У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К
Р А  Ї Н И

10 липня 2008 року
місто Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.

суддів Демянчук С.В., Григоренка
М.П.

з участю секретаря
судового засідання Колесової Л.В.,

прокурора,
ОСОБА_2., відповідача та його представника

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду
в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Рівненського міського суду від 20 березня 2008 року у справі за позовом
Заступника прокурора міста Рівного в інтересах ОСОБА_2та неповнолітньої
ОСОБА_3до ОСОБА_1про захист (поновлення) права на житло та вселення в будинок,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 20 березня 2008 року позов
Заступника прокурора міста Рівного в інтересах ОСОБА_2. та неповнолітньої
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист (поновлення) права на житло та вселення в
АДРЕСА_1, який належить відповідачу, задоволено.

В поданій на це рішення апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1посилається на
те, що попереднє судове засідання у даній справі місцевим судом було проведено
без його участі, незважаючи на те, що він клопотав про його відкладення у
зв*язку з хворобою. В результаті цього він був позбавлений можливості подати
зустрічний позов. Крім того, при вирішенні спору, суд не врахував того, що
позивачка є співвласником двокімнатної АДРЕСА_2

Покликаючись на ці обставини, відповідач просив апеляційний суд рішення
суду першої інстанції скасувати і передати справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких під  став.

Статтею 156 ЖК України встановлено, що члени  сім'ї
власника   жилого   будинку
(квартири),   які проживають разом
з ним у будинку  (квартирі),  що
йому  належить, користуються  жилим
приміщенням  нарівні  з
власником   будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої угоди
про  порядок користування цим
приміщенням.

До членів  сім'ї
власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій
статті  64  цього
Кодексу.  Припинення сімейних  відносин
з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.  У разі відсутності
угоди між  власником будинку (квартири) і
колишнім членом його сім'ї про безоплатне
користування  жилим  приміщенням
до   цих   відносин застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачка у червні 1994 року була вселена
відповідачем у належний йому будинок як його дружина, тобто в якості члена
сім*ї. Угоди про порядок користування цим житловим приміщенням між сторонами не
укладалося. Позивачка вимушено перестала проживати у зазначеному будинку з
серпня 2007 року, коли разом з неповнолітньою дочкою, повернувшись з відпочинку
з Криму, не змогла потрапити у житлове приміщення, оскільки відповідач змінив
замки у вхідних дверях.

З урахуванням викладених обставин та вимог закону суд першої інстанції, на
переконання колегії суддів, прийшов до цілком правильного висновку про те, що
припинення сторонами сімейних стосунків не позбавляє позивачку разом з її
неповнолітньою дочкою права користування спірним будинком, в якому вона
проживала з 1994 року як член сім*ї власника, а тому законно й обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги прокурора про захист (поновлення) прав ОСОБА_2. і
неповнолітньої ОСОБА_3 на це житло і вселив їх у АДРЕСА_1, який належить
відповідачу.

Щодо вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про укладення договору найму житлового
приміщення та визначення порядку користування ним, то вони у випадку подання
ОСОБА_1 відповідної позовної заяви можуть бути розглянуті судом окремо в іншому
самостійному провадженні, оскільки на правильність прийнятого судом рішення у
даній справі зазначені вимоги не впливають.

Та обставина, що позивачка є власником &frac14;
квартири у м. Рівному, не позбавляє її права користування
спірним житловим будинком.

У зв"язку з викладеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції,
повно і всебічно з”ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші
вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення
поданої відповідачем апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 20 березня 2008 року залишити без
зміни.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення  і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: