Справа №2-477/08
2008 року                                                 Борзнянський
районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді                             Луговця О.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Борзни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів,  -
позовом до суду про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на
користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, 1993 року народження, посилаючись
на те, що з 2004 року він перебуває в повторному шлюбі, від якого мається інша
неповнолітня дитина, його дружина не працює, знаходячись у відпустці по догляду
за дитиною до досягнення трирічного віку, а він хоча й має постійне місце
роботи, але отримує невелику заробітну плату в сумі 600 грн. В зв”язку з цим, вважає за доцільне
стягувати з нього на користь відповідачки на утримання дочки аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 100 грн. на місяць, при цьому відповідачка матиме
можливість отримувати різницю між встановленим законом мінімальним розміром аліментів
та запропонованою ним сумою аліментів в якості державної допомоги.
В судовому засіданні позивач
заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав; крім
того, зазначив, що працює 15 днів на місяць, є працездатним.
судовому засіданні заявлений позов не визнала, вважає, що відповідач спроможний
сплачувати аліменти в існуючому розмірі.
Заслухавши пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1; шлюб між сторонами розірвано у вересні 2004 року й 02 листопада
2004 року позивач уклав повторний шлюб, від якого в нього мається неповнолітня
дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про розірвання
шлюбу, про одруження та про народження дитини. На підставі рішення
Борзнянського районного суду від 03 лютого 2003 року позивач зобов”язаний
щомісячно сплачувати на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_3
аліменти в розмірі &frac14; частини його доходу, але не менше встановленого
законодавством мінімального розміру, починаючи з 27 січня 2003 року і до
досягнення дитиною повноліття.
Відповідно ст.ст.180, 181 СК України
батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за
рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у
частці від доходу батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.192 СК
України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального або сімейного становища, погіршення або
поліпшення здоров”я когось із них.

Як вбачається з матеріалів справи, на час прийняття судового рішення про стягнення аліментів позивач не
працював, тоді як згідно довідки ТОВ “Ампаро” він з жовтня 2007 року
працевлаштований і отримує постійний заробіток; тривалість робочого часу
позивача складає 15 днів на місяць, він є працездатним і у вільний від роботи
час не позбавлений можливості підшукати додаткові види заробітку.

За змістом ст.180 СК України обов”язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття
покладається на батьків, держава має лише субсидіарний обов”язок щодо матеріального забезпечення дітей у
передбачений законодавством випадках. Згідно з “Конвенцією
про права дитини”, яка ратифікована Верховною Радою
України 27.11.1991р., “Декларацією прав
дитини” насамперед батьки несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати
найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і
допомогу, а тому бажаючи визначити розмір аліментів на рівні 100 грн. на місяць
й таким чином скористатись правом відповідачки на державну допомогу, позивач
переслідує мету перекладення обов”язку по утриманню
дитини з батьків на державу, що не грунтується на законі.

Таким чином,
враховуючи вищевказані обставини справи, суд вважає, що позивач має фінансові
можливості для виплати аліментів в існуючому розмірі, ним не надано суду
доказів погіршення його матеріального становища чи існування інших обставин,
які б згідно ст.ст.184, 192 СК України могли бути підставою для зменшення
розміру стягуваних аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі, а тому в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі
викладеного, керуючись Конвенцією про права дитини, Декларацією прав дитини,
ст.ст.180-184, 192 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В
И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через
Борзнянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
Борзнянського районного суду
О.А.Луговець