Справа №2-150
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
березня 2008 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючого судді Марчука В.Т.

при секретарі Вольській О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом Чернівецької
міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про знесення самовільно побудованого житлового
будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Чернівецької
міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю проектно-будівельна фірма
«Ріка» про надання благоустроєного житла (квартир) у зв′язку з вилученням
земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, що належить на праві
власності та зносом цього будинку,-

ВСТАНОВИВ:

В
серпні 2007 року Чернівецька міська рада звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_1 про знесення самовільно збудованого будинку АДРЕСА_1.

Посилалась
на те, що пунктом.3.1 рішення виконкому Чернівецької міської ради від
28.06.1989 року №195/8 дозволено квартирно-експлуатаційній частині району (КЕЧ)
завершити будівництво двох 72-квартирних житлових будинків по АДРЕСА_2 та 221-а
згідно з розробленою документацією.

При
цьому, зобов′язано КЕЧ знести житловий будинок АДРЕСА_1, який належав на
той час на правах власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та за рахунок підприємства
відселити мешканців цього будинку, надавши їм квартири згідно складу їх сімей.

Пунктом
3.2 рішення виконкому Чернівецької міської ради від 28.05.1991 року №202/12
дозволено Чернівецькому об′єднанню «Промтовари» знести житловий будинок
АДРЕСА_1, який на той час належав на правах власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і
зобов′язано за власний рахунок надати квартири мешканцям цього будинку
згідно складу їх сімей та компенсувати вартість споруд і зелених насаджень.

Пунктом
2.7 рішення виконкому Чернівецької міської ради від 16.09.1998 року №212/8
підприємству п/я М-5542 погоджено проектування 9-поверхового 72-квартирного
житлового будинку з магазином кооперативної торгівлі по вул.Руській,215.

При
цьому, забудовника зобов′язано при проектуванні передбачити кошти на
відселення мешканців з житлового будинку АДРЕСА_1, який на правах власності
належав ОСОБА_4 та ОСОБА_5

На
даний час в районі земельної ділянки по АДРЕСА_1 ТОВ ПБФ «Ріка» повинно
здійснювати будівництво багатоповерхових житлових будинків.

Разом з тим, нова власниця будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 у 2003 році без
затвердженого та погодженого проекту на будівництво, без дозволу на виконання
будівельних робіт та дозволу на будівництво, без належного відведення земельної
ділянки для будівництва, без визначення місця розташування житлового будинку та
погодження акту вибору земельної ділянки з відповідними органами самовільно
розпочала розбудову власного житлового будинку, за що була притягнута до
адміністративної відповідальності та її зобов′язано припинити будівельні
роботи.

Однак,
відповідачка самочинне будівництво не припинила, а продовжує його по даний час.

Позивач
просив суд ухвалити рішення, яким зобов′язати ОСОБА_1 за власний рахунок
знести самовільно збудований житловий будинок АДРЕСА_1.

Ухвалою
суду від 27.11.2007 року до участі в розгляді справи в якості співвідповідача
залучено ОСОБА_2

В
процесі розгляду справи Чернівецька міська рада уточнила свої позовні вимоги та
просила зобов′язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за власний рахунок знести
самовільно збудований житловий будинок АДРЕСА_1.

В
свою чергу ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із зустрічною
позовною заявою до Чернівецької міської ради та ТОВ проектно-будівельна фірма
«Ріка» про зобов′язання відповідача ТОВ ПБФ «Ріка» надати кожному із них
окремі квартири за встановленими нормами у зв′язку із знесенням житлового
будинку АДРЕСА_1.

Посилались
на ст.171 ЖК України, як на підставу задоволення їх позовних вимог.

Вказували,
що окрім ОСОБА_1, ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 також постійно проживає ОСОБА_3,
якого також слід забезпечити за рахунок відповідача окремою житловою квартирою.

В
задоволенні первинного позову просили відмовити.

В
судовому засіданні представник позивача за первинним позовом Власова Т.В. позов
міської ради підтримала і підтвердила обставини, викладені в позовній заяві та
в уточненнях до позовної заяви.

Відповідачка
ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 позов Чернівецької міської ради не
визнали, а зустрічний позов підтримали.

При
цьому, будь-хто із них не заперечував, що перебудову житлового будинку АДРЕСА_1
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснили без затвердженого та погодженого проекту на
будівництво, без дозволу на виконання будівельних робіт та дозволу на
будівництво.

Разом
з тим, вважають, що перебудова старого житлового будинку без відповідних
дозволів не є самовільним будівництвом, оскільки земельна ділянка, на якій
побудовано новий будинок, була закріплена за старим будинком, який знаходився у
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішенням Чернівецької міської ради 1953 року.

Просили
задоволити зустрічний позов у відповідності до вимог ст.171 ЖК України,
виділивши всім позивачам за зустрічним позовом окремі житлові квартири за
встановленими нормами. В позові Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 просили
відмовити.

Аналогічні
пояснення в судовому засіданні дали позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 та просили задовольнити зустрічний позов.

Представник
відповідача за зустрічним позовом - ТОВ ПБФ «Ріка» Данилюк Т.М. позов визнала
частково і суду пояснила, що відповідач неодноразово пропонував ОСОБА_1
рівноцінне житло взамін та в розмірі старого житлового будинку по АДРЕСА_1 в
м.Чернівці, однак вона відмовлялась. Не заперечує, щоб виділити ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 рівноцінне житло відповідно до розміру їх частки в будинку АДРЕСА_1 до
здійснення ними самовільного будівництва.

В
частині задоволення позовних вимог щодо виділення житлового приміщення ОСОБА_3
просила відмовити, оскільки він не був співвласником будинку АДРЕСА_1, в цьому
будинку не був зареєстрований та не надав доказів, які б підтверджували  факт постійного його проживання в даному
будинку до здійснення самовільного будівництва.

Суд,
заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по
справі, приходить до висновку, що позовні вимоги Чернівецької міської ради є
обгрунтованими і підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають задоволенню частково.

Так,
судом встановлено, що відповідно до рішення виконкому Чернівецької міської ради
№1292 від 04.12.1953 року за землекористувачами будинковолодіння АДРЕСА_1
зареєстровано 1115 кв.м. земельної ділянки (а.с.47).

Пунктом.3.1
рішення виконкому Чернівецької міської ради від 28.06.1989 року №195/8
дозволено квартирно-експлуатаційній частині району (КЕЧ) завершити будівництво
двох 72-квартирних житлових будинків по АДРЕСА_2 та 221-а згідно з розробленою
документацією.

При
цьому, зобов′язано КЕЧ знести житловий будинок АДРЕСА_1, який належав на
той час на правах власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та за рахунок підприємства
відселити мешканців цього будинку, надавши їм квартири згідно складу їх сімей.

Пунктом
3.2 рішення виконкому Чернівецької міської ради від 28.05.1991 року №202/12
дозволено Чернівецькому об′єднанню «Промтовари» знести житловий будинок
АДРЕСА_1, який на той час належав на правах власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і
зобов′язано за власний рахунок надати квартири мешканцям цього будинку
згідно складу їх сімей та компенсувати вартість споруд і зелених насаджень.

Пунктом
2.7 рішення виконкому Чернівецької міської ради від 16.09.1998 року №212/8
підприємству п/я М-5542 погоджено проектування 9-поверхового 72-квартирного
житлового будинку з магазином кооперативної торгівлі по вул.Руській,215.

При
цьому, забудовника зобов′язано при проектуванні передбачити кошти на
відселення мешканців з житлового будинку АДРЕСА_1, який на правах власності
належав ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно
до договору дарування від 16.05.2001 року ОСОБА_3 стала власницею 84/100
частини будинку АДРЕСА_1. Вказаних 84/100 частини будинку включали в себе
коридор площею 8,20 кв.м., кухню площею 7,90 кв.м., житлову кімнату площею
16,80 кв.м., житлову кімнату площею 16,70 кв.м. та житлову кімнату площею 11,80
кв.м. і являли собою відокремлену квартиру №1 цього будинку.

Наведені
обставини підтверджуються договором дарування від 16.05.2001 року між ОСОБА_8
та ОСОБА_3 (а.с.165), а також дослідженою в судовому засіданні інвентарною
справою зазначеного будинку (а.с.167-174).

Незважаючи
на те, що ОСОБА_3 достовірно було відомо про заборону проведення будь-якого
будівництва по АДРЕСА_1, оскільки вказаний житловий будинок розміщений в межах
розширення вулиці та підлягав зносу, вона разом з сином ОСОБА_2, починаючи з
2001 року самовільно, без належного дозволу та належно затвердженого проекту на
будівництво, без належного відведення земельної ділянки для будівництва, без
визначення місця розташування житлового будинку та погодження акту вибору
земельної ділянки з відповідними органами розпочала розбудову своєї власної
частини житлового будинку.

Незважаючи
на те, що постановою від 23.10.2003 року вона була притягнута до
адміністративної відповідальності за ст.97 КпАП України та приписом інспекції
державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту містобудівельного
комплексу та земельних відносин від 23.10.2003 року їй запропоновано терміново
припинити  самовільне будівництво та
демонтувати об′єм виконаних будівельних робіт, ОСОБА_3 не реагувала, а
самовільно, разом з сином, продовжували проведення будівельних робіт по
розбудові вказаного будинку.

Наведені
обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами
(а.с.3-9), показами свідка ОСОБА_9, а також їх не заперечували в судовому
засіданні відповідачі за первинним позовом ОСОБА_10, прізвище якої на даний час
ОСОБА_1, та ОСОБА_2

Рішенням
33-ї сесії 4-го скликання Чернівецької міської ради від 28.04.2005 року №745
Товариству з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна фірма «Ріка»
погоджено будівництво багатоповерхового житлового комплексу на 460 квартир на
земельній ділянці АДРЕСА_1 та надано дозвіл на складання проектів відведення
цієї земельної ділянки (а.с.114-122).

25.10.2005
року Чернівецька міська рада, як власник земельної ділянки, уклала договір
оренди землі з ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Ріка», передавши останній в
оренду земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 1,1901 га для будівництва та
обслуговування багатоквартирного комплексу на 460 квартир терміном до
28.10.2009 року.

За
цим же договором оренди орендар зобов′язався перед орендодавцем
забезпечити належним житлом мешканців 4-х будинків, в тому числі і АДРЕСА_1
(а.с.137-138).

В
період виготовлення ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Ріка» технічної
документації на будівництво багатоквартирного житлового будинку ОСОБА_2,
відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 25.05.2005
року, став власником 16/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, яка складалась
з кухні 1-2 площею 11,40 кв.м., тамбуру 1-3 площею 2,80 кв.м., житлової кімнати
1-4 площею 13,60 кв.м. та являла собою окрему квартиру №2 цього будинку
(а.с.52).

Ставши
співвласником житлового будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2 разом зі своєю матір′ю
ОСОБА_1 (бувша ОСОБА_3) продовжили проводити самочинну перебудову вказаного
житлового будинку, що знаходиться в їх спільній частковій власності, не реагуючи
на існуючу заборону щодо здійснення таких самочинних дій, про що вони самі не
заперечували в судовому засіданні.

Таким
чином, судом встановлено, що відповідачі за первинним позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 станом на день звернення до суду з вказаним позовом здійснили самочинне
будівництво, перебудувавши та перепланувавши саманний житловий будинок АДРЕСА_1
на цегельний, збільшивши його площу, на земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, без належного дозволу та належно затвердженого проекту.

27.02.2006
року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м.Чернівці надано
ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Ріка» дозвіл на виконання будівельних робіт з
будівництва багатоквартирного житлового комплексу на 460 квартир по АДРЕСА_1
(а.с.135).

Також
було виготовлено кадастровий план земельної ділянки, акт встановлення
поворотних точок меж земельної ділянки, закріплення їх межовими знаками та їх
передачі, план зовнішніх меж землекористування по АДРЕСА_1 (а.с.139-141).

Відповідно
до ст.376 ч.1 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме
майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Згідно
ч.4 ст.376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує
проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує
права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, або за її рахунок.

З
огляду на зазначені вище вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги Чернівецької міської ради є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Разом
з тим, суд вважає, що зустрічний позов підлягає частковому задоволенню в
частині забезпечення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рахунок ТОВ «Проектно-будівельна
фірма «Ріка» іншим благоустроєним жилим приміщенням у вигляді окремих
ізольованих квартир, розміри житлової та загальної площі яких не повинні бути
меншими розміру належної кожному із них на праві власності частки в житловому
будинку АДРЕСА_1 до здійснення ними самочинного будівництва.

При
цьому, суд виходить з того, що як було вище зазначено, ще в 1989 році рішенням
Чернівецької міської ради було зобов'язано первинного забудовника земельної
ділянки по АДРЕСА_1 забезпечити співвласників житлового будинку №219 іншим
благоустроєним житлом.

Аналогічні
зобов'язання взяла на себе, як забудовник земельної ділянки по АДРЕСА_1, ТОВ
«Проектно-будівельна фірма «Ріка», що закріплено в договорі оренди земельної
ділянки від 25.10.2005 року (а.с.137-138).

Оскільки
право власності на житловий будинок перейшло від попередніх співвласників до
ОСОБА_1 в розмірі 84/100 частини цього будинку, що складали 61,40 кв.м.
загальної площі, в тому числі житлової - 45,30 кв.м., а до ОСОБА_2 право
власності перейшло на 16/100 частини будинку, що складало 27,80 кв.м. загальної
площі, в тому числі житлової - 13,60 кв.м., суд вважає, що з метою дотримання
принципу непорушності права власності, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до знесення цього
будинку слід забезпечити за рахунок ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Ріка»
іншими ізольованими благоустроєними житловими приміщеннями, розмір яких не
повинен бути меншим тих, на які перейшло до них право власності в будинку
АДРЕСА_1.

При
цьому, суд вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати норми ч.1
ст.111 ЖК України, а не ст.171 ЖК України, оскільки земельна ділянка по
АДРЕСА_1 Чернівецькою міською радою відведена організації - ТОВ
«Проектно-будівельна фірма «Ріка» і за рахунок цієї організації ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 підлягають забезпеченню іншим житлом.

Разом
з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_3 щодо зобов'язання ТОВ
«Проектно-будівельна фірма «Ріка» надати йому окрему квартиру у зв'язку із
знесенням житлового будинку АДРЕСА_1, а тому в цій частині в задоволенні
зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Так,
судом встановлено, що ОСОБА_3 не був і не є на даний час співвласником цього
будинку.

Доводи
його в судовому засіданні про те, що нібито він з 2001 року постійно проживає в
будинку АДРЕСА_1 не підтверджені в судовому засіданні належними доказами.

Так,
на підтвердження доводів щодо постійного свого проживання в зазначеному
житловому будинку ОСОБА_3 посилається лише на покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

Разом
з тим, вказані свідки в судовому засіданні лише підтвердили ті обставини, що
приходили до ОСОБА_1, як знайомі, в гості та бачили там ОСОБА_3 і їм відомо, що
останній є сином ОСОБА_1

Вимог
про встановлення факту проживання з ОСОБА_1 однією сім'єю ОСОБА_3 не
заявлялось.

З
його ж пояснень в судовому засіданні вбачається, що місце проживання його зареєстровано
за іншою адресою, а саме за місцем проживання батька і саме ця адреса ним
вказувалась під час навчання в технікумі та зазначена у військовому
комісаріаті, де він перебуває на військовому обліку.

Згідно «Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання»,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №35 місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно
або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором
його наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених
законодавством України.

Як місце проживання визначаються житлові будинки
(приміщення), придатні для проживання і включені до відповідного житлового
фонду.

Реєстрація передбачає
внесення до паспортного документа та адресно-довідкової картотеки, яку веде
уповноважений орган, відомостей про місце проживання фізичної особи.

Громадяни України, які постійно проживають в Україні, у
разі зміни місця проживання зобов'язані подати для реєстрації у 10-денний строк
після прибуття на нове місце проживання документи відповідним
житлово-комунальним підприємствам органів місцевого самоврядування.

Документи приймаються і
обліковуються житлово-комунальними підприємствами
та у 5-денний строк передаються до відповідних уповноважених органів.

Особи, які проживають у
приватних будинках і не обслуговуються житлово-комунальними підприємствами,
звертаються до відповідних уповноважених органів особисто (з поданням
оформленої належним чином будинкової книги).

Оскільки ОСОБА_3 не надав суду доказів реєстрації свого місця проживання в
будинку АДРЕСА_1, суд вважає безпідставними його доводи в зустрічній позовній
заяві та в судовому засіданні про постійне проживання за вказаною адресою з
2001 року.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними і задоволенню
не підлягають.

Керуючись
ст.376 ЦК України, ст.ст.83, 90 ЗК України, ст.111 ч.1 ЖК України, ст.ст.10,
11, 60, 64, 79-81, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги Чернівецької міської ради задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за власний рахунок на протязі одного місяця з дня вступу
рішення в законну силу знести самовільно збудований будинок АДРЕСА_1.

В
разі невиконання відповідачами рішення суду у встановлений місячний строк,
надати право Товариству з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна фірма
«Ріка» за рахунок відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знести самовільно збудований
будинок АДРЕСА_1.

Зустрічний
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

До
знесення будинку АДРЕСА_1 зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю
«Проектно-будівельна фірма «Ріка» надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інше благоустроєне
жиле приміщення у вигляді окремих ізольованих квартир, розміри житлової та
загальної площі яких не повинні бути меншими розміру належної кожному із них на
праві власності частки в житловому будинку АДРЕСА_1 до здійснення самочинного
будівництва, а саме:

·    ОСОБА_1 надати окрему ізольовану квартиру загальною
площею не менше 61,40 кв.м., в тому числі житловою - не менше 45,30 кв.м.

·    ОСОБА_2 надати окрему ізольовану квартиру загальною площею не менше 27,80
кв.м., в тому числі житловою - не менше 13,60 кв.м.

В решті заявлених зустрічних позовних вимог відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя  Першотравневого

районного суду м.Чернівці                                                                    В.Т.МАРЧУК