№2- 513/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

09  квітня 2008     року
Печерський  районний суд м. Києва
в складі :

головуючого   -
судді Кафідової О.В.,

при
секретарі  -              Рудницькій З.А.,Нечаєвій
Ю.Ю.,Глібко Н.В..,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні в м.Києві
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1
до Дочірнього підприємства  „ЕКОС”
, 3-ті особи  військова частина А2100,
військова частина А2084  про
відшкодування  моральної  шкоди
,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача та  просить стягнути   завдану
йому неправомірними діями
працівниками відповідача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. ,  посилаючись
на те, що працвники відповідача безпідставно виселили його з  займаної
кімнати в  гуртожитку  відповідача , утримували  у
себе  тривалий час  речі
позивача   , в  зв”язку
з чим  йому  не
було де  проживати , позивач  вимушено мешкав в  казармі, чим було створено  невиносимі
умови для належної    служби
в  збройних  силах
України     . При цьому   таки
дії  працівників  відповідача порушили його конституційні права
і інтереси, в  зв”язку з  чим було
пережито тяжкий моральний стрес та з
спричиненими моральними переживаннями та хвилюванням погіршився його
стан здоров'я, ускладнилися життєві та службові стосунки.

В
судовому засіданні позивач , представник
позивача  позовні вимоги
підтримали,    просили позов  задовольнити в  повному
обсязі  .

Представник відповідача  в  судовому
засіданні  проти  позову
заперечував ,  посилаючись на  те , що
їх  працівники діяли  не  у
відповідності  за  своїми посадовими обов”язками , вийшли
за  їх
межі  , тому  вони , як
роботодавці  не  можуть нести відповідальність за  дії своїх
працівників   , Крім  того , просили врахувати , що  військова
частина  , яка укладала  договір
оренди з ними в інтересах  позивача  , не
оплачувала належні  за  договором суми оренди  ,
просили в  задоволенні  позову
відмовити .

Представник 3-ї  особи В/Ч А2100 в
судове  засідання  не з”явився ,   про час і
місце  слухання справи
повідомлявся належним чином , причини неявки в суд не повідомив , суд
визнав  можливим слухати справу за
відсутності  представника  3-ї
особи на  підставі  наявних в
матеріалах  справи  доказів
про права та взаємовідносини сторін .

Представник 3-ї особи В/Ч А2084  в
судовому  засіданні  позов
позивача ОСОБА_1 підтримав  ,
просив  задовольнити .

Суд , вислухавши пояснення
позивача, представника позивача, представників
відповідача ,представника  3-ї
особи ,   допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, приходить до  наступних
висновків .

Судом  встановлено, що   договором №25 про компенсаційні  витрати на
утримання житлового фонду
дочірнього підприємства „ЕКОС”
холдінгової  компанії
„Київмісьбуд” на 2007  рік  від 02.01.2007  року  ,
який  укладено мід  відповідачем ДП „ЕКОС” та В/Ч  А 2100
, обумовлено проживання позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_1  строком на 6
місяців  з 01.01.2007  року
по 30.07.2007  року , з  оплатою 3000 грн. 00 коп. за весь час  .

Зазначений  проміжок
часу  позивач  ОСОБА_1 проживавв кімнаті  гуртожитку , зазначені  обставини
не  заперечували  сторони в
судовому  засіданні .

Після  закінчення
терміну  договору  від 02.01.2007  року
відповідач надсилав  позивачу  попередження
, щодо звільнення  ліжко-місць у
кімнаті 12б гуртожитку АДРЕСА_1  ,
однак  позивач  не
звільнив  гуртожиток в  добровільному
порядку .

Як
вбачається  з  матеріалів
перевірки  по заявіОСОБА_1  про незаконне
виселення  з гуртожитка АДРЕСА_1 ,
проведеної  Деснянським РУ ГУ МВС України
в м. Києві,  за  результатами якої  винесено постанову  про відмову в порушенні  кримінальної справи  від 08.11.2007  року , встанволено , що 24.10.2007  року
після  численних  попереджень
щодо звільнення кімнати ,
працівниками гуртожитку було опечатано кімнату , де  проживав ОСОБА_1, а особисті речі
ОСОБА_1  знаходились в камері  схову гуртожитка  і
мають бути повернуті  в любий  час  за  його проханням .

При цьому  , хоча в ході
проведеної перевірки формально вбачались ознаки  злочину , передбаченого ст. 356 КК України ,
на підставі п.2 ст. 6 КПК  - в  порушенні кримінальної  справи відмовлено.

Постанова Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві  від 08.11.2007 року   набула
чинності  , сторонами не  оскаржувалась у  встановленому
законом  порядку  ,   в
матеріалах перевірки містяться
письмові  пояснення  ОСОБА_2, яка працює  завідуючою
камери схову   гуртожитку  ЖЕУ „Лівобережне”  АДРЕСА_1, ОСОБА_3, яка  працює завідуючою  гуртожитку
АДРЕСА_1.

Як вбачається  з
письмових  пояснень  працівників
відповідача  , які були оголошені
в судовому  засіданні , ними дійсно було
в денний  час опечатано кімнату , в
якій  мешкав  позивач ОСОБА_1, в  його присутності  змінено замки на  вхідних
дверях  в кімнату  гуртожитку , винесено його речі  та повідомлено , що він їх має  забрати всі
разом   одночасно.

Таким
чином  ,  посилання
представника  відповідача  на  ту  обставину
, що  їх  працівники діяли  як приватні
люди , а  не  як
працівники за  своїми посадовими
обов”язками   є необгрунтованими ,  оскільки є
постанова  про відмову в  порушенні
кримінальної  справи   ,
якою  встановлені  факт
опечатування кімнати позивача , його виселення  без судового рішення, віднесення  особистих
речей  до камери схову , чим було
порушено   прав  позивача
,  дії  працівників відповідача  при
цьому  визнані  неправомірними .

Крім
того , як встановлено в судовому
засіданні  між  відповідачем та військовою частиною А 2084  , згодом в
листопаді  місяці 2007 року   було укладено продовжений  договір на
проживання позивача  в  гуртожитку

Відповідно до ст. 1167 моральна  шкода , завдана  фізичній
або  юридичній  особі
діями чи бездіяльністю  ,
відшкодовується  особою  , яка її
завдала .

Згідно ст. 1172  ЦК України
юридична  або фізична  особа
відшкодовує  шкоду , завдану  їхнім працівником під час  виокнання ним своїх трудових ( службових )
обов”язків .

Доказів , що
працівники відповідача  діяли як  приватні
фізичні  особи  по відношенню до позивача  при опечатуванні  кімнати та виселенні  позивача з
кімнати , представником
відповідача  суду  не
надано .

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог,
характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань
потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно
до  Постанови Пленуму Верховного Суду
України за  № 4 від 31.03.95 року ( в
останній редакції) „Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди” зазначено , що під моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній особі, незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Поставлені позивачу  ОСОБА_1  діагнози
та стан  його здоров”я  за
наданими ним медичними довідками ( а.с. 24-28) не перебувають у
причинному зв”язку з  діями
працівників  відповідача  під час
виселення 24.10.2007  року .

До показів  свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, суд відноситься  критично,
оскільки жоден свідок  не  був
присутнім при опечатанні кімнати позивача , виселенні  з кімнати і є
друзями, рідними  та
співслужбовцями позивача   .

Оскільки  доказів  на
обгрунтування  розміру  моральної
шкоди позивачем не  надано , суд
вважає факт її спричинення доведеним в узагальненому вигляді  моральних
страждань .

Таким
чином  ,   з
урахуванням  обставин  справи
,  наданих    письмових
доказів   , суд  вважає належною  до
стягнення  з  відповідача суму  моральної
шкоди  в  розмірі 1 000 грн. 00  коп.  ,
відповідно  до  вимог
закону .

На
підставі   викладеного  та
керуючись ст. 41 Конституцією України , ст. ст. 10,  60, 131, 140,   174 , 195 , 208, 209, 212, 213, 214, 215,
218 ЦПК України, ст. ст. 387, 1167, 1172 ЦК України, ,  Постановою Пленуму Верховного Суду України
„Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової /
шкоди” ,   суд , -

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву ОСОБА_1  до Дочірнього підприємства  „ЄКОС” , 3-ті особи  військова частина А2100, військова частина
А2084  про відшкодування  моральної
шкоди   - задовольнити частково       .

Стягнути з Дочірнього підприємства
„ЄКОС”   на користь ОСОБА_1  моральну
шкоду  в сумі 1 000 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного  суду  м. Києва
через Печерський  районний   суд м. Києва .

Заяву про  апеляційне  оскарження рішення  суду
може  бути подано  протягом 10
днів  з  дня
проголошення  рішення  .

Апеляційна  скарга  на
рішення  суду  подається
протягом  20 днів після  подання заяви про апеляційне оскарження .

СУДДЯ: