Справа
№ 2-359/2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 квітня 2008 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у
складі:

головуючого судді - Устіченко К.І.

при секретарі - Себестьянській І.П.

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до  Снігурівської
державної нотаріальної контори  про
зобов'язання державного нотаріуса Снігурівської державної нотаріальної контори
до вчинення нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за
Законом на присадибну земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2008 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до Снігурівської державної нотаріальної
контори про зобов'язання державного нотаріуса Снігурівської державної
нотаріальної контори до вчинення нотаріальної дії про видачу свідоцтва про
право на спадщину за Законом на присадибну земельну ділянку. В заяві послався
на таке.ІНФОРМАЦІЯ_1помер його батько - ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася
спадщина, яка складається з житлового будинкуАДРЕСА_1та присадибної земельної
ділянки розміром 0,1194 га. Позивач в установлені Законом терміни звернувся з
заявою про прийняття спадщини до Снігурівської державної нотаріальної контори,
але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право приватної власності на
земельну ділянку в порядку спадкування посилаючись на ст. 49 Закону України
„Про нотаріат” у зв'язку з тим, що її
розмір перевищує 0,10 га.  Вважає,
що відмова нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом
на земельну ділянку є незаконна, порушує його права та просив суд зобов'язати
Снігурівську державну нотаріальну контору видати йому свідоцтво про право на
спадщину за Законом на вказану присадибну земельну ділянку.

У попередньому судовому засіданні позивач  свої позовні вимоги підтримав повністю.

Представник Снігурівської державної нотаріальної контори в судове
засідання не з»явився. В своїй заяві просив справу розглядати у його
відсутність. Позовні вимоги визнав повністю.

Представник заінтересованої особи Снігурівської міської ради народних
депутатів проти вимог позивача не заперечував та просив суд їх задовільнити.

Позивач у попередньому судовому засіданні
заявив клопотання про розгляд справи по суті у зв»язку з тим, що відповідач
визнає його позовні вимоги у повному обсязі.

В силу ст. 130 ч.4  ЦПК України
ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі
визнання позову , проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі
визнання позивачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, щоІНФОРМАЦІЯ_1помер
ОСОБА_2 - батько позивача по справі.

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,1194
га, яка розташована в АДРЕСА_1для будівництва та обслуговування житлового
будинку та господарських будівель і належала на праві власності ОСОБА_2. що
підтверджується копією державного акту (а.с.5-7).

Як вбачається з листа завідуючої Снігурівської державної нотаріальної
контори Ю.В. Коваль (а.с. 24 ) позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав
на земельну ділянку після смерті його батька ОСОБА_2.  на підставі ст. 49 Закону України „Про
нотаріат”.

Згідно ст. 49 Закону України „Про нотаріат” нотаріус чи інша посадова
особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймають для вчинення  нотаріальних дій документи, якщо вони не
відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що порочать честь і
гідність громадян.

Таким чином, ст. 49 Закону України „Про нотаріат” зобов'язує нотаріуса
не приймати для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають
вимогам законодавства.

Державний акт на право приватної власності на землю виданий 29.12.1993
року Снігурівською міською радою народних депутатів Миколаївської області на
ім”я ОСОБА_2на земельну ділянку, площею 0,1194 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 є
правовстановлюючим документом, який відповідає вимогам чинного законодавства, є
дійсним і ніким неоспорений.

Згідно ст.ст. 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на
земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує
право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право
власності на земельну ділянку посвідчується державними актами форми  яких затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Суд вважає, що державний акт на право приватної власності на земельну
ділянку виданий ОСОБА_2 відповідає вимогам чинного законодавства і є дійсним, а
дії нотаріуса є протиправними і не відповідають вимогам Закону України „Про
нотаріат”.

Підстави припинення права власності на земельну ділянку передбачені в
ст. 140 Земельного Кодексу України, є вичерпними і не відносяться до даного
спору.

Позивач є спадкоємцем першої черги за Законом, а тому відповідно до ст.
ст. 1216, 1217, 1220, 1222, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України має
право на отримання спадщини після смерті його батька.

Суд вважає, що державний нотаріус Снігурівської державної нотаріальної
контори відмовляючи позивачу у оформленні спадкових прав після смерті його
батька порушив його право на прийняття спадщини на земельну ділянку, а тому
заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3,4, 57, 60, 208, 209,
213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити.

Зобов'язати Снігурівську державну нотаріальну контору  видати ОСОБА_1свідоцтво про право на спадщину
за Законом на земельну ділянку, площею 0,1194 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована по
АДРЕСА_1та належала на праві приватної власності ОСОБА_2,  який померІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі
державного акту від 29.12.1993 року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення
суду може бути подано протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення через
районний суд.
Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, через районний  суд.

СУДДЯ: