У х в а л а

і м е н
е м    у к р а  ї н и

21 березня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:            Лященко Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради
“Облводоканал” про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, визнання незаконними наказів про звільнення, за касаційною
скаргою ОСОБА_1на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 6
червня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що працював у відповідача на посаді заступника генерального
директора з виробництва та розвитку. У лютому 2006 року він був зареєстрований
кандидатом у депутати Новомосковської районної ради. Наказом від 2 березня 2006
року № 15-к він був звільнений з роботи за прогул без поважних причин на
підставі ч. 4  ст. 40 КЗпП України.

Позивач вважав своє звільнення незаконним, оскільки воно проведено без
урахування того, що він подав у зв'язку з участю у виборах кандидатом в
депутати Новомосковської районної ради три заяви про відпустку, але від нього
не було отримано пояснення, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 58 Закону України “Про
вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад,
сільських, селищних, міських голів”.

У лютому 2007 року ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позову, в якій  просив поновити його на роботі з 24 березня
2006 року,  визнати його звільнення за
прогул незаконним, посилаючись на свою участь у виборчій компанії як кандидат у
депутати.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від            27 лютого 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 червня 2007 року
рішення районного суду скасовано й ухвалено нове рішення яким визнано
незаконним наказ комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради
“Облводоканал” від 2 березня 2006 року № 15-к про звільнення ОСОБА_1 з роботи
за прогул без поважних причин на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпП України з 2 березня
2006 року, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення ухвалене
судом апеляційної інстанції й залишити в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й частково задовольняючи позов
ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що рішення
районного суду підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків суду
обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального та
процесуального права. Ухвалюючи рішення про визнання незаконними наказів
відповідача від 2 березня 2006 року № 15-к та від 20 квітня 2006 року № 104 в
частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника генерального директора з виробництва
та розвитку комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради
“Облводоканал”, суд першої інстанції не врахував, що наказ від 2 березня 2006
року № 15-к змінений наказом від 20 квітня 2006 року № 104, і не визначив в
якій саме редакції наказ від 2 березня 2006 року № 15-к визнано незаконним, а
також не звернув увагу, що в порядку, передбаченому ст. ст. 118, 119, 120 ЦПК
України позивач з позовом про визнання незаконним наказу № 104 від 20 квітня
2006 року до суду не звертався.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 червня 2007
року  залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                                         Лященко Н.П.

Прокопчук Ю.В.