У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

27 лютого 2008 року

м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Охрімчук Л.І., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа -
квартирно-експлуатаційний відділ
м. Вінниці, про визнання права користування жилим приміщенням та зобов'язання укласти договір житлового
найму,

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. звернулися в суд із позовом до виконавчого комітету Вінницької міської
ради про визнання права користування жилим приміщенням та зобов'язання укласти договір житлового
найму.

Зазначали, що відповідно до рішення
комісії в/ч 35564 від 20 січня 2001 року їх сім'я перебувала на квартирному обліку
за місцем роботи
ОСОБА_1.

Згідно із рішенням житлової комісії
в/ч 35564 № 6 від 27 серпня 2002 року був проведений достроковий розподіл
квартир у будинку АДРЕСА_1 та їх сім'ї була виділена квартира № 37 у зазначеному будинку.

Після вселення у зазначену квартиру
з ними були укладені договори про постачання електроенергії, -водо та
теплопостачання, на підставі яких вони здійснюють оплату комунальних послуг.

Посилаючись на те, що вони
проживають у квартирі на законних підставах, просили визнати за ними право
користування жилим приміщенням та зобов'язати відповідача укласти з ними
договір житлового найму спірної квартири.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Вінниці від 8 вересня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного
суду Вінницької області від          15
січня 2007 року, позовні вимоги ОСОБА_1., ОСОБА_2. задоволені: зобов'язано
квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці надати виконавчому комітету
Вінницької міської ради список розподілу жилої площі по військовій частині
35564, з відміткою надання ОСОБА_1. квартири у будинку АДРЕСА_1, визнано за
ОСОБА_1.,             ОСОБА_2. право користування квартирою
АДРЕСА_1, зобов'язано виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з
ОСОБА_1.,ОСОБА_2. договір житлового найму квартири АДРЕСА_1.

У касаційних скаргах заступник військового прокурора Центрального регіону України
та ОСОБА_3 просять скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог               ОСОБА_1., ОСОБА_2., посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права .

Касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)
чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового
рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1., ОСОБА_2. суд першої інстанції виходив з того, що позивачі вселилися у
спірну квартиру на підставі рішення житлової комісії управління в/ч 35564 від
27 серпня 2002 року, проживають у квартирі протягом тривалого часу, оплачують
комунальні послуги, а тому набули право користування зазначеним жилим
приміщенням.

З такими висновками суду першої
інстанції погодився і апеляційний суд.

Проте погодитися з такими
висновками судів не можна.

Судами встановлено, що на підставі
рішення житлової комісії в/ч 35564 від 27 серпня 2002 року був складений список
розподілу житлової площі по військовій частині 35564.

Відповідно до п. 7 зазначеного
рішення ОСОБА_1. разом із сім'єю виселено з кімнати АДРЕСА_2 та надано квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно із рішенням Вінницької
міської ради № 80 від 13 січня 2004 року за квартирою АДРЕСА_1 оформлено право
державної власності та зазначену квартиру залишено нерозподіленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК
України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного
або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної
в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер,
який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1. та ОСОБА_2. суд першої інстанції, з висновком якого
погодився і апеляційний суд, виходили з того, що позивачі вселилися в квартиру
АДРЕСА_1 на підставі рішення житлової комісії управління в/ч 35564 від 27
серпня 2002 року, яким спірна квартира була виділена їх сім'ї, проживають в квартирі протягом
тривалого часу, несуть витрати по її утриманню, а тому набули право
користування цим жилим приміщенням.

Таких висновків суди дійшли без
всебічного з'ясування дійсних обставин справи і
належної перевірки обґрунтованості заявлених позовних вимог та заперечень
відповідача.

Вирішуючи спір, суд не взяв до
уваги, що рішенням військового апеляційного суду Центрального регіону України
від 24 березня 2004 року, рішення житлової комісії управління в/ч 35564 від 27
серпня 2002 року, яким спірна квартира була виділена позивачам, було визнано
незаконними та зобов'язано житлову
комісію Вінницького гарнізону провести розподіл спірного житла згідно закону.

На виконання зазначеного судового
рішення житлова комісія Вінницького гарнізону своїм рішенням від 24 листопада
2004 року виділила спірну квартиру ОСОБА_3, позивачам, зазначеним рішенням була
виділена    квартира АДРЕСА_3.

У той же час постановою
апеляційного суду Центрального регіону України від 6 жовтня 2006 року визнано
неправомірною бездіяльність голови Вінницької гарнізонної житлової комісії у
затягуванні прийняття рішення про розподіл сім'ї ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 та
зобов'язано начальника КЕВ м. Вінниці
створити умови для заселення ОСОБА_3 і членів її сім'ї в зазначену квартиру.

Наведені вище обставини судом не
перевірялися і їм не дана належна оцінка, в той час, як їх з'ясування має суттєве значення для
правильного вирішення спору.

Крім того, визнаючи за позивачами
право користування спірним жилим приміщенням, суд не взяв до уваги, що
відповідно до рішення Вінницької міської ради від 13 січня 2004 року за № 80
квартира АДРЕСА_1 була передана військовій частині 35564 та рішенням житлової
комісії Вінницького гарнізону № 14 від                       24 листопада 2004 року
спірна квартира була виділена ОСОБА_3 та вирішуючи спір не залучив ОСОБА_3 до
участі у справі, що є безумовною підставою для скасування ухвалених у справі
рішень, з передачею справи на новий судовий розгляд.

Апеляційний суд на зазначене уваги
не звернув, у порушення вимог ст.ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не
перевірив доводів апеляційної скарги, в ухвалі не зазначив конкретні обставини
і факти, що спростовують такі доводи і залишив рішення суду першої інстанції
без зміни.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги заступника військового прокурора Центрального регіону України
та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду
м. Вінниці від 8 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 15 січня 2007 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін

Я.М. Романюк