Справа № 2-776/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

27
березня 2008 року.
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі: головуючого судді Решетар В.І. при секретарі
Копилець Н.А. з участю позивача ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тячівської райдержнотконтори,
Тячівського міського бюро технічної інвентаризації про визнання договору
купівлі-продажу будинку та земельної ділянки дійсним та визнання права
власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку,

В
С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду
з позовом про визнання договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки
дійсним та визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та присадибну
земельну ділянку до будинку площею 195 квадратних метрів.

Свої вимоги позивач мотивує
тим, що 19 червня 2002 року між ним та ОСОБА_2, мешканцем АДРЕСА_1 було
домовлено про те, що він в нього купляє будинок АДРЕСА_1та присадибну ділянку
до будинку розміром 195 квадратних метрів. Вони між собою зійшлись в ціні та
ним було оплачено за будинок та земельну ділянку ОСОБА_2 45000 грн. з умовою,
що після отримання коштів продавець ОСОБА_2 протягом 3 років з дня отримання
коштів посвідчить договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки в
нотаріальній конторі. Однак, отримавши 19 червня 2002 року кошти в сумі 45000
грн. за будинок та земельну ділянку ОСОБА_2 несподівано помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року, не уклавши як було обумовлено в нотаріальній конторі договір
купівлі-продажу на будинок та земельну ділянку. ОСОБА_2 проживав один і був
одиноким близьких родичів не має. Вололодів ОСОБА_2 будинком та земельною
ділянкою до будинку відповідно до заповіту від 25 серпня 1983 року, яким
будинок з надвірними спорудами йому заповіла
ОСОБА_3як попередній власник, що стверджується реєстраційним
посвідченням за реєстровим № 1181 від 30 жовтня 1973 року відповідно до якого
будинок був зареєстрований по Ѕ за заповідачем ОСОБА_3 та її сестрою ОСОБА_4
які проживали разом в будинку. Та ОСОБА_4. померла ІНФОРМАЦІЯ_1року, а після її
смерті ОСОБА_3 проживаючи в будинку успадкувала 12 частину будинку сестри  ОСОБА_4 після її смерті. Та, будучи власником
будинку в цілому,ОСОБА_3 також померлаІНФОРМАЦІЯ_2 року. ОСОБА_2 став проживати
в будинку за життя власників будинку починаючи з 2 липня 1986 року, що
стверджується домовою книгою відповідно до якої є наявною відмітка про
прописку. Після смерті заповідача ОСОБА_3, продавець будинку ОСОБА_2
продовжував проживати у спадковому будинку, вступивши в управління та володіння
будинком та присадибною ділянкою, аж до дня своєї смерті до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Таким чином, ОСОБА_2 був належним власником будинку та земельної ділянки і
отримавши 19 червня 2002 року кошти за будинок та земельну ділянку, між ними
відбулась угода договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки.
Просить визнати договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 та присадибної
земельної ділянки до будинку площею - 195 квадратних метрів,  який було укладено 19 червня 2002 року між
ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2  - дійсним та
визнати за ним право власності на вказаний будинок та присадибну земельну
ділянку до будинку площею 195 квадратних метрів.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та,
посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просить позов
задовольнити та визнати договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 та земельної
ділянки, укладений між ним та ОСОБА_2  -
дійсним і визнати за ним право власності на цей будинок та земельну ділянку.

Представники відповідачів
Тячівської райдержнотконтори та Тячівського міського бюро технічної
інвентаризації в судове засідання не з”явилися, хоч належним чином повідомлені
про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки про отримання ними
судової повістки, причин неявки не вказали, тому суд вважає, що відповідно до
вимог ст. 169 ЦПК України справу можливо розглянути у їх відсутності на
підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши позивача та
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити
повністю з слідуючих підстав.

В судовому засіданні
свідок ОСОБА_5 ствердила той факт, що вона дійсно була присутня при укладенні
усної угоди між ОСОБА_1та  ОСОБА_2 про
купівлю-продаж будинку, що належав ОСОБА_2, під час якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_2
кошти в сумі 45 000 гривень за будинок та присадибну земельну ділянку до цього
будинку, а ОСОБА_2 підписав розписку про отримання грошей.

Відповідно до
реєстраційного посвідчення житловий будинок під АДРЕСА_1 зареєстрований за
громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порівну по Ѕ частині.

Факт смерті власників
даного будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_3стверджено довідками Тячівського РАЦСу,
відповідно до яких ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1року, аОСОБА_3
померлаІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до заповіту
вчиненого ОСОБА_3 25 серпня 1983 року,ОСОБА_3 все своє майно, до складу якого
входить будинок з надвірними спорудами вАДРЕСА_1заповіла ОСОБА_2, який і
являється єдиним спадкоєцем даного будинку вцілому, так якОСОБА_3 успадкувала Ѕ
частину будинку після смерті сестри ОСОБА_4

Про те, що ОСОБА_2 вступив
у фактичне володіння спадковим будинком після смерті ОСОБА_3стверджено
будинковою книгою, в якій зазначено, що ОСОБА_2 2 серпня 1986 року прописаний
за адресоюАДРЕСА_1

Згідно ст. 549 ЦК України, “
Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном”.

Факт смерті ОСОБА_2стверджено
довідкою Тячівського РАЦСу, відповідно до якої ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позивач виконав умови договору
та сплатив продавцю ОСОБА_2 обумовлену суму в розмірі 45 000 грн., про що
свідчить розписка ОСОБА_2написана ним власноручно 19 червня 2002 року.

Відповідно до ст. 334 ЦК
України: “  право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено
договором або законом”.

Відповідно до ст 655 ЦК України: “ За договором купівлі
продажу одна сторона (продавеь) передає… майно (товар) у власність другій
стороні (покупцеві), а покупець приймає… майно (товар) і зобов'язується  сплатити за нього певну грошову суму”.

Статтею 334 ч.1 ЦК України передбачено, що “право
власності у набувача за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше
не встановлено договором або законом”.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами
відбулась угода купівлі - продажу будинку та присадибної земельної ділянки, а
тому вимоги позову слід задовольнити та визнати договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки, укладений між сторонами  - дійсним і визнати за позивачем право
власності на цей будинок та присадибну земельну до будинку.

Керуючись ст.ст.
80, 169, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 334, 392 ЦК України, ст. 549 ЦК
України (в редакції 1964 року),

Р
І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки до житлового будинку площею 195
метрів квадратних, який було укладено 19 червня 2002 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 в цілому право приватної власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 та присадибну земельну ділянку до будинку площею -
195 квадратних метрів..

Заява про оскарження рішення
суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а
апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду через Тячівський районний суд.

Головуючий суддя:                                                                                Решетар
В.І.