Справа № 2-4 / 2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕ Н Е М     У К Р А Ї Н И

20 березня 2008 року   Чугуївський міський суд Харківської області

у складі :
головуючого - судді Ковригіна О.С.

при
секретарі  - Фатєєвої С.М.

представника позивача - адвоката ОСОБА_3.,

представників
відповідачів - адвоката ОСОБА_4.,

Владимирової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Чугуєві справу за позовом
ОСОБА_1  до ОСОБА_2, Виконавчого
комітету Введенської селищної ради Чугуївського р-ну Харківської області про
визнання заповіту недійсним, встановлення факту приналежності право установчого
документа, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування
за законом, -

в с т а н о в и
в     :

ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовною заявою посилаючись на те, що після смерті її
батька ОСОБА_5 і бабусі ОСОБА_6 залишилася спадщина у вигляді житлового будинку
розташованого в АДРЕСА_1. На зазначений будинок був залишений заповіт від
05.06.1990 року, засвідчений секретарем Введенської селищної ради Владимировою
Н.І. у вигляді єдиного документа підписаного двома особами від імені ОСОБА_5.
та ОСОБА_6., який позивачка вважає фіктивним і незаконним, оскільки ОСОБА_6.
біла неграмотною і особисто не могла поставити свій підпис на заповіті і раніше
вже розпорядилась своєю спадщину, уклавши заповіт від 25.11.1968 р. на користь
свого сина ОСОБА_5., а ОСОБА_5. не мав наміру заповісти своє майно відповідачці
по справі ОСОБА_2., а висловлював намір залишити все своє майно позивачці у
зв'язку з чим і просить визнати заповіт від 05.06.1990 р. недійсним та визнати
за нею право власності на цей будинок в порядку спадкування за законом.

Крім того, в
свідоцтві про право власності на ім'я ОСОБА_5 була допущена помилка і його
прізвище було записано через букву «а» хоча згідно його свідоцтва про
народження, свідоцтва про розірвання шлюбу, довідки про смерть його прізвище
записано через букву «о» - ІНФОРМАЦІЯ_1. Для прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5. позивачкою, необхідно встановити факт приналежності йому свідоцтва про
право власності на &frac12; частину
житлового будинку в АДРЕСА_1 від 15.01.1975 р. на ім'я ОСОБА_5.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1. та її представник адвокат             ОСОБА_3. ( а.с. 110) позов
підтримали в повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_2., її представник адвокат ОСОБА_4. ( а.с.100), відповідач Введенська
селищна рада позов визнали частково: в частині встановлення факту приналежності
документу визнали повністю пояснивши, що дійсно в свідоцтві про право власності
на ім'я ОСОБА_5 була допущена помилка і його прізвище було записано через букву
«а» хоча згідно його свідоцтва про народження, свідоцтва про розірвання шлюбу,
довідки про смерть його прізвище записано через букву «о» - ІНФОРМАЦІЯ_1, проти
задоволення позову в цій частині не заперечують.

В частині
визнання заповіту недійсним і визнання права власності на житловий будинок в
порядку спадкування за законом за позивачкою не визнали пояснивши, що заповіт
укладений ОСОБА_5. та ОСОБА_6. за їх власним волевиявленням.

Представник
Введенської селищної ради Владимирова Н.І. визнала, що ненавмисно порушила  Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних
дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад
народних депутатів України» від 25.08.1994 р. за якою посвідчення заповітів від
імені кількох осіб не допускається, але наполягала на тому, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 особисто підписували заповіт в її присутності, без впливу на них, за
власним волевиявленням. Неграмотна ОСОБА_6. підписала заповіт від свого імені
повторивши написаний секретарем Володимировою полу печатним шрифтом підпис
«ОСОБА_6».

Допитана в
судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_7. пояснила, що на підставі ухвали
Чугуївського міського суду від 7 червня 2006 року проводила
судово-почеркознавчу експертизу по справі. Ухвала суду надійшла в січні 2007
р., експерту були надані для експертизи 2 заповіти та книга реєстрації
заповітів Введенської селищної ради. Оскільки матеріалу було недостатньо і було
необхідно здійснити оплату за проведення експертизи, в суд було надіслано
клопотання про надання додаткового матеріалу і сплату експертизи.

Після надання
додаткових матеріалів, в тому числі зразків вільного почерку, 16.01.2007р.
експертом знову було заявлено клопотання щодо витребування зразків вільного
письма ОСОБА_5. та ОСОБА_6.

19.02.2007 р.
експерту поступили необхідні документи, але і цього матеріалу було недостатньо.
Після заявлених експертом клопотань від 29.03.2007 р. і 25.04.2007 р. і надання
додаткових матеріалів експерт на підставі наданих документів змогла зробити
висновок, який міститься в матеріалах справи за № 274 від 22.05.2007 р.

Відповідно до «
Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних
досліджень» експерт сам визначає скільки йому необхідно матеріалу для
дослідження. ОСОБА_7. було надано достатньо матеріалу для того щоб впевнено
стверджувати, що підписи в заповіті від 05.06.1990 р. та в книзі реєстрації
нотаріальних дій Введенської селищної ради виконані не ОСОБА_5. Питання про
виконання ОСОБА_6. не вирішувались через причини, вказані в дослідницькій
частині висновку експерту.

ОСОБА_8, яка
була допитана в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що ОСОБА_5.
доводиться їй колишнім чоловіком. Після розлучення в 1971 р. вони не
підтримували відносини, але її онука - донька позивачки ОСОБА_9 навідувала діда
ОСОБА_5., який висловлював намір заповісти все своє майно їй та її матері -
позивачці ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10.
в судовому засіданні пояснила, що часто спілкувалась зі своїм сусідом  ОСОБА_5., який радів, що до нього стала
навідуватись онука ОСОБА_9 і він бажає все віддати їй з матір'ю ОСОБА_1.,
ніколи не висловлював намір заповісти своє майно ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_11.
в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6. її мама,  ОСОБА_5. - брат. ОСОБА_6. померла в 1997 р.,
ОСОБА_5. помер в 2004 р. У квітні 2005 р. ОСОБА_11 серед листів знайшла заповіт
ОСОБА_6. і ОСОБА_5.          від
05.06.1990 р., яким вони заповіли своє майно доньці свідка ОСОБА_2. Цей заповіт
вона віднесла в Введенську селищну раду, де секретар Володимирова обіцяла
допомогти оформити спадщину.

Свідок ОСОБА_12
в судовому засіданні пояснила, що проживала разом з ОСОБА_5. і перебувала з ним
у фактично шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в 2004 р., при житті ніколи
не висловлював намір заповісти своє майно ОСОБА_1., оскільки після розлучення з
її матір'ю відносини з нею не підтримував, онука ОСОБА_9 приїздила в 2002-2003
рр. декілька разів, але свідок з нею не розмовляла. З ОСОБА_6. свідок мешкала
разом, але ж ОСОБА_6. про заповіт нічого не говорила.

Свідок ОСОБА_13
в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5. завіряв її, що має бажає все своє
майно заповісти ОСОБА_1, якій в житті нічого не дав і свідку, яка доводиться
йому онукою.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази по
справі, книгу реєстрації нотаріальних дій Введенської селищної ради приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі
як такі, що знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Судом по справі
встановлені такі обставини:

Згідно свідоцтва
про право приватної власності на житловий будинок                        від 15.01.1975 р.
ОСОБА_5 є власником &frac12; частини
житлового будинкуАДРЕСА_1( а.с.9).

За довідкою
Введенської селищної ради № 100 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.13)       ОСОБА_5. помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в
книзі реєстрації актів про смерть Введенської селищної ради зроблено відповідний
запис.

Згідно свідоцтва
про право приватної власності на житловий будинок                        від 15.01.1975 р.
ОСОБА_6 є власником &frac12; частини
житлового будинкуАДРЕСА_1( а.с.10).

ОСОБА_6. померла
1ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно свідоцтва про смерть ( а.с.7).

За заповітом від
05.06.1990 року ОСОБА_6 і ОСОБА_5 заповіли все своє майно ОСОБА_2. Зазначений
заповіт оформлений у вигляді єдиного документа, містить два підписи, які
засвідчені секретарем Введенської селищної ради Володимировою Н.І. як підписи
ОСОБА_6. і ОСОБА_5. ( а.с.4).

Між сторонами по
справі виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування майна, до яких слід
застосовувати норми цивільного законодавства станом на 1990 рік - на момент
укладення заповіту.

Згідно ст. 534
ЦК України ( в редакції 1963 року) кожен громадянин може залишити за заповітом
все своє майно або його частину одному або декілька особам…, а також державі
або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

За правилами ст.
542 ЦК України ( в редакції 1963 року) заповіт повинен укладатись в письмовій
формі із зазначенням  місця та часу його
укладення, власноруч підписаний заповідачем та нотаріально посвідчений.

Відповідно до
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів, сільських, селищних і міських рад від 25.08.1994 р. №
22/5 затв. Міністерством юстиції України п.33 - заповіт повинен бути укладений
та підписаний заповідачем особисто та містити волевиявлення однієї особи в
особистому заповіті, а не декількох.

Відповідно до
ст.37 Закону «Про нотаріат», Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції                   від 18.06.1994 р. з
наступними змінами та доповненнями (надалі Інструкції), до нотаріально посвідчених
прирівнюється заповіт, який посвідчений уповноваженою на це посадовою,
службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування, якщо у
населеному пункті немає нотаріусу.

Як вбачається із тексту заповіту ( а.с.4, 48),
та пояснень секретаря Введенської селищної ради Володимирової Н.В., яка в
судовому засіданні визнала, що порушила вимоги п.82 Інструкції відповідно до
якої посвідчення заповіту через представників, а також від імені декількох осіб
не допускається і посвідчила заповіт від імені двох осіб ОСОБА_6. і ОСОБА_5.

Крім того, як
вбачається з пояснень сторін, свідків, тексту заповіту                           від 25.11.1968р. (
а.с.8),  ОСОБА_6 була не писемною.

Відповідно до
вимог ст. 543 ЦК України, якщо заповідач внаслідок фізичного недостатку,
хвороби або з інших причин не може особисто підписати заповіт, за його
дорученням і в присутності нотаріуса або посадової особи текст заповіту у
присутності заповідача підписує інша особа.

Ці вимоги
закону, враховуючи неписьменність ОСОБА_6., секретарем Введінської селищної
ради Чугуївського р-ну Харківської області також виконані не були.

За висновками
судово-почеркознавчої експертизи № 274 від 22.05.2007р. ( а.с. 88-99) підпис
від імені ОСОБА_5. в екземплярі заповіту від 05.06.1990 р.( а.с.4),
розташований у рядку «ПОДПИСИ», під підписом від імені ОСОБА_6., в екземплярі
заповіту ( а.с.48), підписи від імені ОСОБА_6. в заповіті ( а.с.4, 48) та в
книзі реєстрації нотаріальних дій Введенської селищної ради ( аркуш наданого
документа 29 за № 110) виконаний неОСОБА_5, а іншою особою.

Враховуючи, що
ОСОБА_5. був дієздатним, грамотним, фізично міг писати і читати, за ст. 541 ЦК
України та п. 82 Інструкції він повинен був заповіт підписати особисто.

Суд критично
ставиться до стверджень відповідача ОСОБА_2., секретаря Введенської селищної
ради Володимирової Н.В., свідка ОСОБА_11. ( матері відповідачки ОСОБА_2.) в
частині того, що підписи на заповіті від 05.06.1990 р. поставили особисто
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та як
пояснила Володимирова Н.В. в момент підписання заповіту ОСОБА_2. та ОСОБА_11.
присутніми не були.

З урахуванням
викладеного, суд приходить до висновку, що заповіт                              від 05.06.1990
року не відповідає вимогам закону, а тому за правилами ст.47 ЦК України         ( в редакції 1963 року) недотримання
нотаріальної форми тягне за собою недійсність правочину з наслідками,
передбаченими ст. 48 ЦК України - повернення всього отриманого за правочином.

У разі
недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права
на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних
підставах           ( ст.545 ч.2 ЦК
України).

Визнаючи
недійсним заповіт від 05.06.1990 року, укладений від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_5,
суд вважає дійсним заповіт ОСОБА_6 від 25.11.1968 року посвідчений нотаріусом
Чугуївської державної нотаріальної контори оскільки він відповідає вимогам
закони, ніким не спростовується і не визнаний недійсним.

За заповітом
1968 року (а.с.8) заповідач ОСОБА_6 заповіла все своє майно синовіОСОБА_5

Після смерті
ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_3. ( а.с.7), ОСОБА_5 прийняв спадщину фактично за правилами
ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963 року) який діяв на момент відкриття спадщини.
Ці обставини визнали сторони по справі, тому за ст.61 ЦПК України вони не
підлягають доказуванню.

ОСОБА_5. помер
ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до
п.2 ст.1223 ЦК України ( в редакції 2004 р.) у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним... право на спадкування за законом одержують особи,
визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу.

Письмовими
доказами, на підставі пояснень сторін, свідків, судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_1. є донькою померлого ОСОБА_5. ( а.с.22), за правилами            ст. 1268-1270 ЦК України прийняла
спадщину у встановлений термін шляхом подання заяви про прийняття спадщини (
а.с.49), а тому за ст.1261 ЦК України ( в ред. 2004 р.) вона має право на
спадкування за законом у першу чергу, на відмінність від ОСОБА_2., яка як
племінниця має право претендувати на спадкування за законом лише у п'яту чергу.

Таким чином, суд
вважає позов ОСОБА_1. в частині визнання права власності в порядку спадкування
за законом після смерті батька ОСОБА_5. обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Враховуючи, що в
свідоцтві про право власності на ім'я ОСОБА_5 його прізвище записано через
букву «а»,  а в свідоцтві про його
народження             ( а.с.11),
свідоцтві про розірвання шлюбу ( а.с.12), довідки про смерть ( а.с.13) його
прізвище записано через букву «о» - ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі доводів
позивачки                ОСОБА_1., яка в
судовому засідання пояснила необхідність встановлення факту приналежності
ОСОБА_5. свідоцтва про право власності на &frac12; частина житлового будинку в
АДРЕСА_1 від 15.01.1975 року на ім'я ОСОБА_5 і ці обставин визнали відповідачі
по справі та особи, які приймали участь у справі, суд вважає ці обставини
доказаними в силу ст.61 ЦПК України і такими, що підлягають повному
задоволенню.

Керуючись
ст.ст.47, 48, 534, 541-543, 545, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.),
ст.ст.1223, 1261-1265, 1268-1270 ЦК України ( в редакції 2004 р.), Закону
України «Про нотаріат», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних
дій посадовими особами виконавчих комітетів, сільських, селищних і міських рад
від 25.08.1994 р. № 22/5, Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції від 18.06.1994
р. з наступними змінами та доповненнями,
ст. ст. 10, 11,61,88, 169 ч 4, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України,  суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати
недійсним заповіт від 05.06.1990 року, укладений від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_5,
посвідчений секретарем Введенської селищної ради Чугуївського р-ну Харківської
області Володимировою Н.В.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1в порядку спадкування за законом після смерті 18.10.2004 року
ОСОБА_5.

Визнати факт приналежності ОСОБА_5 свідоцтва
про право власності на &frac12;
частина житлового будинку АДРЕСА_1 від 15.01.1975 року на ім'я ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Харківської області через суд  першої
інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
-