Справа №
22-ц-604/2008                   Головуючий в суді першої
інстанції - Шунько Г.О.
- 52                                      Суддя-доповідач - Білецький О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н
е м        У к р а ї н и

27
травня 2008 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого  -
Гагіна М.В.

суддів             -
Білецького О.М., Семеній Л.І.

з участю
секретаря судового засідання  -  Кияненко Н.М.

та осіб,
які приймають участь у справі - позивача, представника відповідача - Лебединець
Н.І., представника третьої особи (УСБУ) - Пінчука В.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою Українського державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта»

на рішення Роменського
міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2008 року

у справі
за позовом ОСОБА_1до Українського державного підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» в особі Сумської дирекції, треті особи: Центр поштового зв'язку №3 в
м.Ромни, Управління Служби безпеки України в Сумській області, про  визнання протиправним та скасування наказу
про звільнення, про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, -

в с т а
н о в и л а :

У вересні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29 грудня 2006 року
працював на посаді виконуючого
обов'язки начальника Центру поштового зв'язку № 3 у м.Ромни.

Наказом директора Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» №109-к від 20 липня
2007 року його звільнено із займаної посади на підставі п.2 ст.40 КЗпП України
з формулюванням причин звільнення «у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді, не наданням допуску до
держаної таємниці».

Посилаючись на те, що вказана норма передбачає можливість
звільнення у paзi скасування допуску до
держаної таємниці, якого він фактично не отримував, позивач просив суд визнати
протиправним та скасувати наказ про його звільнення, поновити його на poбoтi на попередній посаді,
зобов'язати відповідача видати наказ про допуск його
до державної таємниці та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу
в розмірі 11 362 грн.

Рішенням
Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 17 березня
2008 року позов
задоволено частково.

Визнано незаконним
п.2 наказу №109-к від 20 липня 2007 року директора Сумської дирекції Українського
державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про звільнення начальника Центру поштового зв'язку № 3 у м.Ромни
ОСОБА_1 із займаної посади з 20 липня 2007 року за п.2 ст.40 КЗпП
України.

Визнано ОСОБА_1 звільненим із займаної посади за ст.7 КЗпП України у зв'язку з відмовою у наданні допуску до державної таємниці відповідно до Положення
про Центр поштового зв'язку № 3, з 20 липня
2007 року та зобов'язано відповідача внести відповідні записи до трудової
книжки позивача.

Стягнуто
з Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі
11 362 грн. 50 коп., з вирахуванням суми прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині
стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної
плати за один місяць.

Стягнуто
з Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на
користь держави 113 грн. судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній
скарзі УДППЗ «Укрпошта», посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказане рішення суду в частині стягнення середнього заробітку
та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні цих вимог позивача відмовити.
Вказує, що суд невмотивовано, стягнув з відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу, оскільки така виплата можлива лише за умови, що неправильне
формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню
працівника.

Заслухавши
пояснення осіб, які прийняли участь у розгляді справи в суді апеляційної
інстанції, дослідивши матеріали та перевіривши рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як
встановлено судом першої інстанції, наказом директора Сумської дирекції
Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» №136-К від 01
грудня 2006 року ОСОБА_1 був призначений на посаду виконуючого обов'язків
начальника Центру поштового зв'язку №3 в м.Ромни, а з 01 січня 2007 року його
затверджено на посаді начальника цього відокремленого структурного підрозділу
згідно з наказом №142-к від 29 грудня 2006 року.

Власноручно
заповнюючи 10 квітня 2008 року анкету для оформлення допуску до державної
таємниці, який йому необхідно було отримати у зв'язку з займаною посадою,
ОСОБА_1 не повно відобразив у ній відомості про притягнення його до
кримінальної відповідальності та засудження вироками судів у 1998 та 2000
роках, у зв'язку з чим управління СБУ в Сумській області не погодило позивачу
допуск за формою 3 до державної таємниці, про що 16 липня 2007 року повідомило
роботодавця.

ОСОБА_1
пропонувалось обійняти посаду заступника начальника Центру поштового зв'язку №3
в м.Ромни від переведення на яку він відмовився.

Наказом
Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» № 109-К від 20 липня 2007 року ОСОБА_1 з цієї дати звільнено з
посади начальника Центру поштового зв'язку №3 в м.Ромни  за п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді, не наданням допуску до держаної таємниці.

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов висновку про недотримання відповідачем при
призначенні позивача на посаду начальника Центру поштового зв'язку № 3 в
м.Ромни встановлених спеціальним законодавством вимог щодо необхідності
наявності допуску до державної таємниці, а тому вважаючи помилковим
формулювання його звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України частково задовольнив
позов у цій частині.

Вказані
обставини правильно встановлені місцевим судом на підставі належним чином
досліджених доказів, а висновки суду в цій частині сторонами і третіми особами
не оспорюються.

У той же час,
стягуючи з роботодавця середній заробіток на користь позивача місцевий суд
виходив з того, що вказані порушення з боку УДППЗ «Укрпошта» призвели до
вимушеного прогулу ОСОБА_1, а тому стягнув на його користь середній заробіток
за період з 01 серпня 2007 року по 17 березня 2008 року.

Однак
такі висновки не відповідають обставинам справи і не ґрунтуються на нормах
матеріального права.

Відповідно
до ч.3 ст.235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення
неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках,
коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає
трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину
звільнення у точній відповідності з формулюванням на відповідну статтю (пункт)
закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці
перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Позивачем не
доведено і дослідженими судом доказами не встановлено фактів, які б вказували
на те, що неправильне формулювання причини звільнення у трудовій книжці
перешкоджало його подальшому працевлаштуванню та призвело до втрати заробітку.

Як
підтвердив ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, після звільнення з Центру
поштового зв'язку № 3 в м.Ромни він працевлаштуватись не намагався.

Таким
чином, колегія суддів не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог
у зазначеній частині.

За такої невідповідності висновків
фактичним обставинам та неправильного застосування норм матеріального права,
рішення суду першої інстанції потрібно скасувати у частині вирішення позовних вимог про
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
цих вимог.

Оскільки
позов задоволено лише в частині вимог немайнового характеру, відповідно до
ст.88 ЦПК України та підпункту «д» п.1 ст.3 Декрету КМУ «Про державне мито», з
відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп., а тому
рішення суду першої інстанції необхідно змінити у частині судових витрат.

На
підставі викладеного, керуючись ст.303, п.2,3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309,
ст.ст.314, 316  ЦПК України, колегія
суддів,-

в и р і
ш и л а :

Апеляційну
скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта»
задовольнити.

Рішення
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2008 року в
частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити
за безпідставністю.

Рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 17 березня 2008 року в частині вирішення питання про
стягнення судових витрат змінити.

Стягнути з Українського державного
підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Сумської дирекції на користь
держави 8 грн. 50 коп. судового збору, а не 113 грн., як зазначено у рішенні
суду першої інстанції.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення
набрало законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двох
місяців може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України.

Головуючий:

Судді: