Справа №
Головуючий у 1-й інстанції Риков В.В.
Суддя-доповідач Сибільова Л.О.
червня 2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Сумської області у складі:
головуючого  - Шевченка В.А.,
суддів          -
Сибільової Л.О., Лузан Л.В.,
з участю секретаря судового засідання
та осіб, які беруть участь у справі -
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, та
їх адвоката ОСОБА_5,  відповідачки
ОСОБА_4 та її адвоката  ОСОБА_6,
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2
рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 10 квітня 2008 року

у справі
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3

до
ОСОБА_4,

третя особа: Друга
Сумська державна нотаріальна контора Сумської області, про визнання заповіту
недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2008 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи,
неналежне дослідження доказів, просить рішення скасувати та направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції. Вважають, що відсутність волевиявлення
заповідача на складання заповіту виявилась і в тому, що він не звертався до
нотаріальної контори, а нотаріуса привезла відповідачка. Суд першої інстанції
не  призначив посмертну судову
психологічну експертизу для встановлення психологічного стану хворого та судову
медичну експертизу для встановлення, яким чином діють медикаменти на особу, не
допитав нотаріуса, за відсутності якого
розглянув справу. Зазначають, що підпис на заповіті не належить
померлому, і суд не дослідив цю обставину.

Вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення апелянтів та їх представника, які
підтримали апеляційну скаргу, заперечення проти скарги відповідачки та її
представника, показання  нотаріуса,
дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість
рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Позивачі
свої вимоги мотивували тим, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3  є онуками померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7
Відповідачка ОСОБА_4 була дружиною померлого. ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є
співвласниками в рівних частинах кожен квартири за адресою: АДРЕСА_1 Після
смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на 1/3 частину  квартири. Вони є його спадкоємцями за правом
представлення, так як їх батько ОСОБА_8 помер раніше свого батька ОСОБА_7 Під
час подачі заяви про прийняття спадщини стало відомо, що  ОСОБА_7 13 квітня 2007 року склав заповіт,
яким все своє майно заповідав відповідачці ОСОБА_4 Посилались на те, що на час
складання заповіту ОСОБА_7 був тяжким онкохворим, фактично перебував в агонії,
йому кожні кілька годин робили ін'єкції болезаспокійливих препаратів, він не
пізнавав рідних, не усвідомлював значення своїх дій, не міг віддавати звіт
своїм діям і керувати ними,  завжди
висловлював бажання, щоб частина квартири, яка йому дісталась в спадок від його
померлого сина, а їх батька, дісталась їм.

У
зв'язку з цим просили визнати недійсним заповіт, посвідчений            13.04.2007 року від імені ОСОБА_7

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в
судовому засіданні підтверджено факт складання заповіту відповідно до вимог
законодавства, і не встановлено, що
волевиявлення заповідача  не було
вільним і не відповідало його волі.

Цей
висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам
матеріального права, зокрема, ст. 1257 ЦК України.

Відповідно
до ч.ч.1,2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це
права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення,
є нікчемним. За заповітом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним,
якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_2, є онуками
ОСОБА_7 Відповідачка ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_7

ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є співвласниками в рівних частинах кожен квартири за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька
позивачів ОСОБА_8

13
квітня 2007 року нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори був
посвідчений заповіт, згідно якого ОСОБА_7 на випадок своєї смерті заповідав все
своє майно, яке на день його смерті йому належало, своїй дружині ОСОБА_4
Заповіт був посвідчений за місцем проживання ОСОБА_7 в зв'язку з його хворобою.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7 помер.

Позивачі та відповідачка звернулись
до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

Суд з належною повнотою дослідив
надані сторонами докази, зокрема, показання свідків, в тому числі медичних
працівників, про те,  що перед
смертю заповідач перебував в нормальному психічному стані, який не давав
підстав вважати,  що є  тиск на
нього з боку відповідачки, та
прийшов до вірного  висновку про
відсутність підстав для визнання заповіту недійсним, зазначених в позовній
заяві.

Узгоджується
рішення суду і з ст. 225 ЦК України, згідно якої правочин, який дієздатна
фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій
та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або
інтереси порушені.

Посилання
апелянтів на не призначення судом експертиз в справі є безпідставним.  Суд розглянув справу відповідно до вимог
ст.ст. 10-11 ЦПК України щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного
судочинства. Такого клопотання сторони, зокрема
позивачі,  не заявляли ні в
засіданні суду першої інстанції, ні в засіданні апеляційного суду.

Допитана
апеляційним судом як свідок ОСОБА_9, яка посвідчувала спірний заповіт як
нотаріус Другої Державної нотаріальної контори, підтвердила інші докази, які є
в справі і досліджені судом, про те, що на час складання заповіту за місцем
проживання ОСОБА_7 він був у стані, який не давав підстав вбачати, що він не
усвідомлює значення своїх дій або не може керувати ними та  його волевиявлення не є вільним.

Не
заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про не дослідження судом
питання про належність підпису на заповіті померлому, оскільки з цих підстав
позовні вимоги не заявлялись.

Інші
доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

Таким
чином, рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, а тому підстав
для його скасування не вбачається.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м.Суми від 10 квітня 2008 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді