У Х В А Л А

Іменем  України

31 березня 2008
року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Барсукової В.М., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, відкритого акціонерного товариства “Брюховицький деревообробний
комбінат” (далі - ВАТ “ , обласного комунального підприємства Львівської
обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”; третя особа
- приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу будівлі частково недійсним та переведення
прав і обов'язків покупця за раніше укладеним договором купівлі-продажу на  позивача, зобов'язання видати реєстраційне
посвідчення на будівлю, за касаційною
скаргою  ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2008 року,

встановила:

В лютому 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 1 липня 2005 року між ВАТ “Брюховицький
деревообробний комбінат” в особі голови правління Андрушківа Р.І. та ОСОБА_2
було укладено договір купівлі-продажу будівлі компресорної, загальною площею 37
м2, яка знаходиться за адресою: смт. Брюховичі, вул. Незалежності
України, 11, згідно якого ОСОБА_2 придбав у ВАТ “Брюховицький деревообробний
комбінат” зазначену будівлю. Договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3.
Вказувала, що зазначений договір грубо порушує її права, оскільки ВАТ
“Брюховицький деревообробний комбінат” уклав з нею договір оренди вказаної
будівлі 1 березня 2004 року терміном до 31 грудня 2004 року, який було
переукладено до 29 грудня 2005 року. Свої зобов'язання за цим договором оренди
позивачка виконувала належним чином, тому вважає, що має переважне право перед
іншими особами на придбання приміщення компресорної. Просила перевести на неї
права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу від 1 липня 2005 року в
частині купівлі приміщення компресорної на умовах зазначених в цьому договорі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2007 року
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2007 року
зазначене рішення суду першої інстанції скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Визнано договір купівлі-продажу будівлі компресорної від 1 липня 2005
року, загальною площею 37 м2 і знаходиться за адресою: смт.
Брюховичи, вул. Незалежності України, 11 та зареєстрованого в реєстрі № 2480 в
частині визнання ОСОБА_2 покупцем цього приміщення частково недійсним. Визнано
ОСОБА_1 покупцем і переведено права та обов'язки покупця за вказаним договором
купівлі-продажу на умовах, передбаченим цим договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ВАТ “Брюховицький деревообробний комбінат” вартість продажу будівлі
компресорної - 5 950 грн. Стягнуто з ВАТ “Брюховицький деревообробний комбінат”
на користь ОСОБА_2 вартість продажу будівлі компресорної - 5 950 грн. В
задоволенні вимоги про зобов'язання обласного комунального підприємства
Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”
видати реєстраційне посвідчення на будівлю компресорної відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі  ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права й порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи
не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального
права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування
вказаних судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу   ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2008 року

залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І. Балюк

В.М. Барсукова