АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-555 2008 року             Головуючий у 1-й інстанції О.П. Могильний         категорія 30,34                                                                 Доповідач  М.М. Суржик
Судова
палата в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :
Головуючого : судді Кіселика С.А.,
суддів : Франко В.А., Суржика М.М.
при секретарі Липі А.О.,
розглянула  у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 07 листопада 2007 року,

В  С
Т  А  Н
О  В  И
Л  А  :

В серпні 2005 року до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
3-я особа ОСОБА_4про стягнення матеріальної та моральної шкоди звернувся ОСОБА_1.
Зазначив, що 08 травня 2005 року сталась дорожньо-транспортна пригода (далі
ДТП) з вини водія автомобіля ВАЗ 21053 держномер НОМЕР_1(далі ВАЗ) ОСОБА_4,
який з дозволу ОСОБА_3 керував автомобілем. Внаслідок чого його автомобілю були
спричинені пошкодження, а він сам отримав тілесні ушкодження. ОСОБА_3 має
відповідну довіреність, а тому повинен відповідати за завдану шкоду.

Під час розгляду справи змінював позовні вимоги і
остаточно просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь 11622.37грн. за
відновлювальний ремонт автомобіля, 416.73грн. за придбані медикаменти та
медичні послуги, 717.49грн. витрат на поїздки до Дніпропетровської області в
суд, за телефонні переговори, листування, 800грн. на поховання батька та 50000грн.
у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням суду  в
позові було відмовлено. Суд виходив з того, що позивачем не надано належних
доказів того, що відповідач був одноосібним володільцем автомобіля ВАЗ на
момент ДТП і не може відповідати за шкоду відповідно до вимог ст.1187 ЦК
України.

Не погоджуючись з
рішенням суду в скарзі апелянт просив рішення суду скасувати з тих підстав, що
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом порушені норми
матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким позов
задовольнити повністю.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляції та
матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляція підлягає
задоволенню частково.

Апеляційним судом на підставі досліджених доказів
встановлені наступні обставини.

08 травня 2005 року на перехресті вулиць Варшавська та
Колгоспна в місті Кіровограді за участю автомобілів ЗАЗ 110307 держномер
НОМЕР_2, який належить позивачу (далі ЗАЗ) та автомобіля ВАЗ 21053 держномер
НОМЕР_1сталась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), в результаті якої було
пошкоджено автомобіль ОСОБА_1.

Автомобіль ВАЗ належить ОСОБА_2, який видав довіреність
ОСОБА_5(а.с.132 т.1), який, в свою чергу, надав довіреність керувати і
розпоряджатися автомобілем ВАЗ ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6(а.с.221 т.1).

Під час ДТП з дозволу ОСОБА_3 автомобілем ВАЗ керував
ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами адміністративної справи ДАЇ, постановою
судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області про
притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 за ст.124 КпАП України
(а.с.11,70,73,74 т.1), показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9(а.с.7,14 т.2).

Відповідно до п.2.2 Правил дорожнього руху, власник
транспортного засобу, а також особа, яка має тимчасовий реєстраційний талон,
можуть передавати у своїй присутності керування транспортним засобом іншій
особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом
відповідної категорії…

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання  якого створює
підвищену небезпеку.

Колегія суддів вважає, що саме ОСОБА_3. в момент ДТП
володів автомобілем ВАЗ на правовій підставі - довіреності, виданою йому
ОСОБА_2 (а.с.132 т.2), передав керування ОСОБА_4, а тому саме ОСОБА_3. повинен
відшкодувати позивачу завдану шкоду.

Визначаючи розмір завданої шкоди позивачу, колегія суддів
вважає доведеним позов в частині шкоди, пов'язаної з відновлювальним ремонтом
автомобіля ЗАЗ на суму 11622.37грн., встановленої
спеціалістом-автотоварознавцем Турчиним О.Г. (а.с.21-29 т.1).

У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями позивач був
змушений придбати медикаменти та отримувати медичні послуги і витратив
416.73грн., що також підтверджено доказами (а.с.39-42 т.1). Тому в цій частині
позов також підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки колегія суддів вважає доведеним позов в частині
спричинення матеріальної шкоди та ушкодження здоров'я, то позивачу завдано
моральної шкоди, розмір якої, з урахуванням наданих доказів, колегія суддів,
виходячи з засад виваженості, справедливості та розумності, встановлює в сумі
500грн., а не 50000грн., як просив позивач.

Безпідставними знаходить колегія суддів позов в частині
стягнення 300грн. за проведення експертизи, витрат на поїздки в суд до
Дніпропетровської області, телефонні переговори, листування в сумі 717.49грн.,
800грн. на поховання батька.

Так, відповідно до п.п.3,4 ч.2 ст.79 ЦПК України, до
судових витрат відносяться витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз
та з явкою до суду.

Оскільки судом експертиза не призначалась, то витрати,
пов'язані з висновком спеціаліста, не можуть бути віднесені до судових витрат.
Крім того, явка позивача до суду в Дніпропетровській області не пов'язана з
явкою до суду по розгляду цієї справи. А тому також ці витрати не підлягають
стягненню.

Крім того, колегія суддів вважає, що витрати, пов'язані з
похованням батька, не знаходяться в причинному зв'язку з ДТП, а тому стягненню
не підлягають.

Згідно з вимогами ст.ст.79,80,88 ЦПК України, колегія
суддів покладає на відповідача судові витрати відповідно до суми задоволених
вимог по відшкодуванню матеріальної шкоди в сумі 116грн. та 17грн. щодо
стягнення моральної шкоди, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення.

Згідно вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне
застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла переконання, що судом неправильно
застосовані норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення, яким  позов належить
задовольнити частково.

На підставі 1167, 1187 ЦК України, керуючись
ст.ст.307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В  И  Р
І  Ш  И  Л  А :

Апеляцію задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 07
листопада 2007 року скасувати.

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 11 622 (одинадцять тисяч шістсот двадцять дві)грн..37коп. за
відновлювальний ремонт автомобіля, 416 (чотириста шістнадцять)грн..73коп. за
придбані медикаменти та медичні послуги, 500(п'ятсот)грн.. у відшкодування
моральної шкоди та на користь держави 133 (сто тридцять три)грн.. судових
витрат і 30 (тридцять)грн.. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може
бути оскаржено протягом двох місяців до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді