА_6про встановлення факту проживання
однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги,  визнання права власності на 1/3 частину
спадкового майна та визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та
зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6до ОСОБА_4про виселення,

в с т а н о в и в:

09 липня   2007 року позивачка звернулася до суду з
позовом до відповідачів про встановлення факту сумісного проживання однією
сім'єю без шлюбу на протязі п”яти років
з ОСОБА_7померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, визнання спадкоємцем четвертої черги,
надання права на спадкування разом із спадкоємцями другої черги та  визнання права власності на 1/3 частину
спадкового майна.

В ході розгляду справи
позивачка неодноразо збільшувала позовні вимоги та заявою від 02.11.2007 року
просила встановити факт сумісного проживання однією сім”єю без шлюбу на протязі
п”яти років, а саме з серпня 2001 року поІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4. та померлого
ОСОБА_7, визнати ОСОБА_4. право на спадкування майна - АДРЕСА_1померлого
ОСОБА_7. разом із спадкоємцями другої черги, визнати за ОСОБА_4. право
власності на 1/3  частину спадкового
майна - АДРЕСА_1, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом
видане  державним нотаріусом Першої
Чернігівської державної нотаріальної контори від 27.08.2007 року та
зареєстроване в реєстрі за № 5-1740 на &frac12; частину АДРЕСА_1на ім”я ОСОБА_6, визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Першої
Чернігівської державної нотаріальної контори
від 27.08.2007 року та зареєстроване в реєстрі за № 5-1745 на &frac12; частину кв. АДРЕСА_1на  ім”я ОСОБА_5.

В обґрунтування позову
зазначила, що з  серпня 2001 року   проживала у фактичних шлюбних відносинах з
ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний бюджет,
надавала допомогу коли хворів ОСОБА_7., а тому просила визнати право на
спадкування нарівні з його братом та сестрою ОСОБА_5., ОСОБА_6. та має право
бути спадкоємцем другої  черги, в зв”язку
з чим підлягають визнанню недійсними свідоцтва про право на спадщину за
законом  від 27.08.2007 року на ім”я
ОСОБА_5., ОСОБА_6.

В ході розгляду справи відповідачі подали зустрічну
позовну заяву та просили  виселити
ОСОБА_4з АДРЕСА_1без надання іншого житла. В обґрунтування зустрічного позову
зазначили, що являються власниками по &frac12; частині спірної квартири, відповідачка зареєстрована в
якості піднаймача, а тому  порушує їх
право власності  у користуванні та
розпорядженні  належною їм власністю.

У судовому засіданні позивачка та її представник  підтримали позовні вимоги  та просили відмовити в задоволенні
зустрічного позову, оскільки Закон України „Про
власність” втратив чинність та не застосовується до правовідносин по
виселенню з квартири піднаймача, оскільки договір піднайму не був розірваний у
встановленому законом порядку.  Позивачка
пояснила суду, що факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_7.  слід визнати для прийняття спадщини.

Відповідачі ОСОБА_5., ОСОБА_6. та їх представники
підтримали зустрічну позовну заяву та просили відмовити в  задоволенні позову ОСОБА_4., оскільки остання
не проживала більше п'яти років з ОСОБА_7., так як його колишня дружина  померла лишеІНФОРМАЦІЯ_2, а з часу її смерті
не пройшло більше п'яти років, крім того наміру визнавати ОСОБА_4. своєю
дружиною у ОСОБА_7. не було, оскільки останній не уклав з нею шлюб та
зареєстрував до спірної квартири в якості піднаймача.

Відповідач - Перша Чернігівська державна нотаріальна
контора в судове засідання не з'явилась та надіслала до суду письмову заяву в
якій просили розглянути справу в їх відсутності.

Заслухавши пояснення
сторін, їх представників, допитавши свідків ОСОБА_8.,
ОСОБА_9.,ОСОБА_10.,ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13., дослідивши матеріали
справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні АДРЕСА_1на праві
власності належала ОСОБА_7,

Після смерті дружини ОСОБА_7. зІНФОРМАЦІЯ_2  позивачка проживала разом з ОСОБА_7.  по день його смертіІНФОРМАЦІЯ_1за адресою
АДРЕСА_1, що не заперечували в судовому засіданні відповідачі.

Згідно з ч. 2 ст. 21 СК
України, проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою
для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_7

Згідно зі ст. 1258 ЦК
України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ст. 1262 ЦК України, у
другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідачі ОСОБА_5., ОСОБА_6.  є сестрою
та братом  ОСОБА_7., які належать до
другої черги спадкоємців, в зв”язку з чим отримали свідоцтва про прийняття
спадщини.

Оскільки ОСОБА_7. перебував у
шлюбі з дружиною до дня її смертіІНФОРМАЦІЯ_2, тому  виникнення сім”ї на основі шлюбу з
ОСОБА_4.  суперечить закону та їх спільне
проживання  зі спадкодавцем однією
сім”єю  є меншим ніж п”ять років.

Одночасно з боку позивача
не було представлено доказів спільного  з
ОСОБА_7. проживання та ведення господарства не менше п”яти років до часу
відкриття спадщини, так як надані докази, а саме  копії платіжних документів   та укладення договорів ( а.с. 89 - 102 )
маються за 2006 рік, тому в суду відсутні підстави для встановлення  факту сумісного проживання однією сім”єю без
шлюбу на протязі п”яти років, а саме з серпня 2001 року поІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4.
та померлого ОСОБА_7.

Крім того, згідно з п. 7
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 03.04.1987 року  „Про практику застосування судами житлового
законодавства”,  вирішуючи питання про
визнання  членом сім'ї наймача інших осіб
( крім подружжя, дітей, батьків ), суд зобов'язаний з'ясувати характер їх
відносин із наймачем, членами сім'ї, зокрема, встановити чи мали місце ведення
спільного господарства ( загальні витрати ), надання взаємної допомоги, інші
обставини, що свідчать про наявність сімейних відносин.

Так як, відповідачі не
визнали позивачку членом сім'ї, а остання була зареєстрована за час життя з
ОСОБА_7. в якості піднаймача в АДРЕСА_1, та в зв'язку з відсутністю доказів
щодо ведення спільного господарства, а саме загальних витрат та будь-яких інших
обставин, що свідчать  про наявність
сімейних відносин між позивачем та спадкодавцем, то суд приходить до висновку
про необґрунтованість позовних вимог та не підтвердження  їх доказами.

За викладених підстав в
задоволенні позову ОСОБА_4. слід відмовити.

Відповідно до положень
Глави 58 ЦК України договір піднайму має похідний характер від договору найму
житла.

Як вбачається з договору
піднайму житлового приміщення, укладеного між ОСОБА_7та ОСОБА_4., строк у
договорі не встановлений. І відповідно до правил ст. 821 ЦК України, договір
вважається укладеним на 5 років.

Із пояснень ОСОБА_4. в суді
вбачається, що за користування житлом вона сплачувала гроші та такі
твердження  щодо виконання нею свого обов”язку
щодо оплати за користування житлом відповідно до договору піднайму  не спростовані ОСОБА_6, ОСОБА_5.

Виходячи зі змісту ст. 824
ЦК України відповідно до якої у разі смерті наймача договір найму житла
залишається чинним на попередніх умовах, тому суд вважає що зі смертю ОСОБА_7.
ІНФОРМАЦІЯ_1  який був наймачем житла і з
яким був укладений договір піднайму відповідачкою, не припинились автоматично
дія договору піднайму.

Крім того, ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. не наведено будь-яких фактичних даних передбачених ст. 825 ЦК України.
Відповідно до яких встановлені підстави розірвання договору піднайму житла на
їхню вимогу, в зв”язку з чим у задоволенні позову про виселення ОСОБА_4.
необхідно відмовити, оскільки не надано доказів невиконання відповідачкою умов
зобов”язання укладеного нею  у договорі
піднайму.

Керуючись ст.ст.  10, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України,
ст.ст. 21, 74 СК України, 1258, 1259, 1261, 1264 ЦК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 03.04.1987 року
„Про практику застосування судами житлового законодавства”, суд

в и р і ш и в:

В
задовленні позову ОСОБА_4   відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_5,
ОСОБА_6відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на
користь держави в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн. 50 коп., а всього на загальну
суму в розмірі 16 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча: