Справа № 2-275/2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 року                                            Криворізький
районний суд

Дніпропетровської
області

у складі:

головуючого судді:                                        Приміч Г.І.

при   секретарі                                                Поліщук Л.І.

за участю:

відповідачів                                          ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про  стягнення суми боргу та збитків за договором
позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом 20.02.2008 року, при цьому уточнюючи свої позовні вимоги посилався на
те, що між ним та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які перебувають у шлюбі між
собою, 11.09.2005 року було укладено договір позики, відповідно до якого він
передав відповідачам 81150 грн., що в доларовому еквіваленті складало 14750
доларів США, строком на 1 рік, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов'язалися повернути
вказану суму боргу до 11.09.2006 року зі щомісячною сплатою відсотків в сумі
2500 гривень, про що ОСОБА_1 власноручно було складено розписку, яка була
підписана кожним із відповідачів - ОСОБА_1та ОСОБА_2.

Відповідачі взяті на себе зобов'язання за
договором позики належним чином не виконали, повернувши лише 2000 грн.
29.03.2008 року, відсотки за договором позики взагалі не сплатили, у зв'язку з
чим у них сформувалася заборгованість за договором позики від 11.09.2005 року в
сумі 155423,97 грн., з яких 79150 грн. - заборгованість по основному боргу та
76273,97 грн. - заборгованість по відсоткам за користування позикою за період з
11.09.2005 року по 26.03.2008 року, які позивач і просив стягнути солідарно з
відповідачів в судовому порядку.

Крім цього, у зв'язку з простроченням
зобов'язання відповідачами, позивач просив стягнути з них солідарно збитки від
інфляції за період з жовтня 2006 року по лютий 2008 року в розмірі 24220,76
грн. та 3% річних від простроченої суми за період з 11.09.2006 року по
15.03.2008 року, що складає 3755,13 грн.,
в підтвердження яких надав розрахунки. Також позивач просив суд стягнути
солідарно з відповідачів понесені ним та документально підтверджені судові
витрати в розмірі 1213,37 грн.

01.04.2008 року позивач до суду не з'явився,
відповідно до його заяви від 31.03.2008 року
просив суд закінчити розгляд справи за його відсутності, при цьому
уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2в судовому засіданні
позовні вимоги позивача визнав частково, а саме визнав вимоги, які заявляв
позивач у  зміненому позові від  17.03.2008 року та не заперечував проти
стягнення  безпосередньо з нього  119170,39 грн. з яких сума основного боргу за
договором позики - 79150 грн., сума відшкодування 3% річних  в розмірі - 3515,02 грн., інфляційних витрат
- 18558,99 грн., а також відсотків за користування позикою в розмірі 17946,38
грн., розрахунок яких здійснено на підставі облікової ставки Національного
банку України.

В обґрунтування заперечень проти стягнення
відсотків за користування позикою в розмірі 76273,97 грн. відповідач
ОСОБА_2посилався на те, що пункт договору позики від 11.09.2005 року був
написаний під тиском позивача, після складення основного тексту розписки.
ОСОБА_2не заперечував, що договір позики з позивачем від 11.09.2005 року був
укладений ним та його дружиною добровільно, при цьому вказував, що гроші
позичалися для його цілей, а саме для розвитку ковбасного цеху, який
зареєстрований на ім`я його дружини ОСОБА_1, але позивач, знаючи, що все
належне їм майно зареєстроване на ОСОБА_1, вказував на те, що може позичити
кошти лише, якщо в розписці буде вказана ОСОБА_1 Також відповідач вказував, що
на протязі року з моменту укладення договору позики, він віддавав позивачу
щомісяця по 1750 грн., але  загальну суму
назвати не може.

Відповідачка ОСОБА_1 позовні вимоги позивача
не визнала, вказувала на те, що кошти за розпискою від 11.09.2005 року
позичалися для її чоловіка, для яких цілей їй не відомо, вона до них відношення
не має, при цьому не заперечувала, що текст розписки був написаний нею та
підписаний власноручно. Також вказувала, що положення про сплату щомісячних
відсотків в сумі 2500 грн. за договором позики було дописане нею пізніше, під
погрозами позивача.

Суд, вислухавши сторони, доводи якими кожен з
них обґрунтовував свої вимоги та заперечення, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів
(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики
має бути укладений в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, при цьому При цьому відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України право чин
вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в
одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що на
підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена
розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В судовому засіданні було встановлено, що 11
вересня 2005 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого
позивач передав відповідачам 81150 грн., строком на 1 рік, а останні прийняли
їх та зобов'язалися їх повернути, у визначені договором строки, тобто до
11.09.2006 року, про що відповідачкою ОСОБА_1було власноручно складено
розписку, яка була підписана нею та відповідачем ОСОБА_2(л.с. 6).

Факт отримання коштів відповідачами не
оспорюється, а посилання відповідачки ОСОБА_1 про те, що кошти позичав її
чоловік ОСОБА_2 спростовуються текстом розписки від 11.09.2005 року, текст якої
написаний нею власноручно, що вона і не заперечувала,  та підписаний нею та ОСОБА_2 (л.с. 6).

Відповідно
до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, якщо договором
не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової
ставки НБУ.

Стаття 626 ЦК України договором є
домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або
припинення прав та обов'язків, при цьому відповідно до ст.6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов
договору.

Договором позики від 11.09.2005 року
обумовлені відсотки за користування кредитом в розмірі 2500 грн. щомісячно
(л.с. 6), а тому посилання відповідача ОСОБА_2 про необхідність розрахунку
відсотків виходячи з облікової ставки НБУ є безпідставними, адже розмір
відсотків визначений договором,  про що
він не заперечував в ході попередніх судових засідань, а посилання  в подальшому відповідачів про те, що вказаний
пункт договору був дописаний в розписці під тиском та погрозами позивача, суд
розцінює критично, оскільки в порушення ст. 60 ЦПК України відповідачі не
надали належних доказів в підтвердження вказаних фактів.

Посилання відповідача ОСОБА_2 про те, що він
на протязі року віддавав позивачу щомісяця по 1750 грн., не знайшли свого
підтвердження в ході судового засідання, оскільки заперечувалися позивачем, в
наданій суду розписці не міститься відмітки про часткове повернення боргу.

Оскільки відповідачі (боржники) видали
кредитору в посвідчення зобов'язання борговий документ, то позивач (кредитор),
приймаючи виконання повинен був повернути цей документ, або скласти про отримання
коштів відповідну розписку. Знаходження розписки у позивачки (позикодавця) без
відмітки про часткове повернення боргу свідчить про те, що боргове зобов'язання
не виконувалося.

Як слідує із заяви позивача від 31.03.2008
року, відповідачі 29.03.2008 року частково відшкодували йому суму основного
боргу в розмірі 2000 грн., про що не заперечували і відповідачі (л.с. 56).

Таким чином неповерненою залишається сума
боргу в розмірі 79150 грн. (81150 грн. - 2000 = 79150 грн.), яка і підлягає
солідарному стягненню з відповідачів в рахунок відшкодування основного боргу за
договором позики.

Розпискою від 11.09.2005 року передбачена
сплата відсотків за договором в сумі 2500 грн. щомісяця, що складає 36,97 %
річних ((2500 грн. х 12 міс)81150 грн. 100%).

Виходячи з цього з відповідачів солідарно на
користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування позикою в сумі
76273,97 грн. за період з 11.09.2005 року по 26.03.2008 року (928 днів) згідно
слідуючого розрахунку:

81150 грн.(сума боргу) х 36,97% (відсотки річні)
х 928 (дні прострочення) (365 дн. х 100%)

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених
змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 625 ЦК України
боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання, при цьому боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд встановив, що відповідачі неналежним
чином виконували взяті на себе зобов'язання за договором позики від 11.09.2005
року, оскільки у визначений договором строк до 11.09.2006 року не повернули
суму боргу та не сплатили проценти, а лише частково в сумі 2000 грн. повернули
суму основного боргу 29.03.2008 року,
прострочили строки повернення боргу, тому відповідачі відповідно до ст..
625 ЦК України за період з 11.09.2006 року по 15.03.2008 року мають сплатити
позивачу 3% річних від суми боргу, що складає 3755,13 грн. згідно слідуючого
розрахунку (формула розрахунку  (сума
боргу х 3 % х кількість днів прострочення) (365 днів року х 100 %)):

За період з 11.09.2006 року по 15.03.2008
року, з простроченням 563 дні не було погашено суму боргу в розмірі 81150 грн.,
а тому 3% річних від вказаної суми складають 3755,13 грн. (81150 грн. х
3 % х 563 днів прострочення 365 днів року х 100 %);

Крім цього, в силу ст. 625 ЦК України
відповідачі зобовязані сплатити на користь позивача інфляційні витрати у
зв'язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов'язання в сумі 24220,76 грн.,
згідно слідуючого розрахунку: 81150 грн. (сума боргу) х індекси інфляції за
період з жовтня 2006 року по лютий 2008 року ((1,026 х 1,018 х 1,009 х 1,005 х
1,006 х 1,002 х 1 х 1,006 х 1,022 х 1,014 х 1,006 х 1,022 х 1,029 х 1,022, 1,
021 х 1,029 х 1,027) - 1) = 24220, 76 грн. (л.с. 51-53).

Що стосується вимог позивача про
відшкодування судових витрат понесених та документально підтверджених позивачем
в розмірі 1243,37 грн. (30 грн. витрати на ІТЗ розгляду справи + 1213,37 грн.
судовий збір), то суд керуючись ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне
задовольнити вказані вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідачів
солідарно на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові
витрати в розмірі 1243,37 грн.

Приймаючи до уваги те, що в результаті
збільшення позовних вимог позивача, була збільшена сума судового збору, яка не
була сплачена позивачем, то суд враховуючи те, що рішенням суду позов позивача
задоволено повністю, вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів
недоплачену позивачем суму судового збору в розмірі 486,63 грн. (1700 грн. -
1213,37 грн.).

На підставі викладеного, ст. ст. 23, 207,
533, 599, 610, 625, 1046, 1047, 1049, 1050
ЦК України та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимогиОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про  стягнення суми боргу та збитків за договором
позики - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користьОСОБА_2: 79150
(сімдесят дев'ять тисяч сто п'ятдесят) гривень у рахунок погашення
основного боргу за договором позики,  3755
(три тисячі сімсот п'ятдесят п'ять ) гривень 13 копійки у рахунок сплати 3
% річних  від простроченої суми, 24220
(двадцять чотири тисячі двісті двадцять) гривень 76 копійок в рахунок
сплати інфляційних витрат, 76273 (сімдесят шість тисяч двісті сімдесят три)
гривні 97 копійок в рахунок сплати відсотків за договором позики, а всього
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користьОСОБА_2 183399 (сто вісімдесят три тисячі триста дев'яносто дев'ять )
гривен 87 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користьОСОБА_2 1213 (одну тисячу
двісті тринадцять) гривень 37 копійок - у
рахунок відшкодування судового збору та 30 (тридцять) гривень 00 копійок
- у рахунок відшкодування витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду цивільної справи Криворізьким районним судом Дніпропетровської
області.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь держави 486 (чотириста
вісімдесят шість) гривень 63 копійки - у рахунок відшкодування судового
збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного
суду Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня подачі заяви на
апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, або протягом 10 днів без подачі заяви на
апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: