Справа № 2-181/08
РІШЕННЯ

Іменем     України

8 квітня 2008 року         Кельменецький районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого - судді:                      Телешмана О.В.,

при секретарі:                                   Бузило М.Л.,

з участю прокурора:
Гриціва В.А.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці
справу за позовом прокурора Кельменецького району в інтересах ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та повернення
житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3викликалися до суду в порядку, встановленому
ЦПК України, про що свідчать розписки про вручення судових повісток.

Позивачка ОСОБА_1 позов прокурора підтримала повністю та пояснила, що
відповідач не виконує умови договору про довічне утримання, не забезпечує її
одягом медикаментами, не надає матеріальну допомогу, в розмірі, встановлену
договором. Нотаріус ОСОБА_4 зачитував в голос договір і відповідачі знали, який
договір вони підписують, проте вони не виконують його умови.

Прокурор Гриців В.А. в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що
відповідач ОСОБА_2 не виконує умови договору довічного утримання . Проведеною прокуратурою Кельменецького
району перевіркою за зверненням
жительки АДРЕСА_1 ОСОБА_1
встановлено, що 25 грудня 2006 року в смт. Кельменці Чернівецької області між нею, - ОСОБА_1 та жителем
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання. Згідно даного договору ОСОБА_1
передала у власність ОСОБА_2  та його дружині - відповідачці ОСОБА_3,
житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1, а
ОСОБА_2, відповідно до
умов договору, зобов'язався забезпечити ОСОБА_1 довічним утриманням, їжею,
одягом, доглядом, необхідною допомогою, медикаментами, житлом, а у разі смерті поховати її.
Вартість вказаного матеріального
забезпечення сторони оцінили в розмірі 300 гривень у місяць. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Однак, з моменту
укладення договору, - з 25.12.2006 року по даний час ОСОБА_2 взятих на себе за договором зобов'язань довічного утримання
(догляду) не виконує, зокрема, не забезпечує ОСОБА_1 одягом, доглядом, необхідною допомогою, медикаментами у розмірі 300 гривень
у місяць. Таким чином, ОСОБА_2 в порушення
вимог чинного законодавства та умов
договору від 25.12.2006 року не виконує взяті на себе зобов'язання щодо утримання, забезпечення їжею, доглядом, необхідною допомогою, медикаментами ОСОБА_1.

В ході судового засідання судом були досліджені наступні докази: копія
договору довічного утримання від 25.12.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, копія
витягу з Державного реєстру правочинів від 25.12.2006 року, копія витягу про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від
25.12.2006 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 29.02.2008 року.

Судом встановлено, що 25 грудня 2006 року в смт. Кельменці Чернівецької області між позивачкою - ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання. Згідно п. 1 даного договору
позивачка ОСОБА_1 передала у власність відповідачу ОСОБА_2, житловий будинок, позначений літерами “АІ”, загальною площею
64,30 кв. м. житловою площею 31,10 кв. м., сарай - “Б” та вбиральню - “В”, які знаходяться в АДРЕСА_1, а ОСОБА_2, відповідно до п.п. 1,6,7
договору, зобов'язався забезпечити ОСОБА_1 довічним утриманням, їжею, одягом,
доглядом, необхідною допомогою, медикаментами,
житлом, а у разі смерті поховати її. Вартість вказаного матеріального забезпечення сторони оцінили в
розмірі 300 гривень у місяць. Отже, між сторонами склалися
правовідносини з приводу довічного утримання. Згідно ст. 744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов'язується
забезпечувати відчужувача утриманням та
(або) доглядом довічно. У договорі
довічною утримання (догляду) відповідно до ст. 749 ЦК України можуть бути визначені всі види
матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими
набувач має забезпечувати відчужувача.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами. З моменту укладення
договору - з 25.12.2006 року по даний час відповідач ОСОБА_2 взятих на себе за договором зобов'язань довічного утримання
(догляду) (п.1, 6, 7) не виконує. Зокрема
він не забезпечує ОСОБА_1 одягом, доглядом,
необхідною допомогою, медикаментами у розмірі, які оцінені сторонами в  300 гривень у місяць. Згідно п. 15 договору від 25.12.2006 року, договір
довічною утримання може бути
розірваний в судовому порядку у випадку невиконання його умов. Відповідно до
ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на
вимогу відчужувана або третьої особи,
на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків,
незалежно від його вини. Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та його
дружина - відповідачка ОСОБА_3, яка є співвласником спірного будинку з
господарськими спорудами згідно ст.60 СК України, не виконували свої зобов'язання
за договором довічного утримання, оскільки вважали даний договір договором
дарування.

Будинок з господарськими спорудами
був переданий відповідачам, що стверджується відміткою Кельменецького БТІ від
18.01.2007 року на договорі про Реєстрацію прав власності на нерухоме майно за
ОСОБА_2

Згідно ч.1 ст. 756 ЦК України разі розірвання
договору довічного утримання
(догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати,
зроблені набувачем на утримання та /або догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених
судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими.

Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3виконували свої зобов'язання за зазначеним вище договором довічного
утримання ( догляду) і не порушували умови договору, а відповідачі, відповідно
до ст. 60 ЦПК України не надали суду доказів, які б підтвердили ту обставину,
що вони не порушували умови зазначеного вище договору та виконували свої
зобов'язання за цим договором.

Враховуючи наведені вище обставини,
суд вважає, що позов
прокурора Кельменецького району в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про розірвання договору довічного утримання та повернення житлового будинку з
господарськими та побутовими спорудами підлягає задоволенню повністю, а саме:
договір довічного утримання між жителькою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження та ОСОБА_2 від 25.12.2006 року зареєстрованого в реєстрі
нотаріальних дій під № 4181 слід розірвати та зобов'язати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути позивачці ОСОБА_1 житловий будинок, позначений літерами “АІ”,
загальною площею -64,30 кв. м., житловою -31,10 кв. м. сарай - “Б” та вбиральню
- “В” які знаходиться в АДРЕСА_1.

Суд вважає, що з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3слід стягнути на користь
держави по 4 ( чотири) гривні 25 (двадцять п'ять) копійок судового збору та по
3 (три ) гривні 75 ( сімдесят п'ять) копійок збору за інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 629,744, 749, 755,756 Цивільного кодексу України, ст. 60
Сімейного кодексу України ст. ст. 3, 8, 10, 15, 79, 88, 213, 214, 215,  ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Кельменецького району
задовольнити повністю.

Договір довічного утримання між жителькою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження  та ОСОБА_3 від 25.12.2006
року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій під № 4181,  розірвати.

Зобов'язати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути
позивачці ОСОБА_1житловий будинок, позначений
літерами “АІ”, загальною площею -64,30 кв. м., житловою -31,10 кв. м. сарай -
“Б” та вбиральню - “В”, які
знаходиться в АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 4 ( чотири) гривні 25 (двадцять
п'ять) копійок судового збору та 3 (три ) гривні 75 ( сімдесят п'ять) копійок
збору за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 4 ( чотири) гривні 25 (двадцять
п'ять) копійок судового збору та 3 (три ) гривні 75 ( сімдесят п'ять) копійок
збору за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження  не було подано. Якщо буде подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження,   рішення суду набере законної після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде  скасовано, набере законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду або апеляційну скаргу може
бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Кельменецького
районного суду. Апеляційна скарга на рішення може бути подана  до апеляційного суду Чернівецької області
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
Кельменецький районний суд.

Суддя: