У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
лютого 2008 року                                                                              м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з цивільних справ

апеляційного суду Хмельницької області

в складі
:  головуючого судді Самчука П.П.

суддів Варвус Ю.Д., Пастощука
М.М.

при секретарі Липко А.Ю.

з  участю:
представників сторін

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-489 за апеляційною
скаргою за апеляційною
скаргоюОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2007 року по справі за
позовомОСОБА_1 до Полонського колективного підприємства „Консул” про визнання
рішення зборів незаконними та стягнення грошової компенсації за частку в майні.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а
н о в и л а :

ОСОБА_1 29 травня 2007 року звернулась в суд з позовом, вказавши, що є
засновником та членом колективного підприємства „Консул”, що підтверджується
додатком до Установчого договору від 11 січня 1994 року, якому належить нежиле
приміщення загальною площею 69,4 кв.м. по вул. Л.Українки, 142 в м. Полонному.
Рішенням загальних зборів підприємства від 07 лютого 2007 року задоволено її
заяву про виключення з членів підприємства та вирішено виплатити їй належну
частку в майні підприємства в сумі
2500 грн.

Таке рішення загальних зборів вважала неправильним, оскільки зазначене
приміщення було придбане підприємством „Консул” на підставі договору
купівлі-продажу від 09 грудня 1997 року за 17765 грн., але вартість зазначеного
приміщення в даний час є значно більшою, тому просила визнати незаконним
рішення загальних зборів колективного підприємства „Консул” від 07 лютого 2007
року в частині виплати їй вартості її частки в майні товариства згідно даних
бухгалтерського обліку та просила стягнути з КП „Консул” на її користь грошову
компенсацію вартості її частки, яка становить 21 % в майні підприємства,
виходячи з дійсної вартості майна, визначеної шляхом проведення судової
експертизи в сумі 25146 грн., а також стягнути 750 грн. витрат за проведення
судово-будівельної експертизи і 300 грн. оплати послуг адвоката.

Рішенням
Полонського районного суду від 03 грудня 2007 року позов задоволено частково та
стягнуто з колективного підприємства „Консул” на користь ОСОБА_1 3724 грн.
вартості вкладу в майні підприємства, 51 грн. судового збору, 30 грн. по оплаті
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 36,52 грн. по
оплаті експертизи та 14,61 грн. витрат по оплаті правової допомоги, а в решті
позову відмовлено.

Головуючий
у першій інстанції - Гринчук Р.С.                                          Справа № 22ц-489

Доповідач
-  Самчук П.П.
Категорія № 44

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 рішення суду від 03 грудня 2007 року вважає
неправильним, просить скасувати  і  ухвалити
нове  рішення,  яким
стягнути на її користь грошову компенсацію за належну їй частку в майні
підприємства в розмірі 25146 грн., виходячи з вартості приміщення 120316 грн.,
визначеної експертом.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із таких
підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається, суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини
справи, правовідносини, що виникли, та правильно застосував чинне
законодавство.

Зокрема, судом встановлено, що відповідно до Закону України „Про
приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” внаслідок
приватизації шляхом викупу майна державного підприємства „Сервіс”, яке
здійснювало діяльність по наданню побутових послуг населенню, малому
підприємству „Консул”, членами якого є бувші працівники підприємства „Сервіс”,
в тому числі позивачка, згідно договору купівлі-продажу від 09 грудня 1997 року
перейшло у власність виробниче приміщення площею 69,4 кв. м. по вул.
Л.Українки, 142 в м. Полонному. Також судом встановлено, що внесок ОСОБА_1 у
викуп майна склав 165941 крб., який після проведення 01.11.1997 року індексації
в зв'язку з переходом на грошову одиницю гривню становив 3724 грн.

При цьому судом правильно вказано, що відповідно до ст.ст. 20, 21, 23
Закону України „Про власність”, який діяв на той час, у випадку виходу особи із
підприємства їй виплачується вартість вкладу в підприємство, а не частки в
майні підприємства. Вказана обставина підтверджена висновком аудитора від
21.09.2007 року про те, що вартість вкладу не залежить від індексів споживчих
цін, не підлягає жодній індексації і за даними бухгалтерського обліку та в
балансі підприємства відображається як стала (незмінна) величина.

Також судом правильно визнано безпідставними посилання ОСОБА_1 на ст. 364
ЦК України, оскільки на час виникнення спірних правовідносин діяв Закон України
„Про власність”, який підлягав застосуванню в даному конкретному випадку і в
зв'язку з цим не було підстав для стягнення вартості частки в майні згідно
висновку експерта.

Викладене свідчить, що в межах доводів апеляційної скарги немає підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307,
308, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 відхилити, а рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 03
грудня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає  законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
/підпис/

Судді              /підписи/

З
оригіналом згідно: суддя апеляційного суду                             П.П. Самчук