У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

23 січня 2008
року                                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
треті особи: Київське обласне управління юстиції, Броварська районна державна
адміністрація, Погребська сільська рада про поновлення строку на подання заяви
про прийняття спадщини, визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
визнання заповітів недійсними, за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8,
про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Броварської
районної державної адміністрації, треті особи: Броварська районна державна
нотаріальна контора, Київське міське управління юстиції про визнання права
власності на спадкове майно за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на
рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 13 липня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поновлення строку на подання заяви про прийняття спадщини,
визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання заповітів
недійсними.

Зазначала, що є дочкою - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті
останньої все належне їй на праві власності майно залишилося в користуванні її
рідного брата ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, тому все рухоме та нерухоме майно перейшло в
користування родини її брата, зокрема дружині померлого - відповідачці по
справі - ОСОБА_2

У грудні 1996 року вона звернулася до Броварської районної державної
нотаріальної контори з метою подати заяву про прийняття спадщини, але державний
нотаріус не прийняла у неї заяви, оскільки у померлої                ОСОБА_6 було відсутнє спадкове
майно. Таким чином позивачка зазначала, що вона пропустила строк для прийняття
спадщини після смерті матері з поважних причин.

Крім того, у 2006 році вона дізналася про наявність заповітів, складених її
матір'ю ОСОБА_6 4 лютого 1980 року на користь       ОСОБА_5 та 30 червня 1993 року на
користь ОСОБА_9.

Посилаючись на зазначені обставини, просила визначити їй додатковий строк
для прийняття спадщини, після померлої ОСОБА_6 терміном шість місяців з дня
набрання рішенням суду законної сили, визнати заповіти ОСОБА_6 від 4 лютого
1980 року та від 30 серпня 1993 року недійсними.

ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення додаткового строку
для прийняття спадщини.

Зазначав, що його матір - ОСОБА_9 є рідною дочкою померлої  ОСОБА_6 ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

У вересні 2005 року йому стало відомо, що ОСОБА_6 мала право на земельну частку
(пай). Його мати - ОСОБА_9 мала право на спадщину, але через свою смерть не встигла
її отримати.

Посилаючись на те, що він не знав про наявність спадкового
майна, а тому строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, просив визначити
йому додатковий строк для прийняття спадщини терміном шість місяців з дня набрання рішенням
суду законної сили.

ОСОБА_5 звернулася в суд із позовом
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку
для прийняття спадщини.

Зазначала, що її мати - ОСОБА_9, яка померла                                        ІНФОРМАЦІЯ_3, була рідною дочкою померлої
ОСОБА_6

Їй стало відомо про те, що ОСОБА_6 мала право на земельну частку
(пай). Її мати - ОСОБА_9 мала право
на спадщину, але через свою смерть не встигла її отримати.

Посилаючись на те, що вона не знала про наявність спадкового
майна, а тому строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, просила
визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини терміном шість місяців з дня набрання рішенням
суду законної сили.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися в суд із позовом
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Броварської районної державної
адміністрації про визнання права власності на спадкове майно.

Зазначали, що ОСОБА_6 30 серпня 1993 році склала заповіт на користь ОСОБА_9 Зазначений заповіт в нотаріальну
контору не пред'являвся.

ОСОБА_9, після смерті ОСОБА_6 прийняла спадщину у вигляді
земельної ділянки площею 0,123 га, яка була їй передана рішенням сільської ради.

Посилаючись на те, що земельна частка (пай) пл. 1 га, розташована
в          с. Погреби, Броварського району,
Київської області входить до спадкової маси померлої 29 липня 1996 року ОСОБА_6 і перейшла в  спадщину за заповітом їй дочці - ОСОБА_9, просили визнати за ними право
на спадкове майно в рівних долях у вигляді земельної частки (паю) пл. 1 га, розташованої
в с. Погреби, Броварського району, Київської області, яка належала ОСОБА_6 і в порядку спадкування перейшла
за заповітом ОСОБА_9, після смерті
якої вони є спадкоємцями за законом.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області
від              23 жовтня 2006 року, залишеним
без зміни ухвалою апеляційного суду Київської області від 13 липня 2007 року, в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволені частково: продовжено їм строк на прийняття спадщини
від ОСОБА_6 після смерті
ОСОБА_9, визнано
за ними право власності в рівних частинах в порядку спадкування на земельну частку
(пай) за рахунок земель запасу на території Погребської сільської ради Броварського
району Київської області в урочищах “Каган” та “Закадаччє” у розмірі 7/18 частин,
тобто по 0,39 га за кожним.

Зобов'язано ОСОБА_3,ОСОБА_4 доплатити судовий збір у розмірі
по 13 грн. 50 коп. з кожного.

Визнано право власності в рівних частинах в порядку спадкування
від ОСОБА_6 після смерті
ОСОБА_7. за ОСОБА_2,              ОСОБА_6, ОСОБА_7 на земельну частку (пай) за
рахунок земель запасу на території Погребської сільської ради Броварського району
Київської області в урочищі “Закадаччє” у розмірі 2/9 частин, тобто по 0,074 га
(2/27 частини) за кожною.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 сплатити судовий збір у розмірі
по 17 грн. з кожної.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_6 просять скасувати зазначені судові рішення, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарг цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційних скарг.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від                     23 жовтня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Київської області від                  13 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Ю.Л. Сенін