№2-294/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13  березня 2008    року
Печерський  районний суд м. Києва
в складі :

головуючого   -
судді Кафідової О.В.,

при
секретарі  -                    Нечаєвій Ю.Ю..,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні в м.Києві
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Луганської  філії
Товариства з  обмеженою
відповідальністю „Вищий  навчальний  заклад „Університет сучасних знань”,
Товариства з  обмеженою відповідальністю
„Вищий  навчальний  заклад „Університет сучасних знань”   про зобов”язання  видати
документ , стягнення матеріальної
та моральної  шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач  звернувся
до суду з позовом до відповідачів та просить постановити рішення, яким
зобов”язати Університет сучасних знань видати документ про освіту державного
зразка на його ім”я; стягнути з відповідачів солідарно на його користь моральну
шкоду в розмірі 2000,00 грн. та матеріальну шкоду - 6000,00 грн., посилаючись
на те, що з 23.08.2003 р. по липень 2006 року навчався в Луганській філії  Університету сучасних знань, та після
успішного складання державних іспитів звернувся до керівництва Університету з
проханням видати документ про освіту державного зразка, як це передбачено п.п. 2.1
Контракту від 23.08.2003 року, але на його неодноразові звернення  та після повної оплати навчання, з невідомих
йому причин документу про освіту не було видано. Крім того, в результаті
порушення зобов”язань настали правові наслідки, встановлені договором та
законом, а саме завдання матеріальних збитків та моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ “Вищий навчальний заклад”
Уніерситету сучасних знань” в судове засідання вдруге не з”явився, будучи
належним чином повідомленний про день, час та місце слухання справи, що
підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення та
розпискою-повідомленням про наступне судове засідання, але направив на адресу
суду письмові заперечення в яких позовні вимоги щодо зобов”язання видати   документ про освіту визнав, а щодо
відшкодування матеріальної шкоди заперечував, оскільки зазначені вимоги з
вимогою про видачу документа про освіту не можуть бути задоволені одночасно, бо
є взаємовиключаючими, так як позивач проходив навчання на платній (контрактній)
основі, а грошові кошти в сумі 6000,00 грн. складають вартість отриманих
позивачем знань за період навчання. Крім того, вважає, що сума моральної шкоди є
безпідставною та необгрунтованою.

Представник відповідача Луганської  філії  Товариства з
обмеженою відповідальністю „Вищий
навчальний  заклад „Університет
сучасних знань” в судове засідання жодного разу
не з”явився, будучи належним чином повідомленний про день, час та місце
слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового
відправлення.

Суд визнав можливим слухати справу у відсутність
представників відповідачів.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача,
суд приходить до наступних  висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, що  23.08.2003 року між Університетом сучасних
знань та позивачем ОСОБА_1. було укладено контракт на навчання в Університеті
Сучасних Знань Луганська філія.

Позивачем були належним чином виконані всі умови
зазначеного Контракту, а відповідач в порушення п.п. 2.1 Контракту та чинного
законодавства не видав випускнику (позивачу) документ про освіту державного
зразка.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов”язанння має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначеного
Кодексу.

Відповідачі взяли на себе зобов”язання  на підставі Контракту від 23.08.2003 року
видати випускнику документ про освіту державного зразка, але з невідомих причин
після повного виконання позивачем договірних зобов”язань, не виконали взяті на
себе зобов”язання в частині видачі зазначеного документа.

Згідно ч. 1 ст. 520 ЦК України якщо у зобов”язанні
встановленний строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей
строк, тобто відповідачі повині були виконати договірні зобов”язання в строк
встановлений Контрактом, а саме 1 вересня 2006 року, а повне виконання стронами
контракту підтверджується Листом Президента Університету сучасних знань В.І.
Кушерець від 19.09.2007 року, в якому останній визнав факт не виконання
договірного зобов”язання в  частині
видачі диплому та повідомив, що оформлення та видачу диплому за
освітньо-кваліфікаційним рівнем “спеціаліст” за напрямком підготовки “Право”  на ім”я позивача буде здійсненно орієнтовно в
жовтня - листопаді 2007 року, але не виконано і на сьогодні.

Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6000,00 грн.  з вимогою про видачу документа про освіту не
можуть бути задоволені одночасно, бо є взаємовиключаючими, так як позивач
проходив навчання на платній (контрактній) основі, а грошові кошти в сумі
6000,00 грн. складають вартість отриманих позивачем знань за період навчання.

Крім того, відповідно до
Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” позивачем не зазначено, чим
підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних та фізичних страждань, за
яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача
та інші, а також позивачем, не вказано, з якого розрахунку (а також відсутній
розрахунок) виходив позивач, визначаючи суму моральної шкоди в розмірі 20000,00
грн., а також, в чому полягає завдання моральної шкоди позивачу.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей
потерпілого або  позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо
вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які
мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки доказів на обґрунтування розміру моральної шкоди позивачем не
надано, суд вважає факт її спричинення не доведеним в  судовому засіданні.

Таким чином, суд, оцінюючі зібрані по
справі докази в їх сукупності, вважає не встановленим факт завдання
матеріальної  та моральної шкоди позивачу
з вини відповідачів, а тому позовні вимоги в даній частині не підлягають
задоволенню.

У зв”язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині  зобов”язання Товариства з  обмеженою відповідальністю „Вищий  навчальний
заклад „Університет сучасних знань”
видати позивачу  диплом за  освітньо-кваліфікаційним рівнем „спеціаліст”
, що передбачено умовами контракту,  а в
іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за відсутністю правових
підстав.

На підставі викладеного та керуючись
Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного Суду України “Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, ст. 16, 23,
526, 530  ЦК України;   ст. ст. 10,11,60‚88, 208, 209, 212, 213,215
ЦПК України    суд -

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву ОСОБА_1 до
Луганської  філії  Товариства з
обмеженою відповідальністю „Вищий
навчальний  заклад „Університет
сучасних знань”, Товариства з  обмеженою
відповідальністю „Вищий  навчальний  заклад „Університет сучасних знань”   про зобов”язання  видати
документ , стягнення матеріальної
та моральної  шкоди       - задовольнити частково       .

Зобов”язати Товариства з  обмеженою відповідальністю
„Вищий  навчальний  заклад „Університет сучасних знань”  видати ОСОБА_1   диплом за
освітньо-кваліфікаційним рівнем „спеціаліст” .

В іншій частині  позовних вимог  ОСОБА_1. - відмовити .

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного  суду  м. Києва
через Печерський  районний   суд м. Києва .

Заяву про  апеляційне  оскарження рішення  суду
може  бути подано  протягом 10
днів  з  дня
проголошення  рішення  .

Апеляційна  скарга  на
рішення  суду  подається
протягом  20 днів після  подання заяви про апеляційне оскарження .

СУДДЯ: