справа № 2- 1519/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 квітня  2008 року

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого      судді
-          Кисельова
В.К.

при
секретарі                        -          Голованець
Н.Б.

за
участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_3

відповідачки
- ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся з позовом  до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що 15.11.2007р. відповідачка взяла у позивача в борг суму у розмірі 135000
гривень  та зобов'язалась повернути кошти
до 15.12.2007р., що підтверджується
письмової розпискою. Однак в зазначений термін відповідачка борг не
повернула та на прохання повернути борг вона не реагує. На підставі
викладеного, позивач просить стягнути з відповідачки борг у розмірі 135000
гривень та судові витрати.

В
судовому засіданні позивач просив задовольнити позовну заяву, та пояснив, що
відповідачка запозичила у нього 135000 гривень для її особистих потреб, однак
кошти не повернула.

Відповідачка
позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно вона отримала  від
позивача в борг суму у розмірі 135000 гривень, однак вона кошти вона
брала в касі ломбарду, який належить позивачу, а не безпосередньо у позивача.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню на підставі фактів встановлених в судовому засіданні.

Судом,
встановлено, що  15.11.2007р. ОСОБА_2
взяла у ОСОБА_1 в  борг  суму у розмірі 135000 гривень  та зобов'язалась повернути кошти до
15.12.2007р., що підтверджується її письмової розпискою. (а.с. 14)

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що  договір позики укладається у письмовій  формі,
якщо  його сума  не
менш  як  у
десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На
підтвердження  укладення  договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника або
інший  документ, який  посвідчує
передання  йому  позикодавцем визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Таким чином, розписка відповідачки
свідчить про укладення договору позики, що був
укладений у простій письмовій формі, відповідно до вимог ст. 1047 ЦК
України.

Статтею  1046 ЦК України, передбачено, що
за  договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові
кошти  або  інші речі,
визначені  родовими ознаками,  а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Стаття
1049 ЦК України, встановлює, що
позичальник  зобов'язаний  повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі  або
речі,  визначені  родовими ознаками,  у
такій  самій кількості,  такого самого роду та такої самої
якості,  що були передані йому
позикодавцем) у  строк  та  в
порядку, що встановлені договором.

Відповідачкою   не надано суду письмових доказів, які підтверджують
повернення  боргу, крім того вона не
заперечувала наявність боргу, хоч і повідомила, що не має його  можливості погасити.

На
підставі викладеного, суд вважає, що з відповідачки підлягає стягненню сума
боргу у розмірі 135000 гривень, а також державно мито у розмірі 1350 гривень,
та витрати за інформаційне-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень.

Керуючись ст. ст.  10, 11, 209, 212-215  ЦПК України, ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 135000 (сто тридцять п'ять тисяч) гривень 00
(нуль) копійок, а також суму державного мита у розмірі 1350 (одна тисяча триста
п'ятдесят) гривень, витрати за інформаційне-технічне забезпечення процесу
у  розмірі 30 (тридцять) гривень, а
всього стягнути суму у розмірі 136380 (сто тридцять шість тисяч триста
вісімдесят) гривень 00 (нуль)  копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку
через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-ти денний строк
з   дня проголошення рішення заяви  про
апеляційне  оскарження  рішення
суду і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку п. 4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя: