Справа № 2-169
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р
А Ї Н И

11 березня 2008 року                                                                                              м.
Івано-Франківськ

Тисменицький
районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді             Хоминець М.М.

секретаря                                       Гундич
Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на
спадщину та визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а
н о в и в :

Позивачі звернулися в суд з позовом до
відповідачки
про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та
визнання права
власності на земельну ділянку. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що вони постійно проживали і продовжують проживати у будинковолодінні
АДРЕСА_1, яке відносилось до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_6.,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Покійна залишила нотаріально посвідчений заповіт,
згідно якого спадкоємцями належного їй майна у рівних частках є позивачка
ОСОБА_1 та відповідачкаОСОБА_5. Спадкоємці належно прийняли спадщину і
13.03.2002 р. отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну
ділянку розміром 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства та
обслуговування житлового будинку та на право на земельну частку (пай) у землі,
яка перебуває в колективній власності селянської спілки «Рідна земля», розміром
19,56 в умовних кадастрових гектарах. Згідно рішення Тисменицького районного
суду від 05.03.2007 р. за ними, позивачами, визнано право часткової власності
на вказане будинковолодіння, а саме: за ОСОБА_1 - на 3/10, за рештою позивачів
- на 2/10 за кожним, за відповідачкою - на 1/10. Визнання за ними права
власності на частину будинковолодіння надає їм право на відповідну частину
земельної ділянки, на якій розташоване будинковолодіння та яка необхідна для
користування та обслуговування. Тому просили визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за заповітом у частині спадкування ОСОБА_1 та ОСОБА_5
земельної ділянки 0,25 га та визнати за кожним з позивачів та відповідачкою
право власності на відповідну частину вказаної земельної ділянки.

Позивачі
у судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити.

Відповідачка
в судовому засіданні позов не визнала, вважає оспорюване свідоцтво про право на
спадщину на земельну ділянку законним; при цьому згідна на визнання за нею
права власності на 1/3 частину земельної ділянки 0,25 га. Просила відмовити у
задоволенні позову.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено,
що позивачка ОСОБА_1 і відповідачкаОСОБА_5. 13.03.2002 р. отримали свідоцтво
про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 0,25 га для
ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку,
що розміщена по АДРЕСА_1, та на право на земельну частку (пай) у землі, яка
перебуває в колективній власності селянської спілки «Рідна земля», розміром
19,56 в умовних кадастрових гектарах (а.с.7).

Згідно
рішення Тисменицького районного суду від 05.03.2007 р., яке набрало законної
сили (а.с.4), за сторонами визнано право спільної часткової власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1, а саме: за позивачкою ОСОБА_1 - на 3/10 частини, за
рештою трьома позивачами - на 2/10 частини за кожним, за відповідачкою - на
1/10 частину.

Визнання
за кожною із сторін права власності на частину будинковолодіння надає їм право
на відповідну частину земельної ділянки, на якій розташоване будинковолодіння
та яка необхідна для користування та обслуговування будинковолодіння.
Відповідно до вимог ч.4 ст.120 ЗК України при переході права власності на
будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно
часткам осіб у вартості будівлі та споруди.

Оскільки
оспорюване свідоцтво про право на спадщину за заповітом у частині спадкування
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у рівних долях земельної ділянки 0,25 га для ведення
особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку порушує
права позивачів на володіння, користування та розпорядження відповідними
частинами земельної ділянки пропорційно їх часткам у будинковолодінні, вказане
свідоцтво у цій частині слід визнати недійсним. За позивачкою ОСОБА_1 слід
визнати право власності на 3/10 частини вказаної земельної ділянки, за рештою
трьома позивачами - на 2/10 частини за кожним, за відповідачкою - на 1/10
частину земельної ділянки.

На підставі наведеного,
відповідно до ст.ст. 86, 87, 120, 152 ЗК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов
задовольнити.

Визнати
недійсним свідоцтво про право на спадщину на заповітом, видане 13 березня 2002
року державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори
Колтун С.В., у частині спадкування ОСОБА_1 та ОСОБА_5 земельної ділянки
розміром 2500 кв. м для ведення особистого підсобного господарства та
обслуговування житлового будинку, яка знаходиться на території Черніївської
сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 3/10 частини земельної ділянки розміром 0,25 га
для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового
будинку, яка знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4  право
власності на 2/10 частини земельної ділянки розміром 0,25 га для ведення
особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, яка
знаходиться по АДРЕСА_1, за кожним.

Визнати
за ОСОБА_5 право власності на 1/10 частину земельної ділянки розміром 0,25 га
для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового
будинку, яка знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання
заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк,
рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються через Тисменицький районний суд.

Головуюча                                                                                                                         М.М.Хоминець

Копія вірна:

Суддя                                                                                                                                 М.М.Хоминець