У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

30 травня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Куликівської селищної ради про визнання
права власності на будинок,

в с т а н о
в и л а:

У квітні 2007 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним
позовом посилаючись на те, що її мати ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2 і проживали разом у АДРЕСА_1 який на праві власності
зареєстрований за відповідачем. Мати позивачки 1 квітня 1982 року у
Куликівській державній нотаріальній конторі склала заповіт на її ім'я. 26
листопада 1982 року ОСОБА_3 померла. Оскільки будинок побудований у 1979 році,
тобто у період шлюбу матері з відповідачем, ОСОБА_1 вважає, що вона має право
на Ѕ частину спірного будинку у порядку спадкування за заповітом.  На підставі рішення виконкому Куликівської
селищної ради від 26 грудня 2006 року відповідачу ОСОБА_2 видано свідоцтво про
право власності на АДРЕСА_1 Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила задовольнити
її позовні вимоги та визнати частково недійсним свідоцтво про право власності
на будинок від 15 лютого 2007 року та визнати за нею право власності на Ѕ
частину спірного будинку у порядку спадкування за заповітом.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 27 вересня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 20 грудня 2007 року, позов задоволено. Визнано
частково недійсним свідоцтво про право власності на АДРЕСА_1від 15 лютого 2007
року видане на ім'я ОСОБА_2. Визнано за ОСОБА_1, згідно заповіту, право
власності на Ѕ частину АДРЕСА_1

У касаційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 27 вересня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської
області від 20 грудня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І.
Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М. Барсукова