Справа № 2-23/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 березня 2008 року                Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі: головуючого судді             Франчук О.Д.

при секретарі                      Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства сільськогосподарське підприємство
“Чорноморська перлина”, третя особа: Тузлівська сільська Рада Татарбунарського
району Одеської області, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
завданої каліцтвом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
звернулася до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства
сільськогосподарського підприємства „Чорноморська перлина” (далі ВАТ СП
„Чорноморська перлина”) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
пославшись на те, що під час перебування на відпочинку на базі „Жемчужина - 1”
розташованій в селі Лебедівці Татарбунарського району Одеської області з вини
відповідача з нею стався нещасний випадок в наслідок якого вона отримала травму
та стала інвалідом I групи. Просила задовольнити її позовні вимоги та стягнути
з відповідача на її користь 77957 грн. 59 коп., матеріальної шкоди завданої їй
каліцтвом та 200 000 грн., на відшкодування завданої моральної шкоди.

В
судовому засіданні свої позовні вимоги, щодо відшкодування моральної шкоди
збільшила ще на 100 000 грн., та пояснила суду, що по путівці, яка була
отримана на роботі її колишнім чоловіком, вона в липні 2005 року відпочивала на
базі відпочинку „Жемчужина - 1”. 18 липня 2005 року, спускаючись сходами до
моря, вона впала та отримала серйозні травми. Тривалий час знаходилася на
лікуванні в обласній клінічній лікарні м. Одеси, міжнародному центрі
нейрохірургії в м. Києві та декілька разів проходила лікування в СМСЧ - 2 м.
Южноукраїнська.

У зв'язку з чим були витрачені
кошти на придбання необхідних медикаментів, оплату перебування та лікування в
центрі нейрохірургії.

Внаслідок отриманої травми втратила
загальну працездатність та стала інвалідом I групи.

Просила
стягнути з відповідача витрати на лікування, втрачений нею внаслідок втрати
працездатності заробіток, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування, санітарно-курортного лікування, стороннього
догляду.

Суму
моральної шкоди мотивувала втратою нормальних життєвих зв'язків, необхідністю
додаткових зусиль для організації свого життя, глибиною фізичного болю та
душевних страждань, яких вона зазнала внаслідок отримання тілесних ушкоджень,
які призвели до ушкодження її здоров'я, та каліцтва.

Представник відповідача позов не
визнала та просила в їх задоволенні відмовити. При цьому пояснила суду, що
сходи на яких впала ОСОБА_1, знаходяться за межами бази відпочинку та не
являються майном відповідача.  Травму
внаслідок якої позивачка стала інвалідом, остання одержала з власної
необережності в результаті падіння зі сходів.

Представник
третьої особи, голова Тузлівської сільської ради Татарбунарського району
Одеської області, в судовому засіданні пояснила, що сходи на яких трапився
нещасний випадок з позивачкою були побудовані ще в 1996-1997 роках
“Рівнотепкомуненерго” по взаємозаліку з радгоспом “Приморський” і знаходилися
на балансі даного радгоспу.

Представники
позивачки в судовому засіданні відмовилися від позовних вимог своєї
довірительки, та надали суду копію нотаріально засвідченої заяви від 29
лютого              2008 року в якій
ОСОБА_1, зазначає, що травму під час відпочинку, на базі відпочинку „Жемчужина
- 1” 18 липня 2005 року вона отримала внаслідок падіння зі сходів, яке сталося
з її необережності, тому у неї ні до кого не має претензій щодо відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Вислухавши
пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши письмові
матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1
задоволенню не підлягає з наступних|таких|
підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2005 року ОСОБА_1, перебуваючи на
базі відпочинку “Жемчужина-1”, що належить ВАТ СП “Чорноморська перлина”, та
розташована в с. Лебедівка Татарбунарського району Одеської області внаслідок
падіння зі сходів отримала важкі травми.

15
грудня 2005 року ОСОБА_1 встановлено 1 групу інвалідності, що підтверджується
довідкою до акту огляду МСЕК серії КА-1
№ 025003 /а.с. 26/.

Відповідно до довідки (а.с 7)
виданою Южноукраїнською об'єднаною організацією профспілки працівників атомної
енергетики та промисловості України путівку для відпочинку на базі відпочинку
„Чорноморська перлина” з 13 липня 2005 року надавалася працівнику ВП ЮУАЕС
ОСОБА_2., та дітям: дочці ОСОБА_3 та сину ОСОБА_4.

Свідок
ОСОБА_5, суду показала, що в липні 2005 року вона разом зі своєю сім'єю
відпочивала на базі „Жемчужина - 1” та бачила, як ОСОБА_1, впала зі сходів, які
вели до пляжу та були розташовані недалеко від території бази відпочинку.

Аналогічні
покази дав суду свідок ОСОБА_6., Свідок підтвердив, що в липні 2005 року він
відпочивав на одній базі відпочинку з позивачкою. Знаходився на пляжі та бачив,
як ОСОБА_1, впала зі сходів, які були розташовані перед базою відпочинку. Після
нещасного випадку потерпілу забрала карета швидкої допомоги.

Свідок
ОСОБА_7., суду показала, що 18 липня 2005 року вона разом з позивачкою, сходами
спускалися на пляж. При цьому одна із дерев'яних сходин під                    ОСОБА_1, проломилася, тому вона впала до
низу.

Як
видно з виписки - епікризу № 16027 (а.с 11) ОСОБА_1, знаходилась на
стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Одеської обласної
клінічної лікарні  з 18 липня 2005 року
по 12 серпня 2005 року в результаті травми отриманої при падінні з висоти, яке
мало місце 18 липня 2005 року.

Відповідно
до виписки з історії хвороби (а.с 13-15) позивачка з 23 серпня по                     23 грудня 2005 року
перебувала на лікуванні в міжнародному центрі нейрохірургії, де отримувала
необхідне лікування та встановлено діагноз: важка хребетноспинномозкова травма.
Застарілий переломо - вивих 11-12 хребців у стадії консолідації, забій спинного
мозку важкого ступеню. Нижня параплегія з грубим порушенням функцій нижніх
кінцівок. Порушення функції тазових органів по типу затримки. Хронічний
двосторонній пієлонефрит. Гострий гнійний лівосторонній паранефрит. Хронічний
парапроктит, транссфінктерний параректальний свищ. Важкий назокоміальний
сепсис. Вторинна постінтоксикаційна залізодефіцитна анемія. Аменорея та
рекомендовано продовжити лікування в умовах стаціонару за місцем проживання,
придбання інвалідної коляски, масаж та санітарно-курортне лікування.

Відповідно
до довідки Управління Пенсійного фонду України в місті Южноукраїнську ОСОБА_1,
з 15 грудня 2005 року призначено пенсію, як інваліду I групи.

З
довідки МСЄК (а.с 20) слідує, що
причиною інвалідності є загальне захворювання, інвалідність встановлено
до 01 січня 2008 року.

Вартість коштів витрачених на
придбання необхідних медикаментів та предметів гігієни підтверджується
фіскальними чеками (а.с 28-30).

В силу
ч. 1 ст. 1195 ЦК України 1.
Фізична  або  юридична особа,  яка завдала шкоди каліцтвом або  іншим
ушкодженням  здоров'я  фізичній
особі,   зобов'язана відшкодувати   потерпілому
заробіток   (дохід),   втрачений
ним внаслідок  втрати
чи   зменшення   професійної
або   загальної працездатності,  а також відшкодувати додаткові витрати,
викликані необхідністю
посиленого харчування, санаторно-курортного лікування,
придбання  ліків,  протезування,
стороннього  догляду тощо.

В
судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що в заподіянні шкоди
здоров'ю позивачки була вина відповідача.

Як
видно із нотаріально завіреної заяви ОСОБА_1, (а.с 116) прокурору
Татарбунарського району Одеської області остання 18 липня 2005 року отримала
побутову травму, внаслідок власної необережності.

Як
видно з договору оренди землі (а.с 75-77) наданого головою Тузлівської
сільської Ради, 16 липня 2004 року Тузловською сільською Радою Татарбунарського
району Одеської області було передано в оренду ВАТ „Чорноморська перлина”
земельна ділянка, на якій розташовані будівлі та споруди бази відпочинку
„Жемчужина” з метою відпочинку та оздоровлення громадян в с. Лебедівці
Татарбунарського району Одеської області.

Але
відповідно до листа начальника відділу земельних ресурсів у Татарбунарському
районі Одеської області (а.с 37) вищезазначений договір оренди земельної
ділянки не зареєстровано.

Перелік об'єктів нерухомого майна,
будівель та споруд, які знаходяться на земельній ділянці наведеній у додатку до
вищезазначеного договору (а.с 79). В ньому не міститься інформації про те, що
на території бази відпочинку, розташовані сходи, які ведуть до моря.

В
судовому засіданні не знайшло також свого підтвердження те, що територія пляжу,
розташованого на узбережжі була закріплена за базою відпочинку „Жемчужина - 1”.

Крім того в судовому засіданні був
досліджений наданий відповідачем генеральний план земельної ділянки (а.с 103)
бази відпочинку на якому зазначені споруди, які розташовані на території бази
відпочинку та встановлено, що сходи на яких стався нещасний випадок з
позивачкою на її території не розташований.

Та
обставина, що розташовані на узбережжі с. Лебедівка Татарбунарського району
Одеської області не знаходяться на балансі ВАТ СП „Чорноморська перлина”
підтверджується довідкою (а.с 38), та копією свідоцтва на нерухоме майно (а.с
39).

Відповідно
до витягу КП „Татарбунарське бюро технічної інвентаризації (а.с. 40) комплекс база
відпочинку „Жемчужина - 1” є колективною власністю ВАТ СП „Чорноморська
перлина”.

З
повідомлення прокурора Татарбунарського району (а.с. 81) слідує, що в зв'язку з
нещасним випадком, який стався з ОСОБА_1, було порушено кримінальну справу за
фактом службової недбалості службових осіб виконавчих органів Тузлівської
сільської Ради Татарбунарського району Одеської області, яка на теперішній час
знаходиться в провадженні.

Відповідно
до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру
нещасні випадки, що сталися під час перебування у закладах
лікувально-оздоровчого призначення підлягають розслідуванню. Розслідування
нещасних випадків проводиться з метою визначення їх обставин та причин. На
підставі результатів розслідування розробляються заходи щодо запобігання
подібним випадкам, а також щодо вирішення питань соціального захисту
потерпілих. За результатами розслідування нещасного випадку складається акт про
нещасний випадок невиробничого характеру.

Позивачкою
не було надано суду акту про нещасний випадок невиробничого характеру, який
стався 18.07.2005 року, в якому були б визначені обставини та причини нещасного
випадку. Судом встановлено, що причиною нещасного випадку була власна
необережність ОСОБА_1

В силу
ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний з'язок та є вина
зазначеної особи.

В
судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що позивачка
отримала тілесні пошкодження з вини відповідача, а навпаки, представником
позивачки суду була надана заява, нотаріально завірена, в якій ОСОБА_1 визнає,
що тілесні ушкодження вона отримала внаслідок власної необережності.

Відповідно
до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

В
судовому засіданні знайшло свої підтвердження та сторонами не оспорювалося, що
тілесні ушкодження ОСОБА_1 отримала внаслідок своєї необережності та відповідно
вини ВАТ СП “Чорноморська перлина” в їх настанні не має.

За
таких підстав позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача
матеріальних збитків та моральної шкоди задоволенню не підлягають.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 60,
209, 213, 215, 218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В
задоволені  позову ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства сільськогосподарське підприємство “Чорноморська
перлина”, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої каліцтвом
- відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через
Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі в десятиденний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачею
після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
Апеляційного суду Миколаївської області або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Южноукраїнського

міського суду                                                                                                            О.Д.Франчук