Справа № 22-726/2008 р               головуючий у 1 інстанції -
доповідач - Григоренко М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М         У К Р А Ї Н И

10 липня 2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді -  Буцяка З.І.,

суддів : Григоренка М.П., Демянчук
С.В.,

при секретареві Колесовій Л.В., за участю представника
позивача - ОСОБА_2., адвоката ОСОБА_3. та представника ВАТ по будівництву та
реконструкції автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” Лавренчук Т.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ по
будівництву та реконструкції автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” на рішення
Рівненського міського суду від 25 березня 2008 року у справі за позовом
ОСОБА_1до  ВАТ по будівництву  та
реконструкції  автомобільних  шляхів „ Рівнешляхбуд” та профспілкового
комітету транспортно-експедиційної колони ВАТ по будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд”, про часткове скасування спільного рішення
адміністрації підприємства та профспілкового комітету,

ВСТАНОВИЛА  :

Рішенням Рівненського міського суду від 25
березня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1задоволено.

Визнано
незаконним та скасовано спільне рішення адміністрації ВАТ по будівництву та
реконструкції автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” та профспілкового комітету
транспортно-експедиційної колони ВАТ по будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” від 10 жовтня 2006 року, в частині, що
стосується умови надання позивачу та його сім'ї іншого житла, 4 - кімнатної
квартири, жилою площею 51.3 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. АДРЕСА_1, яка
полягала у передачі  ними органу, який
здійснює поліпшення житлових умов, свого попереднього житла - 1-кімнатної
квартири, жилою площею 18.0 кв.м., за адресою: м. АДРЕСА_2, для здійснення її
розподілу та надання іншому працівнику, який перебуває на черзі.

Вважаючи рішення
незаконним, через неповне з'ясування
судом обставин справи, що мають суттєве значення,  представник ВАТ по будівництву та
реконструкції автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” в апеляційній скарзі вказує,
що суд першої інстанції не належним чином оцінив заяву позивача від 09.08.2006
року, згідно якої ОСОБА_1. та члени його сім'ї з власної волі звернулись до
адміністрації транспортно-експедиційної колони ВАТ по будівництву та
реконструкції автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” з проханням надати їм 4 -
кімнатну квартиру та взяли на себе  зобов'язання,
у разі прийняття позитивного рішення, передати належну їм однокімнатну квартиру
, за адресою: м. АДРЕСА_2, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, для
здійснення її розподілу та надання іншому працівнику, який перебуває на черзі,
в зв'язку із чим,  апелянт  просить скасувати рішення Рівненського
міського суду від 25 березня 2008 року та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовити.

В запереченнях
на апеляційну скаргу позивач вказав, що рішення суду першої інстанції вважає
правильним, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу
відхилити.

В судовому
засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав повністю і просив
її задовольнити, оскільки рішення про надання позивачу та його сім'ї
чотирьохкімнатної квартири було прийнято лише у зв'язку із тим, що позивач та
члени його сім'ї погодились здати належну їм однокімнатну квартиру, якби такої
згоди від останніх не було, відповідно не було б і такого рішення, так як у
відповідача відсутня можливість забезпечувати своїх працівників житлом у тих
розмірах, на яких наполягає позивач.

У разі коли
б  позивач не виявив  бажання отримувати чотирьохкімнатну квартиру,
при умові здачі однокімнатної квартири, адміністрація ВАТ по будівництву та
реконструкції автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” вирішувала б тоді питання
про надання останньому двох чи трьох кімнатної квартири, з урахуванням
наявності у того вже однокімнатної квартири, але ОСОБА_1. з даного приводу
ніяких заяв також не подавав.

Представник
позивача та його адвокат апеляційну скаргу не визнали та просили її відхилити,
як безпідставну, так як у вважали, що у позивача та членів його сім'ї є право
на отримання чотирьох кімнатної квартири, із залишенням в своїй власності
однокімнатної квартири, оскільки житлова площа чотирьохкімнатної квартири не
відповідає нормі середньої забезпеченості жилою площі в місті Рівне, що в свою
чергу є перешкодою для отримання ордеру.

Крім того, заяву
про згоду здати однокімнатну квартиру, у разі надання чотирьохкімнатної
квартири, позивачем було написано під примусом адміністрації ВАТ по будівництву
та реконструкції автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” і цю заяву члени сім'ї
останнього фактично не підписували, а розписався за них сам ОСОБА_1..

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши
матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна
скарга  підлягає задоволенню.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1. суд першої інстанції виходив з того, що  оскільки надана останньому та членам його
сім'ї жила площа, у вигляді чотирьохкімнатної квартири, не відповідала рівню
середньої забезпеченості громадян жилою площею у місті Рівне, тому у
відповідачів не було підстав для прийняття рішення щодо надання позивачу  та його сім'ї
чотирьохкімнатної квартири при умові здачі ними належної ним на праві
приватної власності однокімнатної квартири, в зв'язку із чим і прийняв рішення
про зміну оскаржуваного спільного рішення адміністрації ВАТ по будівництву та
реконструкції автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” та профспілкового комітету
транспортно-експедиційної колони ВАТ по будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” від 10 жовтня 2006 року, в частині, що
стосується умови надання позивачу та його сім'ї іншого житла, 4 - кімнатної
квартири, жилою площею 51.3 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. АДРЕСА_1, яка
полягала у передачі  ними органу, який
здійснює поліпшення житлових умов, свого попереднього житла - 1-кімнтної
квартири, жилою площею 18.0 кв.м., за адресою: м. АДРЕСА_2, для здійснення її
розподілу та надання іншому працівнику, який перебуває на черзі.

Однак, колегія
суддів не погоджується із даним рішенням суду першої інстанції і вважає, що
воно підлягає скасуванню, на підставі п. 3 ч. 1 статті 309 ЦПК України, із
ухваленням у справі нового рішення.

Так, в
матеріалах справи міститься заява позивача та членів його сім'ї від 10 серпня
2006 року на адресу Рівненського МБТІ, ВАТ
„ Рівнешляхбуд” та регіонального відділення Фонду державного майна
України в Рівненській області (а.с. 5),
в якій останні надали згоду на передачу належної їм на праві приватної
власності квартири у державну власність при умові одержання нового житла у
межах  встановленої норми жилої площі.

Пізніше, тобто 3
жовтня 2006 року, позивач ОСОБА_1та члени його сім'ї звернувся до начальника
філії ТЕК ВАТ „Рівнешляхбуд” із заявою, в якій останні конкретно зазначили, що
вони просять надати їм чотирьохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою:
місто АДРЕСА_1, зобов'язались звільнити та передати належну їм однокімнатну
квартиру, за адресою: АДРЕСА_2, органу, що здійснює поліпшення житлових умов,
із зняттям їх із квартирного обліку.

З огляду на те,
що спільне рішення адміністрації ВАТ по будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” та профспілкового комітету транспортно-експедиційної
колони ВАТ по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд”
від 10 жовтня 2006 року про надання позивачу та його сім'ї чотирьохкімнатної
квартири, при умові здачі належної їм чотирьохкімнатної квартири, було прийнято
лише у зв'язку із тим, що сам ОСОБА_1. та члени його сім'ї виявили з даного
приводу бажання, тому, на розсуд колегії суддів, суд першої інстанції не вправі
був вносити корективи в оскаржуване рішення ВАТ по будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” та профспілкового комітету
транспортно-експедиційної колони ВАТ по будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд”, шляхом скасування певної її частини,
оскільки зазначене рішення було прийняте
як компромісне, при наявності згоди на це всіх сторін і з урахуванням
можливості відповідача у такому випадку вирішити питання забезпечення житлом
найбільшої кількості своїх працівників, які перебувають на квартирному обліку.

У разі, коли
позивач та члени його сім'ї, після прийняття оскарженого рішення, дійшли
висновку, що даним рішенням все ж таки було порушено їхнє право на отримання
житла в межах норм, передбачених чинним законодавством, то, на погляд колегії
суддів, останні мали б заявляти вимогу про повне скасування цього рішення, а не
його частини та зобов'язання відповідачів забезпечити їх житлом відповідно до
вимог Закону, з урахуванням їхнього бажання залишити у своїй власності
однокімнатну квартиру, що також не порушувало б права інших працівників
відповідача на поліпшення житлових,  у
зв'язку із чим, в задоволенні позову ОСОБА_1. має бути відмовлено, за
безпідставністю.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну  скаргу ВАТ по будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів „ Рівнешляхбуд” задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду
від 25 березня 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову
ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Рішення  набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Сторони
та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити рішення
апеляційного суду   до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили, з подачею
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий                                       Буцяк
З.І.

Судді
Григоренко М.П.

Демянчук С.В.