Справа № 2-59/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И

20 березня 2008 року
Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого      - судді
Литвина О.В.,

при секретарі     - Киричок В.В.,

розглянувши у
відкритому  судовому  засіданні смт.Рокитне  цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання права
власності  на самочинно збудоване нерухоме
майно ,-

В с т а н о в и в  :

Заявник звернувся до
суду, посилаючись, що у 1978 році вона побудувала на належним чином відведеній
її земельній ділянці розміром 0.066 га, що знаходиться АДРЕСА_1, житловий
будинок. У 1983 році вона прибудувала до цього будинку жилу кімнату і кухню,
які мають самостійний вихід у двір. Зазначає, що ця добудова зроблена нею без
належно затвердженого проекту. Вказаний будинок без добудови вона подарувала
своєму синові ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона є спадкоємцем 1/3 частини
всього спадкового майна померлого ОСОБА_3, в тому числі і вищевказаного
будинку, а 2/3 цього будинку успадкувала відповідач та її неповнолітній син
ОСОБА_4.  Зазначає, що вона оформляє
спадщину і бажає узаконити добудову, право власності на яку має бути визнане за
нею в порядку статті 376 ЦК України, як власника земельної ділянки, на якій
біло здійснено самочинне будівництво.

Просить визнати за
нею право на добудову до житлового будинку розміром 2,55х7,60 м, розташованого
АДРЕСА_1.

Позивач в судовому
засіданні свій позов підтримала та пояснила, що у 1983 році вона добудувала
хату і зробила її на два ходи. В 2000 році вона подарувала хату синові.  Хата в неї була на один вихід, а коли в неї
її конфіскували то вона прибудувала ще одну кімнату і в неї вийшло два ходи.
Коли  загинув син її прийшлося приймати
спадщину. Спадщини вона не прийняла, оскільки їй сказали щоб вона узаконила
добудову. Зазначає, що державного акту на земельну ділянку, на якій знаходиться
добудова, в неї не має, оскільки вона не приватизувала земельну ділянку. На
даний час земельна ділянка належить ОСОБА_2. Коли вона дарувала синові хату, то
добудова була і вона подарувала йому лише 24 кв.м.  Вона
не узаконила добудову, бо в неї було свідоцтва на хату. Узаконити
добудову їй нічого раніше не перешкоджало.

Просить суд позов
задовольнити.

Відповідач позов не
визнала та пояснила, що спадщину вона оформила на 55,6 кв.м. тобто на весь
будинок. У даній хаті не має двох ходів, а лише окремий вхід до кухні.
Зазначає, що у поетажному плані добудова зазначена. Земельна ділянка на якій
знаходиться добудова нікому не належить, оскільки вона не приватизована, а лише
була передана у користування ОСОБА_3. На даний час  їй надано дозвіл на приватизацію земельної
ділянки для обслуговування будинку.

Просить суд у позові
відмовити.

Заслухавши у судовому
засіданні  пояснення сторін  спору, дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов не обгрунтований і не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що позивач у 1978 році побудувала житловий будинок на належним
чином відведеній їй земельній ділянці розміром 0.066 га, що знаходиться
АДРЕСА_1. У 1983 році вона прибудувала до цього будинку жилу кімнату і кухню
загальною площею 19.3 м.кв.. Жила кімната зблокована з іншими жилими кімнатами
будинку, тоді як кухня має окремий  вхід.
Ця добудова була зроблена нею без належного дозволу і належно затвердженого
проекту, тобто була здійснена самочинно. Земельна ділянка,  на якій знаходиться добудова,  на даний час позивачу  не належить,
в користування їй не передавалася. Після дарування позивачем будинку
синові ОСОБА_3. 02.08.2000 року, земельна ділянка була передана останньому  13.11.2001 року повністю для обслуговування
житлового будинку.  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
помер. Спадкоємцями його майна і в тому числі житлового будинку АДРЕСА_1 є його
син ( неповнолітній син відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2) ОСОБА_4, який успадкував 2/3
частини вказаного житлового будинку, який на час прийняття спадщини мав
загальну площу 5.6 м.кв., включаючи спірну добудову. В натурі ОСОБА_4
успадкована ним частина будинку не виділялася.
Спадкоємцем іншої 1/3 ідеальної частини цього будинку є позивач, разом з
тим на час розгляду даного спору остання спадщину у встановленому законом
порядку не оформила і власником цієї частини будинку до цього часу рахується
покійний ОСОБА_3..  29.02.2008 року
рішенням 19 позачергової сесії У скликання Рокитнянської селищної ради   за заявою ОСОБА_2, поданої в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4, вирішено вилучити 0.044 га земельної ділянки із
користування покійногоОСОБА_3 та передати у приватну власність для
обслуговування успадкованих останнім 2/3 частини житлового будинку,
господарських будівель та споруд. Інша частина земельної ділянки розміром 0.022
га залишилася рахуватися у користуванні за покійним ОСОБА_3.

Викладене
підтверджується поясненнями в судовому засіданні сторін спору та оглянутими в
судовому засіданні письмовими матеріалами справи,  якими є:

·    Копія паспорта на ім»я позивача;

·    Копія свідоцтва про право особистої власності на житловий
будинок від 02.06.1978 року на ім»я позивача;

·    Довідка Рокитнянської селищної ради від 19.12.2007 року №
7937;

·    Копія договору дарування житлового будинку, посвідченого
02.08.2000 року Рокитнянською районною державною нотаріальною контрою
реєстровий № 4069;

·    Копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно
від 26.04.2005 року № 7107689;

·    Копія свідоцтва про смертьОСОБА_3;

·    Довідка Рокитнянської районної державної нотаріальної
контори від 18.12.2007 року № 815;

·    Довідка відділу містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства Рокитнянської РДА від 07.03.2007 року № 60;

·    Копія свідоцтва про право на спадщину за законом,
видане  12.08.2005 року Рокитнянською
районною державною нотаріальною конторою, реєстровий запис № 2568;

·    Копія технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1;

·    Копія рішення 19 позачергової сесії Рокитнянської
селищної ради У скликання від 29.02.2008 року № 753.

Частина перша та
друга статті 376 ЦК України визначають, що житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил, а особа, яка здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до вимог
частини п»ятої вказаної норми, на положення якої як на правову підставу своїх
вимог посилається позивач,  на вимогу
власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності  на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Встановлені обставини
справи не дають суду права для задоволення позову з названої позивачем
підстави.

Відсутні правові
підстави для задоволення позову і з підстав, визначених частиною третьою статті
376 ЦК України, а саме, що право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно.

Таким чином, оцінюючи
у сукупності всі зібрані у справі докази з позиції їх достатності, належності
та допустимості, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.376 ЦК
України,  ст.ст. 10,  11, 57-60, 88, 169, 174,  212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності  на самочинно збудоване нерухоме майно.

Рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.

Суддя