Справа № 22-328/2008                                   Головуючий
у  І інстанції Мирошниченко В.С.
Доповідач  Єгорова С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем  України

2 квітня 2008 року
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

головуючого
Вербицького В.С.

суддів:
Єгорової С.М.

Дуковського О.Л.

при секретарі
Тітенко Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Новоархангельського  районного
суду  від 16 грудня  2005 року
в справі за  позовом  товариства з обмеженою відповідальністю
Агрофірма “Деметра”  до ОСОБА_1  про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
апелянта, вивчивши матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2005 року  товариство з
обмеженою відповідальністю Агрофірма “Деметра” звернулося  в суд з
позовом  до ОСОБА_1  про відшкодування шкоди, завданої
підприємству внаслідок нестачі сільськогосподарського реманенту. Зазначало, що
відповідач прцював керуючим відділком №1 с.Голубенкове ТОВ Агрофірма “Деметра”,
і з ним було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. В червні
2004 року він одержав сільськогосподарське знаряддя - комплект котків для
обробітку площ посіяного соняшника і не повернув його до місця зберігання. В
вересні 2004 року було встановлено, що вказане майно втрачене, чим заподіяно шкоду
на суму 1617 грн.35 коп. Просило стягнути з відповідача вартість втраченого з
його вини майна ТОВ.

Рішенням Новоархангельського
районного суду  від 16 грудня  2005 року позов задоволений. Стягнуто зі
ОСОБА_1 на користь  товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірма “Деметра” 1617 грн.35 коп у відшкодування шкоди
та  51 грн. сплаченого державного мита.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про  скасування вказаного рішення з ухваленням
нового рішення про відмову в позові. Зазначається, що рішення не відповідає
вимогам матеріального та процесуального права, порушує його права. Судом не в
повній мірі досліджено всі обставини справи, дано неправильну оцінку наданим
позивачем доказам, безпідставно зроблено висновок про доведеність вимог щодо
належності йому на праві власності спірного майна.

Колегія  суддів,  заслухавши
доповідача,  пояснення   апелянта, який підтримав скаргу,  дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга  підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи  позов, суд  виходив з того, що в вересні 2004 року було
виявлено нестачу з вини відповідача, який був матеріально відповідальною
особою, комплекту сільськогосподарського реманенту вартістю 1617 грн.35 коп.
Тому на підставі ст. 134 КЗпП України стягнув вказану суму вартості майна зі
ОСОБА_1, який не вжив заходів по його збереженню, чим заподіяв шкоду при
виконанні своїх трудових обов”язків.

Однак,  погодитись  з  такими  висновками
районного  суду не можна, оскільки
вони не відповідають обставинам справи, а також зроблені внаслідок
неправильного  застосування норм
матеріального права.

Відповідно до вимог ст.233  КЗпП
України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях
стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству,
встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником
шкоди.

З  матеріалів  справи
вбачається,  що  ТОВ
Агрофірма  “Деметра”   в вересні 2004 року стало відомо про нестачу
комплекту котків вартістю 1617 грн.35 коп. у відділку №1, керуючим якого був до
1 листопада 2004 року відповідач, про що свідчить акт від 14 вересня 2004 року
(а.с.9). Наказ про відшкодування збитку за рахунок ОСОБА_1, який відповідно до
укладеного з ним договору несе повну матеріальну відповідальність за збереження
матеріальних цінностей, переданих керованому ним відділком №1, був виданий
після його звільнення - 28 грудня 2004 року. Проте, з таким позовом  ТОВ
Агрофірма  “Деметра” звернулось до
суду лише 5 грудня 2005 року, тобто понад рік з дня виявлення  заподіяної шкоди. При цьому позивачем не було
зазначено з яких причин пропущений встановлений законом строк звернення до суду
та не ставилось питання про його поновлення.

Суд  не  звернув
на  це  уваги, чим порушив вимоги закону та права
відповідача.

Також,  судом  було
необгрунтовано зроблено висновок про те, що ОСОБА_1., будучи матеріально
відповідальною особою, не виконав свого обов”язку по збереженню ввіреного йому
майна. В матеріалах справи відсутні відповідні письмові докази, які б
підтверджували обставини щодо належності втраченого майна позивачеві, та
передачі його під звіт відповідачеві.

Рішення
суду  не можна визнати законним і
обгрунтованим, тому що суд при його ухваленні допустив порушення норм
матеріального права і зробив висновки, які не відповідають обставинам справи та
не грунтуються на належних доказах.  Колегія суддів   вважає, що
вказані   порушення   призвели
до неправильного вирішення справи, тому
на підставі пп.3 і 4 ст.309 ЦПК України
рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні позову. Встановлений законом річний строк
звернення з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при
виконанні трудових обов”язків, пропущено без поважних причин, тому з цих
підстав не підлягають задоволенню такі позовні вимоги.

Керуючись ст.ст.303,
307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення  Новоархангельського  районного суду  від 16 грудня
2005 року скасувати.

Відмовити в
задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма
“Деметра”  до  ОСОБА_1
про відшкодування шкоди.

Рішення  набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом  двох місяців  з цього дня.

Головуючий

Судді: