Справа № 22-Ц- 2343/08                     Головуючий в 1 інстанції
Доповідач - Воробйова Н.С.
УХВАЛА

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

18.06.2008 року колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого- Яворського М.А.

суддів- Воробйової Н.С., Березовенко Р.В.

при секретарі- Колесник Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду
Київської області від 16 квітня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, Зазимської сільської ради про визнання права власності на частину
домоволодіння, визначення незаконним рішення сільської ради та державного акту,
визнання порядку користування будинком та вселення, зустрічним позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання права власності на домоволодіння, -

встановила :

У травні 2007 року позивачка звернулась до
суду з названим позовом. Посилалась на те , що
перебувала з відповідачем у шлюбі з 1982 року, проживала у будинку, що
належав матері відповідача в АДРЕСА_1.

Рішенням Броварського
районного суду від 15.12.1994 року шлюб між подружжям ОСОБА_1 розірвано.

Свідоцтво про розірвання
шлюбу  позивачка отримала в 2000 році.

За період проживання, при
житті матері та за її згодою ОСОБА_1. став учасником спільної власності на
будинок,  капітально перебудував його та
добудував, збільшивши  жилу площу в
будинку.

Після смерті матері
позивача в липні 1994 року спірний будинок було визнано спадковим майном.

Спадкоємцями за законом
стали ОСОБА_1.- 2/3 частини, його брат ОСОБА_3 - 1/3 частини. Інший спадкоємець
ОСОБА_4. відмовилась від належної їй частини на користь ОСОБА_1..

Рішенням Броварського
районного суду від 08.12.1998 року постановлено визнати за ОСОБА_1 право
власності на весь спірний будинок. Стягнуто з ОСОБА_1. на користь його брата
(іншого спадкоємця) грошову компенсацію за належну йому 1/8 частину в спадщині
в сумі 2456 грн.37 коп.

Ухвалою Київського
обласного суду від 05.01.1999 року рішення місцевого суду залишено без змін та
набрало законної сили.

Позивачка вважала, що
оскільки перебудова та добудова будинку, власником якого за спадщиною після
смерті матері визнано ОСОБА_1., здійснювалась за кошти сім”ї під час її шлюбу з
відповідачем, а компенсацію іншому спадкоємцю за 1/8 частину спірного
домоволодіння сплачувалося із спільних коштів, то в цілому 6/8 частин
домоволодіння є спільним майном подружжя, з яких її особиста частка в
домоволодінні складає 3/8 частини.

З урахуванням уточнених
вимог позивачка просила також поділити зазначене домоволодіння в натурі,
визнати недійсним Державний акт на землю на ім”я відповідача та визнати
недійсним рішення Зазимської сільської ради про передачу у власність ОСОБА_1
0,2480 га землі від 28.07.2005 року.

ОСОБА_1. позовні вимоги
не визнав. Посилався на те, що право власності
на 5/8 частин набув на підставі угоди між ним та його матір”ю  про створення спільної сумісної власності і
була двосторонньою. Мати не давала згоди на набуття права власності на належний
їй будинок третьою особою -позивачкою ОСОБА_2 А тому вважав, що спірна частина
будинку не є спільним майном подружжя.

Зазначав, що шлюб з
позивачкою розірвано в 1996 році.

Рішенням Броварського
районного суду від 15.12.1994 року про розірвання шлюбу встановлено, що сторони
з жовтня 1994 року припинили спільне проживання і ведення господарства, шлюб
розпався та носить формальний характер.

Факт набуття ним, як
спадкоємцем після смерті матері 1/8 частини будинку зі сплатою іншому
спадкоємцеві грошової компенсації її вартості, свідчить, що вказана частина
будинку не відноситься до спільного майна подружжя. Грошову компенсацію він не
сплачував зі спільних коштів з ОСОБА_2

Крім того, право
власності на весь спадковий будинок визначено за ним на підставі рішення
Броварського районного суду від 08.12.1998 року.

Оскільки позивачка
оспорює та не визнає дане його право на спірний будинок, ОСОБА_1. в порядку
ст.392 ЦК України звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Інші вимоги ОСОБА_2
ОСОБА_1. вважав необґрунтованими.

Рішенням Броварського
міськрайонного суду від 16.04.2008 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано право
власності ОСОБА_2 на 3/8 частини , а за ОСОБА_1. - на 5/8 частин домоволодіння
в АДРЕСА_1.

Розділено
домоволодіння в натурі згідно другого варіанту експертизи. Всього виділено
ОСОБА_2 домоволодіння вартістю 67141 грн., що перевищує ідеальну долю - 3/8
частини на 3898 грн.

ОСОБА_1 виділено
домоволодіння на суму 101507 грн., що менше 5/8 частин на 3898 грн.

Сторони зобов”язано
провести  переобладнання у відповідних
частинах спірного будинку.

ОСОБА_2 вселено в
належну їй нам праві власності частину будинку.

Стягнуто з ОСОБА_2.
на користь ОСОБА_1. 2610 грн. за різницю в частині домоволодіння.

Визнано недійсним рішення сільської ради
№431-25 1У від 28.07.2005 року про передачу у власність ОСОБА_1 0,2480 га
землі.

Визнано недійсним
державний акт на право власності на землю серії ЯЕ № 983289, виданий Зазимською
сільською радою від 10.04.2008 року про передачу у власність ОСОБА_1  0,2480 га землі.

У задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі  з підстав невідповідності рішення
суду нормам матеріального та процесуального права ОСОБА_1.  просить його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачці у задоволені її позову.

Апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково з таких підстав.

З матеріалів справи
видно, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1. перебували у шлюбі з 1982 року та проживала у
будинку, що належав матері відповідача в АДРЕСА_1.

Рішенням Броварського
районного суду від 15.12.1994 року шлюб між подружжям ОСОБА_1 розірвано.

Свідоцтво про розірвання
шлюбу  позивачка отримала в 2000 році.

За період проживання, при
житті матері та за її згодою ОСОБА_1. став учасником спільної власності на
будинок,  капітально перебудував його та
добудував, збільшивши  жилу площу в
будинку.

Мати відповідача померла у
липні 1994 року

Рішенням Броварського
районного суду від 08.12.1998 року встановлено, що 5/8  частин спірного будинку ОСОБА_1. побудував
разом з сім”єю і за спільні кошти, а  3/8
частини будинку, що належало матері за її життя, без добудови, складає спадкове
майно.

Спадкоємцями за законом
стали ОСОБА_1. на  1/8 частину
домоволодіння та його брат ОСОБА_3 - на 1/8 частину. Інший спадкоємець ОСОБА_4.
відмовилась від належної її 1/8 частини на користь ОСОБА_1..

Зазначеним рішенням
Броварського районного суду від 08.12.1998 року за ОСОБА_1 визнано право
власності на весь спірний будинок. Стягнуто з ОСОБА_1. на користь його брата
(іншого спадкоємця) грошову компенсацію за належну йому 1/8 частину в спадщині
в сумі 2456 грн.37 коп.

Ухвалою Київського
обласного суду від 05.01.1999 року рішення місцевого суду залишено без змін та
набрало законної сили.

Задовольняючи вимоги
позивачки щодо визнання права власності за ОСОБА_2 на частину спірного будинку,
суд виходив з того, що остання, крім 5/8 частини будинку, що побудовано
подружжям за спільні кошти, має право також на частину спадкового майна, що
було предметом поділу між спадкоємцями після смерті матері відповідача ОСОБА_5.
У зв”язку з цим позивачці має належати 3/8 частини, а відповідачу - 5/8 частини
домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Проте такий висновок суду не
ґрунтується на законі.

Оскільки рішенням Броварського
районного суду від 08.12.1998 року встановлено що 5/8 частин будинку АДРЕСА_1
побудовано в період шлюбу сторін і за спільні кошти, то дана обставина
підтвердження не потребує. А тому доля кожного із сторін в домоволодінні
складає по 5/16 частин.

Згідно чинного законодавства
позивачка не має право на частку відповідача або на частку інших
спадкоємців  у спадковому майні,  після смерті матері  останнього. Дане майно не є спільною
власністю подружжя і не підлягає поділу між ними.

Суд на зазначені вимоги закону
уваги не звернув,  збільшив частку
позивачки у спірному домоволодінні за рахунок спадкового майна, визнавши за нею
право власності на 3/8 частини домоволодіння і , відповідно, розділив
домоволодіння в натурі згідно визначених часток та  вселив позивачку в належну останній частину
будинку.

Рішення в цій частині не може
бути залишене без змін і підлягає скасуванню.

Не може бути також залишеним
без змін рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним рішення
Зазимської сільської ради Броварського району від 28.07.2005 року про передачу
у власність ОСОБА_1 0,2480 га землі та визнання недійсним Державного акту про
право власності останнього на земельну ділянку.

Всупереч вимог процесуального
законодавства про законність і обґрунтованість та зміст рішення, суд не
встановив обставин, які підлягають установленню в даному випадку і , зокрема,
не з”ясував час та підстави набуття сторонами права на частину домоволодіння і
відповідно на земельну ділянку, не перевірив, коли і кому виділялась земельна
ділянка під забудову спірного домоволодіння, наявність чи відсутність  у позивачки прав на поділ земельної ділянки
та визнання права власності на неї.

Крім того, в рішенні суду
відсутні мотиви та посилання на норми закону щодо підстав визнання недійсним
рішення Зазимської сільської ради від 28.07.2005 року про передачу у власність
ОСОБА_1 земельної ділянки.

Суд залишив поза увагою також
вимоги ОСОБА_1., викладені у зустрічному позові. Обґрунтування позиції суду
щодо зустрічного позову та доводів останнього в рішенні суду від 16.04.08
року   відсутнє.

Не взяв до уваги суд  і роз”яснення   Пленуму Верховного Суду України „Про
практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних
справ”. Вимоги позивачки у відповідності до норм матеріального і процесуального
права фактично не розглянув.

Колегія суддів  вважає, що рішення суду не може бути
залишеним без змін, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи
суду слід урахувати викладене, з”ясувати правове становище сторін та підстави
заявлених вимог, створити необхідні умови для всебічного і повного дослідження
обставин справи і в залежності від встановленого вирішити спір.

Керуючись ст.303, 304,
307,311,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила :

Апеляційну скаргу
задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду від
16.04.2008 року суду скасувати і справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України.

Головуючий -

Судді -