Справа № 2-26/2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 лютого 2008 року     Смілянський міськрайонний суд Черкаської
області в складі:

головуючого - судді                           Гудзюка І.В.,

при секретарі                                      Хлівній
Н.М.,

з участю адвоката                              ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Сміла цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Українська страхова
компанія «Дженералі Гарант», третя особа закрите акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк», про неналежне виконання умов страхового
договору, стягнення страхових виплат та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

11
вересня 2006 року ОСОБА_1., отримавши кредит в
Смілянському відділенні ЧГРУ ЗАТ «ПриватБанк», придбав автомобіль
«Chevrolet Evanda” д/н СА 6779АН. Маючи намір
уберегти автомобіль від нещасного випадку, 12 вересня 2007 року ОСОБА_1.
укладено трьохсторонній договір добровільного страхування  транспортних засобів №813/1/24118/24 (далі по
тексту Договір) за його участю як страхувальника, страховика - ВАТ «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» (на даний час «Дженералі Гарант») та
вигодонабувача - ЗАТ КБ «ПриватБанк» , на користь якого укладався цей договір.

26
червня 2007 року внаслідок стихійного лиха в значній мірі було пошкоджено кузов
автомобіля позивача, тобто стався страховий випадок, передбачений п. 3.1.3
договору.

2 липня
2007 року позивач звернувся до страхової компанії із письмовою заявою про
настання страхового випадку. Цього ж дня та 12 липня 2007 року додатково було
проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено протоколи огляду.

Відповідно
до п. 7.9 Договору 12 липня 2007 року позивача
направлено на сервісну СТО ВАТ «Черкаси-Авто» для проведення відновлюваного
ремонту автомобіля.

17
липня 2007 року страховою компанією отримано листа із калькуляцією вартості
відновлюваних ремонтних робіт СТО ВАТ «Черкаси-Авто» в розмірі 19539 грн. 92
коп. з урахуванням ПДВ.

18
липня 2007 року страховою компанією направлений запит до банку щодо сплати
страхового відшкодування на рахунок організації, що здійснює ремонт
пошкодженого автомобіля, на що 22 серпня 2007 року  отримано відповідь, в якому банк  заперечував проти перерахування страхової
суми на сервісну СТО через наявність заборгованості ОСОБА_1 і запропонував
перерахувати ці кошти на погашення простроченої заборгованості.

11
вересня 2007 року спеціалістами управління відшкодування УСК
«Дженералі-Гарант»  проведено внутрішній
розрахунок вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля, згідно з
яким вартість ремонту без урахування ПДВ складає 7305 грн. 50 коп., а 19
вересня ц.р. за відрахуванням із цієї грошової суми франшизи ( 1219 грн. 20
коп.) та  зносу запасних частин     (329 грн. 77 коп.) -  5756 грн. 53 коп. перераховано страховиком на
вказаний банком рахунок.

Вважаючи,
що страховиком порушено умови договору, зокрема п. 7.11 Договору, яким
передбачено протягом 15 днів з моменту складання страхового акту здійснити
страхові виплати, що ним не було зроблено, позивач звернувся в суд із позовом
до страхової компанії про неналежне виконання договору, стягнення страхових
виплат і моральної шкоди.

Відповідач,
заперечуючи проти позову, вказує, що ним не допущено порушень умов договору, а
тому правових підстав для задоволення позову немає.

Дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з
наступного.

Відповідно
до п. 7.9 Договору розмір збитків пошкодженого автомобіля визначається з
урахуванням цін на трудові витрати, які діють на сервісних центрах та СТО.
Вибір сервісної станції страхувальник зобов'язується узгоджувати із
страховиком, інакше страховик має право переглянути і змінити розмір
відшкодування. За погодженням із страховою компанією      ОСОБА_1. надав пошкоджений автомобіль на
сервісний центр ВАТ «Черкаси-Авто».

18
липня 2007 року страхова компанія звернулася з проханням до сервісної станції
на відкриття замовлення на проведення ремонтних робіт, в якому гарантувала
оплату ремонтних робіт (за вирахуванням зносу на запчастини та франшизи) після
погодження з банком та надання акту виконаних робіт.

Згодом,
вважаючи, що ремонт автомобіля проводиться неякісно, ОСОБА_1. поставив питання
про розірвання договору по ремонту, вимагаючи повернення автомобіля, що
зумовило тривале по часу перебування автомобіля на станції без ремонту, що в
свою чергу унеможливлювало проведення страхової виплати через відсутність у
страховика акту виконаних робіт по ремонту автомобіля.

Лише
після завершення ремонтних робіт на СТО та надання акту виконаних робіт
від           23 січня 2008 року страхова
компанія 4 лютого 2008 року провела останній платіж на рахунок позивача в банку
і таким чином виконала свої зобов'язання по договору страхування.

Таким
чином, затримка по виплаті страхової суми виникла не з вини страхової компанії,
а через те, що автомобіль тривалий час перебував на СТО і не ремонтувався. Тому
вина  страхової компанії в затримці
страхового відшкодування відсутня.

На підставі наведеного. ст.ст. 979, 990, 991
ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 59,60, 213, 215  ЦПК України, суд,  -

в и р і ш и в :

В позові
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія
«Дженералі Гарант», третя особа закрите акціонерне товариство комерційний банк
«ПриватБанк», про неналежне виконання умов страхового договору, стягнення
страхових виплат та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного
суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10
денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження та
поданням протягом 20 днів після подання такої заяви - апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана через Смілянський міськрайонний суд і в 10
денний строк з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви про
оскарження рішення.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його
оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде
скасоване.

Головуючий: