У Х В А Л А

Іменем  України

25 березня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Данчука В.Г., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Вільнянська державна нотаріально контора про визнання
недійсним заповіту та визнання права власності на майно, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від 24 липня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 13 листопада 2007 року,

встановила:

У січні 2007
року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її брат ОСОБА_3. Після  смерті його
дружина ОСОБА_4 отримала свідоцтво
про   право  на
спадщину,  а  саме
на житловий будинок АДРЕСА_1. Після прийняття спадщини ОСОБА_4 не
здійснила державної реєстрації права власності на нерухомість.

15 червня 2005 року  ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповідала все
належне їй майно ОСОБА_2. Оскільки заповіт був складений з порушенням закону,
яким передбачено присутність при складанні заповіту не менше двох свідків,
позивачка просила визнати недійсним зазначений заповіт та  визнати
право  власності  на  житловий  будинок
АДРЕСА_1.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 24 липня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 13 листопада 2007 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати зазначені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судами  норм матеріального
права й порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи
не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального
права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування
вказаних судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 24 липня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 13 листопада 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І.
Балюк

В.Г.
Данчук