Справа № 2 - 66 / 2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К
Р А Ї Н И

21 березня 2008 року.  Устинівський районний суд, Кіровоградської
області в складі:

головуючого:  Годованець
І. А.

при секретарі:  Остапенко
Н. М.

з участю:

позивача
- ОСОБА_1

представника
позивача - ОСОБА_3

відповідача
- ОСОБА_2

представника
відповідача - ОСОБА_4

розглянувши
у  відкритому судовому засіданні в залі суду смт.
Устинівка  справу за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання  права спільної сумісної власності подружжя на майно, що істотно
збільшилося у своїй вартості за час шлюбу та стягнення грошової компенсації
замість частки у праві спільної сумісної власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка
подала до суду позов про визнання  права спільної сумісної власності подружжя на майно, що істотно
збільшилося у своїй вартості за час шлюбу та стягнення грошової компенсації
замість частки у праві спільної сумісної власності на майно. Вимоги мотивуються
тим, що якщо майно чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості
внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя,
воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

В
судовому засіданні позивачка та її представник настоюють на позовних вимогах
про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно, що істотно
збільшилося у своїй вартості за час шлюбу та стягнення грошової компенсації
замість частки у праві спільної сумісної власності на майно.

Відповідач
та його представник позовні вимоги про визнання
права спільної сумісної власності подружжя на майно, що істотно
збільшилося у своїй вартості за час шлюбу та стягнення грошової компенсації
замість частки у праві спільної сумісної власності на майно не визнають за їх
безпідставності і необґрунтованості.

Свідок
ОСОБА_5 пояснив, що сторонами за час шлюбу у 2001-2002 р.р. побудовані на
території домоволодіння, яке належить на праві власності відповідачу, гараж,
сарай, огорожу з металевих секцій на бутовому фундаменті. Як батько передав у
власність відповідачу будівельні матеріали для будівництва гаража, огорожі з
металевих секцій на бутовому фундаменті. Замощення асфальтне побудував з
відповідачем до укладення ним шлюбу з позивачкою.

Свідок
ОСОБА_6 пояснив, що весною 1999 року допомагав відповідачу перевозити до його
домоволодіння цеглу, шифер, цемент, вироби з деревини  та інші речі.

Заслухавши
учасників процесу,  ознайомившись з
матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Частиною
1 ст.62 СК України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу
істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових
затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності.

Частиною
1 ст.61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного
обороту.

В абзаці
1 п.5, п.8, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991
року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий будинок» зазначено, роз'яснити судам, що
будинок, який належав одному з подружжя, може бути визнаний згідно зі ст.25
КпШС спільним майном подружжя, якщо в період шлюбу істотно збільшилась його
цінність внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох.
Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї, тощо) є підсобними будівлями і
складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони
переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про
відчуження не були обумовлені їх знесення або перенос попереднім власником.
Суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований
громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і
прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої
ради. За позовом дружини, членів сім'ї
забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд
вправі провести поділ незакінченого будівництва будинку, якщо враховуючи
ступінь його готовності, можна визначити окремі частини,  що підлягають виділу, і технічно можливо
довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості  поділу незакінченого будівництвом  будинку суд може визнати право за цими
особами на будівельні матеріали  і
конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити
його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

Абзац 3
п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року  № 11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання
його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачає, що майно, яке
належало одному з подружжя може бути віднесено до спільної сумісної
власності  укладеною при реєстрації шлюбу
угодою ( шлюбним договором ) або визнано такою власністю судом з тих підстав,
що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або
грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Під час розгляду
справи встановлено, що 22 грудня 1998 року відповідач набув у власність жилий
будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 (свідоцтво  про право власності на нерухоме майно), до
реєстрації шлюбу з позивачкою, який зареєстрований 25 вересня 1999 року
(актовий запис про одруження).

На
підставі пояснень сторін, свідків встановлено, що подружжям ОСОБА_1 за час
шлюбу побудовано гараж, сарай, огорожу з металевих секцій на бутовому
фундаменті, але відповідач заперечує спільні трудові чи грошові затрати або
затрати позивачки.

Позовні
вимоги позивачки обґрунтовуються і підтверджуються дослідженими під час
розгляду справи доказами.

Згідно
довідки про доходи відповідача, ним по місцю роботи в рахунок оплати у
2001-2002 р.р. отримано будівельні матеріали: шифер, пісок, дошку, шлакоблок,
які відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України є затратами другого з подружжя  (чоловіка).

Сторони
підтвердили спільні грошові затрати на купівлю певної кількості будівельних
матеріалів на будівництво гаража, сараю, огорожі з металевої секції на бутовому
фундаменті та оплати за виконану роботу працівникам і особисте виконання певної
кількості будівельних робіт.

На
підставі пояснень сторін, свідків, письмових доказів під час розгляду справи
встановлено, що гараж, сарай, огорожа з металевих секцій на бутовому фундаменті
відповідно до ч.1 ст.61 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

За
довідкою-характеристикою та технічним паспортом на жилий будинок
індивідуального житлового фонду вартість житлового будинку як майна відповідача
істотно збільшилася внаслідок спільних трудових, грошових затрат, затрат
чоловіка за рахунок гаража, сараю, огорожі з металевих секцій на бутовому
фундаменті за інвентаризаційною вартістю на 22 772-00 грн., за ринковою
вартістю на 14 498-00 грн.

При
поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя суд з
врахуванням пояснень сторін, досліджених доказів та обставин спірних
правовідносин вважає, що відповідно до ч.1 ст.70 СК України частки майна
дружини та чоловіка є рівними.

22
грудня 1998 року відповідач за відплатним договором купівлі-продажу набув у
власність жилий будинок з господарськими будівлями (свідоцтво про право
власності на нерухоме майно), а за ч.2 ст. 377 ЦК України, якщо житловий
будинок, будівлі, розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у
разі їх відчуження до набувача (відповідача) переходить право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, яка необхідна для їх обслуговування
.

При
таких обставинах житловий будинок з господарськими будівлями не є самочинне
будівництво за ст. 376 ЦК України.

Державна
реєстрація прав на нерухомість за ст. 182 ЦК України проведена за відповідачем.

Будівництво
гаража, сараю, огорожі з металевих секцій на бутовому фундаменті не потребує
повторної державної реєстрації прав на нерухомість, так як така реєстрація прав
на жилий будинок з будівлями за ст. 182 ЦК України  здійснена на відповідача, а будівництво нових
будівель здійснено відповідним органом шляхом внесення доповнень до довідки-
характеристики та технічного паспорта на жилий будинок індивідуального
житлового фонду.

А отже
позовні вимоги про визнання гаража, сараю, огорожі з металевих секцій на
бутовому фундаменті об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ( ч. 1
ст.71 СК України), за рахунок якого майно відповідача за час шлюбу остаточно
збільшилося у вартості внаслідок спільних трудових, грошових  затрат і затрат відповідача ( ч.1 ст. 62 СК України
) підлягають задоволенню в частині позову.

При
поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки
майна сторін, як дружини та чоловіка є рівними, за ч.4 ст.71 СК України
присудження позивачці грошової компенсації замість її частки у праві спільної
сумісної власності на майно проводиться за інвентаризаційною вартістю гаража,
сараю, огорожі з металевих секцій на бутовому фундаменті, так як сторони
відмовилися від  проведення експертної
оцінки вартості майна і суд визначає його вартість за наявними в справі
документами.

Позовні
вимоги в частині визнання права спільної сумісної  власності подружжя на майно, що істотно
збільшилася за час шлюбу - на замощення асфальтне та стягнення грошової
компенсації задоволенню не підлягають, так як сторони визнали факт будівництва
цього замощення до реєстрації ними шлюбу, а отже це майно не є спільною
сумісною власністю подружжя.

Витрати
по справі за заявою позивачки і її представника в  порядку ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають
стягненню з відповідача у розмірі половини судових витрат.

Керуючись
ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,-                                                                                                                                                                                                                                                                                               В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги задовільнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної  сумісної
власності подружжя на гараж, 2002 року будівництва, сарай, 2002 року
будівництва, огорожу з металевих секцій на бутовому фундаменті, 2003 року
будівництва, розташованих на земельній ділянці з житловим будинком, будівлями
за АДРЕСА_1, як майно ОСОБА_2, що істотно збільшилося за час шлюбу.

Виділити
ОСОБА_1 Ѕ частку у праві спільної сумісної власності подружжя, на гараж, 2002
року будівництва, огорожу з металевих секцій на бутовому фундаменті, 2003 року
будівництва розташованих на земельній ділянці з житловим будинком, будівлями за
АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість частки у праві
спільної сумісної власності на майно в сумі
11 386 ( одинадцять тисяч триста вісімдесят шість ) грн. 00 коп.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
відшкодування судових витрат по справі в сумі  61 ( шістдесят одна ) грн. 91 коп. та за
сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 15 (
п'ятнадцять )  грн. 00 коп.

На рішення може бути подано заяву
про апеляційне оскарження до апеляційного суду Кіровоградської області через
Устинівський районний суд на протязі десяти днів. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: підпис.
Копія вірна.

Голова Устинівського
районного
суду
І. А. Годованець.