Справа № 22-ц-479
2008р.                                    Головуючий
у 1-й інстанції     Ярошенко Т.О.
Категорія 29                                                   Суддя-доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

іменем  України

17 квітня 2008 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого
- Смирнової Т.В.

суддів
-  Данильченко Л.О., Ведмедь Н.І.

з
участю секретаря судового засідання - Чуприна В.І.

та
осіб, які беруть участь у справі - представника апелянта Галаган В.Ю.,

представника
Сумської міської ради Патютько В.А., відповідачів

ОСОБА_1.,
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Охтирського дочірнього агролісогосподарського підприємства
«Охтирський агролісгосп»

на рішення Охтирського міськрайонного суду від 12 лютого 2008 року

у
справі за позовом Охтирського дочірнього агролісогосподарського підприємства
«Охтирський агролісгосп»  до ОСОБА_1,
ОСОБА_2

треті
особи: виконавчий комітет Охтирської міської ради, Сумська обласна рада, орган
опіки та піклування Охтирської міської ради,

про
визнання договору найму квартири недійсним, виселення з квартири без надання
іншого житла та зобов'язання відповідача повернути нерухоме майно.

Вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду Данильченко Л.О., пояснення представника апелянта
«Охтирського агролісгоспу» Галаган В.Ю., представника Сумської обласної
ради  Патютько В.А., які підтримали
доводи апеляційної скарги, заперечення на ці доводи відповідачів ОСОБА_1.,
ОСОБА_2, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач
звернувся до суду з вказаним позовом 20 квітня 2007 року. Справа судом
розглядалась неодноразово.

Рішенням
Охтирського міськрайонного суду від 12 лютого 2008 року в задоволенні позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі «Охтирський агролісгосп» просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт
вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи, неналежно оцінив докази,
порушив норми матеріального та процесуального права.

Зазначає,
що спірна квартира є об'єктом права комунальної власності, а тому до відносин
найму цього житла неможливе застосування положень ЦК України.

Також
апелянт вказує, що інша справа про встановлення права власності на спірну
квартиру знаходиться на розгляді у господарському суді, але суд першої
інстанції всупереч вимогам ЦПК не задовольнив клопотання позивача про зупинення
провадження у даній справі до вирішення справи у господарському суді.

Крім
того, апелянт вважає, що договір найму житла укладений з порушенням норм ст.
810 ЦК України, і є недійсним.

Також
апелянт зазначає. що відповідач не перебував на обліку поліпшення житлових
умов, не було рішення повноважного органу про вселення його в квартиру, він не
мав ордера на вселення, і все це суперечить нормам житлового законодавства
України.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1. згідно контракту перебував у трудових
відносинах з Сумським обласним комунальним агролісогосподарським підприємством
«Сумиоблагроліс». Дія контракту - до 22 грудня 2006 року (а.с.9, том1).

З
22 грудня 2003 року по 22 грудня 2006 року працював на посаді директора
Дочірнього підприємства «Охтирський агролісгосп».

Житла
в м. Охтирка не мав, на черзі на отримання житла та поліпшення житлових умов не
перебував.

7
червня 2005 року між ДП «Охтирський агролісгосп» та ВК «Побут сервіс» укладено
договір, згідно з яким ВК «Побут Сервіс» за кошти ДП «Охтирський агролісгосп»
було збудовано і передано останньому квартируАДРЕСА_1 (а.с.61-62, том 1).

1
листопада 2005 року на ім'я ДП «Охтирський агролісгосп» видано свідоцтво про право власності на
нерухоме майно - спірну квартиру.

Рішенням  профспілкового комітету «Охтирського
агролісгоспу» від 18 жовтня 2005 року постановлено надати житло для
проживанняОСОБА_1за адресою:АДРЕСА_1 (а.с.29-30, том 1) .

1
лютого 2006 року «Охтирський агролісгосп» уклав зі ОСОБА_1 договір найму
квартири АДРЕСА_1 на строк 25 років (а.с.8, том 1).

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд виходив з того, що Охтирське дочірнє
агролісогосподарське підприємство «Охтирський агролісгосп» на момент укладання
договору і на даний час є власником спірної квартири і ця обставина ніким не
оспорюється, свідоцтво про право власності даного підприємства є законним.

Також
суд вважав, що відповідачОСОБА_1. вселився в квартиру на законній підставі - по
цивільно-правовій угоді - договору найму. Умови угоди відповідач не порушує,
тому підстав для виселення немає.

Колегія
суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Дійсно,
відповідно до п. 3.5 Контракту з керівником підприємства (а.с.9-11, том 1),
керівнику і його сім'ї надається житло за рахунок підприємства в разі
відсутності житла у керівника безпосередньо за місцем його роботи.

Власником
спірної квартири на час укладення контракту було дочірнє підприємство
«Охтирський агролісгосп», даному підприємству, як зазначено раніше, було видано
свідоцтво про право власності і зазначено в технічному паспорті на квартиру
(а.с.31, том 1).

В
статуті дочірнього підприємства «Охтирський агролісгосп» (а.с.78-84, том 1)
зазначено, що підприємство є юридичною особою, має самостійний баланс,
відокремлений від балансу Засновника. Засновник не несе відповідальності по
зобов'язаннях дочірнього підприємства, а дочірнє підприємство не несе
відповідальності по зобов'язаннях засновника.

Вбачається,
що спірна квартира була побудована за кошти від господарської діяльності
дочірнього підприємства, тобто це майно не було власністю обласного
підприємства, або власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст Сумської
області в особі Сумської обласної ради.

І
це підтверджується рішенням Господарського суду Сумської області від 31 березня
2008 року (справа № 3/334-07).

Згідно
зі ст. 58 ЖК України, єдиною підставою для вселення в житлове приміщення, що
надається, є ордер.

Як
встановлено в засіданні апеляційної інстанції, і це підтвердили сторони по
справі, і це вбачається також з матеріалів справи, відповідач не перебував на
обліку поліпшення житлових умов та отримання житла, йому не видавався ордер про
право вселення в спірну квартиру.

Відповідач
не перебував в шлюбі з ОСОБА_2 на час укладення договору найма спірної
квартири.

ОСОБА_2
має неповнолітнього сина ОСОБА_3, 1991 року народження, і за даними
Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області на 15 квітня
2008 року зареєстрована разом з сином у власному житловому будинкуАДРЕСА_2

В
спірній квартирі відповідачка ОСОБА_2 з сином не були зареєстровані.

Спірна
квартира має загальну жилу площу 64,7 кв.м., з яких 37,9 кв.м. є жила площа.
ВідповідачОСОБА_1. являвся одиноким на час вселення (15 листопада 2005 року) в
спірну квартиру, а тому не було дотримано норм надання жилою площі,
передбачених ст. 47 ЖК України.

В
зв'язку з вищевикладеним, не було підстав для укладення з відповідачем 1 лютого
2006 року договору найму спірного житлового приміщення.

Крім
того, з пункту 3.5. Контракту, укладеного 20 грудня 2003 року між позивачем та
відповідачемОСОБА_1., вбачається, що керівнику і його сім'ї надається житло за
рахунок підприємства в разі відсутності житла у керівника безпосередньо за
місцем його роботи.

В
той же час спірна квартира знаходиться в будинку в м. Охтирка, а не в с.
Чернеччина Охтирського району, тобто не в населеному пункті за місцем його
роботи.

Дані
обставини судом першої інстанції не враховані при вирішення справи.

На
підстав вищевикладеного, колегія суддів вважає, що не було підстав для
укладення з відповідачем договору найму спірного житлового приміщення.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню, а позов Охтирського дочірнього агролісогосподарського
підприємства «Охтирський агролісгосп»
підлягає задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись  ст.303,
п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст. 313-314, 316, ст. 317, ст. 319 ЦПК
України, колегія суддів:

В  И Р І Ш И Л А :

Апеляційну
скаргу Охтирського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Охтирський
агролісгосп» задовольнити.

Рішення
Охтирського міськрайонного суду від 12 лютого 2008 року в даній справі
скасувати.

Позовні
вимоги Охтирського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Охтирський
агролісгосп»  задовольнити.

Визнати
недійсним договір найму квартири АДРЕСА_1 від 1 лютого 2006 року, укладений між
Охтирським дочірнім агролісогосподарським підприємством «Охтирський
агролісгосп» та ОСОБА_1

Виселити
з квартири АДРЕСА_1ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, 1991 року народження, без надання
іншого житлового приміщення.

Стягнути
зі ОСОБА_1на користь держави 30 грн. витрат на ІТЗ, на користь Охтирського
дочірнього агролісогосподарського підприємства «Охтирський агролісгосп» 8 грн.
50 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Рішення
набрало законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення.

Головуючий
-

Судді
-