Справа № 2-106/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
березня 2008 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді                Католікяна
М.О.,

при секретарі                        Ременякі
М.С.,

з
участю:

-
позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом)ОСОБА_1.;

-
відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2.;

-
відповідача за первісним позовом (третьої особи за зустрічним позовом)
ОСОБА_3.;

-
третьої особи ОСОБА_4.;

-
представника Управління-служби у справах дітей Самарської районної в

м.
Дніпропетровську ради Кошман Н.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4,
Управління-служба у справах дітей Самарської районної в місті Дніпропетровську
ради, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення осіб, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, Самарський РВ ДМУ
УМВС України в Дніпропетровській області, про визнання права користування
житлом, зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

30 липня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3. про усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення осіб. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим,
що він э власником домоволодінняАДРЕСА_1. У 2004 році він тимчасово вселив у
будинок свого сина, ОСОБА_2., та його дружину, ОСОБА_3. з дітьми. За місяць
після цього позивач став вимагати від них виселитися, проти йому було
відмовлено. Теперішнього часу у будинку, окрім відповідачів з дітьми,
проживають позивач, його дружина, ОСОБА_4, дочка позивача, ОСОБА_5., та його
два малолітніх сини. Відповідачі перешкоджають позивачеві нормально
користуватися будинком, оскільки він бажає у приміщенні, яке займають
відповідачі, поставити котел та провести газ. Зазначені обставини явилися
причиною звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод у
користуванні будинком шляхом виселення з нього відповідачів та дітей (а.с.а.с.
3, 17).

23
жовтня 2007 року суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб дружину
позивача, ОСОБА_4., та Управління-службу у справах дітей Самарської районної в
м. Дніпропетровську ради.

19
лютого 2008 року ОСОБА_2звернувся до суду із зустрічним позовом. Свої позовні
вимоги позивач обґрунтував тим, що батько вселив його у будинок не тимчасово, а
на постійній основі. Іншого житла у нього не має, оскільки коли він був
неповнолітній батько продав їхню квартиру, не придбавши для нього нового житла.
Зазначені обставини явилися причиною звернення позивача до суду з позовом про
визнання за ним та його малолітнім сином права проживання у спірному будинку,
зобов'язання третіх осіб зареєструвати його у будинку (а.с.а.с. 57, 58).

У судовому засіданні ОСОБА_1, його представник підтримали первісний позов,
заперечували проти задоволення зустрічних позовних вимог.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 заперечували проти первісного позову, просили задовольнити
зустрічний позов.

ОСОБА_4 наполягала на задоволенні первісного позову, просила відмовити у
зустрічному позові.

Представник Управління-служби у справах дітей Самарської районної в

м. Дніпропетровську ради вважала за необхідне задовольнити зустрічні
позовні вимоги, а у задоволенні первісного позову - відмовити.

Представник Самарського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області у
судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, вивчивши матеріали справи,
вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню, а у первісному позові
необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом було встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належало
батьковіОСОБА_1., ОСОБА_7(а.с.а.с. 7 - 10).

30 липня 1983 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_8 (прізвище після одруження -
ОСОБА_1), про свідчить відповідна відмітка у копії паспорту громадянина України
серії НОМЕР_1, виданого 14.11.2006 р. Самарським РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у подружжя народився син, ОСОБА_2, що підтверджується
копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 26.05.1984 р. відділом
ЗАГС Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська (актовий запис № 1399)
(а.с.а.с. 29, 59).

ОСОБА_1 був зареєстрований у спірному будинку 25.12.1997 р., про що
свідчать відповідна відмітка у копії паспорту громадянина України серії
НОМЕР_1, виданого 14.11.2006 р. Самарським РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області, копія довідки Квартального комітету № 25 Самарського
району м. Дніпропетровська від 29.07.2007 р., копія домової книги (а.с.а.с. 5,
11, 49, 50).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_7

У 1998 році сім'яОСОБА_1. також переїхала на постійне місце проживання у
спірний будинок (колишнє помешкання по вул. Шолохова в м. Дніпропетровськ було
продано).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у ОСОБА_2. та ОСОБА_3. народився син, ОСОБА_12, що
підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6, виданого
22.06.2005 р. Григорівською сільською радою Васильківського району
Дніпропетровської області (актовий запис № 022) (а.с.а.с. 30, 60).

30 серпня 2005 року шлюб між ОСОБА_1 таОСОБА_8. було розірвано, про що
свідчить відповідна відмітка у копії паспорту громадянина України серії
НОМЕР_7, виданого 14.11.2006 р. Самарським РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області (а.с. 5).

02 вересня 2005 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4., що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб серіїНОМЕР_8, виданого 02.09.2005 р. Самарським відділом
РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області
(актовий запис № 330) (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_4року у подружжя народився син, ОСОБА_9, про що свідчить копія
свідоцтва про народження серії НОМЕР_9, виданого 14.12.2005 р. Самарським
відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської
області (актовий запис № 652) (а.с. 13).

10 серпня 2006 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті батька. Спадщина складалася у вигляді спірного
будинку.12.09.2006 р. право власностіОСОБА_1. на спірний будинок було
зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що
підтверджується копією витягу КП «ДМБТІ» про реєстрацію прав власності на
нерухоме майно № 01807329 від 12.09.2006 р. (а.с. 16).

18 серпня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області із заявою про постійну реєстрацію у спірному будинку
ОСОБА_2. (а.с.а.с. 32, 61).

20 вересня 2006 року ОСОБА_2також звернувся до Самарського РВ ДМУ УМВС
України в Дніпропетровській області з відповідною заявою про постійну
реєстрацію у спірному будинку. У заяві ОСОБА_1 власноруч зробив напис «...не заперечую...».
Заява також містить посилання на підставу реєстрації - досягнення віку
(а.с.а.с. 31, 62).

Подальша реєстрація ОСОБА_2. у спірному будинку не відбулася.

28 квітня 2007 року ОСОБА_2уклав шлюб з ОСОБА_3., про що свідчить копія
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 28.04.2007 р. Григорівською
сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області (актовий запис
№ 01) (а.с.а.с. 25, 63).

ОСОБА_4 з 14.10.1994 р. зареєстрована у будинку батьків АДРЕСА_2, що
підтверджується відповідною відміткою у копії паспорту громадянина України
серії НОМЕР_4, виданого 14.06.2001 р. Самарським РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області, довідка Квартального комітету

№ 28 Самарського району м. Дніпропетровськ від 14.02.2008 р. (а.с.а.с. 6,
56).

ОСОБА_3 з 18.11.1998 р. зареєстрована у будинку матері у с. Григорівка
Васильківського району Дніпропетровської області, про що свідчить відповідна
відмітка у копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_5, виданого
16.11.1998 р. Васильківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області
(а.с.а.с. 27, 40).

Теперішнього часу у спірному будинку проживають ОСОБА_1, його дружина
ОСОБА_4 зі своїм малолітнім сином ОСОБА_10, їхній спільний син ОСОБА_9.,
ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3 зі своєю малолітньою дочкою ОСОБА_11, їхній
спільний син ОСОБА_12

Вказані
вище спірні правовідносини регулюються Житловим кодексом Української РСР,
Цивільним кодексом Української РСР, Законом України від 26.04.2001 р. №
2402-ІІІ «Про охорону дитинства».

В
силу ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 4 ЦК УРСР цивільні права і обов'язки виникають з
підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій
громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних
начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

Відповідно
до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються
жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Ураховуючи
зміст приведеної норми, суд вважає, що після вселення з дозволу власника
(ОСОБА_1) у спірний будинок ОСОБА_2, який є членом сім'ї власника (сином),
придбав усі права, передбачені ст. 156 ЖК УРСР.

Згідно
з ч. 2 ст. 156 ЖК УРСР за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї
вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до
батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Таким
чином, суд доходить висновку про те, що, оскільки ОСОБА_3 була вселена у спірне
жиле приміщення з дозволу власника, а також члена його сім'ї (ОСОБА_2.), вона
набула рівного з ними права користування жилим приміщенням.

У
відповідності з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени
сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Судом
було встановлено, що сім'яОСОБА_1. (у тому числі неповнолітній на той час
ОСОБА_2) після продажу квартири по вул. Шолохова в м. Дніпропетровськ переїхала
у спірний будинок, а тому ОСОБА_2автоматично набув право користуватися цим
приміщенням нарівні з власником. Ці положення також необхідно застосувати при
обґрунтуванні набуття права на житло малолітнім ОСОБА_12

В
силу ст. 157 ЖК УРСР членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути
виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Виселення
провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно
до ч.ч. 1, 3 ст. 116 ЖК УРСР, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил
соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в
одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу
виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб,
які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого
приміщення.

Ані
ОСОБА_1, ані його представник не підтвердили належним чином те, що ОСОБА_2та
члени його сім'ї систематично руйнують чи псують спірний будинок, або
використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил
співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в цьому будинку.

Ураховуючи
це, а також набуття ОСОБА_2 та його малолітнім сином права проживання у спірному
будинку, суд вважає за необхідне у задоволенні первісного позову відмовити.

Керуючись
ст. 4 Цивільного кодексу Української РСР, ст.ст. 116, 156, 157 Житлового
кодексу Української РСР, ст. 18 Закону України від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ
«Про охорону дитинства», ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 208, 209, 212 -
215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи - ОСОБА_4, Управління-служба у справах дітей Самарської районної в місті
Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом
виселення осіб відмовити.

Зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, Самарський РВ ДМУ УМВС України
в Дніпропетровській області, про визнання права користування житлом,
зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_2, малолітнім ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, право
користування будинкомАДРЕСА_1

У
задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: