Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 березня 2008 року                                                                   Криворізький
районний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді:
Приміч Г.І.

при секретарі Поліщук
Л.І.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_10.

представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго»,
третя особа Криворізькі районні електричні мережі, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

В
С Т А Н О В И В :

Позивач
- ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною
позовною заявою 21.09.2007 року.

В ході судового засідання уточнюючи та доповнюючи свої
позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача на її користь 19094,48 грн. в
рахунок відшкодування матеріальних збитків завданих дією джерела підвищеної
небезпеки, з яких  4252 грн. в рахунок
відшкодування вартості корови, 420 грн. в рахунок відшкодування вартості
ненародженого теляти, 7422,48 грн. в рахунок відшкодування упущеної вигоди за
період з 24.07.2007 року по 24.03.2008 року, зумовленої втратою надоїв молока,
а також просила стягнути 7000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної
шкоди та 188,50 грн. в рахунок відшкодування понесених нею судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на
те, що 24.07.2007 року о 6 годині ранку вона вивела свою корову для випасу в
громадське стадо с. Недайвода Криворізького району, яка при виході із села
наступивши на дроти під напругою, що лежали на землі між вул. Українською та
Піонерською, була уражена струмом і як наслідок цього померла.

Електрична мережа в с. Недайвода була пошкоджена шляхом
обірвання проводів о 21 годині 23.07.2007 року, про що було терміново
повідомлено у диспетчерську службу Криворізького РЕМ, працівники якої не
прийняли жодних невідкладних заходів по обезструмленню обірваних електромереж,
що і стало причиною загибелі корови.

Обґрунтовуючи суми позовних вимог позивачка посилалася на
те, що виходячи з закупівельної вартості 1 кг. м'яса живої ваги - 10,50 грн.,
вартість дійної, репродуктивної, 4-х річної корови, вагою 435 кг. складає  4567 грн., а отже збитки завдані загибеллю
корови, з урахуванням доходу отриманого від зданого м'яса складають 4252 (4567
грн. - 315 грн.) грн., а виходячи із закупівельної вартості 1 кг. живої ваги
новонародженого теляти - 14 грн. вартість новонародженого теляти, живою вагою
30 кг, складає 240 грн.

Стосовно вимог про відшкодування упущеної вигоди у
вигляді втрати надоїв молока позивачка посилалася на те, що середньоденні надої
її корови становили 13 л. на добу, у зв'язку з чим при вартості 1 л. молока -
2,34 грн., за період з 24.07.2007 року по 24.03.2008 року, тобто за 8 місяців,
або  244 дня, вона могла отримати
прибуток в розмірі 7422,48 грн. (2,34 грн. х 244 дня х 13 л =  7422,48 грн.), який не отримала у зв'язку з
загибеллю її корови.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди в розмірі 7000 грн., позивачка посилалася на те, що вона
являючись пенсіонером за віком тяжко переживає втрату своєї корови, адже вона
витратила багато сили та часу для зрощування з маленького теляти репродуктивної
корови, крім того дохід отриманий від вказаної корови був для неї основним
джерелом існування і в силу свого пенсійного похилого  віку вона фактично  не має сил та можливості зростити таку корову
знову.

Втрата корови, негативно відобразилася на її
повсякденному житті, адже вона пережила велику емоційну втрату, крім цього її
моральні страждання посилилися тим, що представники відповідача відмовилися в
добровільному порядку відшкодувати завдані збитки, не визнавали своєї вини, у
зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду, витративши при цьому багато
часу та сил для оформлення відповідних документів та зібрання довідок.

У зв'язку з вище викладеним позивачка просила суд
задовольнити її уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача по справі ВАТ «ЕК»
Дніпрообленерго» ОСОБА_10., яка також
представляє інтереси третьої особи Криворізького РЕМ, в ході судового
засідання позовні вимоги не визнала, при цьому вказувала на те, що обрив лінії
електропередач був пошкоджений шляхом обриву через бездіяльність споживача
ОСОБА_3, який не виконав попередження від 21.07.2007 року про необхідність
обрізання гілок належного йому дерева, що нависали над лінією електропередач,
що і стало причиною обриву вказаних ліній.

Крім цього, вона вказувала, що відповідно до Закону
України «Про енергетику» та Постанови КМ України № 209 від 04.03.1997 року «Про
затвердження Правил охорони електричних мереж», заборонено саджати дерева у
охоронних зонах, а у випадку самовільної висадки дерев у вказаній зоні,
приведення їх до належного стану здійснюється за кошти самих цих осіб.

При цьому вона вказувала, що оскільки аварійну ситуацію
спричинили дії споживача ОСОБА_3, то згідно п. 47 Правил користування
електричною енергією для населення, енергопостачальник в особі ВАТ
«ЕК»Дніпрообленерго» не несе відповідальність за заподіяну шкоду, у зв'язку з
чим просив суд у позові відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши доводи позивача, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги,
доводи представника відповідача та третіх осіб, вивчивши письмові матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Криворізький район електричних мереж (РЕМ) це
структурна одиниця, яка є відокремленим підрозділом ВАТ «Енергопостачальна
компанія «Дніпрообленерго» без права юридичної особи і яка здійснює діяльність
з постачання електричної енергії споживачам, що розташовані в межах
Криворізького адміністративного району, в тому числі в с. Недайвода
Криворізького району, власними електромережами 10-0,4 кВ з використанням
електромереж споживачів і здійснює обслуговування електромереж на закріпленій
території (л.с. 38-49).

Основними завданнями Криворізького РЕМ є забезпечення надійного
електропостачання, виконання необхідних заходів щодо функціонування
енергосистеми, про що вказано в п.п.2 п.2.2.Положення про структурну одиницю
Криворізький РЕМ ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» (л.с.38-49).

Таким чином, діяльність Криворізького РЕМ
ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» пов'язана з
використанням та застосуванням концентрованої електричної енергії у
виробничих цілях, а саме з метою використання її та транспортування споживачу,
при цьому дана діяльність створює підвищену небезпеку, оскільки використання,
транспортування електричної енергії створює підвищену ймовірність завдання
шкоди через неможливість повного контролю за нею людиною.

У зв'язку з чим приймаючи до уваги положення ч.1 ст. 1187 ЦК України, п. 4
Постанови Пленуму ВС України № 6 від 27.03.1992 року, суд приходить до
висновку, що діяльність Криворізького РЕМ
ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» є джерелом підвищеної небезпеки.

23.07.2007 року о 21 годині в с.
Недайвода Криворізького району стався обрив лінії електропередач, у зв'язку з
чим два дроти під напругою опинилися на землі між вулицями Українською та
Піонерською, при цьому будинки на вулиці Піонерській залишилися без освітлення,
у зв'язку з чим ОСОБА_5 зателефонувала до диспетчерської служби Криворізького
РЕМ, де їй було повідомлено про необхідність почекати до ранку, що
підтверджується актом складеним за участю депутата та завіреного сільським
головою Недайводської сільської ради, та про що в ході судового засідання
підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (л.с.8__).

О 06-00 годин 24.07.2007 року ОСОБА_1 вигнала корову до громадського
пасовиська в с. Недайвода Криворізького району для випасу, при цьому її корова
наступила на дроти під напругою і була вражена електричним струмом, у зв'язку з
чим  в результаті асфіксії
викликаної  ураженням електричним струмом
наступила її смерть, що підтверджується протоколом розтину трупу тварини від
24.07.2007 року (л.с.9) та що підтвердили в ході судового засідання позивачка
та свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 -
ветлікар Недайводської ветдільниці, ОСОБА_8- депутат Недайводської
сільської ради.

В результаті цього позивачці було завдано матеріальні збитки, право на
відшкодування яких вона має право відповідно до п.8, 9 ч.1 ст.16, ст. 22 ЦК
України.

Посилання представника відповідача та третьої особи Криворізького РЕМ про
відсутність вини відповідача у заподіянні шкоди ОСОБА_1, суд не приймає до
уваги, оскільки при цьому позивач посилався на п. 47 Правил користування ЕЕН,
положення якого застосовуються при відшкодуванні шкоди, яка випливає з
договірних правовідносин, тобто у випадку невиконання чи неналежного виконання
умов договору, в той час як ОСОБА_1 була заподіяна позадоговірна шкода, яка не
пов'язана з виконанням умов договору.

Посилання представника відповідача на те, що шкода завдана з вини споживача
ОСОБА_3 - третьої особи, який не виконав припис від 21.07.2007 року, про
необхідність розчищення траси електромереж від дерев та гілок (л.с.57-60), суд
розцінює критично, оскільки як вказували в ході судового засідання ОСОБА_3 та
ОСОБА_9, яка на прохання ОСОБА_3 доглядає за його будинком та садибою, кожен з
них не отримував жодного попередження про порушення правил,  належних та допустимих  доказів протилежного відповідач не надав
(л.с.57-60). Крім цього відповідно до п. 4.10 договору про користування
електричною енергією від 25.05.2000 року, ОСОБА_3 зобов'язаний був лише не
перешкоджати обрізуванню гілок дерев, які ростуть на території, що йому
належить, а не самостійно здійснювати обрізування гілок та дерев (л.с. 73).

Також представник відповідача посилався на те, що ОСОБА_3 самовільно
посадив дерева у охоронній зоні електричних ліній, при цьому в порушення ст. 60
ЦПК України не надав суду жодних доказів в підтвердження знаходження вказаних
дерев у такій зоні, адже відповідно до Правил охорони електричних мереж розмір
зони визначається залежно від напруги, яка передається електролінією, крім
цього відповідно до вище вказаних правил,
у разі самочинної посадки приватними особами дерев й інших багаторічних
насаджень в охоронній зоні електричних мереж, роботи з приведення до належного
стану просік виконуються за рахунок цих осіб, але не ними самими, як вказувала ОСОБА_10.

Пояснення представника відповідача, про те, що повідомлення про обрив
проводів надійшло до Криворізького РЕМ лише вранці 24.07.2007 року,
спростовуються актом  складеним за
підписом голови Недайводської сільської ради та поясненнями свідка ОСОБА_5, яка
в ході судового засідання підтвердила факт повідомлення диспетчерської
Криворізького РЕМ про обрив проводів ввечері 23.07.2007 року, при цьому
диспетчер відповів їй, що її повідомлення записали (л.с. 8).

При цьому відповідно до п. 12 Правил охорони електричних мереж
електропостачальники зобов'язані проводити роботи по ремонту електромереж, при
цьому роботи з ліквідації аварій в електричних мережах дозволяється виконувати
будь-якої пори року і в будь-який час без погодження із землекористувачами, але
з повідомленням їх про проведення цих робіт у десятиденний термін після їх
початку, що не було проведено і що стало причиною завдання шкоди ОСОБА_1

Отже, судом встановлена наявність шкоди завданої ОСОБА_1,
наявність протиправного діяння Криворізького РЕМ ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго», що
виразилися в бездіяльності по усуненню пориву лінії електропередач, його вини,
а також причинного зв'язку між вказаним діянням та завданою шкодою. Відповідно
до ст. 1187 ЦК України, власник джерела підвищеної небезпеки відповідає за
шкоду, якщо не доведе, що її завдано внаслідок непереборної сили, або умислу
потерпілого, при цьому на вказані підстави представник відповідача не посилався
та доказів на їх підтвердження суду не надав.

Оскільки шкода завдана ОСОБА_1 завдана в результаті дії джерела підвищеної
небезпеки, то відповідно до ч.3 ст.22, ч.2 ст. 1187 ЦК України збитки завдані
ОСОБА_1 підлягають відшкодування за рахунок ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго», яке є
власником джерела підвищеної небезпеки, в повному обсязі.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі,  а
також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки), а також упущена вигода, тобто доходи, які
особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було
порушено.

В матеріалах справи  є довідка ТОВ АФ
«Красний Забойщик» про вагу та закупівельну вартість  корови, середньорічний надій молока та його
вартість (л.с.14) та довідки  відділу
статистики у Криворізькому районі  про
середньорічний надій молока на одну корову, вартість 1 кг молока за період з
січня 2006 року по січень 2008 року (л.с.22, 52,99), але суд, враховуючи те, що
загибла корова зрощувалася в домашньому господарстві, під особливим наглядом з
посиленим годуванням, у зв'язку з чим надої молока є більшими ніж
середньостатистичні по району, адже статистичні дані розраховують без
врахування віку корови її репродуктивності, умов зрощування та харчування, що
видно із книги обліку домашнього господарства ОСОБА_1, яку вона вела з 2001
року (л.с. 86-90), а тому суд вважає за необхідне, при здійсненні розрахунків
збитків зумовлених втратою корови, упущеної вигоди у вигляді надоїв молока
взяти за основу дані про вартість м'яса живої ваги, кількість і вартість
молока, надані ДП дослідне господарство «Червоний Шахтар», яке розташоване в с.
Вільне Криворізького району, оскільки умови зрощування корів у ньому є
реальними та найбільш наближеними до тих умов зрощування, які здійснюються в
домашньому господарстві, а вартість м'яса живої ваги і помісячна вартість
молока вказана цим ДП є найбільш реальною та відповідає дійсним цінам, що
підтверджується наданою ними довідкою, яка ґрунтується на даних прайс-листів.

При визначені розміру збитків, які підлягають стягненню з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго»
на користь ОСОБА_1, суд виходить із ваги загиблої корови в 435 кг на яку
вказувала позивачка, яка не суперечить даним в протоколі розтину трупу тварини
від 24.07.2007 року   (л.с.9),  даним відділу статистики виробництва
Управління статистики  м. Кривому Розі
(л.с.99),  даним ДП дослідне господарство
«Червоний Шахтар» (л.с.100).

Відповідно до довідки ДП дослідне господарство «Червоний шахтар»
закупівельна вартість 1 кг. мяса живої ваги корови складає 10,50 грн,
(Прайс-лист ТОВ М'ясний двір «Ювілейний від 19.02.2008 року). Отже в результаті
загибелі корови ОСОБА_1 завдано матеріальні збитки, спричинені знищенням її
майна, які складають 4567,5 грн. (10,50 грн х 435 кг = 4567,50 грн)
(л.с.9,  99, 100). При цьому, як
вказувала в ході судового засідання позивачка
і підтверджується накладною № 237 від 24.07.2007 року (л.с. 13) ОСОБА_1
частково відшкодувала завдані їй збитки, здавши м'ясо на суму 315 грн., а отже
фактичному відшкодуванню підлягають матеріальні збитки в розмірі 4252, 5
грн.(4567,5 грн. - 315 грн.).

Задовольняючи вимоги про відшкодування упущеної вигоди, зумовленої втратою
надоїв молока, суд виходить з того, що відповідно до довідки ДП дослідне
господарство «Червоний шахтар» № 46 від 12.03.2008 року річний надій молока
однієї 4-х річної корови складає 4000 літрів, а отже щоденно така корова дає
надій в розмірі 10,96 грн. (4000 л. : 365 днів в році) (л.с. 100).

Доводи позивачки, про те, що її
загибла корова давала надій в розмірі 13 л. молока в день, суд розцінює
критично, оскільки вказаний розрахунок був зроблений на підставі даних книги
обліку домашнього господарства ОСОБА_1 за період з 09.04.2007 року по
23.07.2007 року (л.с. 85-90), які є місяцями найбільшого надою молока у зв'язку
з наявністю соковитої паші, що не заперечувала і сама позивачка,  в той час як дані довідки ДП ДГ «Червоний
шахтар» містять дані про річний надій молока аналогічної корови, а тому суд
вважає вказані показники обґрунтованими і бере їх за основу при розрахунку
упущеної вигоди.

Приймаючи до уваги те, що відповідач
до постановлення рішення по справі добровільно не відшкодував завдані позивачу
збитки, з урахування вимог позивачки, яка просила суд стягнути упущену вигоду
за період з 24.07.2007 року по 24.03.2008 року, суд вважає за необхідне
стягнути завдані позивачу реальні збитки та упущену вигоду виходячи з реальної
їх вартості станом на 24.03.3008 року, з метою забезпечення можливості їх
реального відшкодування позивачу.

Виходячи з цього, з врахуванням вартості 1 л. молока відповідно до довідки
ДП дослідне господарство «Червоний шахтар» (л.с. 112), за період з 24.07.2007
року  по 24.03.2008 року, позивачка могла
отримати дохід від молока в розмірі 6168,72 грн.,  відповідно до слідуючого розрахунку:

за липень 2007 року (8 днів х 10,96
грн. х 1,19 грн.)  = 104,34 грн.;

за серпень 2007 року (31 день х
10,96 грн. х 1,74 грн.) = 591,18 грн.;

за вересень 2007 року (30 днів х
10,96 грн. х 2,17 грн.) = 713,50 грн.;

за жовтень 2007 року (31 день х
10,96 грн. х 1,92 грн.) = 652,34 грн.;

за листопад 2007 року (30 днів х
10,96 грн. х 1,90 грн.) = 624,72 грн.;

за грудень 2007 року (31 день х
10,96 грн. х 2,86 грн.)= 971,71 грн.;

за січень 2008 року (31 день х 10,96
грн. х 2,73 грн.) = 927,54 грн.;

за лютий 2008 року (29 днів х 10,96
грн. х 2, 83 грн.) = 899,49 грн.;

за лютий 2008 року (24 днів х 10,96
грн. х 2,60 грн.) = 683,90 грн.;

У задоволенні вимог позивачки, про відшкодування збитків завданих втратою
майна у вигляді ненародженого теляти, суд вважає за необхідне відмовити,
оскільки позивачка не надала належних доказів про наявність такого теляти, а
допитаний в якості свідка - ветлікар ОСОБА_7, вказував на те, що 2-х місячний
плід на момент загибелі корови ще не був сформований, а тому не можна дійти
висновку про реальну можливість отримання ОСОБА_1 доходу від його народження, а
тому суд не вбачає підстав для відшкодування даних збитків у вигляді упущеної
вигоди.

При визначенні розміру моральної
шкоди, яка підлягає стягненню з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» на користь ОСОБА_1
суд, керуючись ст.23 ЦК України, враховує характер правопорушення, що стало
підставою для відшкодування моральної шкоди, ступінь вини відповідача, те, що
відповідач здійснюючи діяльність яка є джерелом підвищеної небезпеки, своєчасно
не усунув пориву лінії електропередач та не запобіг негативним наслідкам своєї
діяльності, крім цього суд враховує обставини, викладені позивачкою, а саме
її  щиросердечний біль та глибину
душевних страждань ОСОБА_1, яких вона зазнала у зв'язку з втратою свого майна -
корови, яку вигодовувала з теляти до репродуктивної 4-х річної корови,
являється людиною похилого віку і дійсно не має належних фізичних можливостей
зростити таку корову знову, таке інше…,
а тому суд з врахуванням всіх обставин справи, виходячи з принципів
розумності,  справедливості та
співмірності вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача
моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між
сторонами, суд приймаючи до уваги положення ч.1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи
той факт, що рішенням суду позов задоволено частково, вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в
розмірі 141,99 грн. (202 грн. (загальна сума судових витрат) х 70,29%
(відсоткова частка задоволених позовних вимог) 100 %).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст. 22, 23, ч.1 ст. 1166, ч.1 1167, ст. 1187
Цивільного Кодексу України, Постанови КМ України від 31.03.1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд
-

ВИРІШИВ
:

Позов ОСОБА_1 до ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», третя особа
Криворізькі районні електричні мережі, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити
частково.

Стягнути з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» на користь ОСОБА_1  10 421 (десять тисяч чотириста двадцять
одну) гривню 22 копійки в рахунок відшкодування матеріального збитку, з
яких 4252 (чотири тисячі двісті п'ятдесят дві) гривні 50 копійок в рахунок
відшкодування реальних збитків та 6168 (шість тисяч сто шістдесят вісім)
гривень 72 копійки в рахунок відшкодування упущеної вигоди.

Стягнути з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» на користь ОСОБА_1 3000 (три
тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» на користь ОСОБА_1 141 (сто сорок
одну) гривню 99 копійок в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий суддя: