справа
№4-с-1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

20
лютого 2008 року.                                                                           Шосткинський міськрайсуд Сумської області в
складі : головуючого судді Свиненко М.Д., при секретарі Антошко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шостка справу за
скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи : старший державний виконавець державної
виконавчої служби у Шосткинському районі ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії державного
виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник
звернувся до суду з вказаною скаргою мотивуючи свої вимоги тим, що згідно
заочного рішення Шосткинського міськрайсуду від 11.12.06р., 21 червня 2007 року
старшим державним виконавцем державної виконавчої служби у Шосткинському районі
ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення арешту на його рахунок від
підприємницької діяльності на користь заінтересованої особи по справі - ОСОБА_3
в сумі 1005 грн. 50 коп.. Про накладення арешту дізнався 12.07.07р.. Вважає, що
старшим державним виконавцем державної виконавчої служби у Шосткинському районі
ОСОБА_2 було порушено ряд вимог Закону України “Про виконавче провадження”. Так,
вона не роз'яснила права та обов'язки, не надіслала копію постанови про
відкриття виконавчого провадження та копію постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в
банках або інших фінансових установах. Не зробила запити у відповідні органи
про встановлення доходів, отриманих від підприємницької діяльності. З її вини
не зміг у встановлені строки оскаржити їх. Почавши виконувати рішення, не
пересвідчилась чи була отримана копія постанови про відкриття виконавчого
провадження, чи були вчинені дії, спрямовані на добровільне виконання рішення.
Перевищив свої повноваження, неправомірно наклала арешт на виручку від
підприємницької діяльності, оскільки із доходів, отриманих фізичною особою, яка
є суб'єктом підприємницької діяльності, може бути отримано за виконавчими
документами до повного погашення заборгованості не більше 20% доходу боржника
із суми, що залишається після утримання податків. Просить суд поновити строк
оскарження, визнати дії старшого державного виконавця державної виконавчої
служби у Шосткинському районі ОСОБА_2 по виконанню заочного рішення
Шосткинського міськрайсуду Сумської області від 11.12.06р. неправомірними,
зобов'язати старшого державного виконавця державної виконавчої служби у Шосткинському
районі ОСОБА_2 відмінити постанову про накладення арешту з рахунків від
підприємницької діяльності та повернути стягнуті з цих рахунків кошти, судові
витрати покласти на ДВС у Шосткинському районі.

Представник
ВДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції вимоги не визнав, просить
в їх задоволенні відмовити, вважає що дії виконавця відповідають вимогам
діючого законодавства.

ОСОБА_3
підтримав думку представника ДВС Шосткинського міськрайонного управління
юстиції, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Вислухавши
учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
скарга задоволенню не підлягає.

В
судовому засіданні встановлено, що скаржник - ОСОБА_1 08.06.98р. зареєстрований
фізичною особою-підприємцем (а.с.33).

За рішенням
Шосткинського міськрайсуду №2-2139/06 від 11.12.06р., ОСОБА_1 зобов'язано
повернути ОСОБА_3 сплачену за товар грошову суму у розмірі 525 грн., з нього
стягнуто на користь ОСОБА_3 300 грн. моральної шкоди, 30 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, 150 грн. за правову
допомогу, на користь держави держмито 59 грн. 50 коп. (а.с.62). З рішенням
скаржник був ознайомлений і згоден з ним, про що не заперечував під час
слухання дійсної справи.

17 січня
2007 року до ДВС у Шосткинському районі надійшли заяви ОСОБА_3 про прийняття на
виконання виконавчих документів №2-2139/06 (а.с.63,64).

У
відповідності до ст.ст. 3, 18, 24 Закону України “Про виконавче провадження”,
22.01.07р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження по примусовому
виконанню в/листа №2-2139, ОСОБА_1 запропоновано добровільно виконати рішення
суду в 7-денний строк з дня отримання постанови, попереджено його про
примусовий порядок виконання з оплатою витрат в разі невиконання рішення в
наданий строк, накладено арешт на майно боржника, роз'яснено порядок оскарження
(а.с.49).

В той же
час, в порушення вимог ст. 24 ч.5 Закону України “Про виконавче
провадження”,  копії постанови про відкриття виконавчого провадження не були надіслані не
пізніше наступного дня стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який
видав виконавчий документ і направлено було лише на 20-й день, тобто
12.02.07р., після винесення постанови (а.с.49,60).

21
червня 2007 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів
боржника (а.с.56), але в порушення вимог ст. 55
ч.3 Закону Ураїни „Про виконавче провадження”, копія постанови державного
виконавця про арешт коштів чи майна боржника не була надіслана не пізніше
наступного після її винесення дня боржнику, тобто скаржнику.

Поряд з цим, в порушення вимог ст.ст. 5 ч.2 п.5, 7 цього ж Закону,
державним виконавцем не було роз'яснено скаржнику його прав і обов'язків.

В порушення вимог ст. 30 Закону України „Про виконавче провадження”,
державний виконавець, почавши виконувати рішення, не пересвідчилась чи була
отримана копія постанови про відкриття виконавчого провадження, чи були вчинені
дії, спрямовані на добровільне виконання рішення.

Щодо стверджень
скаржника на неправомірність накладення арешту на виручку від підприємницької
діяльності, оскільки із доходів, отриманих фізичною особою, яка є суб'єктом
підприємницької діяльності, може бути отримано за виконавчими документами до
повного погашення заборгованості не більше 20% доходу боржника із суми, що
залишається після утримання податків, то ці ствердження не заслуговують уваги,
оскільки виконавцем було накладено арешт у відповідності до ст.ст. 5, 50 Закону
України „Про виконавче провадження” і посилання скаржника на ст. 70 цього
Закону недоречні, тому що мова йде про накладення арешту на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі
на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших
кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, як це передбачено ст.ст. 5,
50 Закону України „Про виконавче провадження”.

Поряд з цим,
скаржник в порушення вимог ст. 11-1 Закону України „Про виконавче провадження”
не виконав свої обов'язки щодо письмового повідомлення державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження,
встановлення відстрочки або розстрочки виконання, тому суд не бере до уваги
ствердження скаржника, про які не заперечує і представник ДВС і які маються в
матеріалах справи (а.с.8,9,59), щодо добровільного виконання рішення суду, яке
він став виконувати після прийняття державним виконавцем рішення а виконавчим
документом.

Крім того, в
порушення цієї ж статті, скаржник не виконав свій обов'язок у строк,
встановлений державним виконавцем, надати достовірні відомості про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами,
рахунки в банківських та фінансових установах.

Щодо вимог
скаржника поновити строк оскарження, то ці вимоги задоволенню не
підлягають і на цій підставі має бути відмовлено в задоволенні скарги, тобто за
пропуском строку подачи скарги.

Так ст. 385 ч.1 ЦПК України
передбачено десятиденний строк подачі скарги з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Скаржник стверджує, що про порушення його прав він
дізнався 12 липня 2007 року. На думку суду, ці ствердження скаржника надумані,
оскільки як він сам стверджував в судовому засіданні він знав, що є рішення
суду і його необхідно виконувати. А рішення судом було прийнято 11.12.06р..

Крім того, як
вказувалось раніш, копію постанови про відкриття
виконавчого провадження було надіслано скаржнику 12.02.07р. (а.с.49,60) і у
суда виникає сумнів щодо правдивості стверджень скаржника щодо не отримання ним
ціх копій. Тим більш, сам скаржник в судовому засіданні вказав, що він сплатив
частину боргу ОСОБА_3 і виконавчий збір. Тобто виникає питання, чому він
сплатив виконавчий збір і звідкиля знав його розмір. З цього виходить, що
скаржник знав про виниклу проблему задовго до того часу, буцімто з якого він
дізнався про порушення його прав, тобто задовго до 12.07.07р.. Повідомлення
скаржнику направлялись у відповідності ст. 27 Закону України „Про виконавче
провадження”.

Такима чином суд не вбачає поважних причин пропуску строку для подання
скарги і цей строк не може бути поновленим.

Керуючись ст.ст.
385 ч.1, 387 ЦПК України, ст.ст. 3, 5, 11-1, 24, 27, 30, 50, 55, 70 Закону
України „Про виконавче провадження”, -

У Х В А Л И В :

В
задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дії старшого державного виконавця
державної виконавчої служби у Шосткинському районі ОСОБА_2 по виконанню
заочного рішення Шосткинського міськрайсуду Сумської області від 11.12.06р.
неправомірними та зобов'язати старшого державного виконавця державної
виконавчої служби у Шосткинському районі ОСОБА_2 відмінити постанову про
накладення арешту з рахунків від підприємницької діяльності та повернути
стягнуті з цих рахунків відповідні кошти відмовити.

На ухвалу може бути подана заява про апеляційне
оскарження до Сумського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 5 днів з
дня проголошення.
Апеляційна скарга подається протягом десяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження

Ухвала набирає
чинності після закінчення строку на подання вищевказаних заяв про її
оскарження.

.

Суддя
Шосткинського

міськрайсуду:

Свиненко
М.Д.