Справа № 22ц- 914/2008
Головуючий у першій інстанції А.М.
Категорія - цивільна
Доповідач - Іваненко Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2008  року
м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі:

головуючого -
судді:  Іваненко Л.В.

суддів:                          Шарапової О.Л., Страшного
М.М.

при
секретарі:             Сетченко Н.М.

за участю:

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 18 березня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на повнолітнього сина у зв'язку з його навчанням, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2008 року ОСОБА_2. звернулась з позовом до
ОСОБА_1. про стягнення аліментів в розмірі 1/4 всіх видів заробітку на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після досягнення
повноліття продовжує навчання у Кременчуцькому технікумі залізничного
транспорту, не працює, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної
допомоги у зв'язку з навчанням.

03.03.2008 року в судовому засіданні судом було залучено
співпозивачем ОСОБА_3.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 18 березня
2008 року з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3. стягнуто аліменти в розмірі 1/6
частини заробітку на період навчання у навчальному закладі, але не довше, ніж
до досягнення ним 23-річного віку. Згідно до зазначеного рішення, аліментні
виплати  підлягають стягненню починаючи з
19 лютого і по червень 2009 року, та не стягуються в разі припинення ОСОБА_3
навчання в навчальному закладі та в канікулярний період - в липні-серпні
щороку. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2. та ОСОБА_3. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просив рішення Прилуцького
міськрайонного суду від 18.03.2008 року скасувати визначивши аліменти у твердій
грошовій сумі. Крім того, посилався на те, що суд першої інстанції порушив
норми матеріального права, а саме ст.ст. 182, 200 СК України та прийняв
зазначене рішення за невідповідністю висновків обставинам справи. Апелянт
вважав, що при встановленні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу)
батька, суд порушив його життєво важливі інтереси, оскільки не врахував ту
обставину, що у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина, дружина, він
сплачує комунальні послуги та має кредитні зобов'язання. Крім того, апелянт не
погоджується із стягненням аліментів за червень 2009 року, оскільки згідно
довідки, виданої Кременчуцьким технікумом залізничного транспорту (а.с. 6)
ОСОБА_3. навчатиметься в навчальному закладі до 01.06.2009 року, та вважає, що
при заочній формі навчання аліменти підлягають до стягнення лише за сесійний
період, а не на протязі календарного року.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2. та ОСОБА_3.  зазначають, що рішення суду є законним та
обґрунтованим, відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права,
вважають, що суд призначаючи аліменти в частині від заробітку врахував потребу
ОСОБА_3. в отриманні матеріальної допомоги, можливість відповідача надавати
таку допомогу, факт перебування на утриманні відповідача малолітньої дитини та
дружини.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Прилуцького міськрайонного
суду від 18.03.2008 року скасуванню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов в частині стягнення з ОСОБА_1.
аліментів на користь ОСОБА_3. суд першої інстанції виходив з того, що згідно
ст.ст. 199-201 СК України матеріально спроможні батьки  зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, що
продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, до
досягнення ними 23-річного віку.

При цьому суд залучив ОСОБА_3. до участі в цивільній
справі в якості співпозивача, грубо порушивши принцип диспозитивності
цивільного процесу, який згідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України передбачає,
що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих в передбаченому законом порядку. Цивільний
процесуальний кодекс України не передбачає можливості залучення особи в якості
співпозивача, особа повинна звертатись до суду у передбаченому ст.119 ЦПК
України порядку. Порушивши ці вимоги, суд фактично відмовив у позові ОСОБА_2.
без належних правових підстав та виніс рішення на користь ОСОБА_3., тоді як
останнім позову  в належному порядку не
заявлялось.

При цьому вирішуючи питання про період стягнення
аліментів, суд першої інстанції помилково, всупереч положенням ч.3 ст. 199 СК
України, дійшов до висновку, що канікулярний період аліменти не підлягають до
стягнення, оскільки у відповідності до положень ст.ст.199,200 передбачено
обов'язок батьків постійно, без виключень, здійснювати виплати аліментів на
утримання дитини. За таких обставин, рішення не можна визнати законним, воно
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

По справі встановлено, що ОСОБА_2. та ОСОБА_1. перебували
в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06.09.2001 року. Від подружнього
життя мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син сторін проживає з матір'ю,
навчається заочно на контрактній формі навчання з 01.09.2006р. по червень 2009
року (а.с. 8-9) в Кременчуцькому технікумі залізничного транспорту Полтавської
області, не працює. ОСОБА_3. перебуває на утриманні матері, середньомісячний
дохід якої, відповідно до довідки про доходи (а.с. 10) становить 794 грн., та
потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням.

З матеріалів справи встановлено, що середньомісячний
дохід ОСОБА_1., як працівника ЦТТ НТВУ „Чернігівнафтогаз” становить 3790, 5
грн. (а.с.19). Належних доказів на підтвердження факту перебування на його
утриманні дружини, необхідності погашення кредитних зобов'язань, відповідач
суду не представив, а тому враховуючи його матеріальне становище, склад сім'ї,
апеляційний суд приходить до висновку, що за даних обставин ОСОБА_1. взмозі
надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку
про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2. щодо стягнення з ОСОБА_1.
аліментів на утримання повнолітнього сина, в розмірі 1/6 частини від всіх видів
доходу, оскільки право матері повнолітньої дитини на звернення з даним позовом,
передбачено ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 182, 199-201 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319 Цивільного
процесуального Кодексу України та ст., апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 березня 2008 року
- скасувати.

Позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частини
від всіх видів доходу починаючи з 19 лютого 2008 року і по червень 2009 року
включно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення, і може бути
оскаржено до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: