Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17
червня 2008 року                                                                         м.
Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області в складі:

головуючої
судді                                                                    Лизенко
І.В.,

секретаря
судового засідання                                               Паршиковій
Н.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка
звернулася до суду з вищеназваним позовом, у якому просила стягнути з відповідача
пеню за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що відповідач на
протязі більш ніж 9 місяців не сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, в зв'язку із чим за ним виникла заборгованість по
сплаті аліментів у сумі 3917,02 грн. станом на 24.09.2007 року. Позивачка,
уточнивши позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача пеню за
прострочення сплати аліментів у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за
кожний день прострочення, що складає 12769,42 грн. за період з 03.11.2006 року
по 24.09.2007 року.

У
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі,
пояснивши, що на підставі виконавчого листа №2-2000 від 28.08.2001 року
відповідач зобов'язаний до сплати аліментів на її користь на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, у розмірі &frac14; частини
усіх видів його доходів щомісячно. Відповідач свої зобов'язання належним чином
не виконує, сплачує аліменти один раз на рік, довідку про доходи не надає, хоча
їй відомо, що він працює у Російській Федерації. ВДВС Лисичанського міського
управління юстиції нараховує аліменти відповідачу, як непрацюючому, оскільки
виконавцю він пояснив, що у Росії працює неофіційно. Заборгованість по сплаті
аліментів складає станом на 24.09.2007 року 3917 грн. Остання виплата аліментів
здійснена особисто відповідачем 02.11.2006 року у сумі 2150 грн., визнає, що
дана сума є сплатою аліментів, тому заборгованість почала перебіг з 03.11.2006
року. З жовтня 2007 року аліменти щомісячно сплачує мати відповідача. На даний
час заборгованості по аліментах немає, бо сплачена. На час звернення до суду
заборгованість складала 3917 грн. Визнає, що у листопаді-грудні 2007 року
сплачено заборгованість по аліментам у сумі 3561 грн. Визнає розмір нарахованих
ДВС аліментів, нарахування проведені вірно. Між нею та відповідачем не було
домовленості про те, що аліменти сплачуватимуться один раз на рік.

Представник
відповідача ОСОБА_4. у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що
щомісячно з жовтня 2007 року сплачувала аліменти на користь позивачки з коштів,
що надсилав їй відповідач. Позивачка відмовлялася від отримання від неї
аліментів, мотивуючи тим, що відповідач особисто повинен їй сплачувати, та, на
її думку, з метою збільшення розміру пені. У листопаді 2007 року сплатила
заборгованість по аліментах у сумі 1425 грн., продовжує сплачувати аліменти
щомісячно, від яких позивачка вже не відмовляється, тому на даний час
заборгованості по аліментах немає. Вважає, що немає підстав для нарахування
пені, оскільки між позивачкою та відповідачем навесні 2006 року була досягнута
усна домовленість про те, що відповідач сплачуватиме аліменти раз на рік, коли
приїздить до м. Лисичанська з Росії, де знаходиться на заробітках. У Росії син
працював неофіційно. Постійним місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 де він
зареєстрований. У Росії він знаходиться тимчасово, наймає житло. На даний час
відповідач у Росії зовсім не працює, перебуває у тяжкому матеріальному стані,
наприкінці місяця збирається повернутися додому назовсім, у зв'язку з цим
просила суд зменшити розмір пені, у разі прийняття судом такого рішення.

Представник
відповідача ОСОБА_5. у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що між
сторонами існувала усна домовленість про те, що відповідач сплачуватиме
аліменти по приїзду додому наприкінці року. наприкінці кожного року
заборгованість по аліментах сплачувалась. Позивачка умисно ухилялась від
отримання аліментів від ОСОБА_6., що підтверджується квитанціями про відмову
від отримання аліментів, чим намагалася збільшити розмір пені. Станом на
01.01.2007 року заборгованості по аліментах не було.

Судом досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження;
копія свідоцтва про розірвання шлюбу; довідка про склад сім'ї позивачки;
довідка про розмір заборгованості, копія паспорту ОСОБА_6., довідка про
нарахування та сплату аліментів, копія заяви позивачки від 05.10.2007р., копія
супровідного листа, копія заяви позивачки від 14.06.2005р., копія заяви
позивачки від 08.02.2008р., копія заяви позивачки від 16.01.2008р., копія заяви
позивачки від 07.12.2007р., копії квитанцій, копія трудової книжки відповідача.

Суд,
вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові
докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

В судовому
засіданні встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі до
05.12.2001 року, від спільного подружнього життя мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, що підтверджується копією
свідоцтва про народження (а.с.2). На утримання доньки відповідач зобов'язаний
сплачувати аліменти в розмірі &frac14; частки від усіх видів його доходу щомісячно,
що не заперечується сторонами та підтверджується довідкою (а.с.5).

Відповідач  покладенні на нього обов'язки виконує
неналежним чином, в зв'язку із чим, заборгованість по аліментах складає: станом
на 01.01.2007 року - 18,06 грн., на 01.02.2007 року - 253,06 грн., на
01.03.2007 року - 488,06 грн., на 01.04.2007 року - 723,06 грн., на 01.05.2007
року - 958,06 грн., на 01.06.2007 року - 1193,06 грн., на 01.07.2007 року -
1428,06 грн., на 01.08.2007 року - 1663,06 грн., на 01.09.2007 року - 1998,84
грн., на 01.10.2007 року - 2334,62 грн., що підтверджується довідкою ВДВС
(а.с.58).

Відповідно до
ч.1 ст. 196 СК України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням
суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розмір пені за період з 01.01.2007 року по 01.10.2007 року, протягом якого
відповідачем жодного разу не сплачувалися аліменти та у межах строку позовних
вимог, складає 3381,23 грн.:

18,06 грн./100%х31 день прострочення=5,60 грн.;

253,06 грн./100%х28 днів прострочення=70,86 грн.;

488,06 грн./100%х31 день прострочення=151,30 грн.;

723,06 грн./100%х30 днів прострочення=216,92 грн.;

958,06 грн./100%х31 день прострочення=297 грн.;

1193,06 грн./100%х30 днів прострочення=357,92 грн.;

1428,06 грн./100%х31 день прострочення=442,70 грн.;

1663,06 грн./100%х31 день прострочення=515,55 грн.;

1998,84 грн./100%х30 днів прострочення=599,65 грн.;

2334,62 грн./100%х31 днів прострочення=723,73 грн.

Пояснення позивачки про те, що заборгованість по аліментах створилася з
03.11.2006 року, суд не бере до уваги, оскільки згідно довідки (а.с.58), яка
визнана позивачкою, відповідачем у листопаді 2006 року сплачено заборгованість
по аліментах у сумі 2150 грн.; враховуючи нарахування розміру аліментів, даним
платежем сплачено аліменти за період з березня по грудень 2006 року,
заборгованість по аліментах за грудень 2006 року станом на 01.01.2007 року
склала 18,06 грн.

Таким чином, заборгованість по аліментах утворилась з 01.01.2007 року
внаслідок недоплати відповідачем аліментів за грудень 2006 року у сумі 18,06
грн., які повинен був сплатити протягом грудня 2006 року.

Суд не бере до уваги пояснення представників відповідача про те, що між
сторонами існувала усна домовленість про сплату аліментів раз на рік, оскільки
суду не надано доказів на підтвердження цього, позивачкою факт існування такої
домовленості заперечується.

Пояснення представників відповідача про те, що позивачка ухилялася від
отримання аліментів від ОСОБА_6., чим намагалася збільшити розмір пені, суд не
бере до уваги, оскільки ОСОБА_4. почала перераховувати аліменти на користь
позивачки з жовтня 2007 року, тобто з терміну, який не входить до періоду
позовних вимог, а тому зазначені факти не мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може
бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника
аліментів.

Враховуючи матеріальний стан відповідача, який на цей час не працює,
доходів не має, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.102-105), суд
вважає можливим зменшити розмір пені, що належить до сплати відповідачем,
визначивши його у сумі 1800 грн.

Згідно
ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий
збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
цивільних справ у сумі 7,50 грн.

На підставі викладеного та ст. 196 СК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з
01 січня 2007 року по 24 вересня 2007 року в розмірі 1800 (одна тисяча
вісімсот) гривень.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 51 (п'ятдесят одна) гривня, та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 7
(сім) гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного
суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду заяви про
апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня його проголошення або подання
апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна скарга подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Лисичанського
міського суду Луганської області.

Суддя