Справа № 22ц-980/2008
Головуючий у 1-й інстанції - куровський ю.в.
Категорія - цивільна
Доповідач - страшний м.м.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді

іваненко
л.в.,

суддів:

страшного м.м., ШАРАПОВОЇ О.Л.

при секретарі:

сетченко
н.м.,

за участю:

ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними
скаргами Ніжинської об”єднаної державної податкової інспекції, Головного
управління Державного казначейства України в Чернігівській області, Ніжинської
міжрайонної прокуратури Чернігівської області, ОСОБА_9та ОСОБА_3 на рішення
Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року
та за апеляційною скаргою Ніжинської міжрайонної прокуратури Чернігівської області
на додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від
10 квітня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_9, ОСОБА_3,
Ніжинської об”єднаної державної податкової інспекції, Ніжинської міської ради,
Державної акціонерної компанії „Національна мережа аукціонних центрів”,
Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області
про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири та визнання права
власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

В березні 2007 року ОСОБА_10. звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 в м.Ніжині Чернігівської області, укладеного 22.12.2005 року приватним
нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу між Державною акціонерною
компанією „Національна мережа аукціонних центрів” та ОСОБА_9.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 14 березня 2008 року позов ОСОБА_10. задоволено.

Визнано за ОСОБА_10. право власності на спадкове майно -
квартиру АДРЕСА_1 в м.Ніжин, що належала на праві власності його матері
ОСОБА_11., померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 та його братуОСОБА_12., померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в
м.Ніжин, укладеного 22.12.2005 року між ДАК „Національна мережа аукціонних
центрів” та ОСОБА_9, засвідчений приватним нотаріусом Ніжинського нотаріального
округу ОСОБА_13., недійсним.

Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в
м.Ніжин, укладеного 30.05.2007 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3, засвідчений
приватним нотаріусом Ніжинського нотаріального округу ОСОБА_14, недійсним.

Зобов”язано Ніжинське МБТІ реєстрацію за №1017 права
власності на квартиру АДРЕСА_1 в м.Ніжин за ОСОБА_3 аналювати. Зобов”язати
Ніжинське МБТІ зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_1 в м.Ніжин за
ОСОБА_10.

Стягнуто з управління Державного казначейства України в
Чернігівській області на користь ОСОБА_9 18330 грн. та з ДАК „Національна
мережа аукціонних центрів” на користь ОСОБА_9 2170 грн. на відшкодування
вартості проданої квартири.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3 32645 грн. на
відшкодування вартості проданої квартири.

Стягнуто з Ніжинської ОДПІ на користь ОСОБА_10. судові
витрати по наданню юридичної допомоги 5000 грн., сплаті державного мита 205
грн. та витрат по інформаціно-технічному забезпеченню 30 грн.

Додатковим рішення Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 10 квітня 2008 року частину п”яту резолютивної
частини рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14
березня 2008 року визнано читати: „Стягнути з Головного управління державного
казначейства в Чернігівській області в особі держави Україна на користь ОСОБА_9
18330 грн. та з ДАК „Національна мережа аукціонних центрів” на користь ОСОБА_9
2170 грн. на відшкодування вартості проданої квартири”.

В апеляційній скарзі Ніжинська об”єднана державна податкова інспекція
просить рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14
березня 2008 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних
вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції
неповно з”ясовано обставини, які мають значення для справи, недоведені
обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, що
призвело до неправильного застосування норм матеріального права, зокрема
ст.ст.549, 555 ЦК України (1963 р.), ст.329 ЦК України (2004 р.). Посилаються
на те, що в силу ст.ст.555, 549 ЦК України (1963 р.), ст.5, 1277, абзацу
першого п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 р.), держава в
особі Ніжинської ОДПІ стала фактичним власником спірної квартири за вимогами
ст.555 ЦК України (1963 р.) і користуючись правами власника розпорядилася даним
майном у відповідності з функціональними правами, наданими державою, реалізовувала
свої права у встановленому порядку. Покупець ОСОБА_9 є добросовісним набувачем
спірної квартири. Зазначають, що спірний договір купівлі-продажу квартири
повністю відповідає вимогам ст.203 ЦК України, підстав для визнання його
недійсним немає. Вказують, що судом були проігноровані, недосліджені та
неправильно оцінені докази  надані
Ніжинською ОДПІ. Також зазначають, що жодних належних документів про набуття
права власності шляхом прийняття спадщини позивачем не надано, посилаючись на
те, що проведені ремонти спростовуються доказами-фотографіями оцінки майна на
продаж, які говорять про відсутність будь-яких ремонтів зроблених ОСОБА_15.,
оплата проведення газу відбулась ним вже після проведення торгів. Крім того,
стягнення 5000 грн. на правову допомогу є незаконним та необгрунтованим,
оскільки судом не досліджувалися докази понесення саме таких витрат.

В апеляційній скарзі Головне управління Державного
казначейства України в Чернігівській області просить рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушені норми матеріального та
процесуального права, не доведені обставини, що мають значення для справи.
Посилаються на те, що судом не прийнято до уваги, що Головному управлінню не
встановлені бюджетні призначення та відповідно не надані бюджетні асигнування
для відшкодування вартості безхазяйного майна, що перейшло у власність держави,
а тому стягнення суми вартості реалізованої квартири в розмірі 18330 грн. з
особового рахунку управління Державного казначейства у Чернігівській області є
незаконним та суперечить вимогам ст.6 Конституції України, ст.ст. 7, 23, 48, 51
Бюджетного кодексу України, ст.96 ЦК України. Таке стягнення має характер
бюджетного відшкодування, тобто за наявності всіх правових підстав має
відбуватися за рахунок коштів Державного бюджету. Судом всупереч вимогам закону
не було з”ясовано розмір фактичних надходжень до державного бюджету від продажу
спірного майна, таким чином судом взагалі не досліджені обставини, чи дійсно
надходили до бюджету кошти сум податку на додану вартість за відсутності
підтверджуючих документів, а також не з”ясовано правильності, законності нарахування
цього податку, зробивши хибний висновок в частині стягнення сум ПДВ в розмірі
саме 3417 грн. 35 коп. Крім того, суд стягнув кошти з рахунку особи, що на час
розгляду справи фактично припинила своє існування. Згідно наказів Державного
казначейства України від 12.07.2006 року №343-к, від 01.08.2006 року №191
Управління державного казначейства України реорганізоване шляхом його
перетворення в Головне управління Державного казначейства України у
Чернігівській області. А всупереч приписам ст.37 ЦПК України суд не здійснив
необхідних дій щодо процесуального правонаступництва припиненої юридичної
особи.

В апеляційних скаргах Ніжинська міжрайонна прокуратура
Чернігівської області просить рішення Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 14 березня 2008 року та додаткове рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської області скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційних скарг є повністю
аналогічними доводам апеляційної скарги Головного управління Державного
казначейства України в Чернігівській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 та ОСОБА_3. просять рішення
Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року
скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним,
постановленим з порушенням норм матеріального права. Судом всупереч ст.ст.58,
59 ЦПК України не оцінено докази по справі. Крім показів свідків в справі
відсутні фактичні дані, що ОСОБА_15. у шестимісячний строк вступив в управління
спадковим майном, яким є спірна квартира. Посилається на те, що відповідно до
норм ст.ст. 330, 331, 388 ЦК України ОСОБА_9 є добросовісним набувачем,
оскільки про те, що ДАК не мало право відчужувати квартиру у зв”язку з тим, що
після придбання нею квартири, було скасовано рішення, яким за Ніжинською ОДПІ
було визнано право власності на квартиру, вона не знала і не могла знати, що
набуває майно не від власника. Зазначає, що оскільки ОСОБА_15. не користувався
квартирою, то виходячи із змісту ст.388 ЦК України, він не вправі вимагати від
неї повернути йому квартиру. Також посилається на те, що підстави визнання
недійсним договору купівлі-продажу відсутні, оскільки при його укладенні не
були порушені положення чинного законодавства, які регулюють перехід майна у
власність.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а
рішення суду скасуванню з ухваленням нового
виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_15. фактично вступив у спадщину після смерті його матері ОСОБА_11. та
братаОСОБА_12., а договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в м.Ніжині
порушене первісне право власності на спадкове майно позивача і квартира вибула
із його власності помимо його волі.

Проте, з даним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись
не може виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва  про право
власності № 1275 від 15 травня 1997 року власниками квартири АДРЕСА_1 в м.
Нижині являлись ОСОБА_11 та її син ОСОБА_12 по &frac12;  частині кожен.
/ а.с. 8 том 1/. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_11., а ІНФОРМАЦІЯ_2
померОСОБА_12.,  що підтверджується  свідоцтвом
про їх смерть/а.с.12-13 том.1/

Після смерті ОСОБА_11. ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12. ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася
спадщина на вищезазначену квартиру.

Відповідач ОСОБА_10. являвся спадкоємцем після померлих, де  у свідоцтві
про його народження,  матір”ю
записана ОСОБА_11.  /том 1 а.с. 11/.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР / в редакції1963 року/ визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, або він подав державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини  заяву про
прийняття спадщини.

Та обставина, що ОСОБА_10. фактично вступив
у володіння спадковим майном
знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Зокрема, згідно довідки № 192 від 07.12.2005 року ДП „Комунальник”
підтверджується, що ОСОБА_10. фактично вступив в управління  і володіння спадковим майном, яке залишилось
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 брата ОСОБА_10. - ОСОБА_12./ а.с.61/

Свідок  ОСОБА_16. в засіданні суду
пояснив, що в 2003 році вони проводили газифікацію будинків МПС. ОСОБА_10 також
займався газифікацією квартири, яка залишилась після смерті матері та брата,
своєчасно в період з березня по жовтень 2003 року вносив кошти на газифікацію,
ключ від квартири залишав у сусідки для
того, щоб при необхідності
будівельних робіт газовщики  мали
доступ для квартири. Ввесь борг, який рахувався за квартирою, ОСОБА_10.
заплатив  повністю./ том 1 а.с. 160-161/

ОСОБА_17.
також в судовому засіданні  підтвердила,
що після смерті ОСОБА_12., його брат ОСОБА_10., позивач по справі, на протязі
березня-листопада 2003 року вносив гроші на газифікацію будинку, сплачував
поточні платежі.  З квартири ОСОБА_10.
забрав всі речі, мебель, посуд, почав робив ремонт квартири та покрівлі
балкону, що свідчить про те, що він фактично прийняв спадщину. Коли приходили
працівники Ніжинської ОДПІ, вона неодноразово їм говорила, що на дану квартиру
маються спадкоємці, але останні ігнорували її слова, вибили двері та поставили
свої замки./ том 1 а.с. 161-162/.

Допитана в якості свідка ОСОБА_18.
пояснила, що після смерті ОСОБА_12., його брат ОСОБА_10 залишив їй ключі  від квартири, щоб в разі потреби вона змогла
відчинити квартиру працівникам газового господарства. В квартирі він розпочав
ремонт, з квартири забрав речі. Працівникам ОДПІ вона говорила, що на квартиру
є спадкоємці. / том 1 а.с. 162-163/.

В своїх поясненнях представники Ніжинської ОДПІ підтвердили той факт, що в
квартиру вони увійшли зламавши двері, в квартирі не було  меблів, посуду, одягу. Вони не заперечують
того, що ОСОБА_10. погасив заборгованість по комунальним послугам в сумі 2489
грн.

Крім того, рішенням Ніжинського міськрайонного суду від  12 листопада 2006 року в задоволенні вимог
Ніжинської об”єднаної державної податкової інспекції  про визнання
спадщини у вигляді кв. АДРЕСА_1, яка залишилась після смерті ОСОБА_11.
та ОСОБА_12. відумерлою та передачі її у власність держави -  відмовлено.
В своєму рішенні суд  зазначив, що
в судовому засіданні  встановлено, що
після  смерті  власника квартири , спадкоємцем   за законом є ОСОБА_10., який від прийняття
спадщини не відмовився і  фактично її  прийняв . Рішення суду набрало законної
сили  і виходячи  з положень ст. 61  ЦПК
України, обставини, встановлені судовим рішенням  у цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ.

Таким чином  апеляційний суд
приходить до висновку, що дії ОСОБА_10. по проведенню ремонту квартири, його
участі  в газифікації, прийняття речей
покійного, а саме одягу, меблів, посуду, зберігання ключа від квартири і
передачі його ОСОБА_18. на збереження, погашення заборгованості по комунальним
платежам свідчать про прийняття  ним
фактично  спадщини  після померлих матері та брата.

Проте, 22.12. 2005 року, Державна акціонерна компанія „ Національна
мережа  аукціонних центрів” на
підставі  рішення  Ніжинського міськрайонного суду  від 17.11.2005 року, яке було скасовано  апеляційним
судом Чернігівської області 27.09.2006 року,  уклала договір купівлі-продажу, згідно якого
вони продали, а ОСОБА_9 купила АДРЕСА_1 в м. Ніжині,  а
30.05. 2007 року  ОСОБА_9 згідно
договору купілі-продажу продала спірну квартиру гр. ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства.

Оскільки рішення Ніжинького міськрайонного суду від 17.11.2005 року
про  припинення права власності на
квартиру та передачу її у власність держави скасовано, іншим рішенням цього ж
суду від 12.11. 2006 року в задоволенні вимог Ніжинської ОДПІ  про визнання спадщини у вигляді АДРЕСА_1 в м.
Ніжині  відумерлою та передачі її у
власність держави відмовлено, рішення набрало чинності, то немає законних
підстав вважати, що держава була законним набувачем  спірної квартири і могла її реалізовувати.
Тому, виходячи з положень ч. 1 ст.215 ЦК України, договір купівлі-продажу
квартири № 3  в буд. 14 по. вул. Шевченка
МПС в м. Ніжині  укладений 22.11.2005
року між ДАК „ Національна мережа аукціонних центрів та ОСОБА_9 слід визнати
недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов”язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а разі неможливості такого повернення, зокрема тоді,
коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,
- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами які існують на момент
відшкодування.

Враховуючи, що на даний час власником спірної квартири згідно договору -
купівлі / а.с. 8 том. 2/ є ОСОБА_3, в своїх позовних вимогах питання позивачем
про витребування майна від добросовістного набувавча не ставиться, то з
Державного бюджету України на користь ОСОБА_10. слід стягнути вартість трикімнатної
квартири згідно довідки „Міської агенції нерухомості”, що складає  328 684 грн. 50 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 548-549 ЦК
України (в редакції 1963 року), ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України (в редакції
2004 року), ст.ст.  209, 218, 303, 309,
313, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

в и р і ш и в :

Апеляційні скарги Ніжинської об”єднаної державної
податкової інспекції, Головного управління Державного казначейства України в
Чернігівській області, Ніжинської міжрайонної прокуратури Чернігівської
області, ОСОБА_9та ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 14 березня 2008 року та додаткове рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської області від 10 квітня 2008 року - скасувати.

Позов ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Визнати недійсними договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 в м.Ніжині, укладеного 22.12.2005 року між ДАК „Національна мережа
аукціонних центрів” та ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського
нотаріального округу ОСОБА_13.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_10
328 684 (триста двадцять вісім тисяч шістот вісімдесят чотири) грн. 50 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_10 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржено до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: