Справа № 2-58/2008
квітня 2008 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Дегтярчук М.О., при секретарі Заводяній О.Ю., за участю
адвоката ОСОБА_1., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3про
звернувся до суду 04 липня 2007 року з позовом до відповідачки про стягнення
боргу за борговою розпискою, посилаючись на те, що 27 лютого 2005 року
відповідачка позичила в нього гроші в еквіваленті 1000 доларів США, які
зобов'язалась повернути через рік, тобто 27 лютого 2006 року, що підтвердила
власноручною розпискою. Але до цього часу борг не повернула, ухиляється від
його повернення, на усні нагадування відповідає відмовою. Крім того, позивач
вважає, що йому неправомірними діями відповідачки також було завдано моральної
шкоди, яку оцінює в 50 грн., оскільки він неодноразово нагадував їй про
повернення боргу, чим принижував свою гідність. Також позивач просить стягнути
з відповідачки судові витрати, сплачені ним при подачі заяви до суду.
листопада 2007 року ОСОБА_2. надав суду додаткову позовну заяву, в якій  просить стягнути з відповідачки суму  еквівалентну 1000 (одна тисяча) доларів США,
посилаючись на те, що 27 січня 2005 року він надав у борг відповідачці вказану
суму з терміном її повернення 27 лютого 2005 року, тобто через один місяць.
Срок повернення боргу закінчився, але ОСОБА_3. борг йому не повернула, уникає
пояснень з цього приводу, не бажає добровільно сплатити вказану суму. Позивач
вважає, що неправомірними діями відповідачки йому завдано моральної шкоди,
розмір якої він  визначає в сумі 1000
(одна тисяча) гривень та посилається та тіж підстави, що і в першому позові, а також
посилається на ті обставини, що ОСОБА_3. звертається в різні інстанції з
скаргами, в яких принижує його честь та гідність, як працівника міліції, з
цього приводу призначаються різноманітні перевірки, але факти, на які
посилається відповідачка не підтверджуються. Крім того, він також просить
стягнути з ОСОБА_3. на його користь судові витрати пов'язані з подачею
додаткового позову до суду.
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, тобто за
першим та додатковим позовом, просив задовольнити їх. Крім того, відповідач
просив відшкодувати йому розходи, пов`язані з подачею оголошень в газету, що
складає  164 грн. шляхом стягнення цієї
суми з відповідачки.
Відповідачка до останніх судових засідань не з`явилася, про
день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно
25 березня 2008 року з оглошеннями про дату та місце проведення судових
засідань (а.с.162).   Остання судова
повістка, направлена за місцем її проживання повернулася з позначкою про
відмову прийняти кореспонденцію ( а.с.166). Під час своєї присутності в
судовому засіданні відповідачка проти задоволення позову категорично  заперечувала та пояснила, що з позивачем по
справі з 1997 року по початок 2005 року проживали однією сім'єю в цивільному
шлюбі. 27 лютого 2005 року вона під розписку отримала від ОСОБА_2. кошти в
еквіваленті 1000 доларів США, під відсотки, які зобов'язалась повернути до 27
лютого 2006 року, тобто через рік. Як вказано у розписці, вона написала її у
присутності свідків, як того бажав позивач, але цей факт суперечить дійсності,
оскільки розписка писалась під примусом ОСОБА_2., оскільки він працює в органах
міліції. Сам факт отримання грошей в борг відповідачка не заперечувала. Вказані
гроші вона не використала та 10 березня 2005 року повернула відповідачу, про що
свідчить розписка про це. За додатковою позовною заявою вимоги ОСОБА_2.
відповідачка також не визнала і пояснила, що гроші в борг брала, але їх своєчасно
повернула.  Що стосується завданої нею
моральної шкоди ОСОБА_2., то відповідачка вважає, що його вимоги безпідставні,
жодних доказів він не надав.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2. повинні бути задоволені частково з
Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено,
що сторони з 1997 року по початок 2005 року перебували в
інтимних стосунках, без створення сім`ї, як
вони поясняли в судовому засіданні спільного бюджету не мали, спільне
господарство не вели. 27 лютого 2005 року відповідачка взяла в борг у позивача
гроші в еквіваленті 1000 доларів США, які зобов'язалась повернути через рік,
тобто 27 лютого 2006 року, що підтвердила власноруч написаною розпискою в
присутності свідків (а.с.15). До цього часу борг ОСОБА_3. не повернула,
ухиляється від його повернення, на усні нагадування відповідає відмовою.
В судовому засіданні відповідачка надала
суду аркуш паперу, з текстом, нібито написаним
ОСОБА_2. про повернення нею йому боргу в розмірі 1100 долларів США,
датовану 10 березня 2005 року, але без його підпису ( а.с.44). ОСОБА_2., ознайомившись
з цим документом, в судовому засіданні підтвердив, що почерк схожий на його,
але стверджував про те, що цей аркуш паперу відірваний від іншої розписки, яку
надала йому відповідачка при отриманні в борг грошей, оскільки він їй надавав
гроші в борг тричі. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що у цій
розпизці вказано, що він отримав від ОСОБА_3. 1100 долларів США, тоді, як в
розпизці відповідачки вказано про те, що вона взяла у нього в борг 1000
долларів США без відсотків. Також, аналізуючи вищезазначений текст, а саме :
«отримав від ОСОБА_3. за даною розпискою 1100 (тисячу сто) долларів США...», «
претензій за цією розпискою не маю», суд з урахуванням пояснень ОСОБА_2.
вважає, що вказаний аркуш є частиною цілого аркушу паперу з текстом розписки
ОСОБА_3. про отримання грошей в борг від ОСОБА_2., оскільки цей текст
повиннен  бути відповідним тексту
розписки, а також з датою та сумою боргу, з вказанням хто саме отримав гроші.
На підставі вище викладеного суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_2. в частині стягнення боргу в розмірі 1000 доларів
США, що еквівалентно 5050 грн., за розпискою ОСОБА_3. від 27 лютого 2005 року,
підлягають повному задоволенню.
Що стосується моральної шкоди, яку
позивач оцінив в 50 грн. за вказаним позовом, суд вважає, що ці вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки вони безпідставні, не доведені позивачем в
судовом засіданні, а також відшкодування моральної шкоди в разі несвоєчасного
розрахунку умовами договору позики між стронами не відображені.
Відносно задоволення вимог за додатковою позовною заявою від  27 листопада 2007 року про стягнення з
ОСОБА_3. на користь ОСОБА_2. боргу в розмірі 1000 долларів США, що еквівалентно
5050 грн., суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивач не надав суду
достатньо доказів у підтвердження своїх позовних вимог, всупереч вимогам ст. 60
ЦК України, яка передбачає те, що кожна сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу  своїх вимог і заперечень. Крім того, він в
судовому засіданні пояснив, що не звернувся до суду з цим позовом разом з
первинним позовом, який подав до суду 4 липня 2007 року, з той причини, що мав
надію на те, що відповідачка йому поверне борг в перших судових засіданнях  за розпискою від 27 січня 2005 року, які
повернути в термін до 27 лютого 2005 року (а.с.77,168). При цьому вказані
доводи позивача суд ставить під сумнів, оскільки у первинному позові позивач
посилався на розписку ОСОБА_3 від 27 лютого 2005 року з терміном повернення
боргу 27 лютого 2006 року, через рік. Тобто за додатковим позом ОСОБА_2. термін
повернення боргу закінчився 27 лютого 2005 року, за первинним позовом - 27
лютого 2006 року, тому суд не бачить логіки в діях позивача щодо наміру
стягення  вказаної суми боргу. В
обргунтуванні доводів додаткової позовної заяви
позивач не був достатньо переконливим, пояснив, що якби відповідачка
повернула йому борг за первинним позовом, то він би не звертався до суду з
Матеріалами справи також було встановлено, що ОСОБА_3. неодноразово зверталась
до органів прокуратури зі скаргами про нетактовну поведінку ОСОБА_2., як
працівника міліції, та вказувала на той факт, що позивач ображав її, погрожував
фізичною розправою, а після розриву відносин між ними подав позовну заяву до
суду про стягнення з неї неіснуючого боргу. Згідно  з висновком службової перевірки за зверненням
громадянки ОСОБА_3. факти протиправних дій з боку ОСОБА_2. відносно неї не
знайшли свого об'єктивного підтвердження, даний факт підтверджується листом
Харківського міжрайонного транспортного прокурора радника юстиції Корбань В.
від 10 жовтня 2007 року, висновком начальника лінійного управління на Південній
залізниці УМВС України на транспорті полковника міліції Цвіра М.І. від 16
жовтня 2007 року (а.с.78-80).
Ствердження відповідачки про те, що розписка про отримання нею гроршей в
борг за первинним позовом була написана під примусом позивача, в судовому
засіданні підтвердження не знайшли. Крім того, сама відповідачка підтвердила
факт отримання грошей в борг від ОСОБА_2. Також в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4. пояснила, що дійсно, кілька разів ОСОБА_3. брала у ОСОБА_2. в борг
гроші на протязі грудня 2004 року - лютого 2005 року, а в березні 2005 року
показувала їй погашену боргову розписку на 1100 у.о., які вона повернула
ОСОБА_2., однак при цьому прізвище та підпис одержувача коштів були відсутні,
на що свідок звернула увагу відповідачки. В серпні 2007 року ОСОБА_3. у
кабінеті ОСОБА_4. та у присутності її співробітників казала про те, що борг
ОСОБА_2. вона повертати не буде ні за яких умов. В судовому засіданні ОСОБА_4.
показала, що ОСОБА_3. похвалялась перед нею та її знайомими, що опинившись у
такій ситуації з боргами, вона почала вивчати відповідну літературу по
психології, а зокрема книгу американського психолога “Як не повернути борг”.
судом свідки - ОСОБА_5., ОСОБА_6. та ОСОБА_7., кожен окремо показали, що
ОСОБА_3., як приватний підприємець, мала свій бізнес по сітьовому маркетингу в
косметичній компанії “Мэри Кэй”, для розвитку якого потрібні були гроші. Тому
відповідачка брала в борг не тільки у ОСОБА_2., а й у інших осіб, яким
повертала кошти з великою затримкою. Цих сум не вистачало, тому вона
неодноразово брала кредити у банках. Крім того, свідки показали, що у їх
присутності відповідачка казала про те, що борг Сидорову повертати вона не
Допитані судом свідки - ОСОБА_8., ОСОБА_9. та ОСОБА_10., кожна окремо
показали, що на момент передачі боргу ОСОБА_3. позивачу  в сумі 1100 у.о. вони були присутні, бачили
як ОСОБА_2. писав розписку, але її текст, а також чи поставлені на ній підпис
та дата - їм невідомо. Також свідки з достовірністю не пояснили який саме борг
погасила в той час відповідачка і скільки коштів за якими розписками вона
заборгувала позивачеві.
урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і
правдивість фактів, повідомлених свідками; даних про їхню заінтересованість в
результаті розгляду справи немає, їх показання об'єктивно підтверджуються і не
суперечать іншим зібраним у справі доказам.
чином, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2. законні, справедливі та підлягають
частковому задоволенню, а тому задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2. за первинним
позовом. В задоволенні решти позову, тобто додатакових позовних вимог, суд
відмовляє. Відповідачка зі свого боку не довела суду жодної обставини, на яку
вона посилалась в судовому засіданні, як на доказ.
ст. 1046 ЦК України  за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник
зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики
є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими
ознаками. А згідно вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний
повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,
визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та
такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором.
Оскільки спір виник з вини відповідачки, суд вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_3.  на користь позивача судові витрати,
сплачені ним при подачі первинного
позову до суду, а також витрати пов'язані з розміщенням оголошень в газеті в
Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 611,
625, 1046, 1049, 1167 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_2до ОСОБА_3про
стягнення боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2борг в розмірі 5050 грн., судові
витрати, а саме: судовий збір та інформаційно-технічні витрати, пов'язані з
розглядом справи, відповідно 51 грн. та 30 грн., а також витрати, пов'язані з
розміщенням оголошень в газеті в розмірі 164 грн., а всього 5295 грн. В решті
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ: