справа № 2-275/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня  2008 року
Каланчацький районний суд
Херсонської області

у складі:                                судді
Кравченко К.В.

при секретарі                       Мазур
Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2про відшкодування збитків
та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що  відповідач 19.02.2008р. за оплату здійснював
видалення сім'яників (кастрацію) у належного йому борова (кабана) віком 2 роки
вагою 250 кг. і внаслідок таких дій тварина загинула.  Вважає, що своїми непрофесійними діями,
відповідач задав йому збитків на суму 2625 грн., які він не отримав від продажу
м'яса кабана,  а також моральної шкоди в
розмірі 1000 грн..

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та пояснив, що він
займається вирощуванням та реалізацією свиней і в своєму господарстві виростив
борова (кабана) вагою 250 кг., для продажу м'яса якого необхідно було провести
видалення у нього сім'яників, тобто  його
кастрацію. Для технології вирощування свиней така процедур є стандартною. З
цією метою він звернувся до відповідача, який працює у ветеринарній аптеці.
Відповідач погодився провести кастрацію його кабана за оплату і повідомив, що
він має досвід виконання таких операцій, і як ветеринарний фельдшер має право
на їх проведення.  19.02.2008 року
відповідач двічі ввів його кабану снотворний препарат  та
провів операцію по видалення сім'яників, але кабан після проведення
операції пролежав до 20.02.2008р. і помер. Вважає, що внаслідок дій відповідача
загинула належна йому тварина  і йому
завдано матеріальної шкоди в розмірі її вартості, а також моральної шкоди в
розмірі 1000 грн., яка полягає в душевних стражданнях від порушення його прав.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав та пояснив, що він має диплом фельдшера ветеринарної медицини,
працює завідуючим ветеринарної аптеки і неодноразово проводив операції по
видаленню сім'яників у дорослих кабанів вагою більше 200 кг. і жодних претензій
від власників тварин на нього не надходило, операції проходили успішно. В
лютому 2008 року до нього звернувся позивач з тим,  щоб провести кастрацію його кабану. Він
погодився провести таку операцію за оплату, повідомив позивача, що має досвід і
право на її проведення. 19.02.2008р. він провів операцію по видаленню
сім'яників у кабана позивача. Для цього вів кабану снодійні і заспокійливі
препарати, які використовуються у ветеринарній медицині для цих цілей - седазин
2% та аміназин. Після першої ін'єкції 10 мл. седазину у вену кабан позивача не
заснув, тому через 15 хвилин ввів ще 6 мл. седазину. Повністю кабан не заснув,
тому він проводив операцію, а кабана утримували. Після операції він залишив
кабана коли той лежав та  двигався. З
який причин кабан помер не знає. Вважає, що його вини у смерті тварини не має.
Просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши доводи сторін, перевіривши
матеріали справи, прийшов до наступного.

Факт знаходження у власності позивача борова (кабана) віком 2 роки вагою
250 кг. встановлений судом і сторонами не оспорюється .

Позивач звернувся до відповідача, який працює завідуючим ветеринарної
аптеки,  з пропозицією провести за оплату
операцію по видаленню сім'яників у вказаного кабана, на яку відповідач
погодився.

19.02.2008р. дана операція була проведена відповідачем, а 20.02.2008р.
тварина померла.

Згідно наданого позивачем протоколу розтину трупа тварини, та результатів
досліджень по експертизі №106 за підписом директора Каланчацької державної
ветеринарної лабораторії, будь-яких інфекційних хвороб, які б могли спричинити
смерть тварини не виявлено; причина смерті - набряк легень в результаті
асфіксії (задухи) внаслідок післяопераційного ускладнення.

Допитний в судовому засіданні в якості свідка директор Каланчацької
державної ветеринарної лабораторії ОСОБА_3 пояснив, що розтин трупа тварини
позивача проводився спеціалістом його лабораторії, а ним особисто проводились
дослідження по виявленню інфекційних хвороб, яких не було виявлено. Тварина
загинула безпосередньо після проведення 19.02.2008р. операції по видаленню
сім'яників внаслідок набряку легенів. Причиною таких наслідків могла бути
передозування снодійного, або індивідуальна непереносимість тварини
застосованих до неї  препаратів. Перед
операцією необхідно було провести проби на переносність твариною препаратів.
Право проведення таких операцій мають ветеринари, які мають відповідний дозвіл
на їх проведення, а відповідач такого дозволу не має. Такі препарати як сидазин
та аміназин використовуються при операціях. Передозування седазину могло стати
причиною смерті тварини позивача.

На підтвердження свого права на проведення вказаної операції відповідач
надав копію диплому Каховського державного аграрного технікуму про присвоєння
йому кваліфікації фельдшера ветеринарної медицини та копію посвідчення про
здачу ним під час навчання у вказаному технікумі екзамену по ветеринарній
медицині.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про ветеринарну медицину» ветеринарна практика - діяльність з надання
послуг, пов'язаних з профілактикою, клінічною діагностикою та лікуванням хвороб
тварин і консультуванням з питань ветеринарної медицини, яка провадиться
закладами ветеринарної медицини, у тому числі ліцензованими лікарями
ветеринарної медицини, державними установами ветеринарної медицини. Статтею 100
даного Закону встановлено, що юридичні або фізичні особи (громадяни України,
іноземці та особи без громадянства, які проживають/перебувають на території
України) можуть провадити ветеринарну практику на підставі ліцензії, що
видається відповідно до закону.

Виходячи з вимог наведеного Закону, суд вважає, що відповідач не надав
належних доказів того, що він має право на проведення вищевказаної операції.

Відповідно до ст. 590 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків згідно ст. 11 ЦК
України, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи наведені норми Цивільного Кодексу, суд вважає, що між сторонами
фактично був укладений договір про надання послуг, за яким відповідач  зобов'язався надати позивачу послугу по
виконанню операції з видалення сім'яників кабану позивача з дотриманням вимог,
які зазвичай ставляться до таких операцій, а позивач зобов'язався оплатити
відповідачу зазначену послугу у визначеному сторонами розміру.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду фактичні дані, суд вважає,
що між смертю належної позивачу тварини і проведеною відповідачем операцією є
прямий причинний зв'язок, і такий наслідок не відповідає вимогам, які звичайно
ставляться до операцій по видаленню сім'яників у борова (кабана).

Статтею  906 ЦК України встановлено,
що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору
про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі
наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Відсутність своєї вини, згідно ст. 614 ЦК України,  доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач в ході судового розгляду не довів відсутність своєї вини у
смерті тварини позивача, а покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 про те, що
відповідач проводив операції з видалення сім'яників у належних їм тваринах і
жодних претензій до відповідача вони не мають, наявність вини відповідача у
смерті тварини позивача не спростовують.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки),  доходи, які особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача про те, що внаслідок
загибелі його тварини йому заподіяно збитки в сумі 2625 грн., які він не
отримав від здачі кабана на м'ясо живою вагою. Розмір збитків підтверджений
позивачем належним доказом, яким є довідка ТОВ «Агропромсервіс» про
закупівельні ціни м'яса свинини - борова по 10,5 грн. за 1 кг.  живої ваги на час звернення позивача до суду.

В частині стягнення матеріальної шкоди позов є обґрунтованим і підлягає
задоволенню.

При вирішенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними
в Постанові Пленуму ВСУ N 4 (з наступними змінами) "Про судову практику в
справах про відшкодування морально (немайнової)
шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної
(немайнової) шкоди розглядаються,  коли
право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції,
Цивільного Кодексу,  при порушенні
зобов'язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав
споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і
передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди..

Виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає позовні вимоги в
частині стягнення моральної шкоди необґрунтованими, не підтвердженими належними
доказами і такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають
стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 205, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов   ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 2625 грн., а також 51 грн. судового
збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. В решті позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до  апеляційного суду Херсонської області, через
Каланчацький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.

Суддя :