Справа
№2-781/2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2008 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у
складі:

головуючого судді - Устіченко К.І.,

при секретарі - Колодязній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ)
«ОЛЬВІЯЛАТІНВЕСТ» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2008 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ТОВ «ОЛЬВІЯЛАТІНВЕСТ»
про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.  В заяві послався на таке.

Він є власником земельної ділянки площею 4,27 га в межах Першотравневої
сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. 03 березня 2008
року позивач та відповідач уклали договір оренди вказаної земельної ділянки,
строком на 10 років. Вважає, що договір було укладено під впливом помилки та у
зв»язку з застосуванням зі сторони відповідача обману, а тому просив суд його
розірвати.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача позов не визнав. Суду пояснив, що 20 березня 2008
року ТОВ «ОЛЬВІЯЛАТІНВЕСТ» купило, а ТОВ АК «Васильки» продало незавершене
виробництво врожаю 2008 року, а саме посіви пшениці озимої у кількості 164,15
га, де знаходиться і земельний пай позивача. 03 березня 2008 року сторони
уклали договір оренди вказаної земельної ділянки, яку відповідач використовує
для сільськогосподарського товарного виробництва. Договір оренди укладено за
особистою заявою позивача і будь - якого обману з боку відповідача не мало
місця. Вказана земельна ділянка використовується за призначенням згідно з
договором оренди і відповідач в установлені договором терміни сплатить
позивачеві орендну плату за користування земельною ділянкою. Відповідач просив
суд відмовити позивачеві у задоволенні позову за безпідставністю заявлених
позовних вимог.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Як свідчить ксерокопія державного акту на право приватної власності на
землю (а.с.7), І-МК №006900, ОСОБА_1. є власником земельної ділянки площею 4,27
га в межах згідно з планом, яка розташована на території Першотравневої
сільської ради і яка передана йому для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва 02 липня 2001 року.

03 березня 2008 року в с. Першотравневе Снігурівського району Миколаївської
області сторони по справі уклали договір оренди земельної ділянки, згідно з
яким позивач передав відповідачеві в оренду належну йому на праві власності
земельну ділянку, площею 4,27 га нормативною грошовою оцінкою 55215, 91 грн.,
терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,
а відповідач зобов»язався сплачувати позивачеві орендну плату у розмірі 2,5 %
від нормативної грошової оцінки земельної ділянки до 31 грудня кожного року
оренди.

Вказаний договір зареєстрований 23 травня 2008 року  в Снігурівському реєстраційному окрузі ДЗК
№41.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які витікають з умов
договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 229 ч.1 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин,
помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов»язків
сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим призначенням.

В силу ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу
сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього
Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

За змістом вказаної норми Закону істотною помилкою слід розуміти, таке
неправильне сприйняття стороною правочину суб»єкта, предмета чи істотних умов
правочину, що вплинуло на її волевиявлення, якщо за відсутності неправильного
сприйняття за обставинами справи можна зробити висновок про те, що правочин не було
б вчинено. А обман може полягати в тому, що сторона неправдиво заперечує
наявність обставин, що можуть бути перешкодою для вчинення правочину,  або в тому, що вона замовчує їх існування.

В ході судового розгляду справи позивач не надав суду доказів на підтвердження
своїх вимог, а саме: які обманні дії при укладені договору мали місце з боку
відповідача і в чому полягала помилка позивача щодо обставин, які мають
значення стосовно цього правочину.

Згідно ст.60 ЦПК України обов»язок довести ті обставини, на які посилається
сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на сторін.

В той же час відповідач надав суду докази про те, що він став власником
незавершеного виробництва посівів сільгоспкультур колишнього ТОВ АК «Васильки»
і після укладення договору оренди з позивачем, добросовісно виконував умови
договору, проти чого не заперечував сам позивач, а саме: обробляв
сільгоспкультури засіяні на земельній ділянці позивача.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що правочин, який уклали сторони відповідає
вимогам ст.ст. 202, 203, 205 , 207, 208, 210 ЦК України і є дійсним.

Підстав для визнання цього правочину недійсним, судом не встановлено, а
тому суд відмовляє позивачеві у задоволенні його позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3,15, 57, 60, 208, 209, 212 - 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в позові до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЬВІЯЛАТІНВЕСТ» про визнання
недійсним договору оренди земельної ділянки - відмовити за
безпідставністю заявлених позовних вимог.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
10-ти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
через Снігурівський районний суд.

СУДДЯ :