У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К
Р А  Ї Н И

3 квітня 2008 року
місто Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.

суддів Демянчук С.В., Григоренка
М.П.

з участю секретаря
судового засідання Колесової Л.В.,

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду
в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення
Дубровицького районного суду від 25 січня 2008 року у справі за позовом
Релігійної громади Української Православної Церкви церкви Всіх Святих села
Колки Дубровицького району до ОСОБА_2,ОСОБА_1,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубровицького районного суду від 25 січня 2008 року позов
Релігійної громади Української Православної Церкви церкви Всіх Святих села
Колки Дубровицького району до ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_3., ОСОБА_4 про
виселення задоволено.

В поданій на це рішення апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1.,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права,
просить апеляційний суд його скасувати й ухвалити у справі нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом безспірно встановлено, що спірний житловий будинок АДРЕСА_1 на праві
власності належить позивачу у справі - Релігійній громаді Української
Православної Церкви церкви Всіх Святих села Колки Дубровицького району, що
стверджується відповідним свідоцтвом про право власності та іншими
правоустановлюючими документами (а. с. 4-8).

Як вбачається з акту на а. с. 16-17, цей будинок був переданий отцю
Василію, тобто відповідачу у справі ОСОБА_2., для проживання на період його
служби у місцевій церкві с. Колки Дубровицького району і не підлягав
приватизації. Як видно з матеріалів справи, зазначений житловий будинок
релігійною громадою був набутий у власність і визначений для проживання
настоятелів храму села Колки.

Згідно з Указом Архієпископа Сарненського і Поліського Анатолія від 11
травня 2006 року протоієрей Василь Рошко, відповідач у справі, з посади
настоятеля Церкви Всіх Святих с. Колки Дубровицького району був звільнений (а.
с. 10).

Після цього він був призначений священиком Спасо-Преображенського храму
селища Лихівка П*ятихатського району Дніпропетровської області, де і став
проживати (а. с. 26).

Оскільки відповідачОСОБА_2 та члени його сім*ї відмовилися на вимогу
позивача у добровільному порядку звільнити займаний житловий будинок, який був
наданий їм для проживання лише на період служби ОСОБА_2. у місцевій церкві, то
з урахуванням викладених вище обставин та вимог закону суд першої інстанції, на
переконання колегії суддів, законно й обґрунтовано задовольнив вимоги позивача
про примусове виселення відповідача та членів його сім*ї зі спірного житлового
будинку без надання іншого житла.

Доказів про укладення сторонами договору житлового найму у справі немає.

У зв"язку з викладеним колегія суддів приходить до висновку про те, що
суд першої інстанції, повно і всебічно з”ясувавши всі дійсні обставини спору
сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу
згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення апеляційний суд
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дубровицького районного суду від 25 січня 2008 року залишити без
зміни.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення  і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: