Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного
Суду України в складі:
суддів:
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна
компанія “Миколаївобленерго” до ГОСОБА_1 про стягнення збитків, за касаційною
скаргою Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія
“Миколаївобленерго” на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31
січня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 23
в с т а н о в и л а:
У грудні 2007 позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення збитків.
Посилаючись на те, що відповідач
порушив Правила користування електроенергією для населення, безобліково споживав електроенергію шляхом
заземлення нульового проводу електропроводки у приміщенні в схованому місці та перенесення
складено акт 22 серпня 2006 року, позивач просив  стягнути з відповідача на його коритись
3692,97 грн. заподіяних збитків, розмір яких визначено відповідно до Методики
обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику
внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для
населення, затвердженої Постановою НКРЕ від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі
Рішенням Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 31 січня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного
суду Миколаївської області від 23 березня 2007 року, позов задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 1219 грн. 80 коп. заподіяних збитків та
судові витрати.

В обґрунтування касаційної скарги
позивач посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та
порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов,
місцевий суд, виходив, з того, що розрахунок заподіяної шкоди було проведено
позивачем з дотриманням вимог п. 5 Методики за кількістю днів з дня останньої
технічної перевірки, але з урахуванням матеріального стану відповідача можливе
зменшення  розміру  збитків
із 3692 грн. 97 коп. до 1219 грн. 80 коп. з підстав ч. 4 ст. 1193 ЦК
України.

Залишаючи рішення місцевого суду без
змін, апеляційний суд виходив з того, що дія ч. 4 ст. 1193 ЦК України на спірні
правовідносини не поширюється, проте розрахунок заподіяних збитків фактично
визначено з дня останнього контрольного зняття представником
енергопостачальника показів приладу обліку, а тому спір по суті  вирішено місцевим судом правильно.

Однак повністю погодитись з такими
висновками судів не можна, виходячи з наступного.

Статтею 27
Закону України  “Про електроенергетику”, якою встановлено відповідальність за порушення законодавства
про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка   електричної   енергії,
самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і
споживання енергії без приладів
обліку; порушення правил користування енергією.

Згідно п. 48 Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України  від  26 липня
1999  року № 1357 (далі -
Правила), споживач  несе  відповідальність згідно із законодавством,
зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі    самовільного підключення  до
електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Судами встановлено, що актом про
порушення Правил користування електроенергією для населення від 22 серпня 2006
року встановлено порушення ОСОБА_1. Правил користування електроенергією, а
саме: заземлення нульового
проводу електропроводки у приміщенні в схованому місці з перенесенням фази на третю
клему, внаслідок чого після підключення електроприладів  прилад  обліку
не  фіксував обсяг спожитої
електроенергії (а.с. 7).

Рішенням комісії позивача від 15
вересня 2006 року відповідачу в рахунок відшкодування збитків нараховано 3692
грн. 97 коп. з дня останньої технічної перевірки відповідно до п. 5 Методики.

Проте при вирішенні справи місцевим судом
не враховано, що Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України
від 4 травня 2006 року № 562,  зареєстрованою  в  Міністерстві  юстиції України  4 липня 2006 р. за № 782/12656, визнано такою,
що втратила чинність постанова НКРЕ від 22 листопада 1999 року № 1416 "Про
затвердження Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику
внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення" та затверджено нову Методику   визначення
обсягу   та  вартості електричної   енергії,
не   облікованої   внаслідок
порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі
- нова Методика).

Відповідно до п.п. 1 та 3 Указу
Президента України від 3 жовтня 1992 року № 493/92 "Про державну
реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої
влади" нова Методика набрала чинності з
15 липня 2006 року.

Таким чином, при вирішенні справи
місцевий суд не перевірив правильність обрахування заподіяних позивачеві
збитків на підставі  норм нової Методики.

Відповідно до п. 2.8 нової Методики, в редакції що діяла на час виникнення спірних правовідносин, якщо в споживача  з  метою
зменшення  показів  розрахункових засобів обліку було встановлено пристрій, що занижує покази засобу обліку,
порушено умови монтажу,  здійснено
самовільне підключення поза
засобом  обліку  прихованою
електропроводкою,  виявити  які представники електропередавальної організації під  час
проведення контрольного
огляду  засобу обліку не мали
можливості,  споживачу робиться перерахунок за користування
електричною енергією  з  дати останньої   технічної   перевірки
або  допуску  електроустановки споживача в експлуатацію (у разі, коли
технічна перевірка в період з  дати
допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась),  але не
більше  ніж  за  три роки.

Оскільки ОСОБА_1 було здійснено позаоблікове споживання  електроенергії шляхом заземлення нульового проводу
електропроводки у приміщенні в схованому місці, висновок апеляційного суду про
необхідність обрахування розміру збитків з дня останнього контрольного зняття
представником енергопостачальника показів приладу обліку суперечить п. 2.8 нової Методики.

Крім того висновок апеляційного суду про
неможливість зменшення розміру заподіяних збитків на підставі Правил належним чином
не обґрунтований, оскільки місцевий суд вирішив це питання відповідно до вимог ч.
4 ст. 1193 ЦК України.

Разом з тим, місцевий суд належним чином
не обґрунтував можливість застосування  до
даного спору положення ч. 4 ст. 1193 ЦК України.

Таким чином, судами при вирішенні справи невірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, ухвалені в
справі судові рішення не можна визнати законними і обґрунтованими, а тому вони
підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з передачею
справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись  ст.ст.
336,  338   ЦПК
України,  колегія  суддів
Судової  палати   у цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Миколаївобленерго”
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2007 року
та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 23 березня 2007 року
скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін