Справа
№2-1152/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 квітня 2008 року.    Індустріальний районний суд міста

Дніпропетровська
у складі головуючого

судді
Чебикіна В.П.

при секретарі     -
Кондрашовє І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті

Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до

ОСОБА_2“Про
виселення”,-

В
С Т А Н О В И В :

20 березня 2008 року позивачка
ОСОБА_1звернулася до

суду
з зазначеним позовом,  посилаючись на те,
що вона на підставі договору

купівлі-продажу
від 03.03.2008 року отримала право власності на 22/100 частки

домоволодіння,
за адресою: АДРЕСА_1, але вказану житлову площу займає відповідач ОСОБА_2. та
його родина , добровільно залишати не бажають. У своїй позовній заяві ОСОБА_1.
просить виселити ОСОБА_2. та членів його родини з квартири №АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1.
свої позовні вимоги

підтримала,
та просила позов задовольнити, та пояснила, що квартиру, яка

належить
їй на праві приватної власності самоправно займають сторонні особи -

відповідач
ОСОБА_2. та його родина, які в квартирі не зареєстровані, для

проживання
на вказаній житловій площі вони не мають жодних підстав. На її

неодноразові
звернення з проханням добровільно звільнити незаконно зайняте

житлове  відповідачі не реагують. У зв'язку з чим вона
була вимушена звернутися

з
позовною заявою до суду. Фактом мешкання на житловій площі, яка є її

(позивачки)
приватною власністю, відповідач та члени його родини створюють для

неї
перешкоди у здійсненні нею прав власника майна, порушують її право

власності.

Відповідач про час і місце судового
засідання повідомлявся належним

чином,
про що свідчать копії телеграфних повідомлень, про причину неявки суду

не
повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді

справи,
що відповідає  положенням  ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, заслухавши пояснення позивачки

ОСОБА_1.,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка Ол., на підставі

договору
купівлі-продажу від 03 березня 2008 року, посвідченого приватним

нотаріусом
Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М.,

зареєстрованого
в реєстрі за № 785, придбала нерухоме майно, а саме 22/100

частки
домоволодіння, що знаходиться у містіАДРЕСА_1

Зазначене домоволодіння складається
з:  А-1 - житловий будинок, житловою

площею
- 86,1 кв.м, загальною площею 146,8 кв. м; Б - сарай; В- убиральня; Г -

душ;
Е - убиральня; З - убиральня; И - гараж-сарай; К - гараж-сарай; К - гараж;

Л,М,Н,О
- навіси; 1-26,І, ІІ - споруди, та розташоване на земельній ділянці

площею
1014,0 м. кв.

22/100 частини домоволодіння, що знаходиться
в місті АДРЕСА_1, та які належать позивачці на праві приватної

власності
(Витяг “ Про реєстрацію права власності на нерухоме майно” від

12.03.2008
року, номер 18068506, а.с.6) складаються з : квартири №2, житловою

площею
20,6 кв. м, загальною площею 29,3 кв. м, в житловому будинку літ.А-1; ?

погребу
літ.а-1; сараю літ.Б; вбиральні літ.Е; гаражу літ.К; споруд № 4,8,9,16.

Відповідно довідки квартального комітету
№1 від 19.03.2008 року, за

адресою:
АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб не значиться (а.с.10).

Суд вважає, що в судовому засіданні доводи
позивачки в обґрунтування

позовних
вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, із змісту ст. 150 ЖК України  громадяни, які мають у приватній

власності  будинок (частину будинку), користуються ним
(нею) і мають право

розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати,

здавати
в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом

угоди.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник
може звернутися до суду з вимогою

про
вчинення певних дій для запобігання порушення його прав.

Згідно до ст.387  ЦК України власник має право витребувати своє
майно від

особи,
яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Із положень ст.391 ЦК України вбачається,
що власник майна  має право

вимагати
усунення перешкод у здійснені ним права користування своїм майном.

Відповідно до ст.109 ЖК України якщо
громадяни не звільняють жиле

приміщення
у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх

примусове
виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Із змісту ч.3 ст.116 Житлового Кодексу
України вбачається, що  особи , які

самоправно
зайняли жиле приміщення, підлягають виселенню без надання  їм

іншого
жилого приміщення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
відповідач ОСОБА_2. та члени його

родини,
своїм незаконним мешканням в квАДРЕСА_1 створюють для її власника позивачки
ОСОБА_1.

перешкоди
в користуванні, володінні та розпорядженні своїм майном, саме тому

позов
підлягає задоволенню, тобто
відповідача  ОСОБА_2. та членів
його

родини
потрібно примусово виселити із квАДРЕСА_1 без надання їм іншого жилого
приміщення.

Керуючись ст.ст. 3, 7,  14, 57, 58, 60, 88,197, 208, 212, 214, 215
ЦПК

України,
ст.ст.386, 387, 391 ЦК України, ст.ст. 109, 116, 150 ЖК України, суд -

В
И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Виселити ОСОБА_2та членів його родини з
квартири АДРЕСА_1, належній на праві

приватної
власності ОСОБА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом,
що його ухвалив, за письмовою

заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в
апеляційному порядку до

апеляційного
суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд

міста
Дніпропетровська  шляхом подання в
10-денний строк з дня проголошення

рішення
апеляційної скарги або шляхом подання в десятиденний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього

протягом
двадцяти днів  апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення

заочне
рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:                               В.П.Чебикін