У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

5 березня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук
Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою ОСОБА_1 про відшкодування витрат за надану юридичну допомогу,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із заявою про відшкодування
витрат за надану юридичну допомогу по кримінальній справі.

Зазначав, що постановою слідчого прокуратури Гребінківського району
Полтавської області від 13 липня 2004 року його було притягнуто як
обвинуваченого по кримінальній справі за обвинуваченням у скоєнні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України.

Вироком Гребінківського районного суду від 30 травня 2005 року його в
інкримінованому обвинуваченні за ч. 2 ст. 364 та ч. 3 ст. 365 КК України
виправдано. Провадження у справі стосовно нього закрито за відсутністю в його
діях складу злочину.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 3 серпня 2005 року вирок
Гребінківського районного суду від 30 травня 2005 року залишено без зміни.

Посилаючись на те, що ним понесені витрати по оплаті юридичних послуг, наданих
адвокатом за участь у досудовому слідстві у сумі 43 000 грн., просив
відшкодувати йому зазначену суму за рахунок Державного бюджету України.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від               10 травня 2006 року, залишеною без
зміни ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 27 березня 2007 року,
заяву ОСОБА_1задоволено: стягнуто з Державного бюджету України на його
користь                43 000 грн. витрат
за надану юридичну допомогу по кримінальній справі.

У касаційній скарзі прокуратура Полтавської області просить скасувати
оскаржувані судові рішення, а справу передати на новий розгляд, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду” відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові
внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого,
незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході
розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки,
незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи
(посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно із ст. 3 зазначеного Закону відшкодуванню підлягають суми, сплачені
громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги.

Судами встановлено, що вироком Гребінківського районного суду Полтавської
області від 30 травня 2005 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 3 серпня 2005 року,                ОСОБА_1було виправдано за
відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 та ч. 3 ст.
365 КК України.

За таких обставин суди прийшли до обґрунтованого висновку про те, що суми
сплачені ОСОБА_1. у зв'язку з наданням юридичної допомоги за участь у досудовому слідстві
підлягають відшкодуванню за рахунок Державного бюджету України.

При цьому суди обґрунтовано виходили з того, що заявником дотримана
процедура та строки звернення з вимогами про відшкодування шкоди, внаслідок
незаконного засудження, встановленого п. 11 Положення про застосування Закону
України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і
суду", затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної
прокуратури України, Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 р. N
6/5/3/41.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокуратури Полтавської області відхилити.

Ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від                 3 жовтня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від                   27 березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін