Справа № 2-115/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

25
квітня 2008 року
Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі
головуючого - судді Волошиної Н.Л., при секретарі Доненко Н.О., розглянувши у  відкритому
судовому засіданні  в м.
Світловодську справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна та
визнання права власності, треті особи  -
орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради,
ОСОБА_3, -

Встановив:

ОСОБА_1звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2та просить поділити майно, отримане ними у спадщину
після смерті їх матері ОСОБА_4., виділивши їй у власність  житловий будинок з садибою за адресою
АДРЕСА_1, а відповідачці - однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 та
зобов”язати її компенсувати відповідачці різницю між вартістю будинку та
квартири.

В
судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та пояснила, що після
смерті матері вони з відповідачкою отримали у спадщину по &frac12; частині квартири та будинку.  Так як
будинок фактично знаходиться в її користуванні, а в користуванні
відповідачки  перебуває  квартира, то позивач вважає, що вказане майно
так і слід розподілити між ними , оскільки спільно вони ним користуватись не
можуть, так як  по дві господині у хаті
не повинно бути. Після розподілу  між
ними майна бере на себе обов”зок на протязі певного періоду частками
відшкодовувати   відповідачці різницю між
інвентарною вартістю квартири та будинку.

Відповідачка
ОСОБА_2 з позовними вимогами ОСОБА_1 не погодилася , обґрунтовуючи  заперечення тим, що вона не бажає припинення
свого права власності на частку у спадковому будинку, вважає, що вони з
позивачкою, яка доводиться їй сестрою,
можуть спільно володіти та користуватися спадковим майном без ніяких
перешкод. Вказує, що не згодна з вартістю спадкового майна, яку заявляє позивач
і вважає, що  у разі визначення
компенсації вартості часток слід виходити з ринкової вартості спірного майна.

Треті
особи до зали суду не з”явились, пояснень з приводу заявлених позовних вимог не
надали.

Вислухавши
пояснення сторін , дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до
наступних висновків.

Судом
встановлено, що  ОСОБА_1та ОСОБА_2є
співвласниками однокімнатної квартири  ,
розташованої за адресою Кіровоградська область, м. Світловодськ , вул. В.
Бойко, 4 кв. 114 та житлового будинку , що розташований за адресою  Кіровоградська область, АДРЕСА_1. Право
власності на вказане  нерухоме майно  вони набули в порядку спадкування  за законом після своєї матері, померлої 26
липня 2006 року.  Розмір часток сторін у
спільному майні є рівним.

Позивач,
заявляючи вимогу щодо поділу спадкового майна шляхом визнання за нею права
власності на цілий будинок , з передачею в порядку поділу  спадкового майна у власність відповідачки
однокімнатної квартири,  та помилково
посилаючись у позовній заяві  на ч. 2 ст.
1278 ЦК України , яка регламентує право спадкоємця на виділ його частки в
натурі, фактично порушує питання про припинення як свого права власності , так
і  права власності іншої сторони на  відповідні
належні частки у спільному майні.

Ст. 365
ч.1 ЦК України встановлено чотири умови, за
наявності  сукупності яких право
особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників: 1) якщо частка  є незначною і не може бути виділена в натурі;
2) якщо річ є неподільною; 3)  якщо
спільне володіння і користування майном є неможливе; 4) якщо  таке припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його сім”ї.

При
цьому судом не встановлено наявності сукупності цих умов відносно сторін,  оскільки
частки сторін у спільному  майні є
значними і суду не представлено доказів щодо
неможливості виділення їх в натурі, як відносно будинку,  так і відносно квартири,   а також щодо неподільності речі, тобто
відсутності можливості її поділу без втрати її цільового призначення. Крім
того,  відповідач не заперечує щодо
спільного володіння та користування спадковим майном, а доводи позивачки щодо
неможливості такого користування є несуттєвими та непереконливими.

Крім
того, у відповідності до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд вправі постановити рішення
про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний  рахунок суду.

Сторони
під час розгляду справи не дійшли згоди щодо вартості спірного майна,
оскільки  ОСОБА_1 під дійсною вартістю
спірного нерухомого  майна    розуміє її інвентарну оцінку,  а ОСОБА_2дійсною вартістю вважає ринкову
вартість.

При
цьому , у відповідності до вимог п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України
№ 20 від 22 грудня 1995 року “Про судову практику у справах за позовами про
захист права приватної власності” , вирішуючи питання про вартість спірного
майна , у разі відсутності погодження сторін щодо вартості, слід виходити
з  дійсної вартості майна на час розгляду
спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути
продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Доказів
щодо дійсної вартості  спірних квартири
та будинку сторони суду не представили,
ОСОБА_2 попередньо не внесла  на
депозитний рахунок суду  вартість частки
ОСОБА_2 у спільному майні.

Таким
чином,  суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1є необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами,
а відтак в їх задоволенні належить відмовити.

У
відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються
на позивача.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 365, 1278  ЦК України, Постановами Пленуму Верховного
Суду України  № 4 від 24 червня 1983 року
“Про практику розгляду судами України справ про спадкування” та № 20 від 22
грудня 1995 року “Про судову практику у справах за позовами про захист права
приватної власності”, ст.ст. 10, 11, 60,
88, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

В
задоволенні   позовних вимог ОСОБА_1  - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області.

Заява  про
апеляційне оскарження може бути подана через  Світловодський  міськрайонний
суд на протязі 10 днів з моменту проголошення рішення, а апеляційна
скарга - протягом 20 днів з моменту подачі заяви про апеляційне оскарження, або
в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Н.Л.Волошина.