У х в а л а

і м е н е м
у к р а  ї н и

19 березня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,                                      Лященко
Н.П., Костенка А.В.,                                Прокопчука
Ю.В.,-

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до судді апеляційного
суду м. Києва ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2006 року ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до судді
апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2. про відшкодування моральної шкоди в розмірі
2 тис. грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2006 року
позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2006 року
позовну заяву визнано неподаною та повернуто ОСОБА_1

Позивачка, не погоджуючись із постановленою ухвалою, звернулась зі скаргою
до апеляційного суду, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, а
справу направити до районного суду, зобов'язавши суд першої інстанції відкрити
провадження у справі.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1. звернулася з
клопотанням, в якому просила справу зняти з апеляційного розгляду та направити
її до Верховного Суду України для вирішення питання  про зміну підсудності, посилаючись на те, що
ОСОБА_2. є суддею апеляційного суду м. Києва.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 листопада 2006 року клопотання
ОСОБА_1 задоволено. Справу знято з апеляційного розгляду та направлено до
Верховного Суду України для визначення підсудності.

Ухвалою Верховного Суду України від 30 листопада 2006 року визначено
підсудність і передано матеріали справи для розгляду до апеляційного суду
Київської області.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2007 року ухвалу
Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2006 року скасовано,
справу направлено в Шевченківський районний суд м. Києва для вирішення питання
про прийняття позовної заяви.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2007 року у
відкритті провадження у справі відмовлено.

Не погоджуючись із такою ухвалою, позивачка 29 травня 2007 року подала
апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження та
скасувати ухвалу, посилаючись на те, що про наявність оскаржуваної ухвали
дізналася тільки 24 травня 2007 року, після отримання її згідно з листом суду
від 14 травня 2007 року, надісланого їй 22 травня 2007 року рекомендованим
листом зі штрих-кодом 273.

8 серпня 2007 року ОСОБА_1. звернулася з клопотанням, в якому просила справу
зняти з апеляційного розгляду та направити її до Верховного Суду України для
вирішення питання про зміну підсудності.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2007 року                     апеляційну скаргу ОСОБА_1
залишено без розгляду з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦК України заяву про
апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції може бути подано протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦК України заява про апеляційне
оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених
цією статтею, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється
ухвала.

Відмовляючи в поновленні строку на апеляційне оскарження,
апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_1. не надала доказів неможливості
своєчасного оскарження.

При цьому суд не зважив на доводи апеляційної скарги про
день надіслання ОСОБА_1 копії ухвали, копію листа суду від 14 травня 2007 року
(а.с. 114) та зміст додатку до апеляційної скарги (а.с. 119), в якому зазначено
подання тієї ж копії листа суду рекомендованим відправленням, ненадходження
яких до суду не зафіксовано, і зробив передчасний висновок про відсутність
підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на оскарження.

Крім того, апеляційний суд, постановляючи ухвалу, не звернув уваги на
клопотання позивачки про вирішення питання зміни підсудності, обґрунтоване на
підставі ст. 108 ЦПК України, а також  на
те, що ухвалою Верховного Суду України від 30 листопада 2006 року перший апеляційний
розгляд справи був визначений
апеляційному суду Київської області.

За таких обставин ухвала апеляційного суду як
постановлена всупереч цим обставинам підлягає скасуванню з підстав,
передбачених п. 2 ст. 342 ЦПК України, а справа - передачі судді Верховного
Суду України для вирішення клопотання про визначення підсудності апеляційного
провадження.

Керуючись ст. ст.
336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2007 року
скасувати.

Справу передати судді Верховного Суду України для
вирішення клопотання про визначення підсудності апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Головуючий

Головуючий

Судді:

І.С. Берднік

Судді:

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В.
Прокопчук