Справа № 22ц-253/07                                    Головуючий
у 1 інстанції - Покидюк М.В.
Доповідач                -     Подолюк В.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е
Н Е М    У К Р А Ї Н И.

26
березня  2008 року.
місто Луцьк.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі :

головуючого
- судді Шевчук Л.Я.

суддів  - Свистун О.В., Подолюка В.А.

при
секретарі - Матюхіній О.Г.

з участю
представників позивача - Сидорука П.І., Ковальової В.П.

відповідача
ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом колективного підприємства '' Маневичіагробуд
'' до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого жилого приміщення, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Маневицького районного суду Волинської
області від 23 січня 2008 року, -

В С Т А Н О В И Л
А :

В листопаді 2007 року колективне підприємство ''
Маневичіагробуд ''

( далі КП  ''
Маневичіагробуд '') звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про виселення з
гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

Позовні
вимоги мотивувало тим, що 15 лютого 2000 року працівнику підприємства ОСОБА_1
по усній домовленості з керівництвом була надана для тимчасового проживання
кімната в гуртожитку, при умові, що вказане жиле приміщення буде звільнене при
необхідності надання його для проживання іншим працівникам. Оскільки
відповідачу жиле приміщення в гуртожитку було надано без спільного рішення
адміністрації підприємства і відповідного профспілкового комітету, вселення
відбулося без спеціального ордера, ОСОБА_1 з травня 2001 року не перебуває з
позивачем в трудових відносинах, просило виселити його без надання іншого
жилого приміщення.

Рішенням Маневицького         районного  суду від 23 січня 2008 року позов задоволено.
Постановлено виселити ОСОБА_1 з кімнати, яку він займає в гуртожитку АДРЕСА_1 в
смт. Малевичі без надання іншого жилого приміщення.

В
поданій на рішення суду апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 покликаючись на
незаконність судового рішення із-за неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати оскаржуване ним рішення та ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову. Крім того зазначає, що судом не враховано, що документи, на
підставі яких він був вселений в жиле приміщення гуртожитку, знищенні за
давністю терміну їх зберігання, позивачем пропущений строк позовної давності на
зверненням до суду за захистом порушеного права, судом не враховані вимоги
ст.ст.125, ч.2 і 3 ст.132 ЖК України.

В
судовому засіданні відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримали
з підстав наведених в ній, представники позивача апеляційну скаргу заперечили і
просять відхилити її як безпідставну.

Заслухавши
пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст.129 ЖК України єдиною підставою для вселення  на жилу площу гуртожитку є спеціальний ордер,
який видається на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку.

Судом з
пояснень сторін, письмових матеріалів справи (а.с.9,13-14, 21, 22-30,60)
встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з позивачем до травня
2001 року, з 22 серпня 1997 року по 15 лютого 2000 року був зареєстрований і
проживав із сім'єю в наданій його сім'ї квартирі АДРЕСА_2, в лютому 2000 року
на підставі розпорядження керівника КП '' Маневичіагробуд '' був поселений в
жиле приміщення гуртожитку, де проживає по теперішній час.

Суд
першої інстанції задовольняючи позовні вимоги
про виселення ОСОБА_1 з кімнати гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення обґрунтовував свої висновки тим, що відповідачу жила площа в
гуртожитку надана після отримання його сім'єю квартири, без спільного рішення
адміністрації підприємства та профспілкового комітету, ордер , який є єдиною
підставою для вселення в жиле приміщення гуртожитку, йому не видавався, ОСОБА_1
припинив трудові відносини з підприємством.

Такі
висновки суду, як вважає колегія суддів, відповідають встановленим обставинам
справи та наведеним вимогам норм матеріального права, а тому підстав для
скасування судового рішення не вбачається.

Доводи
апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права та про пропуск
позивачем строку позовної давності на звернення до суду за захистом порушеного
права є власним тлумаченням вимог законодавства та встановлених обставин справи
і на правильність висновків суду не впливають.

Інші
доводи апеляційної скарги також не впливають на правильність судового рішення,
яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Маневицького районного суду від 23 січня 2008 року в даній справі залишити без
зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий
Л.Я. Шевчук.

Судді
:
О.В.Свистун.

В.А.Подолюк.