Справа № 22ц-324/2008
Головуючий у першій інстанції - Бечко
Категорія - цивільна
Доповідач - Лакіза Г.П.
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2008  року
м. Чернігів

А п е л я
ц і й н и й   с у д   Чернігівської   області

у складі:

головуючого -
судді:  Квача М.О.

суддів:                          Лакізи Г.П., Шемець
Н.В.

при
секретарі:              Вареник О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29
листопада 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Чернігівагрошляхбуд” про включення до списку осіб, які мають
право на майновий пай, відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 листопада 2007 року, яким
відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. до ТОВ „Чернігівагрошляхбуд”
про включення його до списку осіб, які мають право на майновий пай, та про
відшкодування шкоди, та просив ухвалити нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги, посилаючись на неповноту з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Представники ТОВ „Чернігівагрошляхбуд” заперечували проти
задоволення апеляційної скарги, та вважали рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим.

По справі встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю „Чернігівагрошляхбуд” є правонаступником колективного
підприємства „Чернігівська обласна шляхова проектно-будівельна фірма
агропромислового будівництва „Агрошляхбуд” (далі - КП „Агрошляхбуд”). В свою
чергу колективне підприємство „Агрошляхбуд” було створене на конференції
представників Чернігівського шляхово-будівельного тресту організацій орендарів
агропромислового будівництва „Агрошляхбуд”            4 серпня 1992 року, і колективне
підприємство є правонаступником вказаного тресту „Агрошляхбуд”.

КП „Агрошляхбуд” мав статус юридичної особи, за
організаційно-правовою формою був колективним підприємством, діяльність якого
регулювалась Законами „Про підприємства в Україні”, „Про власність”, а також
Статутом підприємства.

Відповідно до положень ст.ст. 20, 30 Закону України „Про
власність”, суб'єктом права колективної власності є колективне підприємство як
юридична особа, а не члени його колективу. Названим положенням закону
відповідає пункт 6.1. Статуту КП „Фірми Агрошляхбуд”.

Згідно положень ст. 23 Закону України „Про власність” в
майні колективного підприємства визначаються вклади його працівників залежно
від їх трудової участі в діяльності державного або орендного підприємства, а
також участі у збільшенні майна колективного підприємства після його створення;
на цей вклад нараховуються і виплачуються проценти в розмірі, що визначаються
трудовим колективом; працівникові, який припинив трудові відносини з
підприємством, виплачується вартість вкладу. Згідно з пунктом 6.5. Статуту
колективного підприємства, порядок розподілу колективної власності та її
персоніфікація визначаються окремим положенням, затвердженим конференцією
фірми. Положення про персоніфікацію та паювання майна колективної власності
було затверджене конференцією повноважних представників КП „Агрошляхбуд” від 19.08.2006р.;
цією ж конференцією вирішено персоніфікацію та паювання майна колективного
підприємства проводити станом на 01.01.2006 р. Відповідно до п. 2.1. названого
Положення, право на майнові паї (внески) мають члени трудового колективу фірми,
які перебувають у трудових відносинах з КП фірмою „Агрошляхбуд” на дату
паювання майна, та працюють у фірмі не менше одного року.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що ОСОБА_1. не має права на майновий пай у колективній
власності фірми „Агрошляхбуд”. За висновком місцевого суду, пункт 2.1.
затвердженого конференцією Положення про персоніфікацію та паювання майна
колективної власності КП „Агрошляхбуд” не суперечить вимогам чинного
законодавства та пунктам 1.3, 1.4, 1.5, 2.1, 5.3, 6.1, 6.5 Статуту колективного
підприємства, і не визнано незаконним за результатами перевірок, проведених,
зокрема, прокуратурою  м. Чернігова.

Суд першої інстанції також встановив, що КП „Агрошляхбуд”
не належить до сільськогосподарських підприємств, і дія постанови Кабінету
Міністрів України від 28.02.2001 року № 177 „Про врегулювання питань щодо
забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки” на спірні правовідносини не поширюється.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представників
відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає. Судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному
для правильного вирішення спору; відповідно до встановлених обставин правильно
визначено суть і характер правовідносини сторін та норми матеріального права,
що їх регулюють. Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1. з 1974 року по
жовтень 2000 року перебував у трудових правовідносинах з відповідачем, був
членом трудового колективу, а тому відповідно до положень ст. 20 Закону України
„Про власність” та ч. 1 ст. 2 Закону „Про підприємства в Україні” він був
суб'єктом права колективної власності КП фірми „Агрошляхбуд”, не можна визнати
обґрунтованими, оскільки названі норми законодавства не дають підстав для
такого висновку. Відповідно до положень ст. 20 Закону України „Про власність”,
суб'єктами права колективної власності є трудові колективи державних
підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи,
акціонерні товариства, господарські товариства ... та інші організації, що є
юридичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону „Про власність”, право
колективної власності здійснюють вищі органи управління власника (загальні
збори, конференції, з'їзди тощо). Таким чином, власником колективного майна є
колективне підприємство як юридична особа, а не окремо члени його колективу.
Названим положенням закону кореспондує пункт 6.1. Статуту КП „Фірми
Агрошляхбуд”. Місцевим судом також були належним чином перевірені доводи
ОСОБА_1. щодо невідповідності пункту 2.1. Положення про персоніфікацію та
паювання майна колективної власності КП „Агрошляхбуд” вимогам чинного
законодавства та пунктам 1.3, 1.4, 1.5, 2.1, 5.3, 6.1, 6.5 Статуту колективного
підприємства. Висновок суду першої інстанції про те, що названий пункт
Положення про персоніфікацію та паювання майна не суперечить пунктам 1.3, 1.4,
1.5, 2.1, 5.3, 6.1, 6.5 Статуту та ст.ст. 20, 23, 30 Закону України „Про
власність”, та в установленому порядку цей пункт Положення не був визнаний
незаконним (недійсним), є вірним. Місцевий суд також дійшов правильного
висновку про те, що на спірні правовідносини не поширюється дія постанови
Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року № 177 „Про врегулювання питань
щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки”, оскільки названа постанова регулює питання захисту майнових
прав лише членів колективних сільськогосподарських підприємств, а з
наявних в матеріалах справи доказів (зокрема, Статуту колективного підприємства
(а.с.50-60), свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи - колективного
підприємства „Агрошляхбуд” (а.с.94), довідки з ЄДРПОУ (а.с.95) та наукового
економіко-правового висновку спеціалістів Інституту економіко-правових
досліджень Національної академії наук України (а.с.89-93)), вбачається, що
колективне підприємство „Агрошляхбуд” до сільськогосподарських підприємств не
належало. Передбачені ст. 8 Цивільного кодексу України та ч. 8 ст. 8 Цивільного
процесуального кодексу України підстави для застосування аналогії закону також
відсутні, оскільки аналогія допускається лише за відсутності законодавчого
врегулювання цивільних відносин, а спірні правовідносини були врегульовані. З
врахуванням загальних положень чинного на той час законодавства щодо
регламентації діяльності колективних підприємств, зокрема ст.ст. 9, 10, 14, 15,
18 Закону „Про підприємства в Україні”, ст. ст. 21, 21, 23, 30 Закону „Про
власність”, а також пунктів 1.3, 1.4, 1.5, 2.1, 5.3, 6.1, 6.5 Статуту
колективного підприємства „Агрошляхбуд”, конкретний порядок та критерії
персоніфікації та паювання майна колективної власності визначені локальним
нормативним актом - Положенням, затвердженим відповідно до вимог Статуту
конференцією повноважних представників.

Доводи апеляційної скарги в частині порушення місцевим
судом положень ст.ст. 129, 157, ч. 3 158, 177 ЦПК України також не можуть бути
підставою для скасування правильного по суті судового рішення, оскільки судом
першої інстанції не було допущено таких порушень норм процесуального права, які
тягнуть обов'язкове скасування судового рішення (ст. 311 ЦПК), або ж призвели
до неправильного вирішення справи (ч. 3 ст. 309 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 Цивільного процесуального Кодексу України , апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 листопада 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:                                                Судді: