Справа № 2-76/2008
районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 квітня
2008 року Татарбунарський районний суд Одеської області

у складі:
головуючого - судді             Чебан
А.П.            при секретарі                                    Білик
М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись
на слідуючі обставини.

24 вересня 2007 року приблизно о
12 годині 30 хвилин вона їхала в маршрутному таксі Татарбунари -Вишневе та
сиділа на передньому сидінні біля водіяОСОБА_3 На автобусній зупинці вона
бачила, як до водія автобуса під'їхала на мопеді його жінка ОСОБА_2 Вона щось
говорила на молдавської мові своєму чоловіку, потім зверталась до неї. У
зв'язку з тим, що позивачка нічого не розуміє молдавською, то не звертала на цю
розмову уваги. Автобус поїхав далі, вона зійшла на сусідній зупинці та
направилась до себе додому. До неї під'їхала ОСОБА_2 на мопеді та стала
ображати її, звинувачувати  в позашлюбних
стосунках з її чоловікомОСОБА_3, вчепилась за коси, побила її, подряпала шию.
Позивачка намагалась оборонятись, відштовхувала відповідачку від себе. В цей
момент під'їхав ОСОБА_2 та розборонив їх, відштовхнувши ОСОБА_2 від неї. В
результаті бійки їй було заподіяно тілесні ушкодження, з приводу яких вона
звернулась до лікарні, де лікувалась амбулаторно, та нею було витрачено на ліки
218 грн. Крім матеріальної шкоди ОСОБА_2 спричинила їй моральну шкоду, яка
полягає в тому, що вона перенесла фізичний біль,  прилюдне приниження, безпідставні
звинувачення в тому, що вона  ніколи не
робила, тому вона просить стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 3000
грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1свої
вимоги підтримала.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не
визнала, звернулась із зустрічною позовною заявою, в якій просила стягнути з
ОСОБА_1 на її користь моральну та матеріальну шкоду, посилаючись на слідуючі
обставини.

24 вересня 2007 року о 12 годині
30 хвилин вона  під'їхала до першої
зупинки автобуса в АДРЕСА_1, щоб зустріти свого чоловіка -ОСОБА_4- водія
автобуса. Коли вона розмовляла з чоловіком з приводу побутових проблем, то
побачила на передньому сидінні ОСОБА_1, та нагадала про сутичку , яка відбулася
влітку 2007 року між її чоловіком та племінником з приводу ОСОБА_1Вона запитала
в чоловіка, чи розмовляв він з ОСОБА_1 з приводу цієї сутички. Чоловік на це
товкнув її, вона впала на свій мопед, який стояв на підніжці поруч. Чоловік на
автобусі  поїхав до слідкуючої зупинки, а
вона вирішив продовжити розмову з чоловіком, вирушила теж до цієї зупинки на
мопеді. Не доїхавши до зупинки, вона побачила, що ОСОБА_1, як і всі пасажири,
вже зійшла з автобуса та прямує назустріч до неї. Вона зупинила мопед, та не
встигла ще поставити мопед на підніжку, як ОСОБА_1почала погрожувати їй
розправою у разі, якщо вона піде до свого чоловіка. Під час цих слів
ОСОБА_1вдарила її сумкою по голові, подряпала обличчя. В цей час під'їхав її
чоловік та розняв їх. Діями ОСОБА_1 їй було спричинено тілесні ушкодження, з
приводу яких вона звернулась до лікарні, та на лікування нею затрачено 310
грн., які вона просить стягнути з ОСОБА_1на її користь. Крім того, зважаючи на
протиправні дії ОСОБА_1, ОСОБА_2 просить стягнути на її користь 3000 грн.
моральної шкоди.

Відповідачка ОСОБА_1за зустрічною
позовною заявою позов не визнала, пояснивши, що
заперечення проти цього позову вмотивовані в її позові до ОСОБА_2

Заслухавши пояснення та доводи сторін,
свідків,  дослідивши матеріали справи,
відмовний матеріал №1031 за заявою ОСОБА_1, суд вважає, що позов
ОСОБА_1підлягає задоволенню частково, позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 24.09.2007 року приїхала на
автобусну зупинку в АДРЕСА_1 зустрічати свого чоловікаОСОБА_3- водія автобуса.
Побачивши на передньому сидінні біля водія ОСОБА_1приревнувала її до чоловіка
та  почала сварку з чоловіком, на що
останній штовхнув її на мопед. Не заспокоївшись, ОСОБА_2 поїхала на слідуючу
автобусну зупинку, та по дорозі зустріла ОСОБА_1, яка вже зійшла з автобуса та
прямувала їй на зустіч.  Під'їхавши до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 затіяла сварку, почала бійку, в результаті якої заподіяла ОСОБА_1легкі
тілесні ушкодження, з приводу яких остання знаходилась на лікуванні. Цей факт
підтверджений поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які
пояснили, що бачили, як ОСОБА_2 із ревнощів затіяла сварку з ОСОБА_1, почала
бійку з останньою, вхопила її за коси. Бійка продовжувалась до тих пір, поки їх
не розняв чоловік ОСОБА_2

Факт протиправної поведінки ОСОБА_2 підтверджуються також актом
судово-медичного обстеження №347 від 25.09.2007 року, згідно якого  у ОСОБА_1встановлені пошкодження у вигляді
пошкодження м'яких тканин голови, синців та подряпин в області шиї /а.с.9
відмовного матеріалу/,  постановою про
притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП
України /а.с.7 відмовного матеріалу/, постановою про відмову у порушенні
кримінальної справи від 03.10.2007 року /а.с.1 відмовного матеріалу/.

Факт заподіяння матеріальної шкоди позивачка ОСОБА_1підтверджує квитанціями
на суму 218 грн. /а.с.4/.

Суд вважає, що ОСОБА_2 не надала суду доказів заподіяння їй діями
ОСОБА_1матеріальної та моральної шкоди, оскільки оцінюючи фактичні обставини
подій, які сталися 24.09.2007 року, суд вважає, що причиною сутички між ОСОБА_2
та ОСОБА_1стались ревнощі ОСОБА_2 Доводи ОСОБА_2 про те, що розмова з чоловіком
на автобусній зупинці почалась з приводу інциденту, який нібито стався влітку
2007 року між племінником ОСОБА_2 та її чоловіком із-за ОСОБА_1, та саме з цієї
причини ОСОБА_1почала її бити на автобусній зупинці, щоб та нібито не
розповідала про це чоловіку ОСОБА_1, не знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, є надуманими, та не узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_8, яка
пояснила, що ОСОБА_1не має ніякого відношення до інциденту, який стався влітку
2007 року між ОСОБА_2 таОСОБА_3, не узгоджуються з поясненнями самої ОСОБА_2,
яка поїхала до слідуючої зупинки автобуса для розмови зі своїм чоловіком, не
маючи наміру розмовляти та сваритися з ОСОБА_1, яка зійшла з автобуса, але  все-таки зупинила свій мопед біля ОСОБА_1

Також не знайшли свої підтвердження і доводи ОСОБА_2 стосовно заподіяння їй
тілесних ушкоджень, оскільки нею не представлено медичних документів з цього
приводу, також не надано доказів витрат на лікування в сумі 310 грн. Не
зверталась ОСОБА_2 і у правоохоронні органи для дачі оцінки поведінці ОСОБА_1,
тоді як її поведінка була досліджена Татарбунарським РВ ГУМВС України в
Одеській області, та вона притягнута до адміністративної відповідальності за
ст. 173 КпАП України,  що вона не
заперечувала в судовому засіданні.

Пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які пояснили, що бачили, що
ОСОБА_1вдарила сумкою ОСОБА_2, та не бачили, як ОСОБА_2 била ОСОБА_1, не можуть
бути доказом встановлення вини ОСОБА_1оскільки їх пояснення протирічать
об'єктивним обставинам справи, встановленим поясненнями свідківОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які бачили, що ініціатором інциденту була саме
ОСОБА_2 та їх пояснення узгоджуються з документами відмовного матеріалу за
заявою ОСОБА_1.

Крім того, вказані обставини підтвердив чоловік ОСОБА_2-ОСОБА_3, який
пояснив, що 24.09.2007 року його жінка приревнувала його до ОСОБА_1, яка сиділа
на передньому сидінні автобуса, яким керував він, та з цього приводу виїхала
назустріч ОСОБА_1, коли та зійшла з автобуса, та саме з цієї причини почала
бити ОСОБА_1, до тих пір, поки він не зупинився біля них, та не заспокоїв її.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Таким чином, настання відповідальності в
даному випадку передбачає наявність складу цивільного правопорушення: порушення
цивільного права чи інтересу, завдання збитків та причинний зв'язок між
порушенням права та збитками. Крім того, необхідно доведення вини відповідача в
заподіянні шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у  фізичному
болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в
інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній
або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона  зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Оцінюючи всі обставини справи, суд вважає,
що протиправними діями ОСОБА_2 дійсно заподіяно матеріальну шкоду ОСОБА_1в сумі
218 грн. Також, суд вважає підлягає захисту в судовому порядку вимоги ОСОБА_1в
частині відшкодування моральної шкоди, заподіяної з вини ОСОБА_2, яка виражена
в тому, що остання відчувала фізичний біль, страждання, була принижена у
присутності односельців. З врахуванням вимог розумності та справедливості, суд
вважає, що на користь ОСОБА_1необхідно стягнути моральну шкоду в розмірі 1000
грн.

Оскільки факт заподіяння моральної та
матеріальної шкоди ОСОБА_2 у судовому
засіданні не знайшов свого підтвердження, у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_1необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.11, 58, 59, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. 22,23,1167,
1168  ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі  218
грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

У задоволені позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1  про стягнення моральної та
матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через
Татарбунарський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Чебан