УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 травня 2008 року                                                                                                           м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ

апеляційного
суду Хмельницької області

в складі:        головуючого
судді - Самчука П.П.

суддів -                                 Варвус
Ю.Д., Пастощука М.М.

при
секретарі -                      Коробчук
А.А.

з участю:       ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу № 22ц- 1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - правонаступники ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 - на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 04
липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору
дарування недійсним.

Перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и
л а :

ОСОБА_1. 01
серпня 2006 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4., вказавши, що 26
березня 1938 року вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_5 та побудували жилий
будинок поАДРЕСА_1, на який 01 червня 1988 року Волочиським райвиконкомом було
видано свідоцтво про право власності.

14 листопада
2003 року між її чоловіком ОСОБА_5. за її письмовою згодою та їх сином ОСОБА_4
було укладено договір дарування вказаного жилого будинку з господарськими
будівлями, оскільки за віком та станом здоров'я потребували догляду і
матеріальної допомоги і вважали, що уклали договір довічного утримання.

ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

В ході розгляду
справи доповнила позовні вимоги, зазначивши, що її чоловік вимушений був
укласти на вкрай невигідних для них умовах внаслідок збігу тяжких обставин
договір дарування будинковолодіння їхньому синові ОСОБА_4, тому на підставі ст.
57 ЦК УРСР просила визнати зазанчений договір недійним.

Рішенням
Волочиського районного суду від 04 липня 2007 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4.
про визнання договору дарування недійсним відмовлено на підставі ст.ст. 258
ч.2, 267 ЦК України.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1., яку підтримали правонаступники - її дочки ОСОБА_2.
і ОСОБА_3., оскільки сама ОСОБА_1. померла 13 серпня 2007 року, просила
скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задоволити її позовні
вимоги, пославшись, що судом дано неправильну оцінку обставинам справи і
порушено норми матеріального права.

Головуючий у 1- й
інстанції -  Намистюк В.П.                                       Справа -
22ц-1

Доповідач - Самчук П.П.                                                                            Категорія
- 19, 21

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню
з направленням справи на новий розгляд із наступних підстав. При цьому
враховується, що ОСОБА_4. і його представник ОСОБА_6, належним чином
повідомлені про час і місце судового засідання згідно повідомлень про вручення
поштового відправлення, але ОСОБА_6., яка з'явилась в судове засідання, не може
брати участь в розгляді справи в зв'язку закінченням дії виданого її ОСОБА_4
доручення.

ОСОБА_1.
пред'явила позов про визнання недійсним договору дарування від 14 листопада
2003 року, як укладеного на вкрай невигідних для них умовах внаслідок збігу
тяжких обставин, оскільки потребували матеріальної і фізичної допомоги з боку
сина ОСОБА_4. та вважали, що укладається договір довічного утримання і просила
визнати його недійсним на підставі ст. 57 ЦК УРСР.

Судом же
відмовлено ОСОБА_1. в позові на підставі ч. 2 ст. 258, ст. 267 ЦК України
в  зв'язку з пропуском строку позовної
давності. Також в мотивувальній частині рішення
зазначено, що ОСОБА_1 не подано доказів в обґрунтування вимог, але не
вказано, яких саме вимог і не вказано норму закону щодо зазначеної тези.

Проте згідно з
ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Однак ні ОСОБА_4., ні його
представник ОСОБА_6. не подали суду заяву про застосування позовної давності і
така обставина судом не досліджувалась. Лише в судових дебатах ОСОБА_4. просив
відмовити в позові в зв'язку із закінченням строку позовної давності, що не
може замінити письмову заяву про застосування позовної давності.

Викладене
свідчить, що судом відмовлено в позові з підстав, не заявлених сторонами і не
досліджених судом.

Разом з тим
судом не розглянуто позовні вимоги про визнання недійсним договору  дарування з підстав, передбачених ст. 57 ЦК
УРСР,  тобто, суд розглянув не всі вимоги
і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення
судом першої інстанції, що згідно з п.5 ст. 311 ЦПК України є підставою для
скасування рішення з  направленням справи
на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.
307, 311, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - правонаступники ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - задоволити.

Рішення
Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2007 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в  касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
/підпис/

Судді /підписи/

Копія
вірна:   суддя апеляційного суду

Хмельницької області                                              П.П.  Самчук