Справа №   22 -817- 2008 р.                                     Головуючий
у 1 інстанції  Терещенко Д.В.
Доповідач Суровицька Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„22” квітня 2008 р. колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
області у складі :

головуючої судді -
Авраменко Т.М.

суддів                    - Гайсюка О.В., Суровицької
Л.В.

при секретарі        -
Чернезі М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу
за апеляційною скаргою  Комунального
підприємства «Житлово-комунальна дільниця» на рішення  Кіровоградського районного суду від 7 березня
2008 року і,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2008 року Комунальне підприємство «Житлово-комунальна дільниця»
Степової сільської ради звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Зазначало, що 1 лютого 2003
року між підприємством та ОСОБА_1 було укладено письмовий договір про утримання
житла, надання послуг з обслуговування водогону та каналізаційної мережі та на
ім'я відповідачки було відкрито особовий рахунок № 79.

Згідно умов договору
підприємство прийняло на себе зобов'язання надавати послуги, а відповідач
здійснювати їх своєчасну оплату.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1
неналежно виконувала свої зобов'язання і у неї утворилась заборгованість, 29
червня 2003 року між підприємством та відповідачкою було укладено письмовий
договір № 32 про реструктуризацію заборгованості.

Однак з лютого 2005 року відповідачка
несвоєчасно сплачувала кошти за надані комунальні послуги, а з жовтня 2006 року
взагалі  послуги не оплачує. Також з
жовтня 2006 року відповідач не вносить плату відповідно до умов договору  про реструктуризацію боргу.

Просило стягнути з відповідачів
солідарно на користь підприємства 2504 грн.02 коп. боргу за спожиті послуги з
урахуванням індексу інфляції та 3% річних, а також  судові витрати.

Рішенням Кіровоградського
райсуду від 7 березня 2008 року позов задоволено частково.

З  ОСОБА_1 на користь КП «Житлово-комунальна
дільниця» Степової сільської ради стягнуто борг за спожиті послуги в сумі 1869
грн.32 коп. та судові витрати в сумі 81 грн.

В задоволенні позовних вимог
до ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі на
рішення суду Комунальне підприємство просить рішення суду першої інстанції в
частині відмови у стягненні з ОСОБА_2 заборгованості , скасувати і ухвалити
нове рішення про стягнення солідарно з відповідачів суми боргу з урахуванням
індексу інфляції та 3 % річних.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду відповідно до вимог  ст. 303 ЦПК України, вважає, що апеляційна
скарга КП «ЖКД» підлягає задоволенню частково із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 є
неналежним відповідачем у справі, оскільки з ним не укладались договори про
надання послуг та про реструктуризацію заборгованості.

З таким висновком суду,
колегія суддів не може погодитись із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_1 є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1. Членом її сім'ї, який
проживає разом з нею у вказаній квартирі
є син - ОСОБА_2 (а.с.6).

1 лютого 2003 року між ЖК «ЖКД»
та ОСОБА_1 як квартиронаймачем було укладено договір № 18 про надання
комунальних послуг та утримання житла, а 29 червня 2003 року письмову угоду №
32 про реструктуризацію заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги  (а.с.8,9).

Згідно ст.ст. 64, 68 ЖК
України  повнолітні члени сім'ї наймача
несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають з договору найму, в тому числі по оплаті комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК
України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор
має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

До правовідносин, які склались
між сторонами, суд першої інстанції вказані норми матеріального права не
застосував, тому відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду в
частині  позовних вимог про стягнення
боргу за житлово-комунальні послуги підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення про стягнення з відповідачів солідарно на користь відповідача
заборгованості в сумі 1869 грн.32 коп., а саме : за договором № 18 від 1лютого
2003 року - 1054 грн. 83 коп., та за договором № 32  від 29 червня 2003 року в сумі 814 грн.49
коп..

Розмір заборгованості судом
встановлено правильно, посилання позивача на те, що суд безпідставно не стягнув
з відповідачів заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, не
ґрунтується на діючому законодавстві.

Так, відповідно до ст.526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання,
відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК  є його
невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання  (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені договором  або законом, зокрема сплата неустойки.

Договором  № 18 від 1 лютого 2003 року відповідальність
за неналежне виконання зобов'язання по оплаті житлово-комунальних послуг не
передбачено.

Стаття 625 ЦК України
передбачає відповідальність за порушення грошового зобов'язання шляхом сплати
боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про те, що зазначена норма до правовідносин, що
склались між сторонами, не може бути застосована, оскільки відповідачі порушили
не грошове зобов'язання, а зобов'язання по оплаті наданих послуг.

За таких обставин суд правильно
відмовив у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості з  урахуванням індексу інфляції та трьох
процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до п.10 ст.20
Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення
платежів за житлово- комунальні послуги, споживач зобов'язаний  сплачувати пеню у встановлених законом чи
договором розмірах.

Згідно п.2.2 договору про
реструктуризацію заборгованості, передбачено за несвоєчасну оплату  послуг нарахування пені у розмірі 0,2 %.
Однак, вимоги про стягнення пені позивачем не заявлялись.

На підставі ст.ст.64, 68 ЖК
України, ст.526, ч.1 ст.543, ст.610 ЦК України, керуючись ст.ст.303, 304, п.2
ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст..ст.313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Житлово-комунальна дільниця»
Степової сільської ради
задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського
райсуду Кіровоградської області від 7 березня 2008 року в частині позовних
вимог про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги скасувати і ухвалити
нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2
солідарно на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальна дільниця»
Степової сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області
заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з 1 лютого
2005 року по 1 лютого 2008 року в сумі 1869 грн.30 коп. та судові витрати в
сумі 81 грн.

В решті  рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної
сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: