Справа № 22-ц-492/2008 р.                                                Головуючий у 1-й інстанції -
категорія  -  52                                                           Суддя-доповідач   -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

10 квітня 2008 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
- Рибалки В.Г.

суддів -
Криворотенка В.І., Хвостика С.Г.

з участю
секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

та осіб,
які приймають участь у справі - апелянта ОСОБА_1., представника відповідача
Гриценко В.П.,ОСОБА_3., третьої особи ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20
лютого 2008 року  у справі за позовом
ОСОБА_1 до Сумського будівельного коледжу, третя особа: ОСОБА_2 про поновлення
на роботі, зобов'язання встановити педнавантаження, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного
районного суду м. Суми від 20 лютого 2008 року в задоволенні позову ОСОБА_1.
відмовлено за необґрунтованістю позовних вимог.

Вказане рішення ОСОБА_1. оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,
неповноту з'ясування обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та задовольнити його позовні вимоги.

Апелянт вказує, що суд не звернув увагу на відсутність
погодження його звільнення з профспілкою Сумського будівельного коледжу, а також безпідставно відмовив в залученні свідка,
окрім цього вказав що оскаржуваний наказ підписала неуповноважена посадова
особа.

Судом встановлено, що наказом № 309 від 02.09.2003 року
позивача було прийнято на роботу до Сумського будівельного коледжу на посаду
юриста. В подальшому наказом № 420 від 28.10.2004 року його було переведено на
посаду викладача суспільних дисциплін (том № 1 а. с. 24-25; том № 2 а. с. 5-7).

Наказом № 318 від 04.09.2006 року позивачу була оголошена
догана, за скоєння прогулів протягом 29, 30, 31 серпня та 1 вересня 2006 року
без поважних причин (а. с. 14 справи № 2-611/07). Зазначений наказ був
оскаржений позивачем до суду. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від
27.06.2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області
від 14.08.2007 року в задоволенні його позову
про   визнання   незаконним
наказу   про накладення     дисциплінарного     стягнення     та зобов'язання встановити педнавантаження
на 2006-2007 навчальний рік відмовлено (том № 1 а. с. 26-30).

Наказом № 271 від 23.08.2007 року позивача було звільнено
із займаної посади викладача суспільних дисциплін за прогули без поважних
причин, здійснені ним починаючи з 4 вересня 2006 року і по день видання наказу
(том № 1 а. с. 31-32).

Рекомендованим листом від 23.08.2007 року позивачу було
надіслано копію наказу від 23 серпня 2007 року про його звільнення з проханням
з'явитися до відділу кадрів Сумського будівельного коледжу для одержання
трудової книжки. В зв'язку з тим, що позивач до коледжу не з'являвся, листом
від 30.08.2007 року йому було запропоновано дати свою письмову згоду на
пересилку його трудової книжки рекомендованим листом (а. с. 34-35; 38). Так як
і після цього позивач не з'явився за трудовою книжкою та не надав письмової
згоди на пересилку його трудової книжки поштою, комісією у складі працівників
коледжу вона була передана на зберігання у відділ кадрів коледжу, що
підтверджується відповідним актом від 20.09.2007 року на а. с. 37 - том № 1.
Відповідно до повідомлення Сумського поштампу - ЦПЗ № 1 Сумському будівельному
коледжу рекомендовані листи від 23.08.2007 року та від 30.08.2007 року вручені
особисто ОСОБА_1. відповідно 27.08.2007 року та 03.09.2007 року (а. с. 57).
Таким чином з наказом від 23.08.2007 року про звільнення його з займаної посади
викладача суспільних дисциплін, позивач ознайомився, отримавши його по пошті
27.08.2007 року рекомендованим листом, що підтверджується зазначеним
повідомленням Сумського поштампу.

Заслухавши пояснення сторін у
справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість
рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без зміни, з таких
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не
може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, повно, всебічно
встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності зі ст. 212 ч.
1 ЦПК України, дослідив всі наявні докази в справі та дав їм оцінку, що ґрунтується
на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які б ставили під
сумнів законність рішення місцевого суду.

Відповідно п.4 ч.1
ст. 40 та ч.1 ст.43-1 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності
можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу
(в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня)
без поважних причин.

Розірвання
трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без
згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового
представника) допускається у випадку звільнення працівника, який не є членом
первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі,
організації.

Колегія суддів
погоджується з висновками місцевого суду про те, що підстави для поновлення
позивача на посаді викладача суспільних дисциплін коледжу відсутні, оскільки
його звільнення було проведено відповідно до вимог діючого трудового
законодавства. Апелянт не зважаючи на те, що до нього було застосовано
дисциплінарне стягнення у вигляді догани за прогули без поважних причин,  своє відношення до трудової дисципліни не
змінив та продовжував не з'являтися на роботу на протязі тривалого часу
починаючи з 4 вересня 2006 року по день видання наказу про його звільнення.

Посилання апелянта
на те, що при його звільненні керівництво коледжу не звернулось з відповідним
поданням про надання згоди на його звільнення до профспілкової організації
коледжу, членом якої він являється, були предметом судового розгляду. Проте
жодного доказу на підтвердження членства апелянта в профспілці не було добуто.
Даний факт перевіряла і колегія суддів, витребувавши за клопотанням апелянта,
оригінали особових рахунків на позивача за період з 2003 по 2007 рік. Дані про
утримання з нього профспілкових внесків в особових рахунках відсутні.

Колегія суддів не
погоджується і з твердженням апелента про те, що у зв'язку з відсутністю
педнавантаження починаючи з 1 січня 2007 року він не повинен був з'являтися на
роботу, оскільки така його позиція суперечить Положенню про організацію
навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом
Міністерства освіти України №161 від 2 червня 1993 року. Відповідно до даного
нормативного акту робочий час викладача визначається обсягом його навчальної,
методичної та організаційної роботи, графік робочого часу викладача
визначається розкладом аудиторських навчальних занять, консультацій, розкладом
або графіком контрольних заходів та іншими видами робіт, передбаченими
індивідуальними робочими планами викладача. Викладач зобов'язаний дотримуватись
встановленого йому графіка робочого часу. Тобто присутність апелента на
робочому місці, крім викладацьких годин, обумовлена також його участю в
організаційній та методичній роботі педагогічного колективу коледжу

Інші доводи апелянта висновків суду також не
спростовують.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни,
чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20
лютого 2008 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили але може бути оскаржена на протязі двох місяців до Верховного
Суду України з часу її проголошення.

Головуючий
-

Судді -