Справа
№ 2-250-1/08
Н Е М     У К Р А Ї Н И
16 травня 2008 року                     Печерський районний суд міста
Головуючого                         судді Мельника А. В.,
при секретарі                                  Пшегарницькій
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Відкритого
акціонерного товариства «Страхова компанія «Алькона» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
Позивач звернувся до суду із зазначеним
позовом в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь
грошові кошти в розмірі 3765 гривень 44 копійки та судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив,
що 10 квітня 2006 року у місті Києві на Південному шляхопроводі сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача ОСОБА_1, який, керуючи
автомобілем «КІА Спортейдж», державний номерний знак НОМЕР_1, не вибрав
безпечну швидкість руху і безпечний інтервал та допустив зіткнення з
автомобілем «Форд Скорпіо», державний номерний знак НОМЕР_2 під управлінням
відповідача ОСОБА_2. та іншими автомобілями.
У вказаному ДТП також зазнав механічних
пошкоджень автомобіль «Хюндай Ґетз», державний номерний знакНОМЕР_3 під
управлінням ОСОБА_3, що був застрахований позивачем згідно з договором
страхування НОМЕР_4від 05 грудня 2005 року, укладеного між СК«Алькона» та
ОСОБА_3., відповідно до Правил добровільного страхування наземного транспорту,
затверджених головою правління 24 грудня 2003 року та зареєстрованих Державною
комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, від усіх ризиків, у
Страховим випадком за вказаним договором
страхування визнається майновий збиток, завданий страхувальнику внаслідок ДТП,
а страхова сума складає 70 000 гривень.
Вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Хюндай Ґетз», державний номерний знакНОМЕР_3склала 3903 гривні 44
копійки, а вартість проведення автотоварознавчого дослідження вказаного
автомобіля - 212 гривень.
Згідно постанови Голосіївського районного
та ОСОБА_2. визнано винними у вчинені згаданого ДТП.
Оскільки, позивачем, відповідно до акту
про настання страхового випадку № 041-173/06 від 17 травня 2006 року та акту
про пошкодження транспортного засобу № 041-173/06 від 16 травня 2006 року,
страхувальнику була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 3553
гривні 44 копійки, позивач вважає, що відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. ст. 1166, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, до нього
перейшло право вимоги в межах фактичних затрат, яке страхувальник має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Позивач обрахував свої затрати по виплаті
завданого ОСОБА_3 збитку та зазначив, що вони складають 3765 гривень 44
- 3553 гривні 44 копійки, страхове
- 212 гривень, плата за проведення
автотоварознавчого дослідження.
Представник позивача в судовому засіданні
позов підтримав з викладених в ньому підстав та просив суд позов задовольнити
в судовому засіданні зазначив, що позов не визнає в
повному обсязі та просив суд відмовити в
задоволенні позовних вимог.
ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позов та не заперечував щодо його
задоволення в частині вимог стягнення коштів з нього як одного з відповідачів в
солідарному порядку.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь в справі, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності та
ОСОБА_1 і ОСОБА_2. за ст. 124 КУпАП, приходить до висновку, що позов слід
задовольнити частково з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено наступні
Постановою Голосіївського районного суду
міста Києва від 26 квітня 2006 року, встановлено, що ОСОБА_1. порушив п. 13.1
Правил дорожнього руху України, оскільки він 10.04.2006 року о 17 годині 30
хвилин, керуючи автомобілем марки «Кіа Спортейдж», державний номер НОМЕР_1, на
Південному шляхопроводі не дотримався безпечної дистанції до автомобіля в
результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Форд», державний номер
НОМЕР_2, який здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген», державний
номерНОМЕР_6 що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Також, цією постановою встановлено, що
ОСОБА_2 порушив п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, оскільки він
10.04.2006 року о 17 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Форд
Скорпіо», державний номер НОМЕР_2, на Південному шляхопроводі, при виборі
безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого
здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольцваген», державний номерНОМЕР_6
НОМЕР_7, який здійснив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай», державний номер
НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Вказаною постановою суду від 26.04.2006
року підтверджується і доведена вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2. у вчиненні
адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Нормою частини 4 статті 61 ЦПК України
закріплено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій
особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до звіту № 1205/(3) про
автотоварознавче дослідження автомобіля «Хюндай Гетз», державний номерний знак
НОМЕР_3, який належить ОСОБА_3, складеного 12 травня 2006 року, вартість
матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Хюндай Гетз», державний
номерний знак НОМЕР_3, внаслідок його пошкодження у ДТП на дату оцінки
становить 3903 гривні 44 копійки (а. с. 9-12).
За договором страхування НОМЕР_4від 05
грудня 2005 року, укладеного між позивачем і ОСОБА_3., об'єктом страхування є
автомобіль «Хюндай Ґетз», державний номерний знакНОМЕР_3(а. с. 6).
Страхова сума по вказаному транспортному
засобу складає 70 000 гривень.
Згідно видаткового касового ордеру від
28.05.2006 року (а. с. 18) позивачем було виплачено ОСОБА_3 суму страхового
відшкодування згідно договору страхування НОМЕР_4від 05 грудня 2005 року в
розмірі 3553 гривні 44 копійки.
Також, за рахунком № 850 від 12.05.2006
року (а. с. 19) позивачем було сплачено вартість автотоварознавчого дослідження
автомобіля «Хюндай Гетз», державний номерний знакНОМЕР_3в розмірі 212 гривень.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором
майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України,
до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи
відповідальної за завдані збитки.
В частинах 1 і 2 статті 1166 ЦК України,
закріплено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала; особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.
Пунктом 1 статті 1191 ЦК України,
передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування
, якщо інший розмір не встановлений законом.
до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Таким чином, коли судом встановлено
вищезазначені факти, а також те, що майнову шкоду власнику автомобіля марки
«Хюндай Гетз», державний номерний знак НОМЕР_3, заподіяно внаслідок
протиправних, винних дій саме відповідача ОСОБА_2.,
суд приходить до висновку, що за нанесення матеріальної шкоди позивачу,
цивільно-правову відповідальність повинен нести відповідач ОСОБА_2, а в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 слід відмовити повністю.
Отже, коли матеріальна шкода заподіяна
позивачу внаслідок пошкодження автомобіля страхувальника в ДТП, право на
відшкодування якої перейшло до позивача у порядку регресу, не відшкодована, беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 визнав позов, суд приходить до
висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути завдану
матеріальну шкоду, яка складається з: страхового відшкодування в розмірі 3553
гривні 44 копійки та плати за проведення автотоварознавчого дослідження в
розмірі 212 гривень, а всього: 3765 гривень 44 копійки.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
оскільки суд частково задовольняє позов, з відповідача ОСОБА_2., позовні вимоги
до якого задоволені, на користь позивача підлягають стягненню: судовий збір,
сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду в розмірі 51 гривня та
витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в
розмірі 30 гривень, а всього 81 гривня.
Враховуючи вищевикладене та керуючись
Законом України «Про страхування», ст. ст. 993, 1166, 1191 ЦК України, ст. ст.
3, 10, 11, 60, 88, 174 ч. 4, 209, 212-215 ЦПК України, суд,
Позов Відкритого акціонерного товариства «Страхова
компанія «Алькона» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в
порядку регресу задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного
товариства «Страхова компанія «Алькона» 3765 гривень 44 копійки та 81 гривню
судових витрат.
В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, рішення  суду
набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може
бути подана через Печерський районний суд міста Києва до Апеляційного суду
міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через
Печерський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий