Справа
№ 2-12/08
12 червня  2008 року                                                             м. Монастирище
районний суд  Черкаської області
в складі :   головуючої - судді:                       Мазай Н.В.
при секретарі                                  Возній В.В.
з участю адвоката :                         ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Цибулівської селищної ради Монастирищенського району Черкаської області, третя
особа без самостійних вимог на предмет спору Монастирищенський районний відділ
Черкаської регіональної філії ДП “Центр ДЗК” про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, визнання недійсним державного акта на право
приватної власності на землю,
Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, третя особа Монастирищенський районний відділ Черкаської
регіональної філії ДП “Центр ДЗК” про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою. В ході судового розгляду позивач доповнив свої позовні
вимоги, вимогою про визнання державного акту на право приватної власності на землю
недійсним,  посилаючись на те, що він
являється власником земельної ділянки розміром 0, 4059 га, що підтверджується
державним актом про право власності на землю серії ІІ-ЧР № 033338 виданий
Цибулівською селищною радою 17.12.2002 року. 17 жовтня 2007 року відповідач
ОСОБА_3. встановив опори, для огорожі, фактично переніс межу між їх земельними
ділянками, захопивши частину його земельної ділянки. На його зауваження
відповідач повідомив, що він встановив опори для огорожі, відповідно до
державного акта про право власності на землю, який видано на його ім'я. Для
вирішення цього питання він звертався до Цибулівської селищної ради
Монастирищенського району з проханням вирішити даний спір. На його звернення
від 20.09.2007 року члени комісії повідомили, що у зв'язку з приватизацією
землі не мають можливості вирішити питання та порадили звернутись в
Монастирищенський відділ ДЗК. Акт погодження меж суміжних земельних ділянок зі
сторони ОСОБА_3. він підписував весною 2000 року, після чого і отримав
державний акт на право приватної власності на землю. В судовому засіданні
доповнив позовну заяву вимогою про визнання державного акту не дійсним
посилаючись на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ № 621781 від 24.09.2007 року виданий з порушенням чинного
законодавства, так як акт погодження меж суміжних земельних ділянок зі сторони
ОСОБА_3. він підписував весною 2000 року, після чого і отримав державний акт на
право приватної власності на земельну ділянку. На час підписання акту
погодження меж розмір присадибної земельної ділянки ОСОБА_3. становив 0, 36 га,
згідно з державним актом - 0,3647 га. Просить позов задоволити в повному
обсязі, зобов'язати ОСОБА_3. не чинити йому перешкоди в користуванні земельною
ділянкою та визнати державний акт на право приватної власності на землю виданий
на ім'я ОСОБА_3., не дійсним.
Ухвалою суду від 12.02.2008 року до
участі у справі в якості співвідповідача залучено Цибулівську селищну раду
Монастирищенського району.
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_2. свої позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що спірною
земельною ділянкою він користується близько 18 років. Межею між земельними
ділянками слугували фруктові дерева, а саме вишні. В 2000 році відбулася
приватизація земельних ділянок. Відповідні органи вимірявши приладом “теодоліт”
встановили три контрольні точки. В 2002 році йому було видано державний акт на
право приватної власності на землю. В минулому році ОСОБА_3. звернувся до нього
з проханням зрізати вишні, оскільки він має намір ставити огорожку навколо
своєї садиби. Після того, як вони не змогли знайти межових знаків, ОСОБА_3.
звернувся в сільську раду з проханням показати де знаходяться межові знаки. На
місце вийшла комісія сільської ради і за результатами її обмірів на його городі
було викопану яму, з місцезнаходженням якої відповідач не погодився. На сесії
сільської ради, коли розглядалося питання приватизації земельної ділянки
ОСОБА_3. він присутній не був. За рішенням сесії земельна ділнка ОСОБА_3.
збільшилась на 4 сотки. Акт погодження меж, за яким ОСОБА_3. виготовлявся
державний акт було підписано в 2000 році, інший акт не підписувався. Акт
погодження меж в 2000 році підписувала дружина ОСОБА_3. і ніяких спорів з цього
приводу не виникало. Він звернувся в відділ “ДЗК” оплативши їх послуги з
проханням встановити межі між його земельною ділянкою та ділянкою відповідача.
Межові знаки виставлені не були. В 2007 році ОСОБА_3. почав ставити тин навколо
своєї земельної ділянки і захопив частину його земельної ділянки. Просить позов
задоволити повністю, зобов'язати ОСОБА_3. не чинити йому перешкод в
користуванні земельною ділянкою та визнати державний акт ОСОБА_3. недійсним.
Представник позивача адвокат ОСОБА_1. ( діє на підставі ордеру № 329 від 05.12.2007 року) в судовому засіданні
позовні вимоги позивача підтримав повністю по пояснив, що позов обґрунтований
та підлягає до задоволення. Відповідно до державного акту серії ІІ-ЧР № 033338
виданий Цибульської селищною радою 17.12.2002 року ОСОБА_2. являється власником
земельної ділянки розміром 0,4059 га. Згідно земельного законодавства право
власності посвідчується державним актом. Згідно ст. 78 ЗК України право
власності на землю це право володіння користування, розпорядження, яке
набувається на праві Конституції України. ОСОБА_2. набув права власності на
земельну ділянку шляхом приватизації. Позивач акт погодження меж  підписував в 2000 році і після цього йому
було виготовлено державний акт, тому він є власником земельної ділянки. Позивач
тривалий час користувався земельною ділянкою Під час виготовлення державного
акту ОСОБА_3. була допущена помилка відносно внутрішніх кутів земельних
ділянок. Монастирищенський відділ ДЗК не погодився з висновком Уманського
відділу ДЗК, та вважає. що в ньому допущені помилки. Однак, судом першочергово
надавалась можливість саме Монастирищенському відділу ДЗ, зокрема, їх
спеціалістам виготовити схему. Ухвала суду не була виконана. Площа спірних
земельних ділянок була переміряна рулеткою. Якщо існуючий у ОСОБА_3. державний
акт залишити в силі то порушується право власності на земельну ділянку
ОСОБА_2., оскільки площа земельної ділянки ОСОБА_3. за державним актом  зміщена на 4, 3 м в  земельну ділянку позивача. Просить суд,
визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю виданий
на ім'я ОСОБА_3. в 2007 році, оскільки виданий державний акт порушує право
власності ОСОБА_2., оскільки  державний
акт позивачу  видано раніше.
Відповідач ОСОБА_3. позов не
визнав повністю та пояснив, що в 2000 році проходила суцільна приватизація всіх
земельних ділянок. Межові знаки земельних ділянок виставлено було в один день,
з того часу вони не змінювались жодного разу. На межі земельних ділянок
знаходились фруктові дерева, а саме вишні, які посадив ОСОБА_2. на його землі.
Він ніяких мір не приймав тому, що не хотів сваритися. Йому за рішенням
сільської ради надали, для приватизації 32 сотки землі, а за державним актом
він є власником 36 соток землі. Розмір земельної ділянки збільшився на 4 сотки
тому, що коли наділяли землю від лісу відступили і вийшло 4 сотки. Він також
міг отримати державний акт в 2000 році, але йому повідомили компетентні органи,
що на той час були відсутні бланки державних актів. Вважає, що він почав
будувати огорожу в межах земельної ділянки визначеної державним актом.
Представники відповідача
Цибулівської селищної ради Монастирищенського району голова села ОСОБА_6. (
діє на підставі доручення від 11.02.2008 року) та ОСОБА_5 ( діє на підставі
доручення від 06.05.2008 року) в судовому засіданні позовні вимоги позивача
визнали повністю, та пояснили, що суть справи їм відома. З
земельно-кадастрового бюро надійшли списки на приватизацію. В цих списках було
і прізвище відповідача ОСОБА_3. Повідомлення про те, що проходить сесія
селищної ради направлялось як ОСОБА_2. так і ОСОБА_3. ОСОБА_2. на сесію не
з'явився, а ОСОБА_3. був присутній. На сесії питання відносно ОСОБА_3.
було  розглянуто і депутати проголосували
за те, щоб ухвалити документи на приватизацію. Заява особи, яка бажає
приватизувати земельну ділянку подається до сільської ради, вони готують
документацію та приймають рішення, а вже потім надають документацію
земельно-кадастровому бюро, працівники якого вже виїзджають на місце та
проводять обміри. Розбіжність в розмірі земельної ділянки за рішенням сільської
ради та державним актом сталася тому, що сільська рада виділила земельну
ділянку ОСОБА_3. в розмірі 0,32 га, а коли працівники виїхали на місце та
провели обміри виявилося, що земельна ділянка має розмір 0,36 га. Саме тому
державний акт було виготовлено на 0,36 га. Розміри земельних ділянок дають по
фактичному використанню. Чому виник даний спір вони пояснити не можуть.
Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору Монастирищенський районний відділ Черкаської
регіональної філії ДП “Центр ДЗК” Ванацький
О.В.  ( діє на підставі
доручення ) в судовому засіданні пояснив, що він не погоджується з висновком
Уманського відділення ДЗК тому, що їх відділ провів заміри земельних ділянок на
приватизацію правильно.
Свідок ОСОБА_4. в судовому
засіданні показала, що в 2000 році була суцільна приватизація земельних
ділянок. Приблизно за 4 роки до приватизації, ОСОБА_2. посадив на межі з
земельною ділянкою ОСОБА_3. вишні, якими вони користувалися. Вона разом з
чоловіком, позивачем у справі, підписували акт погодження меж ще в 2000 році.
Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні показала, що питання між сторонами виникало по спірній межі. Вона
разом з комісією сільської ради  були на
цій спірній межі за заявою ОСОБА_3., який просив встановити межові знаки. В
ході розгляду заяви було встановлено, що є державний акт. Виходячи з цього вони
не могли встановлювати межу, оскільки не мають права корегувати межу коли є
державний акт. Якого саме числа вони виходили на спірну межу вона не пам'ятає.
Коли виходили складали акт з яким сторони спочатку погодились. Але потім
ОСОБА_3. відмовився його підписувати та сказав, що оскільки пройшла
приватизація то він хоче щоб земельно-кадастрове бюро вказало де точно буде
межа. Одна сторона вказувала, що росли вишні то це і є межа, але не може
стверджувати бо пройшла приватизація. Межові знаки вони не встановлювали. На
місці був побудований новий тин, який доходив до частини земельної ділянки
Свідок ОСОБА_7. в судовому
засіданні показала, що вона працює спеціалістом з організаційної діяльності
забезпечення Цибулівської селищної ради. В 2007 році вони разом з комісією
виходили на спірну межу ОСОБА_2. та ОСОБА_3., де з'ясували, що в ОСОБА_2.
виготовлено державний акт на земельну ділянку. Вони склали акт від 3 квітня
2007 року. До середини межі спірних земельних ділянок стояв тин, а перед цим
росли вишні на межі. ОСОБА_3. спочатку погодився підписати акт, а потім
Свідок ОСОБА_8 в судовому
засіданні показала, що вона працює в селищній раді з 1984 року. Вона була в
складі комісії, яка створена  у справі
ОСОБА_2. і ОСОБА_3. Вони виходили на межу дивитись на межові знаки. Межа була
встановлена ОСОБА_3 у вигляді тину, який йшов не по всій її межі. Сторони
хотіли, щоб селищна рада встановила межу між їх земельними ділянками і спочатку
з цим погодились. Але потім ОСОБА_3. сказав, що з встановленою межею не
погоджується і відмовився підписати акт. Державні акти сторін вона не бачила,
але їй відомо, що вони існують.
Заслухавши пояснення сторін,
представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного :
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК
України кожна  особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або
Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України ( ч. 3 ст. 10 ЦПК України).
Відповідно до п. в) ч. 1 ст. 81 ЗК
України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на
підставі приватизації земельних ділянок, які були раніше надані їм у
Судом встановлено, що :
згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 033338 від 17.12.2002 року, виданого
на ім'я ОСОБА_2, останньому на підставі рішення Цибулівської селищної ради від 18.04.1996
року № 3-22 належить на  праві приватної
власності земельна ділянка розміром 0,4059 га, яка розташована на території
Цибулівської селищної ради ( а.с. 6).
Акт погодження меж суміжних
земельних ділянок ( ОСОБА_2. та ОСОБА_3.) складено 28.07.2000 року ( а.с. 19).
Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 621781 від 24.09.2007 року, виданого
на ім'я ОСОБА_3, останньому на підставі рішення Цибулівської селищної ради від
31.07.2007 року № 8-6 належить на  праві
приватної власності земельна ділянка розміром 0,3647 га, яка розташована на
території Цибулівської селищної ради ( а.с. 31).
Згідно “Технічної документації із
землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку
площею 0, 3647 га ОСОБА_3., для ведення особистого селянського господарства,
АДРЕСА_1”  акт погодження меж суміжних
земельних ділянок ( ОСОБА_2. та ОСОБА_3.) складено 28.07.2000 року. В даному
акті мається підпис відповідача ОСОБА_3.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК
України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення
будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
В своїй позовній заяві позивач
стверджує, що відповідач ОСОБА_3. встановивши залізні опори між їх земельними
ділянками, фактично захопив частину його земельної ділянки.
Відповідно до ст. 57 ЦПК
України  доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань
свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.
Ухвалою суду від 22.02.2008 року
зобов'язано  Монастирищенське районне
відділення Черкаської регіональної філії ДП “Центр ДЗК” провести обміри
суміжних земельних ділянок, ОСОБА_2. та ОСОБА_3., в натурі, на предмет
фактичного використання земельних ділянок та відповідності розмірів фактичного
користування земельними ділянками розмірам вказаним в Державних актах.
Монастирищенським районним
відділенням Черкаської регіональної філії ДП “Цент ДЗК” на адресу суду надано
дві схеми обмірів спірних суміжних ділянок та кадастровий план спірних
Виконавець схем та кадастрового
плану  Монастирищенського районного
відділення Черкаської регіональної філії ДП “Цент ДЗК” Кудін П.І. ( діє на
підставі доручення) в судовому засіданні стосовно складених відділом схем
пояснив наступне, що на схемах точки Б і В - це межа між земельними ділянками
ОСОБА_3. і ОСОБА_9. і спірних питань по цій межі не виникає. Точки, які
розміщені на кадастровому плані були визначені ще до того як складався вказаний
кадастровий план. В ухвалі суду питання по визначенню точок не ставилось. Т.  В це дорога, проїзна частина та існуючий тин.
Т. Б - це кінець городу і спірних питань по них не має. Від т. А до т. Г- це
існуючий тин. Т. 6 між т. Г і т. В - це межовий знак, а саме тин між земельними
ділянками ОСОБА_3. та ОСОБА_2. В т. 2 між сторонами йде спір. Він повідомив
сторін, що не буде встановлювати вказану точку тому, що вона була встановлена
коли виводили межі земельної ділянки ОСОБА_3., а другий раз він не повинен її
встановлювати. Від т. А до т. 2 вказано 56,36, і він міг поставити на цій лінії
ще п'ять точок. Т. 2 це границя лісу і городу. В цій точці немає нічого і якщо
її перемістити вліво то відстань між цією точкою та кінцем садиби збільшиться.
Він не стверджує, що т. 2 - це межа. Він провів обміри земельних ділянок, а їх
розміри визначені ще до початку судового засідання. Вимірювали в натурі
земельну ділянку ОСОБА_3. та виміряли її вірно і вона відповідає державному
акту. Також виміряли земельну ділянку ОСОБА_2. і вона також відповідає
державному акту. Не завжди тини, які будуються відповідають межам. Йому відомо,
що ОСОБА_2. на 1 метр від дороги, межі земельної ділянки відступив в сторону
своєї ділянки. Заміри площ суміжних земельних ділянок він не проводив, а зробив
це ще до судового засідання. Тин ОСОБА_2. стоїть не на точці Г, а ближче до т.
В на 1 м. Обміри вони проводять тільки по межових знаках. Т. 2 виставляли, але
її забрали. Вважає, що сторонам необхідно звернутись до інших відділень ДЗК,
незалежних, для проведення обмірів.
Суд вважає, що ухвала
Монастирищенським відділом ДП “Центр ДЗК” не виконана в повному об'ємі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази
подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
За клопотанням представника
позивача до участі у справі ухвалою суду від 26.11.2007 року залучено
спеціаліста та дана вказівка по виготовленню висновку спеціаліста та складання
Згідно висновку спеціаліста від
10.06.2008 року встановлено, що
- площі та розміри земельних
ділянок ОСОБА_9. та ОСОБА_10. не змінилися і відповідають площам та розмірам,
вказаним в державних актах на право приватної власності на землю.
- межа 9-11 земельних ділянок
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. по лінії 6-11 відповідно державному акту ЯЕ № 621781
зміщена на земельну ділянку ОСОБА_2. по межі 11-12 на 4,3 м. Площа земельної
ділянки ОСОБА_3. в цьому випадку відповідає площі державного акту ( 0,3618 га).
- при цьому межа земельної
ділянки ОСОБА_2. по лінії 11-12 зміщується на 4,3 м. за межі його земельної
ділянки ( в рівчак). Площа земельної ділянки ОСОБА_2. зменшена на 146 м. кв.
- при зйомці Монастирищенським ДЗК
земельних ділянок ОСОБА_2. та ОСОБА_3. була допущена помилка в зйомці точок
повороту земельних ділянок 11 та 12.
- якщо виконати встановлення меж
земельної ділянки ОСОБА_2. від існуючої межі 10-12* ( існуючий дерев”яний
штахетний паркан) то межа земельної ділянки ОСОБА_3. по лінії 9-11*
встановлюється по межі фактичного використання земельних ділянок ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. Ця межа являється продовженням побудованого в 2007 році ОСОБА_3
дерев'яним парканом та співпадає з фактичним використанням земельних ділянок).
В цьому випадку розміри по межі та площі земельної ділянки ОСОБА_2. будуть
відповідати державному акту ІІ-ЧР № 033338 від 17.12.2002 року, а площа
земельної ділянки ОСОБА_3. зменшується на 138 м. кв.
- враховуючи, що фактичний розмір
земельної ділянки ОСОБА_3., встановленої по її фактичному використанню становить
в межах точок 1,11*,6*,2 площу 0,3630 га, а площа по державному акту ЯЕ №
621781 від 24.04.2007 року становить 0,3618 га, Уманський районний відділ ДП
“ДЗК”, враховуючи ст. 152 п. 3б) Земельного Кодексу України рекомендує :
а) у зв'язку з невідповідністю
існуючих розмірів земельної ділянки ОСОБА_3. АДРЕСА_1 з розмірами в державному
акті на право приватної власності на землю ЯЕ № 621781 від 24.04.2007 року,
б) змінити довжину по межі 9-11*
земельної ділянки ОСОБА_3. з розміру 64,07 м на розмір фактичного використання
68,47 м, що буде відповідати межі між земельними ділянками ОСОБА_2. та
ОСОБА_3., що існувала до видачі державного акту на право приватної власності на
землю ЯЕ № 621781 від 24.04.2007 року ОСОБА_3.
в) запропонувати ОСОБА_2.
звернутися до Цибулівської селищної ради про доприватизацію або оренду
земельної ділянки площею 256 м. кв., яку він фактично використовує.
Згідно схем доданих до висновку
спеціаліста перенесено в натуру все вищеописане.
У суду не має даних вважати
вищеописаний висновок не дійсним чи таким, що не відповідає нормам діючого
Таким чином, оскільки судом
встановлено, що межа 9-11 земельних ділянок ОСОБА_2. та ОСОБА_3. по лінії 6-11
відповідно державному акту ЯЕ № 621781 зміщена на земельну ділянку ОСОБА_2. по
межі 11-12 на 4,3 м. і  площа земельної
ділянки ОСОБА_3. в цьому випадку відповідає площі державного акту, який видано
йому в 2007 році, що фактично порушує право власності на визначений Державним
актом розмір земельної ділянки ОСОБА_2. та враховуючи те, що позивач ОСОБА_2.
отримав Державний акт на право приватної власності на землю значно раніше ніж
відповідач, а тому позов в частині визнання державного акту недійсним підлягає
Відповідно до ч. 2 ст. 54 ЦПК
України допомога спеціаліста технічного характеру під час вчинення
процесуальних дій не замінює висновку експерта.
Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу
за заявою осіб, які беруть участь у справі.
Заяви про призначення експертизи
від сторін на адресу суду не надійшло, відповідно суд не призначав у вказаній
справі експертизу.
З зустрічним позовом про визнання
державного акту ОСОБА_2. не дійсним відповідач ОСОБА_3. не звертався.
до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними позовних вимог і на підставі  доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі. Тому суд, розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог,
а саме  вимог про зобов'язати відповідача
не чинити йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою, визнання державного
акту не дійсним.  Питання про встановлення
меж між суміжними земельними ділянками позивачем в позовній заяві не
На підставі викладеного ст. ст. 78, 81,
та керуючись ст. ст. 3, 5-8,
60, 81, 88, 143, 169, 208, 209, 213-215, 223,  294  ЦПК України, суд
задоволити повністю.
Визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №
621781 виданий 24.09.2007 року на ім'я
Зобов'язати ОСОБА_3  не створювати ОСОБА_2 перешкоди в
користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться в АДРЕСА_2.
В позові до Цибулівської селищної ради
Монастирищенського району Черкаської області відмовити.
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області через районний суд  шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти
днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Суддя
:
Н.В. Мазай