Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа
№ 22-913   2008   р.                                                                          Головуючий у 1-й інстанції -
19,20                                                                                                                         Доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13
травня 2008 року Колегія суддів  судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Кіровоградської області в складі :

головуючої
судді : Авраменко Т.М.

суддів : Гайсюка
О.В.,Суровицької Л.В.

при секретарі:Слюсаренко Н.Л.

за участю сторін

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною
скаргою приватного підприємства “Автоцентр Долинка” на рішення Долинського
районного суду Кіровоградської області
від 27 лютого 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1до приватного
підприємства “Автоцентр Долинка” про повернення коштів та відшкодування
моральної шкоди..

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб,які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В
червні 2007 року ОСОБА_1звернувсь в суд з позовом до Долинського
міжрайонно-екзаменаційного відділу державної автомобільної інспекції,управління
Пенсійного Фонду України в Долинському районі,приватного підприємства
“Автоцентр Долинка” (далі - Автоцентр”) про повернення коштів та відшкодування
моральної шкоди.

Зазначав,що 07 травня 2007 року він замовив в Автоцентрі
автомобіль ВАЗ-21154 за 44500 грн. та 11 травня 2007 року між ними було
укладено договір купівлі-продажу автомобіля за 44500 грн.

При отриманні автомобіля по акту прийому-передачі
виявилось,що він нібито замовив обробку автомобіля антикорозійною смолою та
інші роботи,за які він змушений був доплатити ще 650 грн. Оскільки вартість
автомобіля була підвищена,то він зміг його забрати лише 14 травня 2007 року.

Крім того,при реєстрації автомобіля він безпідставно
заплатив збір в Пенсійний фонд України в сумі 1335 грн..Оскільки він є
інвалідом війни 11 групи,то звільнений від сплати такого збору.

Просив стягнути з
Долинського міжрайонно-екзаменаційного відділу державної автомобільної
інспекції безпідставно сплачений збір в сумі 1335 грн.,а з Автоцентру -  матеріальну шкоду в сумі 650 грн. та моральну
шкоду в сумі 650 грн.

Ухвалою суду від 14 вересня 2007 року належним
відповідачем по справі визнано приватне підприємство “Автоцентр Долинка”,а
третіми особами -  Долинський
міжрайонно-екзаменаційний відділ державної автомобільної інспекції та
управління Пенсійного Фонду України в Долинському районі (а.с.38-39).

В
ході розгляду справи позивач позовні вимоги доповнював та уточнював
(а.с.66,175). Просив стягнути з приватного підприємства “Автоцентр Долинка”
податок на додану вартість 7416 грн.67 коп.,пенсійний збір 1335 грн.,за
проведені роботи,які він не замовляв,650 грн., по недбалості відповідача  він не надав своєчасно автомобіль в банк на
комісію,та поніс збитки в сумі 600 грн.76 коп.,оплату страховки в сумі 1736
грн.,всього 10438 грн.42 коп.

Також просив стягнути з відповідача на відшкодування
моральної шкоди 10 438 грн.42 коп.,заподіяної порушенням його прав споживача та
зверненням директора Автоцентру в правоохоронні органи з заявою про підробку
посвідчення інваліда війни.

Рішенням Долинського районного суду
Кіровоградської області  від 27 лютого
2008 року позов задоволено частково. Стягнуто з приватного підприємства
“Автоцентр Долинка” 1335 грн. безпідставно сплаченого збору на обов*язкове
державне пенсійне страхування, 650 грн. сплачених за роботи,які не обумовлені
договором, 650 грн на відшкодування моральної шкоди,заподіяної порушенням прав
споживача,всього 2635 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач приватне
підприємство “Автоцентр Долинка” просить скасувати рішення суду першої
інстанції,ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права,та
ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні всіх позовних вимог .
Зокрема,посилається на те,що по вимогах щодо збору на пенсійне страхування та
сплати 650 грн. за  антикорозійну обробку  Автоцентр не є належним відповідачем,а
відшкодування моральної шкоди  в даних
правовідносинах не передбачено законом.

В засіданні апеляційного суду  представник відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги, а  позивач просив
залишити рішення суду без зміни.

Колегія суддів вважає,що апеляційна скарга  підлягає
задоволенню,а рішення суду - скасуванню в частині задоволення позову з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні в цій частині позовних
вимог.

Постановляючи
рішення про задоволення вимог , суд виходив з того, що відповідач порушив права
позивача,що призвело до понесення ним безпідставних додаткових виплат.

Проте таких висновків суд дійшов на
порушення норм матеріального та процесуального закону.

Матеріалами
справи підтверджується,що договір
купівлі-продажу автомобіля вартістю 44500 грн. було укладено між
позивачем та відповідачем 11 травня 2007 року (а.с.7-8). Акт прийому-передачі
автомобіля укладено 11 травня 2007 року (а.с.6). Спірні кошти в сумі 650 грн.
за антикорозійну обробку кузова були сплачені ОСОБА_1.  до
укладення договору купівлі-продажу 10 травня 2007 року не
відповідачу,а  ЗАО “Кіровоград-Лада” (
а.с.58). Сплата коштів позивачем свідчить,що між ним та ЗАО “Кіровоград-Лада”
виникли договірні відносини,а тому до них повинні застосовуватись положення
ст.ст.526,623,626,629 ЦК України. Позивач не оспорює того факту,що
антикорозійна обробка придбаного ним автомобіля була фактично проведена. За
таких обставин правові підстави для повернення 650 грн. позивачу за рахунок
Автоцентру,який ці кошти не отримував, відсутні.

Згідно
з  п.7 ст.1 Закону України “Про збір на
обов*язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року платниками збору
на обов*зкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи при
відчуженні легкових автомобілів,крім легкових автомобілів,якими забезпечуються
інваліди,та тих автомобілів,які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Органи
державтоінспекції здійснюють реєстрацію легкових автомобілів лише за умови
сплати збору на обов*зкове  державне пенсійне
страхування,що підтверджується документом про сплату цього збору.

Суми
збору на обов*язкове  державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів сплачуються платниками
цього збору на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного
бюджету,відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці
Крим,областях містах Києві та Севастополі,за місцем реєстрації легкового
автомобіля.

Наведене
свідчить,що підстави для покладення відповідальності по поверненню  позивачу збору на обов*язкове пенсійне
страхування продавцем автомобіля Автоцентром,відсутні.

Задовольняючи
частково позов про відшкодування моральної шкоди,суд виходив з того,що право на
відшкодування передбачено Законом України “Про захист прав споживачів та ст.698
ЦК України. Проте погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.24 Закону
України “Про захист прав споживачів” захист прав споживачів,передбачених
законодавством, здійснюється  судом. При
задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

За змістом п.5 ч.1ст. 4 Закону України
“Про захист прав споживачів” моральна шкода відшкодовується споживачеві ,якщо
вона   заподіяна небезпечною для життя і
здоров*я  людей продукцією,у випадках
передбачених законодавством. Зазначені обставини позивачем не доведено.

Оскільки правовідносини,які виникли між сторонами,не
передбачають відшкодування моральної шкоди ні по договору  купівлі-продажу (а.с.7-8),ні по закону,то
підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні і в задоволенні цього
позову слід відмовити.

Оскільки судом
допущено помилку в застосуванні норм матеріального права,то відповідно
до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в
частині задоволення позовних вимог з ухваленням нового рішення про відмову  ОСОБА_1. у задоволенні позову. В решті
рішення суду слід залишити без змін.

4

На підставі викладеного, керуючись  п.2 ч.1 ст.307,  п.4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В
И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства “Автоцентр Долинка”задовольнити.

Скасувати  рішення Долинського районного суду
Кіровоградської області  від 27 лютого
2008 року в частині задоволення позову.

У задоволенні позову  ОСОБА_1до приватного підприємства “Автоцентр
Долинка” про стягнення 1335 грн. збору на обов*язкове державне пенсійне
страхування,  650 грн. за антикорозійну
обробку автомобіля та відшкодування моральної шкоди  відмовити. В решті рішення суду залишити без
зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту
його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча
суддя:

судді: