РІШЕННЯ

іменем України

18 лютого 2008 року Орджонікідзевський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого
судді -   Шевченка С.В.

за участю
секретаря - Бойчук Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради, треті особи - приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального округу - ОСОБА_4., відділ опіки та
піклування Орджонікідзевського РВК м. Харкова, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання
рішення райвиконкому недійсним та визнання договору купівлі - продажу квартири
недійсним,

в с т а н о в и в :

22.10.2004 року
позивач подав до суду позов, якому в просив визнати недійсним рішення
Орджонікідзевського РВК м. Харкова від 03.09.2002 року №13311, а також визнати
недійсним договір купівлі - продажу квартириАДРЕСА_1 від 30.10.2002 року , як
такий , що не відповідає вимогам закону та порушує права неповнолітньої дитини.

В обґрунтуванні
своїх позовних вимог позивач посилався на те, що при здійсненні спірної угоди
відповідач ОСОБА_2. надала сфальсифіковані документи та сповістила невірні
відомості до органів опіки та піклування, які стосуються неповнолітньої  ОСОБА_5, 1988 року народження, на підставі
чого, було незаконно видане рішення опікунської ради з дозволом продати спірну
квартиру від імені неповнолітньої. Крім того, позивач  вважає, що дана угода купівлі - продажу
квартири  є недійсною , так як укладена з
порушенням встановленого порядку , так як не було отримано згоди батька, як
опікуна доньки, якій не виповнилося 14
років.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду від 24 листопада 2006 року в позові ОСОБА_1
було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 квітня
2007 року вказане рішення було скасоване, справа повернута до районного суду на
новий розгляд.

В ході
нового розгляду позивач та його представник надали до суду заяви про розгляд
справи у їх відсутність, позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2. надала до суду письмові пояснення з приводу
пред'явленого до неї позову, з яких вбачається, що при продажу спірної квартири
діяла від імені неповнолітніх дітей, зокрема доньки - ОСОБА_5, 1988 року
народження, хоча під час угоди дівчинка перебувала за межами м. Харкова.

Відповідач ОСОБА_3, та його представник, позов не визнали, просили в
позові відмовити, посилалися на той факт, що квартиру АДРЕСА_1 було придбано на
законних підставах і він є добросовісним покупцем.

Представник Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради в судове
засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений належним чином, про що
свідчить розписка, яка знаходиться в матеріалах справи.

Представник третьої особи відділ опіки та піклування Орджонікідзевського
РВК м. Харкова покладалася на рішення суду, просила врахувати інтереси
неповнолітніх дітей.

Позиція, з приводу поданого позову, залученого до участі у справі
приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за
згодою осіб, які приймали участь при розгляді справи, була оголошена судом з
письмових пояснень, які третьою особою були надані при попередньому розгляді
справи, з яких вбачається, що при посвідченні договору купівлі - продажу від
30.10.2002 року, яку ОСОБА_2. укладала і від імені своїх неповнолітніх дітей,
порушень норм матеріального закону нею встановлено не було.

Від
залученого до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_6 надійшла заява про
розгляд справи у його відсутність, позов просив задовольнити.

Представник
ОСОБА_5, яка також була залучена до участі у справі в якості третьої особи, з
позовними вимогами погоджувалася, просила визнати угоду купівлі-продажу спірної
квартири недійсною.

З'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що
позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 48 ЦК України ( в ред. 1963 року) недійсною визнається угода, яка не
відповідає вимогам закону, в тому числі така, що порушує особисті або майнові
права неповнолітніх дітей.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2. перебували у зареєстрованому шлюбі, який
було розірвано 29.12.1992 р. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей
- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом
встановлено, що відповідачка не була позбавлена батьківських прав щодо
неповнолітньої доньки, навпаки, ОСОБА_5 була постійно зареєстрована за місцем
проживання матері - за адресою:АДРЕСА_1. Також, за даною адресою були
зареєстровані разом з ОСОБА_2. і інші
діти : ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

30.10.2002 року
в м. Харкові приватним нотаріусом ОСОБА_4. за №2014 був  зареєстрований договір купівлі - продажу
квартири АДРЕСА_1, який було укладено між ОСОБА_2., яка діяла за себе та своїх
неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3 з однієї сторони та ОСОБА_3. Дана квартира належала продавцям на
підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 травня 1998 року
науково - виробничим об'єднанням “ЕЛЕКТРОВАЖМАШ”, згідно з наказом №172 від
22.05.1998 року, зареєстрованим у книзі за №729 та у ХБТІ за №В-37237 від
16.06.1998 року.

Договір
купівлі-продажу був укладений ОСОБА_2. від імені неповнолітніх дітей на що було
дано дозвіл рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради м.
Харкова №13311 від 03.09.2002 року, відповідно якого, ОСОБА_2. дано дозвіл на
продаж частини приватизованої квартири за адресою :АДРЕСА_1, яка належить
неповнолітнім дітям - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв'язку з бажанням придбати житловий будинок. Крім того даним
рішенням ОСОБА_2. надано дозвіл підписати договір купівлі - продажу
вищевказаної квартири від імені неповнолітніх дітей. За умови п. 2
вищезазначеного рішення ОСОБА_2. надано дозвіл на оформлення договору купівлі -
продажу житлового будинку за адресою : АДРЕСА_2, від імені неповнолітніх дітей,
а п.4 даного рішення передбачено обов'язок ОСОБА_2. при покупці житла в
договорі врахувати дольову власність неповнолітніх дітей.

ОСОБА_2. були надані до органу опіки та піклування необхідні документи
для отримання дозволу здійснити договір купівлі - продажу квартири, в тому
числі і заяви від неповнолітніх дітей про їх згоду на продаж їх часток в праві
власності на квартиру.

Позивач не надав суду доказів, які б підтверджували  факт фальсифікації документів, поданих
ОСОБА_2. до виконкому і посилання позивача на те, що рішення опікунської Ради
№13311 від 03.09.2002 року видане на підставі сфальсифікованих документів є
необґрунтованим.

Відповідно
ст. 128 КпШС опікунство встановлюється над неповнолітніми, що не досягли 15
років, у разі смерті батьків, позбавлення батьківських прав, а також у тих
випадках, коли діти залишилися без батьківського піклування з тих або інших
причин.

Судом встановлено, що позивач не був
призначений опікуном над ОСОБА_5, 1988 року народження, а є її біологічним
батьком. Крім того, на момент укладання спірного договору, шлюб між сторонами
було розірвано, в зв'язку із чим додаткової згоди батька при підписанні
договору купівлі - продажу законодавець не вимагає.

Крім того,
згідно ст. 14 ЦК України ( в ред. 1963 року) за неповнолітніх, що не досягли 15
років, угоди здійснюють від їх імені  їх
батьки. Відповідно ст. 78 КпШС України управління майном неповнолітніх дітей
здійснюють їх батьки, які управляють їм як опікуни та піклувальники без
спеціального на то призначення, яле з додержанням відповідних правил про опіку
та піклування. В даному випадку ОСОБА_2. не була позбавлена батьківських прав
та мала право укладати угоди від імені доньки, яка не досягла 15 років. Крім
того, вона є опікуном майна дитини, та мала право на відчуження майна, за
відповідним дозволом, тобто виконуючи правила про опіку та піклування.

Відповідно п. 31 Інструкції “Про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України”  від 18.06.1994 року
( що діяла на час укладення угоди) нотаріуси вимагають дозвіл органу опіки та
піклування на право опікуна укладати , а піклувальника давати згоду на вчинення
від імені підопічного угод, якщо вони виходять за межі побутових. Такими
угодами є договори, що потребують нотаріального посвідчення і спеціальної
реєстрації про відчуження майна, належного неповнолітнім, відмова від належних
підопічному прав, поділ майна, поділ або обмін житлової площі, видача письмових
зобов'язань, тощо.

Таким
документом було рішення виконкому
№13311 від 03.09.2002 року, яке було перевірене нотаріусом під час
посвідчення угоди. Більш того, спірний договір купівлі - продажу був підписаний
за згодою матері особисто сином позивача та відповідача - ОСОБА_6., 1987 року
народження, як того і передбачало рішення виконкому.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що спірний договір купівлі-продажу укладений
на законних підставах і вимоги позивача щодо визнання його недійсним є
безпідставними.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст. ст. 78, 128 КпШС України, ст. 14 ЦК України ( в ред. 1963 року),  п. 31 Інструкції “Про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України”
від 18.06.1994 року, суд -

в и р і ш и в:

В позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради,
треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу -
ОСОБА_4., відділ опіки та піклування Орджонікідзевського РВК м. Харкова,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання рішення райвиконкому недійсним та визнання
договору купівлі-продажу квартири недійсним - відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.  294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
С.В. Шевченко