У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 березня 2008 року                                                                                              м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

головуючого                                                              Косенка
В.Й.,

суддів:
Данчука В.Г., Костенка А.В., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом
ОСОБА_1та ОСОБА_2до ОСОБА_3про розірвання договору,
стягнення грошової суми та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_3на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2007 року
та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 5 лютого 2008 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2007 року позивачі звернулися до суду з
зазначеним позовом до ОСОБА_3 мотивуючи тим, що вони вирішили придбати належну,
йому АДРЕСА_1.          6 березня 2006
року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем було укладено попередній договір із
зазначенням усіх істотних умов майбутньої угоди, посвідчений приватним
нотаріусом, в якому сторони домовилися, що договір купівлі-продажу квартири
буде укладено до 3 квітня 2007 року. За вказаним   договором ОСОБА_2 сплатила відповідачу
авансовий платіж у розмірі 90900 грн. В договорі також зазначено, що сторонам
відомо про те, що вказана квартира знаходиться під обтяженням та перебуває в
іпотеці у АКБ СР “Укрсоцбанк” на підставі договору іпотеки, посвідченого 18
січня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_4, у зв'язку з чим відповідач зобов'язується до укладення основного
договору виконати всі зобов'язання перед АКБ СР “Укрсоцбанк” по кредитному
договору та зняти заборону з квартири.

2 квітня 2007 року, попередньо домовившись з відповідачем
про час та місце  зустрічі, взявши з
собою грошові кошти, необхідні для купівлі квартири, вони з метою укладання
основного договору прибули до приміщення “Укрсоцбанк”, де з'ясувалося, що
відповідач для укладення угоди не з'явився.
Замість нього прибула громадянка ОСОБА_5, яка мала на руках довіреність,
видану відповідачем.  Після неодноразових
та тривалих телефонних переговорів з відповідачем останній прибув до приміщення
банку та повідомив їх про те, що квартира, яку він мав намір продати, до цього
часу перебуває під забороною і якщо вони не передумали її купувати, то повинні
своїми особистими грошовими коштами погасити його кредитний борг. Оскільки
пропозиція відповідача суперечила умовам попереднього  договору, вони відмовилися це робити. При
цьому відповідач, з вини якого не було укладено договір купівлі-продажу
квартири, відмовився повернути отриманий авансовий платіж.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня
2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 5 лютого
2008 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
90900 грн. та 939 грн. судових витрат. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеними судовими рішеннями,  ОСОБА_3  подав до
Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд.

Касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України передбачено
випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали
справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального й процесуального права, а отже, відсутні підстави для скасування
постановлених судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19
вересня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 5 лютого 2008 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий                                                                         В.Й. Косенко

Судді:                                                                                   В.Г.
Данчук

А.В.
Костенко