Справа
№ 2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇІНИ

28  травня
2008 року              Ялтинський  міський
суд АР Крим

в складі:        головуючого
- Руденко В.В.

при  секретарі -
Корнєвій Г.В.

розглянувши  у попередньому  судовому
засіданні  в залі  суду
в  м.  Ялті

цивільну
справу

за
позовом  ОСОБА_1   до спільного підприємства у

формі  товариства з обмеженою  відповідальністю «Центрінвест»  про
визнання

приміщень  житловими
та реєстрацію житлових  приміщень
(квартир),

встановив:

позивачка просить суд  визнати житловими  (квартирою)
належні  їй   на

праві  приватної власності  апартаменти
за  адресою:  АДРЕСА_1 , що складається  з приміщень:

38-4
площею 59,8 кв.м.; 38-5 площею 16,9 кв.м.; 38-6 площею 3,0 кв.м.; 38-7

площею
5,6  кв.м.; 38-8 площею 13,4 кв.м.; 38-9
площею 23,6 кв.м., та

зареєструвати  в комунальному  підприємстві
«Ялтинське  бюро технічної

інвентаризації»  вказані приміщення  в якості
житлових  приміщень  (квартири).

Одночасно
вона  просить  стягнути з відповідача  на  її
користь  судові

витрати  в сумі
1 538 гривень  50 копійок, що
складаються з судового  збору -

8
гривень 50 копійок,   інформаційно -
технічного  забезпечення  розгляду

справи
в суді  - 30 гривень;  витрат на
юридичну  допомогу  - 1 500
гривень.

Позовні
вимоги  мотивовані  тим,
що  відповідач  пропонував
та  продав

ОСОБА_2
вказані  приміщення , як окрему

квартиру,
які   вона потім  придбала у
ОСОБА_2,  за договором

купівлі
- продажу.   При  огляді
приміщень    с початку ОСОБА_2,
а

потім  і вона бачила, що  це
саме окрема  ізольована  квартира.
Призначення

приміщень  в придбаних
нею  апартаментах  свідчать
про належність  їх  до

житлової
квартири. З  технічної  точки зору
приміщення  відповідає  всім

вимогам  житлового
фонду.  Однак в  самому договорі  купівлі - продажу  від 13

червня  2006 року відповідно до якого ОСОБА_2.,
придбав  у

відповідача  приміщення
вказано, що  він купив   19910 000 частину  фітнес

-
центру  літер  «А»
які  є  нежитловими
приміщеннями  - апартаментами №
38

загальною
площею 122,3  кв.м.,  з прилеглою часткою відкритої тераси літер

«а20»
.  У договорі купівлі  - продажу
від  20 липня  2007 року
відповідно

до
якого  позивачка   придбала
у  ОСОБА_2,  приміщення
також

вказано,  що
вона купила  нежитлові  приміщення - апартаменти № 38 загальною

площею
122,3  кв.м.,  з прилеглою часткою відкритої тераси
літер  «а20».

Після
отримання   нею в  2007 році
свідоцтва  про право
власності  на

придбані  приміщення
- апартаменти  виявилось, що  її
права  як  покупця

були
суттєво порушені .

Вона та
члени її сім'ї  не можуть  зареєструватись  за
адресою  придбаних

апартаментів.  Вона
не може  самостійно  укласти
договори  з підприємствами

на
водопостачання , енерго та
теплозабезпечення,  послуги
зв'язку та  інше.

До
того ж  оплата  за
надання   цих послуг  для
житла  набагато  нижча
ніж

для  нежитлових
приміщень - апартаментів, що впливає на
її   сімейний

бюджет.
Вказане  нерухоме  майно
вона  не може  використовувати як  заставу

для  укладення
кредитного  договору.

Переведення  апартаментів
в житло  не порушує  нічиїх
інтересів , а лише

відновлює  її
права.

Відповідач  позовні вимоги    визнав
в повному обсязі  та підтвердив,
що

придбані     у власність  апартаменти
№ 38  повністю  відповідають
вимогам

житлового  фонду
і є фактично  окремою -
ізольованою  квартирою.

Дослідивши
докази суд  вважає, що  позов
підлягає  задоволенню  з наступних

підстав.

Відповідно  до  ч.
1  ст. 6
Конвенції  про захист  прав
і  основних

свобод  людини
(Рим  04 листопада  1950 року)
ратифікованої  Верховною

радою  України
17  липня  1997
року,  кожен  при
вирішенні  питань  щодо

його  цивільних
прав  і обов'язків  або
встановлення  обґрунтованості  будь

якого  кримінального
обвинувачення ,  висунутого  проти
нього ,  має право

на
справедливий  і  відкритий
розгляд  упродовж  розумного
строку

незалежним  і
безстороннім судом, встановленим
законом.

Складовою частиною  справедливого
судочинства  є доступ  до процедури

з
усіма  атрибутами  контролю, тобто  право
на  судовий  контроль.

Конвенція
про захист  прав  і
основних  свобод  являється

складовою  частиною загальнонаціонального  законодавства
України.

Згідно
ст. 55  Конституції  України
права  та свободи  громадян

захищаються  судом.

Це означає,  що
суд  не  може
відмовити  у правосудді ,
якщо

громадянин  України, іноземець, особа  без
громадянства  вважають , що їхні

права  і свободи
порушені  або  порушаються, створено  або
створюються

перешкоди  для
їх  реалізації, або мають  місце
інші  ущемлення  прав
та

свобод.

Ці
положення  Конвенції  та
Конституції  України  відтворені
в  ст.

4  Цивільного процесуального  кодексу
України про  захист  судом
прав, свобод

і
інтересів  фізичних  та
юридичних  осіб у спосіб ,
визначений

законодавством  України.

Судом
встановлено, що   ОСОБА_2   по

договору  купівлі - продажу  від 13 червня
2006 року придбав   у  спільного

підприємства  у
формі  товариства  з обмеженою
відповідальністю

«Центрінвест»  - відповідача
по справі,  199 10 000  частину
будівлі,

розташованої
за  адресою:  АДРЕСА_1. Будівля  зареєстрована
в бюро  технічної  інвентаризації   м.

Ялти  як «фітнес - центр».

Придбані  у
відповідача  у власність  ОСОБА_2
приміщення  в

договорі  купівлі - продажу  вказані
як  апартаменти  № 38
загальною

площею  122,3
кв.м.,  та складаються  з приміщень: 38-4 площею 59,8 кв.м.;

38-5
площею 16,9 кв.м.; 38-6 площею 3,0 кв.м.; 38-7 площею 5,6  кв.м.; 38-8

площею
13,4 кв.м.; 38-9 площею 23,6 кв.м., які
він  за договором  купівлі -

продажу  від  20
липня  2007 року  продав
позивачці  по справі -  ОСОБА_1

Вказані
апартаменти  розташовані  в
багатоповерховому будинку.  Окрім

позивачки   власниками
аналогічних  нежилих  приміщень
- апартаментів  є

багато  інших
фізичних  осіб.  Сам фітнес -
центр  є власністю
відповідача.

Будівля  розташована
на земельній  ділянці , яка
знаходиться  в оренді

відповідача
строком  на  50
років  по договору  оренди
з  Ялтинською  міською

радою  від 22
лютого  2002  року.

Право власності  позивачці
на придбане  нею  приміщення
-

апартаменти  ніхто
не  оспорював.

Згідно реклами,  розповсюдженої  відповідачем
через  своє рекламне

агентство
«Нерухомість  в Криму» , ОСОБА_2.,
як  і іншим  власникам,

пропонувалось  для придбання
у власність  елітне  житло
в конкретному

будинку.

Саме
в  якості  житла
відповідач  запропонував  ОСОБА_2.,

а   він
в  свою чергу  позивачці
для придбання  у  власність
апартаменти

АДРЕСА_1

В акті
державної  приймальної   комісії
по прийому  в експлуатацію

закінченого  будівництвом
об'єкту  від  17
листопада  2005 року,

зареєстрованого  в
інспекції  Державного  архітектурного  будівельного

контролю   м.
Ялти  25  листопада
2005 року  та  затвердженого
рішенням

виконкому  Ялтинської міської ради  24
листопада  2005 року  за  №
1708

вказано,
що   для
прийняття  в експлуатацію   було
пред'явлено саме

житловий  будинок.
В  цьому  же
акті  в таблиці  № 2
йдеться  про типи

квартир  в будинку,
про наявність  комунікацій  необхідних
для  експлуатації

саме  житлового
будинку  ( гаряче  та холодне
водозабезпечення, каналізація,

теплозабезпечення,
газо -  та  енергозабезпечення,  зв'язок).

З
цим  актом   ОСОБА_2, як покупця,  ознайомили
представники

відповідача  ще на
стадії  переговорів  про придбання   ним
квартири -

апартаментів.   Він
же  в свою чергу  ознайомив
з ним  позивачку  по справі.

Призначення придбаних  позивачкою
приміщень  свідчить, що  це
не

що  інше, як
звичайна  квартира.  До   її
складу  входять зала , спальня ,

туалет,
ванна,  коридор, балкон, тобто
приміщення  які,  характеризують  їх

належність  саме
до  житлового  приміщення
- квартири.  Приміщення  повністю

ізольовано
від інших  апартаментів, має  свій
окремий  індивідуальний  вхід.

З
технічної точки зору воно
відповідає   всім  встановленим
вимогам

житлового  фонду.

За висновком спеціалістів  відділу
судової  експертизи  підприємства

«Далекс
- Експерт» апартаменти № 38  ,
розташовані  в будівлі  фітнес - центру

в
АДРЕСА_1 відповідають  вимогам  діючих

будівельно
-  технічних  норм , що
пред'являються  до житлових  будинків.

Використані  при
будівництві  конструктивні
елементи та  будівельні матеріали

відповідають  вимогам , що
пред'являються  до
будівельних  конструкцій

житлових
будинків.

Об'ємно  - плановане рішення  апартаментів
№ 38   по складу приміщень  їх

розміру  відповідає
вимогам, що пред'являються  до
жилих приміщень ,

викладених  в  п.п.
2.7, 2.9, 2.22; 2.24;  2.25;  2.27 ДБН В.2.2 - 15-2005

«Житлові  будинки.
Основні  положення».

Апартаменти
№ 38   складаються  з
наступних  приміщень:

38-4
площею 59,8 кв.м. - жила кімната ;

38-5
площею 16,9 кв.м. -  коридор;

38-6
площею 3,0 кв.м. -   складова ;

38-7
площею 5,6  кв.м. -  коридор;

38-8
площею 13,4 кв.м. -  санвузол;

38-9
площею 23,6 кв.м. -  жила кімната;

Відповідно
до висновку  Ялтинського бюро
технічної  інвентаризації

про  видачу
свідоцтва  власності  та
рішення  виконавчого  комітету

Ялтинської
міської ради    ОСОБА_2.,  як
і  іншим  набувачам
права

власності  в будинку АДРЕСА_1  видані свідоцтва  про право

власності  на нежитлові приміщення  апартаменти.

В
2007  році   йому було видано свідоцтво  про право власності  на

придбані  ним
приміщення  як  на апартаменти. Якими  він потім
розпорядився

на  свій
розсуд, та продав  їх  позивачці відповідно до договору  купівлі -

продажу  від  20
липня  2007 року.

Згідно  ч. 1
ст. 41  Конституції України  кожен
має  право   володіти,

користуватись
та  розпоряджатись  своєю власністю.

Це положення  Конституції
України  закріплено і  в  ч. 1  ст. 317

Цивільного  кодексу
України.  Відповідно  до
цієї  норми  зміст
права

власності
складається  з трьох  правомочностей власника:   1) права

володіння;
2) права користування; 3) права розпорядження;

Право  розпорядження
полягає  в  юридичній
можливості  власника  визначати

фактичну  і
юридичну  долю  речі.

Власник  майна
має право  вимагати  усунення
перешкод  в  здійсненні
ним

права  користування
та  розпорядження  своїм
майном  (ст.  391 Цивільного

кодексу  України),
в тому  числі  і шляхом
звернення  з відповідним  позовом

про
захист  права  власності.

Судом
встановлено, що  продажем   позивачці
апартаментів  як  нежилих

приміщень  були
порушені  суттєво  її
права  як власника.

У
відповідності  до  ст.
4   Житлового кодексу  України
житловий  фонд

включає:  житлові
будинки  (частини будинків),
квартири , які  належать

громадянам  на праві приватної власності (приватний  житловий
фонд).

В
діючому законодавстві  України  відсутнє таке
поняття  як  апартаменти.

Позивачка  та
члені  її сім'ї  не
можуть бути зареєстровані  за  адресою

придбаних  приміщень
- апартаментів . Вона  не
може    самостійно укласти

договори  з підприємствами  про надання
побутових  послуг (водопостачання,  та

водовідведення
, енерго -  та  теплозабезпечення, послуги  зв'язку
та  інше.

Тарифи  оплати цих послуг  для
житлових  приміщень  набагато
нижчі  ніж

тарифи  на
ці  послуги  для нежитлових  приміщень. Позивачка  не може
в

повному
обсязі  розпоряджатись  своєю власністю , в тому  числі
оформити

кредитні  договори,
використовувати  свою
власність  як заставу.

Переведення  нежитлових приміщень  - апартаментів  в житлові приміщення  -

квартиру  не порушує
прав  і  інтересів
відповідача  та  інших
співвласників

будівлі. При
цьому  не змінюється  і
призначення  землі, переданій
в

оренду  відповідачу , оскільки  відповідач
залишається  власником  фітнес -

центру
, для  функціонування  якого
йому була  передана  в оренду
земельна

ділянка.

Підлягає
задоволенню  і  вимога позивачці  про стягнення
на  її користь  з

відповідача  судових
витрат  у  сумі
1538  гривень  50
копійок, які

складаються  :
з  судового збору у  сумі  -  8
гривень  50  копійок,
витрат

на
інфомаційно - технічне  забезпечення  розгляду
справи -  30 гривень,

витрат  на
юридичну допомогу  -  1  500
гривень.  Ці вимоги позивачкою

підтверджені  відповідними
платіжними  документами та
визнані

відповідачем.

Відповідно до  ч. 1
ст. 88 ЦПК України стороні  на
користь  якої

ухвалено  рішення, суд присуджує  з другої
сторони  понесені  нею  і

документально  підтверджені
судові витрати.

На
підставі викладеного  та керуючись  ст.ст. ст.ст. 4, 8, 11, 60, 214, 215

Цивільного  процесуального  кодексу
України ;  ч. 1  ст.
41, ст. 55

Конституції  України; ст.
4  Житлового кодексу  України ;
ст. ст. 16, 317,

391
Цивільного  кодексу  України,
суд

вирішив:

1)
позов
ОСОБА_1 до спільного підприємства у

формі  товариства з обмеженою  відповідальністю «Центрінвест»  про
визнання

приміщень  житловими
та реєстрацію житлових  приміщень
(квартир) -

задовольнити
.

2)    визнати житловими  (квартирою)
належні    ОСОБА_1 на праві  приватної
власності  апартаменти  № 38
розташовані

за  адресою:АДРЕСА_1

,
№4 , що складається  з приміщень:

38-4
площею 59,8 кв.м. - жила кімната ;

38-5
площею 16,9 кв.м. -  коридор;

38-6
площею 3,0 кв.м. -   складова ;

38-7
площею 5,6  кв.м. -  коридор;

38-8
площею 13,4 кв.м. -  санвузол;

38-9
площею 23,6 кв.м. -  жила кімната;

3)    зареєструвати  в
Комунальному  підприємстві  «Ялтинське
бюро

технічної  інвентаризації» в якості  житлових
приміщення  (квартири)  належні

ОСОБА_1     апартаменти № 38  розташовані
за

адресою:АДРЕСА_1

,
що складається  з приміщень:

38-4
площею 59,8 кв.м. - жила кімната ;

38-5
площею 16,9 кв.м. -  коридор;

38-6
площею 3,0 кв.м. -   складова ;

38-7
площею 5,6  кв.м. -  коридор;

38-8
площею 13,4 кв.м. -  санвузол;

38-9
площею 23,6 кв.м. -  жила кімната;

Стягнути з
спільного  підприємства  у
формі  товариства  з обмеженою

відповідальністю  «Центрінвест»
на  користь    ОСОБА_1 судові  витрати у
сумі  1  538  (
одна  тисяча  п'ятсот

тридцять  вісім)
гривень  50  копійок.

На
рішення  суду   може
бути  подана  апеляційна
скарга  в Апеляційний  суд

АРК  через Ялтинський  міський
суд  в порядку  та строки
передбачені  ст. ст.

294,
296  Цивільного процесуального  кодексу
України.

Рішення набрало законної сили  09 червня
2008 року.

Суддя:
( підпис) копія вірна

Суддя:

секретар: