Справа №
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М     УКРАЇНИ

19 березня 2008
року           Орджонікідзевський  районний суд м. Харкова у складі:

головуючого
- судді Сітало А.К.,

за
участю секретаря: Більченко В.Е.,

позивача - ОСОБА_1.,

відповідача - ОСОБА_2.,

представника
відповідача - адвоката ОСОБА_4.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за  позовом
- ОСОБА_1 доОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування  матеріальної   та моральної шкоди  заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,

В С Т А Н О В И В:

24.07.2007 року позивач ОСОБА_1. звернувся   до суду з позовом доОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
відшкодування  матеріальної   і моральної шкоди  заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди. В обґрунтування позову  позивач
посилався на те, що 22.12.2006 року приблизно о 17 годині 20 хвилин він
переходив дорогу по пішохідному переходу, коли на нього було здійснено наїзд
автомобілем, яким  керував ОСОБА_2. В
наслідок ДТП йому були заподіяні тілесні ушкодження та  його було госпіталізовано до  Харківської міської клінічної лікарні швидкої
та невідкладної допомоги. При обстеженні було встановлено діагноз - гостра
черепно-мозкова травма, забив  головного
мозку, садні, а також відкритий осколковий перелом обох кісток правої голені.
Згідно з висновком медичної експертизи ці ушкодження відносяться до категорії
тяжких тілесних. В результаті ДТП він втратив працездатність на рік. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди йому заподіяна матеріальна шкода  в сумі - 3860 грн. , яка обчислюється з
наступного: витрати на придбання ліків становлять 2460 грн. ; недотримання 20%
від заробітної платні кожного місяця на період втрати працездатності, що разом
складає 1400 грн. Вказану матеріальну шкоду позивач просив стягнути з  ОСОБА_3, як з власником транспортного засобу.
Крім того,  ОСОБА_1. вказував , що  йому заподіяна моральна шкода, яку він  оцінює в 15 000 грн., і  яка виражається  в перенесені
їм фізичного болю та стражданнях . Моральні страждання виразилися у
тому, що він будучи активною людиною, до ДТП він займався декількома видами
спорту, зокрема грав за збірну метрополітену по футболу та волейболу, але  внаслідок завданих йому тілесних ушкоджень
був вимушений протягом тривалого часу відмовитися від  цього, тобто був позбавлений реалізації своїх
здібностей. Також , увесь час після ДТП він не відчуває себе самодостатньою
людиною, оскільки не може обходитися без сторонньої допомоги та вести звичайний
образ життя..

В процесі судового розгляду справи позивач
уточнив свої позивні вимоги, просив стягнути спричинену йому в наслідок ДТП
матеріальну та моральну шкоду лише з ОСОБА_2., як належного відповідача, від
позовних вимог до ОСОБА_3 відмовився. Також збільшив свої позовні вимоги на
суму 488 грн., яку він витратив на лікування в період з травня по жовтень 2007
року.

В судовому
засіданні позивач  ОСОБА_1.  підтримав
вимоги по позову та просив стягнути з відповідача ОСОБА_2. на його
користь 4348 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 15000 гривень
в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідач
ОСОБА_2.  в судовому засіданні свою
провину  в  ДТП
не заперечував,  проте позов
визнав частково, а саме в частині матеріальної шкоди позов визнав повністю, в
частині моральної шкоди позов визнав частково, вважає суму спричиненої його
діями моральної шкоди завищеною, оцінив спричинену їм позивачу моральну шкоду у
3000 грн..

Представник відповідача -
ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав
позицію відповідача, щодо часткового не визнання позовних вимог,
заявлених до останнього.

Суд,
заслухавши пояснення сторін,  їх
представників, дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування вимог і
заперечень по позову, вважає що
заявлені  вимоги   підлягають
частковому  задоволенню з  наступних підстав:

З
постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.07.2007 року
вбачається, що   22.12.2007 року, приблизно
о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_2., керуючі
транспортним засобом  -
автомобілем ВАЗ - 2108 державний номер НОМЕР_1 по генеральній довіреності,
рухаючись по автодорозі Київ - Харків - Довжанський , з боку вулиці С.
Грицевця  по направленню проспекту Московського
на території м. Харкова. В районі будинку №308 по проспекту Московському в м.
Харкові, проявив неуважність, грубо порушуючи правила дорожнього руху України
передбачені п. 1.5,  п. 12.2, 12.3
допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1., котрий переходив проїжджу частину дорогі.

В
результаті ДТП   позивачу були заподіяні
тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з наявністю
забиття головного мозку тяжкого ступеня,
гостра черепно-мозкова травма, забив
головного мозку з контузісним ураженням мозолистого тіла, таламуса,  садні, а також відкритий осколковий перелом
обох кісток правої голені в середній
треті зі зміщенням.

Кримінальна
справа  по обвинуваченню ОСОБА_2. за ст.
286 ч.2 КК України була закрита в наслідок акту амністії.

На період
розгляду  позову в суді зазначена   постанова суду в справі кримінального
провадження  стосовно ОСОБА_2. набрала
чинності.

Згідно до ст. 60
ЦПК України кожна  сторона  зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог  і  заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до
ст. 61 ЦПК України (підстави звільнення від доказування) обставини ,визнані
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню.

Таким
чином , виходячи з вимог ст. 61 ЦПК України,
враховуючи  вищезазначену
постанову   суду   у кримінальній  справі
відносно ОСОБА_2.  - суд вважає
встановленим, що  дорожньо-транспортна
пригода  22.12.2006   року
в районі будинку №308 по проспекту Московському в м. Харкові за участю
водія автомобілю ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 та пішохода ОСОБА_1.  мала місце і
виникла вона внаслідок порушень
Правил дорожнього руху України
допущених  ОСОБА_2., тобто з вини
відповідача по справі.

Відповідно до
ст. 1187  ЦК України, організації і
громадяни, діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточуючих
(транспортні організації, промислові підприємства, будівництва, власники
автомобілів і т. п.),  зобов'язані
відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть,
що шкода виникла унаслідок непереборної сили або умислу  потерпілого. Відповідно до ч. 2 вказаної
статті шкода ,завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим
об'єктом, використання, зберігання або утримання , зобов'язана відшкодувати її
на загальних підставах.

Судом
встановлено , що ОСОБА_2.  на час скоєння
ДТП володів транспортним засобом на підставі генеральної довіреності виданої
ОСОБА_3 20.06.2006 року.

Позивачем за
позовом заявлено до відшкодування витрати на
лікування  2948 грн. та
збитки  понесені ним у зв'язку з
недоотриманням 20 % заробітної платні за період втрати працездатності, що
складає 1400 гривень. Оскільки вказаний розмір матеріальної шкоди відповідач
визнав в повному обсязі, суд вважає вказану вимогу підлягаючою
задоволенню.

Згідно ст. 1166
ЦК України, майнова  шкода, завдана
неправомірними діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам  фізичної або
юридичної особи,   відшкодовується в
повному обсязі, особою яка її  завдала.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна  сторона
зобов'язана  довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх  вимог  і
заперечень,  крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази  подаються сторонами та
іншими особами,  які беруть участь у
справі.  Доказуванню підлягають
обставини,  які мають значення  для ухвалення рішення у справі і щодо яких у
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода,
заподіяна фізичній або юридичній особі, відшкодовується особою з вини якої
вона  заподіяна.

Позивачем
заявлена   вимога  про
стягнення з відповідача   в
рахунок  відшкодування моральної шкоди 15
000 гривен.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування
моральної шкоди, заподіяної позивачу
діями відповідача, з урахуванням
розумності і справедливості вимоги по позову  - суд вважає, що розмір заявленого до
відшкодування розміру моральної шкоди, оціненої позивачем   в грошовому виразі в сумі 15 000 гривень  -  з
урахуванням  об'єму і характеру   перенесених
ним  моральних страждань, а
саме  знаходженням тривалий час на
стаціонарному лікуванні, перенесені кількох операцій, та тривалого
післяопераційного періоду, та у в незручностях у повсякденному житті  і ступені пошкодження його здоров'я , тяжкі
тілесні ушкодження,  -      підлягають  частковому задоволенню, у розмірі -  5 000 гривень.

Судові витрати
по справі визначаються судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України,
пропорційно розміру задоволених  позовних
вимог.

На підставі
викладено, керуючись ст. 1166, 1167, 1187
ЦК України,  ст. ст.10, 11,15,
209, 214- 215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні  вимоги ОСОБА_1 доОСОБА_2 про  відшкодування
матеріальної   та моральної шкоди  заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити частково.

Стягнути  зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1- 4348 гривен  в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди,   заподіяної внаслідок  дорожньо-транспортної пригоди ,  5000
гривень в рахунок компенсації моральної шкоди.

Стягнути зОСОБА_2 51 гривну    державного мита на користь держави  одержувач : УДК в Орджонікідзевському районі
м. Харкова , код: 24134604, банк :ГУДКУ у Харківській області , МФО :851011,
р/р:0009, КБК:22090100.

Стягнути
зОСОБА_2   витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
одержувач : УДК в Орджонікідзевському районі м. Харкова , код: 24134604,
Банк: ГУДКУ у Харківській області , МФО:851011, р/р :0009, КБК:
22050000 вид платежу :оплата витрат з
інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи   в розмірі 30 (тридцять) грн.

Рішення  суду може бути оскаржене  в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Харківської області, через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення,
шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею  її копії до апеляційної
інстанції.

Апеляційна скарга
на рішення  суду може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом 20 днів з дня
проголошення рішення   в порядку  ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення  суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання  заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.  В разі подання заяви про апеляційне
оскарження і не  подання в подальшому в
строк визначений ст. 294 ЦПК України апеляційної скарги, рішення суду набирає
законної сили після закінчення  цього
строку. В разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий  -
суддя:                                                                                  А.К.
Сітало