Справа|річ| № 2 -27/2008 р.
РІШЕННЯ

|розв'язання,вирішення,розв'

ІМ'ЯМ
УКРАЇНИ

25
березня 2008 р. Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі:

головуючого
-                   ВИННИЧЕНКО П.П.,
при секретарі -
ОЛІЙНІК Т.А.,

за участю адвоката            ОСОБА_1.,

розглянувши|розгледівши|
у відкритому|відчиненому|
судовому засіданні в місті Ізюмі|ізюмі|
справу за позовом ОСОБА_2до ВАТ „ХАРКІВГАЗ” ІЗЮМСЬКОЇ ФІЛІЇ  про стягнення матеріальної і моральної шкоди,

|помешканням|

УСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної і
моральної шкоди і просила стягнути на її користь 26850 гривень на відшкодування
матеріальних збитків і 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачка вказала
наступне:

1
листопада 2006 року комісією Ізюмської міської ради було встановлено, що в
опалювальний сезон 1997-1998 років вся система опалювання та опалювальний
прилад у будинкуАДРЕСА_1, що належить позивачці, розмерзлись і прийшли у
непридатність для використання.

Облицювальна
плитка на кухні майже вся відстала.

Шпалери
в усіх кімнатах відстали від стін, та пошкоджені грибком.

Дерев'яні
елементи стелі в кухні та кімнатах від підвищеної вологості деформувались.

Дерев'яні
дошки підлоги, короби внутрішніх дверей та віконні рами, міжповерхові сходи
деформувались та місцями прогнили.

До таких
висновків комісія встановила, що причиною таких пошкоджень є відсутність
опалення, як результат підвищення вологості, що в подальшому може привести і до
руйнації несучих конструкцій будинку та створення аварійної ситуації.

Для попередження
аварійної ситуації та експлуатації будинку необхідно відновити всю систему
опалення будинку, замінити та встановити опалювальний прилад, поточний ремонт
приміщень будинку, замінити. по необхідності, дерев'яні короби дверей та
віконні рами, дошки підлоги, дерев'яні елементи стелі, капітальний ремонт
міжповерхових содів.

Такий
стан житлового будинку позивачки стався по вині відповідача із-за зупинення
газопостачання /недостатнього тиску газу/ в зимовий період 1997-1998 років, що
підтверджують жителі мікрорайону. Неодноразово мешканці мікрорайону і позивачка
звертались до адміністрації міськради, до позивача про ремонт газопостачання.

З
відповідачем 9 грудня 1996 року було укладено договір про газопостачання, по
якому відповідач має нести відповідальність подачу природного газу споживачам.
Вважала, що у 1998 році відповідач не виконав умови договору - подав природний
газ під низьким тиском, що і потягло за собою розмерзання опалювальної системи
у будинку позивачки. А оскільки позивачка та члени її сім'ї впродовж значного
часу були за межами міста Ізюма то не змогли своєчасно ліквідувати наслідки
аварії.

Таким
чином вважала, що відповідач завдав їй матеріальну шкоду, згідно з висновком
спеціаліста, на загальну суму 26850 гривень.

Крім
матеріальних збитків, позивачка вважала, що відповідач завдав їй моральної
шкоди, яку вона оцінює у 10000 гривень.

В
зв'язку з аварією позивачка перенесла стрес, опинилась у скрутному становищі. В
будівництво будинку вона вклала значні кошти.

Свого
часу позивачка не змогла звернутись до суду, так як у неї виникли сімейні
проблеми: хвороба мами та тітки, за якими вона доглядала, котрих поховала після
смерті, сама обстежувалась деякий час у різних медичних установах, їй зроблено
операцію. З названих причин, вважала, що строк позовної давності пропущено
позивачкою з поважних причин і він має бути відновлений судом.

На
підставі викладеного вважала, що її позовні вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Представник
відповідача позов не визнала у повному обсязі і просила відмовити в позові. На
підтвердження своїх заперечень проти позову представник відповідача вказала
наступне:

Посилалась
на ст.ст. 256-257, 268 ЦК України і вважала, що строк позовної давності
позивачкою пропущено з неповажних причин майже на 9 років. Вважала, що в законі
передбачено вичерпний перелік випадків на які не поширюється позовна давність і
даний випадок там не передбачений.

Вважала,
що позивачка пропустила строк позовної давності без поважних причин, а вказані
позивачкою причини не можуть бути визнані як форс-мажорні обставини. За весь
цей час позивачка могла надати повноваження своєму представнику. Крім того в
одній із своїх заяв сама позивачка вказує, що вона на протязі 8 років
намагались вирішити питання про спадок будинку після смерті тьоті, в той час
чому вона не вирішувала проблему свого будинку, шляхом подачі простої заяви до
відповідача.

Крім
пропуску строку позовної давності, представник відповідача вважала, що
позивачка нічим не доказала причинний зв'язок між діями газової служби та
розрухою будинку.

Документально
факт аварії у опалювальний сезон 1997-1998 років ніде не зафіксований.
Недостатку тиску у газовій системі в той час не було, що підтверджується
довідками ВАТ „ХАРКІВГАЗ”. З матеріалів справи видно, що позивачка почала звертатись
у різні інстанції тільки в кінці 2006 року.

Не має
ніякої інформації про те в якому стані був будинок до розрухи. З цього
відповідач робить висновок, що вказана комісія встановила тільки те, що
потрібно ремонтувати будинок і носить суб'єктивний характер.

Всі
допитані в суді свідки вказали, що у 1997 році у будинку позивачки ніхто не
проживав, в будинок вони не заходили. А свідок ОСОБА_3. вказав, що до
розмерзання будинок позивачки складався із стін та даху. Крім того позивачка
надала суду квитанції на покупку ПВХ вікон, умивальника, унітазу, металевих
дверей і тому подібне, що не має ніякого відношення до даного предмету спору.
Крім того спеціалістами відповідача по заяві свідка ОСОБА_3. проводилась
доскональна перевірка системи газопостачання і контрольні заміри газу на виході
і в результаті було встановлено, що тиск газу відповідає вимогам.

На
підставі викладеного вважала, що позов не підлягає задоволенню.

Вислухавши
сторони, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, надані сторонами документи,
суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за пропуском строку
позовної давності.

До такого висновку, суд приходить з наступних підстав:

Позовна давність є строк протягом якого особа може
звернутись в суд за захистом свого права.

Позивачка пропустила встановлений строк позовної
давності, встановлений законом 3 роки, і звернулась до суду 13 березня 2007
року.

Позивачка і свідки з її боку вказали, що аварія була
опалювальний сезон 1997-1998 років. З вказаного суд робить висновок, що строк
позовної давності мав закінчитись у 2001 році.

Аналізуючи медичні довідки надані позивачкою, суд не може
визнати їх такими, що дають підставу для зупинення перебігу строку позовної
давності. /л.с. 7-8/.

Аналізуючи заяви позивачки до різних інстанцій видно, що
всі вони /звернення/ датовані 2006-2007 роками, що теж свідчить про те що
позивачка пропустила встановлений термін позовної давності. /л.с. 11-12, 39,
41, 49-50, 53-55/.

Крім того суд враховує і той факт, що опалення в будинках
вмикається в опалювальний сезон кожного року, а позивачка вказує, що вона
тільки у 2005 році повернулась у місто, що теж судом розцінюється як доказ
пропуску позовної давності без поважних причин, оскільки опалення не могло
працювати понад 7 років.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст.ст.
256, 257, 268, 322, 323, 1166, 1167 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_2 в позові до ВАТ „ХАРКІВГАЗ” ІЗЮМСЬКОЇ ФІЛІЇ  про стягнення матеріальної і моральної шкоди
відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Харківської області шляхом подачі протягом 10 днів заяви про оскарження, а
потім у термін 20 днів - апеляційної скарги через Ізюмський міськрайонний суд.

Гол-чий: