Справа
№ 2-1911
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

20
травня 2008 року                                                                           Ялтинський
міський суд АРК

у
складі судді:
Білюнас В.Ю.

при
секретарі:
Іваненкової К.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ялти цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за грошовим зобов'язанням,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить  стягнути з відповідача в рахунок відшкодування
боргу за договорами позики - 22820 гривень, а також судові витрати в сумі 258
гривень.

Вимоги мотивує тим, що відповідач позичив в нього вищезгадану суму, на
підтвердження чого є укладений між ними договір позики і дана їм розписка,
проте в обумовлений договором позики строк, а також на вимогу позивача, гроші
не повернув.

Відповідач у попередньому судовому засіданні визнав, що одержав у позивача
гроші за договором позики в сумі 22820 гривень, проте у зв'язку з важким
матеріальним положенням, в строк гроші повернути не зміг.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 22 квітня 2007 року ОСОБА_2 у ОСОБА_1 були одержані у
позику гроші в сумі 22820 гривень, які відповідач зобов'язався повернути в строк
до 01 грудня 2007 року, на підтвердження чого була дана розписка (а.с. 8).

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики складається у письмовій формі,
якщо його сума не менше ніж вдесятеро перевищує встановлений законом
розмір  не оподатковуваного податком
мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його
умов може бути представлена розписка позичальника.

Договор позики між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був укладений в усній формі, на
підтвердження чого позичальником була дана розписка на суму 22820 гривень.
ОСОБА_2 розписку не заперечує.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти,
а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів.

Згідно ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві борг у строк та в порядку,
встановлені договором.  Якщо договором не
встановлений строк повернення боргу або цей строк визначений моментом
пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти
днів з дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлене
договором.

Як видно з матеріалів справи,
ОСОБА_2 не виконав умов договору позики від 22 квітня 2007 року, і борг
в обумовлений договором строк не повернув, що він сам не заперечує. Таким
чином, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача
також підлягають стягненню  витрати по
оплаті судового збору в сумі 228 гривень і витрати по інформаційно - технічному
забезпеченню справи в сумі 30 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,60,61,209,212,213,215,218 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050   ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1  - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
в рахунок відшкодування боргу 22820 гривень, судові витрати в сумі 258
гривень, а всього - 23078 (двадцять три тисячі сімдесят вісім) гривень.

Рішення може бути
оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд в строки та
порядку, передбаченими ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя -