У х в а л а

і м е н е м    у к р а
ї н и

12 березня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,                                    Прокопчука
Ю.В. Костенка А.В.,                              Пшонки М.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства
“Департамент земельного кадастру та ГІС”закритого акціонерного товариства БТК
“Світязь”, ОСОБА_2 про поновлення на роботі, оплату коштів за час вимушеного
прогулу, сумісництво посад, витрат на відрядження, визнання запису в трудовій
книжці недійсним, зміну дати та формулювання причин звільнення, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 листопада
2007 року,

в
с т а н о в и л а:

У лютому 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що він працював на посаді головного інженера (заступника
директора з виробництва) і займав за сумісництвом посади:  начальника технічного відділу, головного
інженера проектів та інженера - землевпорядника - на підприємстві: з 16 лютого
2001 року за сумісництвом, з
9 червня 2001 року на постійній основі. Наказом від 25 липня 2002
року          № 11-к був звільнений з
роботи за порушення трудової дисципліни за п. 2          ст. 147 КупАП.  Вважав своє звільнення незаконним, оскільки
трудової дисципліни він не порушував. Додатково зазначив, що не отримав
заробітної плати за роботу за сумісництвом з 16 лютого 2001 року до 9 червня
2001 року та з 9 червня 2001 року до 16 серпня 2002 року, а також витрати на
відрядження 1 серпня 2002 року та 7-8 серпня 2002 року й тримісячну вихідну
грошову допомогу.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 квітня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19 червня
2007 року, у задоволенні позову відмовлено.

20 серпня 2007 року дочірнє підприємство “Департамент
земельного кадастру та ГІС” закритого акціонерного товариства БТК “Світязь”
подало в суд заяву про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з
ОСОБА_1  1 тис. грн. на правову допомогу.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці
від                  3 жовтня 2007 року
стягнуто з ОСОБА_1 на користь дочірнього підприємства “Департамент земельного
кадастру та ГІС” закритого акціонерного товариства БТК “Світязь” 1 тис. грн.
витрат на правову допомогу.

ОСОБА_1, не погоджуючись із прийнятим рішенням, звернувся
зі скаргою до апеляційного суду.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12
листопада 2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 листопада 2007 року,
посилаючись на порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці від 3 жовтня 2007 року без розгляду,
апеляційний суд виходив із того, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана в суд 31
жовтня 2007 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, доказів
про поважність причин пропуску строку на оскарження рішення заявником надано не
було.

З таким висновком погодитися не можна, оскільки він
суперечить обставинам справи та нормам ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України заяву про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, додаткове рішення суду
ухвалено                      3 жовтня
2007 року. Заява про апеляційне оскарження додаткового рішення подана ОСОБА_1 у
Ленінський районний суд м. Вінниці 12 жовтня                      2007 року, про що
свідчить лист голови Ленінського районного суду                     м. Вінниці (доданий до
касаційної скарги) від 14 грудня 2007 року № М-12, в якому зазначено, що
вказана заява зареєстрована в книзі вхідної кореспонденції суду 12 жовтня 2007
року за № 21066 і передана під підпис судді Токар Л.В., та сама заява (а.с.
127) з відміткою суду про її прийняття
12 жовтня 2007 року.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду від 3 жовтня
2007 року подана ОСОБА_1 31 жовтня 2007 року в строк, передбачений ч. 1             ст. 294 ЦПК України.

У зв'язку з наведеним у суду не було підстав залишати
апеляційну скаргу без розгляду, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню
як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст.
336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12
листопада 2007 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної інстанції для
вирішення питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці від 3 жовтня 2007 року відповідно до
вимог закону.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка