Справа № 22ц-1022/2008
Головуючий у першій інстанції - харечко л.к.
Категорія - цивільна
Доповідач - губар в.с.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді

Страшного
М.М.,

суддів:

губар
в.с., шарапової о.л.,

при секретарі:

сетченко
н.м.,

за участю:

ОСОБА_1., ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення
Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 грудня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_2до комунального підприємства „Деснянське” Чернігівської міської
ради про зобов”язання відповідача звільнити позивача, як інваліда війни  першої групи,
від сплати витрат на утримання будинку та прибудинкової території
(експлуатаційних витрат),-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2. просить рішення скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Оскаржуваним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 грудня
2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що рішення суду є незаконним, оскільки прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права, без врахування фактичних обставин
справи.

Апелянт посилається на те, що
він  є інвалідом 1 групи  і   має
право на пільги, передбачені для інвалідів першої групи Великої Вітчизняної
війни.   Його дружина, ОСОБА_3.,є
інвалідом 2 групи і має право на пільги, передбачені  для інвалідів другої групи Великої
Вітчизняної війни. Згідно з нормами діючого законодавства вони  повністю звільнені від сплати за
житлово-комунальні послуги, але наявні пільги
судом не враховані всупереч Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” .

Заслухавши доповідь судді апеляційного
суду, пояснення учасників судового розгляду,
перевіривши та дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню,   виходячи з наступного.

Відповідно п.4 ст.13 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” інвалідам
війни та прирівняним до них особам надається
100-процентна знижка плати за користування житлом в межах норм,
передбачених чинним законодавством  (21
кв.м загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому
приміщенні і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв.м на сім”ю).

Відповідно до п.„в” ч.1
Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1996 року № 879 "Про
встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які
мають пільги щодо їх оплати", встановлено, що громадянам, які відповідно
до законодавства мають пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг, з 1
серпня 1996 р. зазначені пільги надаються в межах таких норм плати за
користування житлом - 21 кв. метр загальної площі на одну особу і додатково
10,5 кв. метрів на сім'ю.

По справі встановлено, що ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1.,  його дружина ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2, та їхній
син ОСОБА_4., який мешкає за іншою адресою,
є співвласниками  в рівних
частинах приватизованої   квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло
(а.с.4) та особовим рахунком НОМЕР_1 (а.с.20), відповідно до якого зазначена
4-кімнатна  квартира має загальну площу
90,04 кв.м. з якої: за нормою пільги - 42 кв.м., додаткової площі - 10,50
кв.м.,  площа надлишків становить 37,54
кв.м. і  дія пільги, передбачена ст.13
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
якою користуються позивач та його дружина,
на цю надлишкову площу не розповсюджується.

За наявності зазначеної
надлишкової    площі в розмірі
37,54 кв.м,   вимога  позивача про звільнення його, як інваліда 1
групи Великої Вітчизняної війни, від сплати витрат на утримання  будинку та прибудинкової території,
враховуючи і цю надлишкову  площу,  є необгрунтованою і задоволена бути не може.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що  судом першої інстанції правильно визначені
правовідносини, які існують між сторонами, і їм дана вірна юридична оцінка.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має надлищкову житлову
площу на яку пільга щодо звільнення від
сплати  витрат на утримання
будинку та прибудинкової території не розповсюджується.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції, який
повністю грунтується на вимогах чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.  209, 218, 303, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17
грудня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може
бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: