справа №2-185/08
РІШЕННЯ

І
М Е Н Е М     УКРАЇНИ

15 лютого  2008
року           Орджонікідзевський  районний суд м. Харкова у складі:

головуючого
- судді Сітало А.К.,

за
участю секретаря Більченко В.Е.,

позивача
- ОСОБА_1

представника
позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача
- ОСОБА_3,

представника
відповідача - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за  позовом:  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення
додаткового строку для прийняття спадщини,
визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину і  визнання права власності на ј частину
квартири у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

25 липня
2007 року позивач  ОСОБА_1.  звернулась
до суду з зазначеним позовом  до  ОСОБА_3

В ході
розгляду справи позивач змінила позовні вимоги, просила лише  поновити строк на прийняття спадщини.

Позивач   в обґрунтування  вимог за позовом вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати ОСОБА_5, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді Ѕ
частини однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 в м. Харкові.. До смерті
матері Ѕ частина  квартира належала  і її брату ОСОБА_3.  У встановлений законом строк вона не
звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і 30 серпня
2006 року четверта Харківська державна нотаріальна контора видала відповідачеві
свідоцтво на спадщину на приналежну їх матері Ѕ частину квартири, як спадкоємцю
за законом. Після чого відповідач став власником усієї квартири. В
обґрунтування поважності пропущення строку для прийняття спадщини вказувала на
те, що відповідач утаїв від нотаріуса, що він не один спадкоємець, а вона не
мала можливості звернутися до нотаріуса оскільки є інвалідом другої групи і
постійно хворіє.

В судовому
засіданні позивач підтримала змінені позовні вимоги в повному обсязі , в
обґрунтування поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини також
вказувала, що вона після перенесеного в 2004 році інсульту змушена двічі на
рік  проходити лікування в медичних
закладах. В лікарнях знаходиться по два тижня.

Представник
позивача ОСОБА_2. підтримав позовні вимоги і просив суд  ухвалити рішення про визначення ОСОБА_1.
додаткового строку у 3 місяці для подання у Четверту Харківську державну
нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилась у зв'язку із
смертю ОСОБА_5.

Відповідач
ОСОБА_3. проти задоволення позову заперечував, пояснив, що позивач є його рідною
сестрою. 24 грудня 1996 року він з матір'ю ОСОБА_5 приватизували спірну
квартиру та отримали у Харківському міському центрі приватизації державного
житлового фонду свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру.
Відповідно до свідоцтва кожному з них належало по Ѕ її частині. Позивачка
протягом більш двадцяти років ніяких стосунків з матерю не підтримувала, її
життям та станом здоров'я не цікавилась. Ніколи
не відвідувала ОСОБА_5, але при цьому вона постійно мешкала та мешкає у
м. Харкові.

Після смерті
матері, він незважаючи на те, що з позивачкою ніяких стосунків не підтримував,
зателефонував їй та повідомив про смерть їхньої матері, намагався повідомити
про час поховання, але позивачка розмовляти з ним відмовилась. Після цього він
просив свою сусідку ОСОБА_6 також повідомити ОСОБА_1. про час поховання матері.
Вважає , що ОСОБА_1. не прийняла спадщину, тому , що не вважала це за
необхідне. Своє право власності на Ѕ частину квартири на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом 18 вересня 2006 року він зареєстрував на своє
ім'я.

Представник
відповідача ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечував , вказував що, вимоги
позивача повністю не обґрунтовані і вона не має права на встановлення
додаткового  строку для прийняття
спадщини.

Суд, вислухавши
пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові  докази по справі, вважає позовні вимоги  не обґрунтованими і такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Судом  встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1померла ОСОБА_5,
яка є матерю  ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
заповіту вона не залишила. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5. є
її  дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_3.
ОСОБА_1. у встановлений законом строк спадщину не прийняла.

Після смерті ОСОБА_5. відкрилась спадщина у
вигляді Ѕ частини ізольованої однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Ця частина
квартири належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на
житло, виданого 24.12.1996 року Харківським міським центром приватизації
державного житлового фонду.

Згідно ст.1269
ЦК України спадкоємиць , який бажає прийняти спадину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до
ст. 1270 ЦК України  для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до
ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК
України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. У частині 3 зазначеної статті вказано, що за позовом спадкодавця ,
який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може
визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Судом встановлено , що ОСОБА_1. було відомо про відкриття
спадщини  відразу після смерті ОСОБА_5.
Вказану обставину підтвердили свідки ОСОБА_7., ОСОБА_6. та сама позивачка, яка
пояснила, що про смерть матері їй стало відомо на дев'ятий день.

Доводи позивачки
про те , що вона не мала можливості прийняти спадщину  у встановлений строк у зв'язку з хворобою і
постійним лікуванням у тому числі і в медичних закладах, суд вважає
необґрунтованими оскільки з наданих позивачем документів з медичних закладів
вбачається , що вона на протязі шестимісячного строку  лише двічі проходила курс амбулаторного
лікування, а саме   16.01.2006 року в
міській поліклініці №6 м. Харкова ,термін закінчення лікування у висновку
лікарсько консультативною комісії не зазначено , та на амбулаторному лікуванні
в міській поліклініці №6 з 12.04.2006 року по 22.04.2006 року . Позивач, суду
пояснила,  що лікування проводилося
амбулаторно, курс лікування складав десять днів.

Таким чином суд
вважає , що ОСОБА_1. пропустила строк для прийняття спадщини без поважних на те
причин, тому, що ніяких суттєвих перешкод протягом шестимісячного строку для
реалізації свого права у неї не було .

Керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 61,79, 88, , 174,  212, 213,
214, 215, 218, 224 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1258, 1261, 1268, 1269,
1270, 1272 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні
позову  ОСОБА_1  до ОСОБА_3
про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини  - відмовити.

Після
набрання рішенням чинності скасувати арешт нерухомого майна , а саме квартири
АДРЕСА_1 в м. Харкові накладений ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 03.08.2007 року.

Рішення  суду може бути оскаржене  в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення
шляхом подачі в 10-денний строк з дня його винесення  заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Апеляційна
скарга  на рішення  суду може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення
рішення   в порядку  ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення  суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання  заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.  В разі подання заяви про апеляційне
оскарження і не  подання в подальшому в
строк, визначений ст. 294 ЦПК України апеляційної скарги, рішення суду набирає
законної сили після закінчення  цього
строку. В разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий  -
суддя:                                                                         А.К. Сітало

справа №2-185/08

РІШЕННЯ

І
М Е Н Е М     УКРАЇНИ

15 лютого  2008
року           Орджонікідзевський  районний суд м. Харкова у складі:

головуючого
- судді Сітало А.К.,

за
участю секретаря Більченко В.Е.,

позивача
- ОСОБА_1

представника
позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача
- ОСОБА_3,

представника
відповідача - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за  позовом:  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення
додаткового строку для прийняття спадщини,
визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину і  визнання права власності на ј частину
квартири у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Враховуючи, що
для складання повного тексту рішення необхідний значний час, суд відкладає
складання мотивувальної частини рішення на п'ять днів та проголошує вступну та
резолютивну частину.

Керуючись ст.
209 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову  ОСОБА_1
до ОСОБА_3   про встановлення
додаткового строку для прийняття спадщини
- відмовити.

Після набрання
рішенням чинності скасувати арешт нерухомого майна , а саме квартири АДРЕСА_1 в
м. Харкові накладений ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від
03.08.2007 року.

Рішення  суду може бути оскаржене  в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення
шляхом подачі в 10-денний строк з дня його винесення  заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Апеляційна
скарга  на рішення  суду може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення
рішення   в порядку  ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення  суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання  заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.  В разі подання заяви про апеляційне
оскарження і не  подання в подальшому в
строк, визначений ст. 294 ЦПК України апеляційної скарги, рішення суду набирає
законної сили після закінчення  цього
строку. В разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий  -
суддя:                                                                         А.К. Сітало