Справа № 2-1092/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

19 травня 2008 року Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області у складі головуючого судді                                                    Шигірт
Ф.С.,

при секретарі                                                            Кобяковій
О.М.,

за участю позивачки                                                           ОСОБА_1,

відповідача                                                               ОСОБА_2,

розглянувши при попередньому розгляді у приміщенні
Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 18.04.2008р. звернулася до суду з позовом про
стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дитини.

З позовної заяви вбачається, що
сторони перебувають у шлюбі, від якого мають малолітню дитину - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., яка знаходиться на утриманні
позивачки. Батьком дитини є відповідач. Проживають сторони окремо. Відповідач
не виконує належним чином свої обов'язки з утримання дитини. Просила стягнути з
відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки його
доходів щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду до повноліття
дитини.

В суді позивачка підтримала позовні
вимоги і суду пояснила що відповідач працездатний і має постійний прибуток,
захворювань не має, дитина хронічних захворювань не має.

Відповідач  позов визнав в повному обсязі, про що
звернувся до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюються судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд вважає за необхідне задовольнити
позов у зв'язку з тим, що для цого є законні підстави.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції
України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач є
батьком дитини (а.с.2).
Дитина постійно проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.5). Відповідач має постійний прибуток.

Стягнути з відповідача необхідно
аліменти на утримання дитини ОСОБА_3в розмірі ј частки щомісяця, але не меньше
ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2008 року до досягнення дитиною
повноліття.

Керуючись ст.ст. 130, 174, 214, 215
ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184 СК України, ст.51 Конституції України, суд-

В И Р І Ш И В:

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. (що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, що працює
працівником РСЦ 16 ВАТ "Ясинуватський машзавод") на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., в розмірі ј частки
всіх його прибутків щомісяця, починаючи з 18 квітня 2008 року до повноліття
дитини. При цьому мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму передбаченого для
дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 51 гривні на
користь держави та вартість витрат на інформаційно-технічне забезбпечення в
сумі 7 гривень 50 копійок в Державний бюджет Ворошиловського р-ну м. Донецьк в
банк ГУ ДКУ в Донецькій області (р/р: 0004, МФО: 834016, ).

Рішення підлягає обов'язковому
негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один
місяць.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Донецької
області через Ясинуватський міськрайонний суд.

Суддя                                                                                                           Ф.С.Шигірт