Справа № 2-690/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

14 лютого 2008 року                               Київський
районний суд м. Сімферополя у складі

Головуючого судді
Тихопой О.О.

При секретарі
Кулікової Т.В.

За участю прокурора
Куценко  Е.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі справу за
позовом  Кримського транспортного
прокурору в інтересах держави в особі
Державної адміністрації залізничного транспорту  Міністерства транспорту та зв'язку України
державного підприємства «Придніпровська залізниця», його структурного
підрозділу - Сімферопольське пасажирське вагонне депо до ОСОБА_1 про стягнення
суми,

В с т а н о в и в

Кримський транспортний
прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної адміністрації
залізничного транспорту Міністерства транспорту та зв'язку України державного
підприємства «Придніпровська залізниця», його структурного підрозділу -
Сімферопольське пасажирське вагонне депо з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
суми, в розмірі 1381 грн. 73 коп. Вимоги мотивовані тим, що досудовим слідством
по кримінальній справі № 90862 встановлено, що ОСОБА_2, працюючи на посаді
головного бухгалтеру  Сімферопольського
пасажирського вагонного депо ДП «Придніпровська залізниця», являючись посадовою
особою, виконуючи організаційно - розпорядні обов'язки з лютого 2004 року по
квітень 2005 року неналежним чином виконувала свої службові обов'язки з
організації бухгалтерського  обліку
господарсько - фінансової діяльності підприємства, передбачені п. 7 ст. 8
Закону України № 996 від 16 липня 1999 року «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні». В зв'язку з чим, Сімферопольському
пасажирському вагонному депо ДП»Придніпровська залізниця», спричинена
матеріальна шкода в сумі 115624 грн. 44 коп. Кримським транспортним прокурором,
в рамках кримінальної справи був
заявлений позов до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди. 07.02.2007
року вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя ОСОБА_2 визнана винною
в скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 367 КК України, однак позов прокурору
був залишений  без задоволення в зв'язку
з тим,  що було встановлене неналежне
виконання посадових обов'язків іншими посадовими та матеріально -
відповідальними особами Сімферопольського пасажирського вагонного депо ДП
«Придніпровська Залізниця», зокрема ОСОБА_1, яка в період утворення недостачі
товарно - матеріальних цінностей і по теперішній час працює в
Сімферопольському  пасажирському
вагонному депо Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на посаді
звільненого бригадира. Згідно посадових обов'язків, звільнений бригадир несе
відповідальність за збереження і облік білизни, комплектування чистої білизни,
що знаходиться на ділянці і в коморі запасу бази по обслуговуванню пасажирських
вагонів Симферопольського пасажирського вагонного депо.

У судовому засіданні
прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове
засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Про час та місця
слухання справи був належним чином повідомлений, про що у справі маються
докази. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей
про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує
справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Вислухавши прокурора,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають  задоволенню.

Судовим розглядом
встановлено, що Державне підприємство «Придніпровська залізниця» входить до
структури Державної адміністрації залізничного транспорту та зв'язку, та наряду
з Державним департаментом авіаційного
транспорту, Державним департаментом морського, річного транспорту
являється єдиною системою Міністерства транспорту та зв'язку України. Метою
державного управління в області транспорту є захист економічних інтересів
України, законних інтересів підприємств та організацій транспорту, їх
робітників, а також споживачів
транспортних послуг. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про транспорт»,
транспортні засоби, споруди, фінансові ресурси, обладнання транспорту, шляхи
сповіщення, закріплені за підприємствами, об'єднаннями, організаціями та  установами Міністерства транспорту України,
являються загальнодержавною власністю та відносяться до єдиною транспортної
системі України. Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 3-рп-99
від 08 квітня 1999 року, поняття «інтереси держави» являються  оціночними та прокурор в кожному конкретному
випадку, самостійно визначає, з посилкою на законодавство, в чому укладаються
інтереси держави. Інтереси держави можуть співпадати повністю, або не
співпадати зовсім з інтересами  державних
органів,  державних підприємств або господарських
товариств  з частиною  державної власності  в уставному
фонді. Звертаючись до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі
Сімферопольського пасажирського
вагонного депо державного
підприємства «Придніпровська залізниця», Кримський  транспортний прокурор, перед усього, захищає
інтереси держави, так як порушуються права державного підприємства. Досудовим
слідством по кримінальній справі № 90862 встановлено, що ОСОБА_2, працюючи на
посаді головного бухгалтеру
Сімферопольського пасажирського вагонного депо ДП «Придніпровська
залізниця», являючись посадовою особою, виконуючи організаційно - розпорядні
обов'язки з лютого 2004 року по квітень 2005 року неналежним чином виконувала
свої службові обов'язки з організації бухгалтерського  обліку господарсько - фінансової діяльності підприємства,
передбачені п. 7 ст. 8 Закону України № 996 від 16 липня 1999 року «Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». В зв'язку з чим,
Сімферопольському пасажирському вагонному депо ДП»Придніпровська залізниця»,
спричинена матеріальна шкода в сумі 115624 грн. 44 коп. Кримським транспортним
прокурором, в рамках кримінальної справи був
заявлений позов до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди. 07.02.2007
року вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя ОСОБА_2 визнана винною
в скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 367 КК України, однак позов прокурору
був залишений  без задоволення в зв'язку
з тим,  що було встановлене неналежне
виконання посадових обов'язків іншими посадовими та матеріально -
відповідальними особами Сімферопольського пасажирського вагонного депо ДП
«Придніпровська Залізниця».

Згідно  ст.. 37 Закону України «Про власність»,
підприємство володіє, користується  та
розпоряджається своїм майном, здійснюючи відносно нього любі дії, які не
суперечать закону та цілям діяльності підприємства.

Відповідно до ст.. 132
КЗПП України за шкоду, яка спричинена підприємству, установі, організації при
виконанні трудових обов'язків, робітники з вини яких спричинена шкода, несуть
матеріальну відповідальність в розмірі прямої дійсної шкоди, але не більш свого
середньомісячного заробітку. Розмір середньомісячного заробітку ОСОБА_1 складає
1381 грн. 73 коп. На момент проведення прокурорської перевірки матеріальна  шкода з винних осіб не стягнута.

Таким чином, суд вважає,
що є підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1  грошової суми у розмірі 1381 грн. 73 коп.

Підлягає так саме
стягненню з відповідачки у відповідності зі ст.. 88 ЦПК України, судовий збір у
доход держави в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду судової справи у розмірі 30 грн.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.. 130, 132, 136 Кодексу Законів про працю
України, ст.. 10, 11, 60, 88, 212- 215, 225 ЦПК України,  суд

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1на
користь Сімферопольського пасажирського вагонного депо Державного
підприємства  «Придніпровська залізнична
дорога» шкоду у розмірі середньомісячної заробітної плати в сумі 1381 грн. 73
коп.

Стягнути з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 51
грн. і витрати на інформаційно - технічне забезпечення  розгляду
судової справи у розмірі у розмірі 30 грн.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано до Київського районного суду м.
Сімферополя протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заява
про  апеляційне оскарження рішення суду
може бути подана  протягом 10 днів   з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення також
може бути оскаржено в порядку, передбаченому ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: