РІШЕННЯ                                          № 2 -
131/2008

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Максимчук Л.М.

з участю представника - адвоката                  ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3про стягнення розрахунку при звільнені,
середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні,
компенсації в зв'язку з порушенням терміну виплат заробітної плати та
невикористану відпустку,  моральної
шкоди,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про стягнення розрахунку при
звільненні, середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при
звільненні, компенсації в зв'язку з порушенням терміну виплат заробітної плати
та за невикористану відпустку, моральної шкоди, посилаючись на те, що вона з
1998 року працювала продавцем в кафе „Едельвейс” м. Старокостянтинова у
приватного підприємця ОСОБА_3, який 23 листопада 2000 року звільнив її з
роботи, але не провів розрахунок, а саме не виплатив заробітну плату за серпень
- листопад 2000 року в сумі 592 грн., оплату за невикористану відпустку - 236
грн., крім того просить виплатити компенсацію в зв'язку з порушенням терміну
виплати заробітної плати та компенсацію за невикористану відпустку, середній
заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні, 2000 грн. моральної
шкоди.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому
законом порядку. Зі згоди позивачки суд ухвалив заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працювала у приватного підприємця ОСОБА_3 і
наказом № 27 від 23 листопада 2000 року була звільнена з роботи по ст. 41 п. 2
КЗпП України, оскільки обрахувала покупця ОСОБА_4 на 11,62 грн. і раніше притягувалась
до дисциплінарної відповідальності за порушення дисципліни і за порушення
застосування ЕККА /наказ № 23 від 1 листопада 2000 року і № 26 від 22 листопада
2000 року/.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно даних довідки відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати
становить 115,95 грн. та компенсація за невикористану відпустку - 182,2 грн.,
однак відсутні відомості про нарахування та оплату праці позивачки, тому суд
вважає, що вищевказана довідка не може бути прийнята до уваги.

Крім того відповідно до п. 3 трудової угоди, укладеної між сторонами 20
березня 1999 року власник виплачує кожному працівникові щомісячно мінімальну
заробітну плату.

У відповідності до ст. 1 Закону України „Про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати на 2000 рік” встановлено розмір мінімальної
заробітної плати з 1 квітня 2000 року - 90 грн., а з 1 липня 2000 року - 118
грн. на місяць.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що заборгованість по заробітній платі
слід рахувати, виходячи з положень вищевказаного Закону, за період з 1 серпня
2000 року по 23 листопада 2000 року, тобто за три місяці дванадцять робочих дні
з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 421,42 грн.
заборгованості по заробітній платі /118 грн. х 3 місяці + 67,42 грн./ 118 грн.
: 21 день х 12//.

Відповідно до ст. 24 Закону України „Про відпустки” у разі звільнення
працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні
щорічної відпустки.

Компенсація за невикористану відпустку за два роки становить 236 грн. /118
грн. х 2/.

Враховуючи вищевказане суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення
421,42 грн. заборгованості по  заробітній
платі та 236 грн. компенсації за невикористану відпустку підлягають задоволенню,
а оскільки позивачка відмовилась від отримання телеграм, рекомендованих листів
і вини відповідача у непроведенні повного розрахунку немає, томі в задоволенні
інших позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224 - 226 ЦПК України, на
підставі ст. 116 КЗпП України, ст. 1 Закону України „Про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати на 2000 рік”, ст. 24 Закону України „Про
відпустки”,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 421,42 грн. заборгованості по
заробітній платі та 236 грн. компенсації за невикористану відпустку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 51 грн. судового збору та на користь
територіального управління державної судової адміністрації в Хмельницькій
області /, р/р 0015, банк: УДК в Хмельницькій
області, МФО 815013, Старокостянтинівський райсуд, Хмельницької області/ 30
грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через
Старокостянтинівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Старокостянтинівським районним судом
за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя _________