Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
Берднік  І.С.,                                     Лященко
Н.П., Костенка А.В.,                                Пшонки М.П.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ)
“Севастопольський морський завод” про стягнення середньої заробітної плати за
час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ВАТ
“Севастопольський морський завод” на рішення апеляційного суду               м. Севастополя від 14 червня
в с т а н о в и л а:
У лютому 1999 році ОСОБА_1 звернувся в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 31 грудня 1996 року він був звільнений з роботи за п. 5
ст. 36 КЗпП України. При звільненні відповідач не провів з ним повний
У зв'язку з цим позивач просив стягнути з ВАТ “Севастопольський морський
завод” середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6
Рішенням Нахімовського районного суду м. Севастополя від 26 червня 2003
року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Севастополя від 14 червня 2007 року рішення
суду першої інстанції скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1.

У поданій касаційній скарзі ВАТ “Севастопольський морський завод” просить
скасувати рішення суду апеляційної інстанції й залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скориставшись визначеним ст. 309 ЦПК України правом скасувати рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового рішення, апеляційний суд усупереч ст. ст.
213, 214 ЦПК України, неповно з'ясувавши питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, ухвалив рішення,
яке не може вважатися законним і обґрунтованим.

Правильно визначившись у тому, що відрахунок строку на звернення з позовом
про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні починається з
наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості
затримки розрахунку, апеляційний суд обмежився поясненням представника позивача
(а.с. 162) про те, що невиплачені при звільненні ОСОБА_1 кошти виплачені йому у
вересні 1999 року, а тому строк звернення не пропущений.

При цьому суд не з'ясував, чи відповідають дійсності ці пояснення з
урахуванням пояснень представника позивача (а.с. 98) про те, що повний
розрахунок проведено з ОСОБА_1 30 квітня 1999 року, а також судом не з'ясовано
добровільно чи на підставі судового рішення проведено такий розрахунок.

З'ясування цієї обставини було необхідне, оскільки в разі присудження
заборгованості до стягнення судом відлік строку на звернення до суду про
стягнення компенсації за ст. 117 КЗпП України відраховується з часу присудження
заборгованості, а не з часу виконання рішення суду.

Вживши за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, заходи для  з'ясування цих обставин і одержавши пояснення
представника позивача            (а.с.
91) про те, що справа про стягнення належної ОСОБА_1 заробітної плати
розглядалася судом у 1997 році, та лист відповідача від 14 травня 2007 року №
03-360 (а.с. між 152 та 153) про виплату позивачу 1 346 грн. 62 коп.
заборгованості за рішенням суду від 7 липня 1997 року у справі № 2320, суд цим
доказам оцінки не дав.

З урахуванням таких порушень, які призвели до неправильного вирішення
справи апеляційним судом, його рішення підлягає скасуванню з направленням
справи на новий апеляційний розгляд із підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Севастопольський
морський завод” задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Севастополя від 14 червня 2007 року скасувати,
а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В.
Костенко

Н.П. Лященко

М.П.
Пшонка