Справа
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 квітня 2008
року                                          Лебединський
районний суд

Сумської області

в складі :
судді
Подопригора Л.І.

при секретарі
Соколовій Н.О.

розглянувши у відкритому   судовому засіданні в м. Лебедині справу за
позовом  ОСОБА_1   до Лебединської міськради про  встановлення факту належності  самочинно збудованого домогосподарства  та
визнання права власності на самовільне будівництво ,-

в с т а н о в и в :

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про
встановлення факту
належності  самочинно
збудованого  домогосподарства  та визнання права власності на самочинне
будівництво, мотивуючи  свої позовні
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його
прабаба   ОСОБА_2, яка за
життя  заповідала своє майно своїй
невістці, а його бабі  ОСОБА_3.  20 березня 2008 року ОСОБА_3  відмовилася
від прийняття спадщини  померлої
за адресою АДРЕСА_1  на користь позивача.
При зверненні позивача до нотконтори  для
оформлення спадщини, йому було відмовлено в прийомі документів, оскільки
відсутній  правовстановлюючий документ на
будинок. Також йому було відмовлено   у
видачі  витягу із реєстру  нерухомого майна, оскільки  житловий будинок , який зареєстровано по  КП БТІ Лебединського  міськвиконкому  знесено
за ветхістю, а на земельній ділянці
самочинно збудовано сарай
шлакоблочний  під літ.» В1»
вартістю 1675 грн.,  літню кухню
шлакоблочну  під літерою «В», вартістю
8439 грн.,  сіни шлакоблочні під літерою
«в», вартістю 3994 грн., погріб цегляний під літерою « п/г» вартістю 1856 грн.,
огорожа  під літ. «1-2» вартістю 873
грн., а всього вартістю  станом на
26.02.2008 року  16837 грн.

Оскільки  збудовані самочинно   будови не
незареєстровані в органах виконавчої влади  і під час проживання власника  не було ніяких претензій з боку  державних, архітектурних, пожежних та
санітарних відомств, а також нарікань з боку сусідів   він
просить суд,  визнати право власності на самовільні
забудови
за вищевказаною  адресою  за  ним.

В судовому засіданні  позивач  підтримав   свої позовні  вимоги.

Представник відповідача в судовому
засіданні не заперечив проти визнання за позивачем права власності  на   самовільні забудови.                  Вислухавши
сторони, дослідивши заяви свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають  задоволенню,
так як між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст.
ст. 316, 317 та 376 ЦК України.

В судовому засіданні
було встановлено, що ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5,  12 вересня 1929 року, що стверджується свідоцтвом  про одруження
і їй присвоєно прізвище ОСОБА_2 .

З рішення № 28 виконавчого комітету
Лебединської міської ради від 29.12.1956 року  вбачається, що ОСОБА_4  було надано
земельну ділянку  під АДРЕСА_1,
площею  шістсот кв.м. (а.с.9)  під забудову.

З договору  про надання  в безтермінове  користування земельною ділянкою  для будівництва  індивідуального жилого будинку від 04 лютого
1957 року  вбачається , що забудовник
зобов'язується  побудувати  жилий одноповерховий дерев'яний  будинок, площею 30,90 кв.м., а також надвірні
будівлі.

З дозволу на проведення  робіт (а.с.17) та  акту
про закінчення будівництва  і
введення в  експлуатацію  індивідуального домоволодіння (а.с.18),
вбачається, що забудовником  вимоги
договору виконані.

З копії  Заповіту
від 18 березня 1993 року
вбачається, що  ОСОБА_2  заповідала
усе своє майно  ОСОБА_3 (а.с. 25).
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про смерть.

З заяви (а.с.7) ОСОБА_3  вбачається, що  вона відмовилась  від прийняття
спадщини померлої  ОСОБА_2 на
користь  онука померлої  ОСОБА_1.

З технічного паспорту на житлове
приміщення  по АДРЕСА_1 (а.с.19-20) ,
вбачається, що на даний час за  вказаною
адресою  побудовано сарай  шлакоблочний
під літ.» В1» вартістю 1675 грн.,
літню кухню шлакоблочну  під
літерою «В», вартістю 8439 грн.,  сіни
шлакоблочні під літерою «в», вартістю 3994 грн., погріб цегляний під літерою «
п/г» вартістю 1856 грн., огорожа  під
літ. «1-2» вартістю 873 грн., а всього вартістю
станом на 26.02.2008 року  16837
грн.

Також було встановлено, що  ці
будівлі  були збудовані  без відповідного дозволу, але за висновком
архітектурного відділу міськвиконкому, санітарної та пожежної служб
відповідають  нормам та правилам забудови
( а.с.21-23).

Згідно висновку архітектури  самовільні забудови по АДРЕСА_1  відповідають вимогам  законодавства щодо забудови, що стверджується
довідкою Лебединської міської ради  від
04.03.2008 року.

Вказані факти в судовому засіданні стверджені
заявами свідків ОСОБА_6  та  ОСОБА_7, які не заперечують проти визнання
вказаних забудов за позивачем.

Таким чином суд дійшов висновку, що позовні
вимоги мають бути задоволені.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 88, 130,
174, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст..376 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1
задоволити.

Визнати право власності   за    ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2   на самовільні
забудови, що
знаходяться
за адресою АДРЕСА_1,
а саме на  сарай  шлакоблочний
під літ.» В1» вартістю 1675 грн.,
літню кухню шлакоблочну  під
літерою «В», вартістю 8439 грн.,  сіни
шлакоблочні під літерою «в», вартістю 3994 грн., погріб цегляний під літерою «
п/г» вартістю 1856 грн., огорожа  під
літ. «1-2» вартістю 873 грн., а всього вартістю
станом на 26.02.2008 року  16837
грн.

На рiшення суду може бути подана заява
про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня його проголошення, та
апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження
до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд.

Суддя