У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

26 березня 2008 року                                                             м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,

Данчука В.Г.,

Григор'євої Л.І.,

Косенка В.Й.,-

розглянувши  в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Центрально-Міському районі                   м. Макіївки Донецької області
про відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гірницького районного суду м. Макіївки
від 27 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 9
жовтня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У
вересні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаються
на те, що працював підземним прохідником шахти імені Бажанова в м. Макіївці з
вересня 1997 року до серпня 2004 року. За час роботи на шахті одержав професійне
захворювання. Висновком МСЕК від 11 серпня 2004 року йому вперше встановлено
70% втрати професійної працездатності, а за висновком МСЕК від 1 лютого 2006
року - 60% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом третьої
групи.  Унаслідок професійного
захворювання він переносить фізичні та моральні страждання. Розмір завданої
йому моральної шкоди позивач оцінює в
25 тис. грн., яку просив стягнути з
відповідача.

Рішенням Гірницького
районного суду м. Макіївки від 27 квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області від
9 жовтня 2007 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1. просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення
суду про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права,
порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши
матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає,
що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що п. 22 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік” було зупинено дію підпункту “є” ч.
1 ст. 21, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності”, якими було передбачено відшкодування моральної
шкоди, незалежно від часу настання страхового випадку.  Законом України від 23 лютого 2007 року №
717-У виключено із Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” норми в частині обов'язку Фонду відшкодовувати потерпілим
моральну шкоду, у зв'язку з чим вимоги позивача не грунтуються на законі.

З такими висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

Закон України “Про Державний бюджет України” набрав чинності
з   1 січня 2007 року.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства
не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну
відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актами
цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Вирішуючи спір, суди зазначених
вимог законодавства не врахували, не звернули уваги на те, що висновком МСЕК
від 11 серпня 2004 року позивачу вперше встановлено втрату професійної
працездатності й таким чином право на відшкодування моральної шкоди в нього виникло
ще до набрання чинності актами цивільного законодавства, які припинили
обов'язок Фонду відшкодовувати потерпілим моральну шкоду.

У порушення ст. ст. 212-214 ЦПК
України суди не з'ясували: які правовідносини сторін випливають із встановлених
обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин,  хоча з'ясування цих обставин має істотне
значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин
колегія суддів визнає, що при вирішенні спору судами неправильно застосовані
норми матеріального права, порушені норми процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому ухвалені судові рішення підлягають
скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.
336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Гірницького
районного суду м. Макіївки від 27 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 9 жовтня 2007 року скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко