У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 лютого 2008 року                                                                    м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гнатенка А.В.,

суддів:                    Барсукової
В.М.,                     Гуменюка В.І.,

Григор'євої Л.І.,
Данчука В.Г.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом міського державного комунального
підприємства “Розділтеплокомуненерго” до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті
за комунальні послуги,

в с т а н о в и л а:

У червні 2006 року МДКП “Розділтеплокомуненерго” звернулось з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що відповідач у порушення чинного законодавства
своєчасно не сплачує за надані комунальні послуги. Станом на 01 квітня 2006
року заборгованість відповідача складає 6 366 грн. 27 коп.        22 березня 2006 року позивач надіслав
відповідачу попередження, щодо оплати боргу, але заборгованість сплачена не
була.  МДКП “Розділтеплокомуненерго”
просило стягнути з ОСОБА_1 6 366 грн. 27 коп. боргу по оплаті за комунальні
послуги.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від            17 липня 2006 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20 листопада 2006 року,
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МДКП “Розділтеплокомуненерго”
борг по оплаті за комунальні послуги в сумі 6 366 грн. 27 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. та судовий збір на користь держави
в сумі 64 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлені у справі судові
рішення та постановити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги  МДКП
“Розділтеплокомуненерго”  суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач має заборгованість по
квартирній платі та платі за користування комунальними послугами. І він
зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги
щомісячно у встановлені строки.

У відповідності до частини 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи
в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні або вирішені ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Згідно
статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо
визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права.

Судами першої та
апеляційної інстанцій досліджено обставини справи
повно, зібраним доказам дана оцінка.

Доводи
скарги не спростовують висновків суду.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Керуючись статтями 333, 335-337, 345
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду
Львівської області від 17 липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 20 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                 В.М.
Барсукова

Л.І.
Григор'єва

В.І.
Гуменюк

В.Г.
Данчук