У Х В А Л А

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 квітня 2008 року                                                                                  м.
Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого:                            Сеніна Ю.Л.

Суддів: Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І.,
Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Вінницького міськвиконкому
про зміну умов договору найму житлового приміщення,

в
с т а н о в и л а :

У
лютому 2007 року ОСОБА_1. звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2.,ОСОБА_3, Вінницького міськвиконкому
про зміну умов договору найму житлового приміщення, посилаючись на те, що у
1977 році він разом з відповідачами отримали на сім'ю із 5 чоловік 4-х кімнатну
квартиру АДРЕСА_1, На даний час у квартирі проживає 3
особи.

Позивач
зазначав,
що в травні 1990 року шлюб між ОСОБА_1та             ОСОБА_2 був розірваний і з того часу
склався певний порядок користування спірною квартирою, а саме ОСОБА_1. займає кімнату - 10,4 кв.м, ОСОБА_2.- кімнату площею 8,5 кв.м, ОСОБА_3 - кімнату розміром 7,9 кв.м, а кімната  площею 19 кв.м. є прохідною і знаходиться в загальному користуванні.

У зв'язку з тим, що між сторонами постійно виникають сварки з приводу користування
квартирою, сплати житлово-комунальних послуг, позивач просив встановити  порядок користування спірною квартирою, виділивши в користування ОСОБА_1 кімнату площею - 10,4 кв.м. і зобов'язати виконком
Вінницької міської ради відкрити на нього окремий особовий рахунок; ОСОБА_2. виділити кімнату площею 8,5 кв.м,         ОСОБА_3 - кімнату площею 7,9 кв.м, а кімнату  площею - 19 кв.м, кухню, коридор, ванну, туалет і кладову залишити в
загальному користуванні.

Рішенням
Замостянського районного суду м. Вінниці від 23 травня 2007 року у позові ОСОБА_1
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 11 липня 2007 року рішення Замостянського районного суду м. Вінниці
від 23 травня 2007 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 задоволено. Виділено ОСОБА_1 у користування кімнату площею 10,4 кв.м та зобов'язано виконком Вінницької міської ради відкрити на нього окремий
особовий рахунок.

Виділено ОСОБА_2. у користування кімнату площею 8,5 кв.м,
а ОСОБА_3 -кімнату площею 7,9 кв.м. Кімнату площею 19 кв.м, кухню, коридор,
ванну, туалет і кладову залишено в загальному користуванні.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2. та ОСОБА_3 просять скасувати рішення апеляційного суду Вінницької області від 11
липня 2007 року, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та
неправильне застосування судом норм матеріального права.

Колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 214 цього Кодексу - під час ухвалення рішення суд,
зокрема, вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги
і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини
сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та постановляючи нове рішення про задоволення
позову ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наймач вправі вимагати
укладання з ним окремого договору найму, оскільки кімната, якою користується
позивач не є прохідною, її розмір відповідає вимогам закону, не є підсобним
приміщенням і ця кімната являється ізольованим приміщенням.

Проте,
з такими висновками погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно
до ч.1 ст.104 ЖК України, наймач вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї
укладання з ним окремого договору найму, якщо жила площа, що припадає на нього,
може бути виділена у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст.63 ЖК
України.

У
відповідності до ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення
в будинках державного і громадського фонду є окрема квартира або інше
ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також
одноквартирний жилий будинок.

Не
можуть бути самостійним предметом договору найму, жиле приміщення, яке хоч і є
ізольованими, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі
частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також
підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора, тощо).

Судом встановлено, що спірна чотирикімнатна квартира
загальною жилою площею 45,6 кв.м, в
якій проживає три особи, складається з жилих кімнат площею 10,4 кв.м, 19 кв.м, 8,5
кв.м та 7,9 кв.м.

Ізольованою кімнатою, яка має окремий вихід в коридор і
не зв'язана з іншими жилими кімнатами є лише кімната площею 7,9 кв.м.

Кімната площею 10,4 кв.м, на виділенні якої наполягав
позивач, не являється ізольованою, яка може бути предметом окремого договору
житлового найму, оскільки пов'язана з іншою кімнатою площею 19 кв.м, через
яку є вхід до виділеної кімнати.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов
до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про зміну
умов договору житлового найму з наданням йому в користування кімнати площею
10,4 кв.м., оскільки це суперечило б положенням житлового законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд
помилково вважав, що кімната площею 10,4 кв.м. може бути предметом окремого
договору житлового найму, не врахувавши, що вона не має окремого виходу в
коридор та інші місця загального користування і пов'язана спільним входом з
прохідною кімнатою площею 19 кв.м.

Враховуючи, що апеляційний суд
помилково скасував рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом,
колегія суддів вважає необхідним скасувати рішення апеляційного суду і залишити
в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336, 339, 343, 344 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 11 липня 2007 року
скасувати, а рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 23 травня
2007 року залишити в силі.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                          Сенін Ю.Л.

Судді:                                                                                       Левченко
Є.Ф.

Лихута
Л.М.

Охрімчук Л.І.

Романюк
Я.М.