РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2-620/08

15 квітня 2008 року  Іллічівський міський суд Одеської області у
складі:

головуючого
судді - Максимович Г.В.

при
секретарі - Бобраковій С.О.

за
участю:

Позивача  - ОСОБА_1

Прокурора
м. Іллічівська Латій О.В.

Представників
відповідачів:

ТОВ
фірма „АББО” - Тренчука П.В., Резниченко С.М.

Іллічівська
міська рада - Скрипниченко Д.В.

Виконавчий
комітет Іллічівської міської ради - Скрипниченко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №2 Іллічівського міського суду Одеської області цивільну
справу за позовом прокурора м. Іллічівська в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма „АББО”, Іллічівської міської ради, виконавчого
комітету Іллічівської міської ради про зобов'язання забезпечити благоустроєним
житловим приміщенням з дотриманням вимог, передбачених ст. 50 Житлового кодексу
України, -

ВСТАНОВИВ:

05
листопада 2007 р. до Іллічівського міського суду Одеської області із позовною
заявою звернувся прокурор м. Іллічівська в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ фірма
„АББО” (а.с. 2-31).

Під
час судового розгляду справи, судом у якості співвідповідача було залучено
Іллічівську міську раду та виконавчий комітет Іллічівської міської ради.

В
судовому засіданні прокурор та позивач підтримали вимоги, зазначені у позовній
заяві, наданій до Іллічівського міського суду Одеської області 05.11.2007 р. та
просили суд - зобов'язати ТОВ фірму „АББО” забезпечити ОСОБА_1 благоустроєним
житловим приміщенням з дотриманням вимог передбачених ст. 50 ЖК України, а саме
надати у власність ОСОБА_1 житлове приміщення.

Зазначені
позовні вимоги обґрунтовувалися ст. 47 Конституції України, ст. 311 ЦК України,
ст. ст. 50, 109, 111, 113 ЖК України, із зазначенням факту проживання ОСОБА_1 в
самовільно зведених будівлях, договором про спільну д іяльність №3 від
07.05.2001р., укладеного між виконавчим комітетом Іллічівської міської ради та
ТОВ фірма „АББО”.

Представники
відповідача ТОВ фірма „АББО” за дорученням Тренчук П.В. (а.с.35) та Резниченко
С.М. (а.с.36) позовні вимоги не визнали, підтримавши письмові заперечення
(а.с.51-54) та просили у задоволені позову відмовити з підстав
необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Представник
Іллічівської міської рРРрврпвп
жхфісджбдьж ади та Виконавчого комітету Іллічівської міської ради
Скрипниченко Д.В. позов не визнав, надавши 15 квітня 2008 р. до суду заяву, в
якій просив закінчити розгляд справи за відсутності представника Іллічівської
міської ради та Виконавчого комітету Іллічівської міської ради.

Суд
заслухавши пояснення прокурора м. Іллічівська, ОСОБА_1, представників
відповідачів, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами
докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1
зареєстрований з 24.10.1979 р. АДРЕСА_1, що підтверджується реєстрацією у
паспорті (а.с. 6) та довідкою про склад сім'ї та реєстрацію (а.с. 23), на
квартирному обліку не перебуває, що підтверджується матеріалами справи та
поясненнями прокурора та позивача.

В
самовільно зведеній будівлі разом із ОСОБА_1 зареєстровані ОСОБА_2 з 24.10.1979
р. та ОСОБА_3 з 19.04.1991 р., що підтверджується довідкою про склад сім'ї та
реєстрацію (а.с. 23).

12 червня 2007 р. Іллічівським
міським судом Одеської області за позовом ТОВ фірма „АББО” до ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 було винесено заочне рішення по справі №2-841 2007 р., чинне на
сьогоднішній час (а.с.24-31), у відповідності до якого було встановлено, що: 10
жовтня 2003 р. між ТОВ фірма „АББО” та Іллічівською міською радою було укладено
договір оренди земельної ділянки площею 12 000 кв. м. АДРЕСА_2. 15 жовтня 2003
року, цей договір було зареєстровано в Іллічівському відділі земельних ресурсів
(а. с. 6-12).

Рішеннями
виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 1006 від 26.12.2002 р. та №
472 від 26.05.2005 р. ТОВ фірмі „АББО” було погоджено місця розташування 5-ти
поверхового 122 квартирного жилого будинку з експлуатаційним цокольним поверхом
АДРЕСА_2 та чотирьох додаткових типових секцій до незавершеного будівництвом
житлового будинку АДРЕСА_2(а. с. 13-14).

Актом перевірки дотримання земельного законодавства від 02 квітня 2007 року
складеним Управлінням з контролю за використанням земель в Одеській області
Державного комітету України по земельних ресурсах, встановлено, що на території
земельної ділянки, наданої в оренду ТОВ «АББО», знаходиться будівля в якій
зареєстровані  ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3
(а. с. 40-41).

Також вказаним судовим рішенням будівліАДРЕСА_1, викопіровка, план
земельної ділянки та будівлі, відповідно до технічного паспорту
інвентаризаційний № 4365, виготовленого 28.11.2005 р. КП «Бюро технічної
інвентаризації м. Іллічівськ» визнано самочинним будівництвом, зобов'язано
відповідачів за справою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, зокрема, покинути земельну
ділянку АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку АДРЕСА_1 в належний стан, шляхом
знесення самовільно зведеної будівлі - АДРЕСА_1 викопіровка, план земельної
ділянки та будівлі, відповідно до технічного паспорту інвентаризаційний № 4365,
виготовленого 28.11.2005 р. КП «Бюро технічної інвентаризації м. Іллічівськ»
(а.с. 24-31).

12 червня 2007 р. Іллічівським міським судом Одеської області було видано
виконавчий лист по справі №2-841. 03 липня 2007 р. заступником начальника ВДВС
Іллічівського МУЮ було відкрито виконавче провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2-841, виданого 03.07.2007 р. Іллічівським міським судом
Одеської області (а.с.56).

06
липня 2007 р. рішення суду в добровільному порядку було виконано відповідачем
по справі №2-841 ОСОБА_2, про що свідчить акт зносу від 06.07.2007 р. (а.с.7)
та постанова про закінчення виконавчого провадження від 09 липня 2007 р.
винесена заступником начальника ВДВС Іллічівського МУЮ (а.с.55).

Оскільки прокурор м. Іллічівська та позивач в
обґрунтування заявлених позовних вимог посилалися, зокрема на договір про
спільну діяльність №3 від 07.05.2001р., укладений між виконавчим комітетом
Іллічівської міської ради та ТОВ фірма „АББО”, судом надано оцінку вказаному
договору та встановлено наступне:

07
травня 2001 р. між виконавчим комітетом Іллічівської міської ради та ТОВ фірма
„АББО” був укладений договір про спільну діяльність (а.с.15-16), згідно умов
якого сторони приймають нас себе зобов'язання спільно діяти з метою забудови та
упорядкування території громадського центру міста, в межах вулиць 1 Травня,
Паркової, бульвару Гайдара (п. 1 Договору). При цьому, міськвиконком надає
Товариству майданчики під будівництво багатоквартирних житлових будинків на
території м. Іллічівська з високою містобудівною цінністю (п.2.1.1. Договору),
а Товариство надає житлову площу для виселення мешканців будівель розташованих
на цій території (додаток №1), окрім будівель, що попадають в межі забудови
житлового будинку №9 ІМТП (додаток №2) (п.2.2. Договору). Строк дії договору
склав 5 років (п.5.1. Договору).

Стаття
151 ЦК Української РСР (1963 р.) передбачає - в силу зобов'язання одна особа
(боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію ...,
а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина
1 статті 160 ЦК Української РСР (1963 р.) передбачає, - якщо особа, яка уклала
договір, обумовила виконання зобов'язання, що виникло з договору, третій особі,
то, якщо інше не передбачено в договорі і не випливає з його змісту, виконання
може вимагати як особа, що уклала договір, так і третя особа, на користь якої
обговорене виконання.

Пункт
9 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України 2004 р. передбачає, - до
договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після
набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього
Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів
окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Враховуючи,
що договір про спільну діяльність від 07 травня 2001 р., укладений між
виконавчим комітетом Іллічівської міської ради та ТОВ фірма „АББО” діяв до 08
травня 2006 р., суд вважає за необхідне, надаючи оцінку зазначеному договору
керуватися ЦК України 2004 р.

Частина
1 ст. 636 ЦК України передбачає, - договором на користь третьої особи є
договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь
третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Додатком
№1 до договору про спільну діяльність від 07 травня 2001 р. (а.с.17)
встановлено перелік будівель, що підлягають зносу та відселенню згідно договору
про спільну діяльність між виконавчим комітетом Іллічівської міської ради та
ТОВ фірма „АББО”. Додатком №2 до договору про спільну діяльність від 07 травня
2001 р. (а.с.18) встановлено перелік будівель, що підлягають зносу та
відселенню Іллічівським портом під майданчик забудови житлового будинку №9.
Самовільна будівля АДРЕСА_1 перелічена в додатку №2 до договору про спільну
діяльність від 07 травня 2001 р., тобто ТОВ фірма „АББО” не зобов'язана за
вказаним договором надати ОСОБА_1 благоустроєне жиле приміщення з дотриманням
вимог, передбачених статтею 50 ЖК України, як того вимагає прокурор м.
Іллічівська та позивач.

Відповідно
до Закону України „Про місцеве самоврядування” обов'язок забезпечувати
житлом  громадян України покладено на
міські ради та зазначені функції не делеговані ТОВ фірма „АББО”, а тому договір
про спільну діяльність від 07 травня 2001 р. не є договором укладеним на
користь третьої особи, яка не встановлена у договорі.

Враховуючи,
що прокурор м. Іллічівська та позивач вимагають від відповідачів забезпечити
ОСОБА_1 благоустроєним житловим приміщенням з дотриманням вимог передбачених
ст. 50 ЖК України, а саме надати у власність ОСОБА_1 житлове приміщення, вимоги
Житлового кодексу України в даному випадку, зокрема ст.ст.109,111 судом
застосовані бути не можуть, оскільки ЖК України не регулює майнові відносини
(цивільні відносини), а також, враховуючи наступне:

Статтею
109 ЖК України, на яку посилається прокурор м. Іллічівська як на підставу своїх
вимог, регулюються відносини, що виникають із виселення осіб із займаних жилих
приміщень, статтею 111 ЖК України, регулюються відносини, що виникають із
знесенням будинків в якому знаходиться жиле приміщення, у разі вилучення земельної
ділянки для державних або громадських потреб.

В
ході судового розгляду, встановлено, що ОСОБА_1 у відповідності чинного
земельного законодавства не є власником або законним користувачем земельної
ділянки на якій було розташована самовільна будівля, що підтверджується
рішенням Іллічівського міського суду Одеської області по справі №2-841,
поясненням сторін та відсутністю письмових доказів, щоб спростували викладені
обставини. Отже вилучення земельної ділянки для державних або громадських
потреб не могло відбутися, оскільки земельна ділянка, надана ТОВ фірмі „АББО”
за договором оренди від 10.10.2003 р. не була обтяжена правами третіх осіб,
зокрема правами ОСОБА_1, що підтверджується договором оренди від 10.10.2003 р.
укладеним ТОВ фірма „АББО” із виконавчим комітетом Іллічівської міської ради
(а.с.6-12), поясненням сторін та відсутністю письмових доказів, щоб спростували
викладені обставини.

Оскільки
ОСОБА_1 як відповідача за справою №2-841 судовим рішенням було зобов'язано
знести самовільно зведену будівлю АДРЕСА_1, то в даному випадку виселення особи
із займаного житлового приміщення не відбувалося, оскільки у відповідності до
частини 2 статті 212 Земельного кодексу України, приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і
споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно
зайняли земельні ділянки.

Слід
також враховувати, що у відповідності до ч.2 ст. 376 ЦК України, - особа, яка
здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

У
відповідності до статті 47 Конституції України, - кожен має право на житло.
Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло,
придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують
соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого
самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

У
відповідності до статті 30 Закону України „Про місцеве самоврядування” до
повноваження виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить облік громадян, які відповідно до
законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання
відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності;
вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що
належать до комунальної власності.

Оскільки
ОСОБА_1 у виконавчому комітеті Іллічівської міської ради на квартирному обліку
не перебуває, враховуючи, що позовні вимоги заявлені відносно надання у
власність житлового приміщення, то обов'язку у Іллічівської міської ради та
виконавчого комітету Іллічівської міської ради, щодо заявлених позовних вимог,
а саме надати ОСОБА_1 житлове приміщення у власність - не виникає.

Судом
не враховується посилання прокурора м. Іллічівська на п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду СРСР від 16.08.1984 р. №17, оскільки згадана постанова
роз'яснює судам застосування законодавства при вирішені спорів, пов'язаних зі
зносом належних громадянам будинків у зв'язку із вилученням земельної ділянки
для державних або громадських потреб.

З
огляду на вищевикладене, позовні вимоги прокурора м. Іллічівська заявлені в
інтересах ОСОБА_1 не підлягають задовольню.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209,212-215,218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

Прокурору
міста Іллічівська у задоволені позову заявленого в інтересах ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „АББО” відмовити.

Прокурору
міста Іллічівська у задоволені позову заявленого в інтересах ОСОБА_1 до
Іллічівський міській раді відмовити.

Прокурору
міста Іллічівська у задоволені позову заявленого в інтересах ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Іллічівської міської ради відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через Іллічівський міський суд Одеської області, шляхом подачі в
10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя