Справа № 2-79 08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10 квітня 2008 року
Бородянський районний суд

Київської
області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі
- Шилан М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в смт.Бородянка справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
виконком Озерської сільської ради, про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та стягнення матеріальної і моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У вересні 2007 року позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за
договором купівлі-продажу від 16 червня 2004 року вона придбала житловий
будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Озерської сільської
ради від 20 серпня 2004 року вона позивачка приватизувала земельну ділянку,
на якій розташований вказаний будинок та господарські споруди, розміром 0,202
га та отримала Державний акт на право власності на цю земельну ділянку.

На час придбання будинку на території
земельної ділянки біля нього знаходився металевий магазин, який належить
відповідачу.

Вважала, що відповідач незаконно
користується частиною її земельної ділянки площею 0,003 га, так як у
попереднього власника будинку - ОСОБА_3 перебувала у користуванні земельна
ділянка розміром 0,21 га.

Тому просила зобов»язати відповідача
забрати належний йому магазин із її земельної ділянки та не чинити їй перешкод
в користуванні нею, стягнути з відповідача на її користь 3900 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди, завданої користуванням земельною ділянкою, та
10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_4 позов підтримали і викладене підтвердили, визнали, що
позивачка користується земельною ділянкою відповідно до виданого їй Держаного
акту, однак вважали, що вона має право на ділянку більшого розміру, а саме 0,21
га, яка мала їй перейти від попереднього власника.

Відповідач та його представник ОСОБА_5
позов не визнали, суду пояснили, що магазин було збудовано на земельній
ділянці, вилученій у попереднього власника будинку та за його згодою ще в 1996
році і з того часу відповідач правомірно користується даною ділянкою на
підставі договору оренди, укладеного з сільською радою.

Озерська сільська рада свого
представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без
його участі.

Вислухавши пояснення позивачки,
відповідача та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд
вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що за договором
купівлі-продажу від 16 червня 2004 року позивачка придбала житловий будинок
АДРЕСА_1 а.с.6 та 4 вересня 2004 року зареєструвала право власності на нього
а.с.12.

Відповідно до Державного
акту на право власності на земельну ділянку, виданого 10 листопада 2005 року на
підставі рішення Озерської сільської ради від 20 серпня 2004 року, позивачці
передано у власність земельну ділянку за тією ж адресою розміром 0,202 га
а.с.7.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
посилається на те, що на належній їй земельній ділянці знаходиться магазин
відповідача.

Однак, дані обставини не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні та суперечать зібраним по справі доказам.

Як вбачається з висновку
спеціаліста-будівельника від 29 лютого 2008 року, що визнають також і сторони,
позивачка фактично користується земельною ділянкою в розмірах та межах
відповідно до виданого їй Державного акту про право власності на неї
а.с.125-132.

Відповідачу ж спірна земельна ділянка
площею 0,0035 га була надана в оренду із земель комунальної власності вже після
того як частина земельної ділянки розміром 27 кв.м у попереднього власника
будинку ОСОБА_3 була вилучена та передана до земель запасу сільської ради, що
підтверджується копіями рішень Озерської сільської ради від 28 грудня 2000
року, 20 лютого 2001 року, 24 жовтня 2003 року та 26 лютого 2004 року
а.с.97,103-112 та копією договору оренди а.с.42-45.

До того ж, як при передачі
земельної ділянки відповідачу в оренду, так і при приватизації позивачкою
земельної ділянки між землекористувачами погоджувались  їх межі і жодних спорів між ними з цього
приводу не виникало, що підтверджується відповідною технічною документацією
а.с.25-29.

За таких обставин, оскільки будь-яких
порушень землекористування позивачки з боку відповідача судом не встановлено,
підстав для знесення магазину не вбачається, то в позові необхідно відмовити.

При цьому суд не приймає до уваги посилання
позивачки на передачу їй у власність за рішенням Озерської сільської ради від
20 серпня 2004 року земельної ділянки таким же розміром, як і у попереднього
власника будинку - 0,21 га а.с.14,37 та на висновок спеціаліста-будівельника
від 29 лютого 2008 року, яким визначено зменшення її земельної ділянки з 0,21
га до 0,202 га за рахунок встановлення магазину відповідачем, оскільки це
суперечить Державному акту про право власності на земельну ділянку позивачки розміром
лише 0,202 га, який ніким не оспорений та не скасований.

Керуючись ст.125,126,152-154,158 ЗК
України, ст.10,11,209,212-215,218  ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - виконком Озерської сільської
ради, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення
матеріальної і моральної шкоди відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Київської області
через Бородянський районний суд Київської області.

Головуюча-суддя                                                                              Міланіч
А.М.