Справа № 22ц-517/08
Головуючий у І-й інстанції Грушицький А.І..
Категорія   45                                                                                                  Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008
року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Волинської області

в
складі -  головуючого судді  Стрільчука В.А.

суддів -  Карпук А.К., Здрилюк О.І.

при секретарі   - Савчук О.В.,

з участю  представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників відповідача Копюка
В.П., Бальбузи  В.П.

представника третьої особи на
стороні відповідача Левчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до Луцької районної державної
адміністрації Волинської області, Підгайцівської сільської ради Луцького
району, сільськогосподарського виробничо-наукового товариства з обмеженою
відповідальністю «Колос» /далі СВН ТзОВ «Колос»/ про визнання права на земельну
частку/пай/ та зобов»язання виділити земельну частку/пай/ в натурі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Луцького міськрайонного суду від
21 квітня 2008 року

ВСТАНОВИЛА:

В
апеляційній скарзі   ОСОБА_1,
покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Рішенням Луцького міськрайонного
суду від 21 квітня 2008 року  відмовлено
у задоволенні позову ОСОБА_1

Судом встановлено про порушення строків позовної давності.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити
без змін з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що що ОСОБА_1  був членом КСП «Колос», правонаступником
якого в даний час є  СВН ТзОВ «Колос».

Державний акт на право колективної власності на землю  КСП «Колос» був виданий 29 листопада 1996
року. При складанні списку осіб, що мають право на земельну частку/пай/ позивач
помилково включений не був, однак за захистом свого прав звернувся до суду у
2007 році.

Статтею  71 ЦК УРСР  встановлено загальний строк позовної давності
тривалістю у три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня, коли  позивач дізнався або повинен був дізнатися
про порушення свого права. Судом вірно визначено початковий момент перебігу
строку позовної давності - час видачі державного акта на право колективної
власності на землю, оскільки саме з цього часу позивач повинен був дізнатися
про порушення свого права. Встановивши про відсутність поважних причин пропуску
строку позовної давності, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні
позову.

Доводи представника позивача про необхідність застосування при вирішенні
указаного спору п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня
2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» є безпідставними, оскільки у даному пункті Пленум
Верховного Суду  дав роз»яснення з
приводу захисту прав спадкоємців осіб - членів КСП, які помилково не були
включені до списку - додатку до Державного акта на право колективної власності
на землю.

Суд повно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини,
застосувавши  норми матеріального права,
що регулюють ці правовідносини. Рішення суду є законним і обґрунтованим,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313,
314, 315, 317 ЦПК України,

колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити,  рішення
Луцького міськрайонного суду від 21 квітня 2008 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку  до Верховного Суду
України протягом двох місяців з часу набрання законної сили.

СУДДІ