Справа № 22ц-214/08
Головуючий у 1 інстанції - Кирилюк В.Ф.
Доповідач - Здрилюк О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008
року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука
В.А.,

суддів: Русинчука М.М., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Савчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за заявою закритого акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» ( далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк») про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором за апеляційною
скаргою заявника - ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу судді Рожищенського районного
суду від 10 січня 2008 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Рожищенського районного суду від 10 січня
2008 року відмовлено у прийнятті заяви ЗАТ КБ «ПриватБанк» про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

В
апеляційній скарзі заявник, покликаючись на порушення
судом норм процесуального права, просить
скасувати цю ухвалу і передати питання на новий судовий розгляд.

Судом
першої інстанції встановлено, що зі змісту заяви ЗАТ КБ «Приватбанк» про видачу
судового наказу і доданих до неї документів вбачається спір про право, оскільки
недостатньо даних, які безспірно вказують на виникнення у боржника сум
заборгованості перед заявником і правильність розрахунку заявника неможливо
перевірити без додаткового з'ясування обставин справи.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала судді
- залишенню без змін з наступних підстав.

За змістом ст.ст.95, 96, 98 ЦПК України судовий наказ може бути видано за
наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими
письмовими документами.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.100 цього Кодексу суддя відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

Із матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що на подану
07.04.2006 року заяву ОСОБА_1 ЗАТ КБ «ПриватБанк» відкрив рахунок і надав їй
кредитний ліміт в розмірі 2000 грн. на кредитну картку НОМЕР_1 зі сплатою
відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку
дії картки.

Заявник зазначає, що ОСОБА_1 прострочила повернення суми кредитного ліміту
та сплати відсотків і станом на 08.11.2007 року заборгованість по кредиту
становить 1307 грн. 87 коп., по несплачених відсотках - 152 грн. 86 коп., а
всього на загальну суму 1460 грн. 73 коп., тому просив видати судовий наказ про
стягнення з боржника вказаних коштів.

На підтвердження своїх вимог банк надав суду копію заяви боржника, Умови і
правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною картою та
документ під назвою «Розрахунок заборгованості…», що містить інформацію у
вигляді числових колонок, яку необхідно перевірити.

Разом з тим, як передбачено пунктом 5.5.1. Правил користування платіжною
картою, за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування
Простроченим кредитом і Овердрафтом) Тримач оплачує проценти за завищеною
процентною ставкою або за додатковою комісією, розміри яких встановлюються
Тарифами.

Пунктом 8.5. Умов і правил надання
банківських послуг встановлено, що усі суперечки й розбіжності, які випливають
із даного договору або виникли у зв'язку з ним, в тому числі ті, що стосуються
його виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають
розгляду в суді, що вказаний в Заяві.

Таким чином, спір між сторонами стосовно кредиту повинен вирішуватись в
передбаченому законом порядку, оскільки не врегульований шляхом переговорів.

Крім того, заявник не представив будь-яких інших документів щодо розмірів
та часу внесення боржником коштів на повернення отриманого за заявою кредиту, в
зв'язку з чим немає підстав для видачі судового наказу без з'ясування дійсних
обставин справи та перевірки їх доказами.

Неповернута сума кредиту, розмір нарахованих відсотків за користування
кредитом, які просить стягнути заявник з боржника, є спірною.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» і ОСОБА_1 виник спір про право, а тому суд  першої інстанції підставно відмовив у
прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали, яка
постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись
ст. ст. 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У  Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника - закритого акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити, а ухвалу судді Рожищенського районного суду від 10
січня 2008 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.

Судді