Справа № 22-ц-476
2008р.                         Головуючий
у 1-й інстанції   Гриценко П.П.
Категорія 20                                                   Суддя-доповідач
У Х В АЛ А

іменем   України

08 квітня 2008 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Смирнової Т.В.

суддів -  Ведмедь Н.І., Данильченко Л.О.

з участю секретаря судового
засідання - Назарової О.М.

та осіб, які беруть участь у
справі - апелянта ОСОБА_1.,

представника екологічної
інспекції в Сумській області

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Путивльського районного суду від 12 лютого 2008
року у справі за позовом прокурора Путивльського району в інтересах держави в
особі Державної екологічної інспекції в Сумській області до ОСОБА_1, третя
особа: Сафонівська сільська рада,  про
стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор
Путивльського району звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його
наступним.

13
жовтня 2007 року ОСОБА_1. перебував на полюванні на території Сафонівської
сільської ради Путивльського району Сумської області, не маючи дозволу
(ліцензії) на добування диких парнокопитних звірів та взагалі без будь-якого
дозволу на полювання на території Путивльського району.

З
належної йому рушниці відповідач навмисно застрелив дикого кабана, вартість
якого згідно встановленим таксам становить 10 000 грн. за одну тварину, а тому
прокурор і просив стягнути з відповідача на користь держави зазначену суму
збитків.

При
цьому прокурор послався на Закон України «Про Державний бюджет на 2007 рік»,
яким визначено, що грошові стягнення за шкоду, завдану порушенням законодавства
про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються до місцевого,
обласного та державного бюджетів у встановленому співвідношенні.

Рішенням
Путивльського районного суду від 12 лютого 2008 року позов задоволено.

Стягнуто
з ОСОБА_1. на користь держави в особі Сафонівської сільської ради 10 000 грн. в
рахунок відшкодування заподіяної шкоди навколишньому природному середовищу
України.

Стягнуто
з ОСОБА_1. на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ
у розмірі 30 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апелянт
вважає, що рішення є незаконним і таким, що постановлено без достатніх підстав.

Зазначає,
що дійсно 13 жовтня 2007 року він перебував на полюванні в Путивльському
районі, не маючи на це дозволу, однак стверджує, що не вбивав кабана.

Апелянт
пояснює, що він зробив всього один постріл, яким вбив свого сина, і після того
він вже знаходився у такому тяжкому психічному стані, що більше пострілів не
робив. Єдина куля з його рушниці, якою він стріляв і влучив у сина, була
виявлена в ході слідства.

Вказує,
що в матеріалах кримінальної справи відносно нього немає доказів того, що це
саме він застрелив кабана, а тому апелянт вважає, що немає і доказів його вини
в нанесенні шкоди навколишньому природному середовищу.

Крім
того, апелянт просить зважити на ті обставини, що на даний момент він відбуває
покарання, має літніх хворих батьків, матеріальне становище рідних дуже важке,
родина пережила тяжку втрату.

Дослідивши
матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши пояснення апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги,
заперечення проти апеляційної скарги представника екологічної інспекції,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду
- залишенню без зміни з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що 13 жовтня 2007 року ОСОБА_1. разом із своїм
сином та двома іншими особами знаходився на полюванні в урочищі «Жилень» біля
с. Спадщина Путивльського району, не маючи дозволу (ліцензії) на добування
диких парнокопитних звірів, та взагалі без будь-якого дозволу на право
полювання на території Путивльського району. Під час полювання ОСОБА_1. вбив
через необережність свого сина та застрелив кабана.

Вироком
Путивльського районного суду від 18 грудня 2007 року ОСОБА_1. був визнаний
винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 119 КК України «Вбивство через
необережність» та ч. 1 ст. 248 КК України «Незаконне полювання» за полювання і
вбивство дикого кабана.  Засуджений до
обмеження волі на три роки шість місяців з конфіскацією знарядь незаконного
полювання (а.с.4-5).

Вирок
вступив в законну силу.

Вироком
встановлено, що ОСОБА_1., побачивши кабана, вирішив його добути, хоча ліцензії
на відстріл дикого кабана не мав, та зробив в нього  три постріли, після чого кабан зник у кущах.
Він повідомив про це свого сина та інших мисливців, і разом вони вирішили
знайти пораненого кабана. Всі розійшлися в різні боки, і коли він почув в кущах
якийсь шерех, йому здалося, що там знаходиться невиразно видимий кабан, він
зробив туди постріл. Підійшовши до кущів, побачив, що він влучив у свого сина
ОСОБА_2., а неподалік лежав вбитий кабан (а.с.4, вирок суду).

Задовольняючи
позов прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1. вироком суду
визнаний винним і засуджений наряду з іншим злочином і за незаконне полювання,
тобто за порушення правил полювання, що заподіяло істотну шкоду, і вирок суду
вступив у законну силу.

Виходячи
з такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих внаслідок
порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання,  суд стягнув з відповідача на користь держави
10000 грн. шкоди за одного незаконно знищеного кабана.

Колегія
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

В
суді апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_1. фактично підтвердив ту обставину,
що тільки він робив постріли у кабана, тобто саме він, і ніхто інший, своїм
пострілом вбив дикого кабана, і він не може вказати на іншу людину, яка це
зробила.

Відповідно
до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної
сили, обов'язковий  для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з
питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як
вбачається, вироком суду встановлена вина ОСОБА_1. у порушенні правил
полювання, що заподіяло істотну шкоду, тобто встановлена його вина у вбивстві
дикого кабана.

Даний
вирок підсудним не оскаржувався.

За
таких підстав, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не спростовують
висновків суду.

Посилання
апелянта на тяжкий матеріальний стан його рідних та їх хвороби не є підставою
для скасування вірного по своїй суті рішення та для відмови в позові.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно
з'ясував всі обставини, що мають значення для справи, надав правильну оцінку
доказам по справі та правильно вирішив спір, а тому відсутні підстави для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів:

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Путивльського
районного суду від 12 лютого 2008 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -