Справа
№ 2-619-2007
Рішення

іменем
України

14 квітня 2008 року                                    Горохівський
районний суд

Волинської
області

в складі:

головуючого       -                                                        Ковальчука
В.Д.,

при секретарі       -                                                        Домбровській
З.П.,

за участю позивача       -                                               ОСОБА_1,

представника
відповідача       -                                     ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в місті Горохові справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу і визнання
права власності на житловий будинок та земельну ділянку,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з
відповідними будівлями і спорудами, який знаходиться АДРЕСА_1, укладеного в
усній формі між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 11 лютого 2008 року, визнання за нею
права власності на житловий будинок з відповідними будівлями і спорудами, який
знаходиться АДРЕСА_1, та на земельну ділянку площею 0,54 га, яка належала
ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю III -
ВЛ № 010320.

Мотивує свій позов тим, що 11 лютого
2008 року вона купила в ОСОБА_3 за 5 000 (п'ять тисяч) гривень житловий будинок
з надвірними будівлями, який знаходиться АДРЕСА_1. Позивач сплатила відповідачу
всю домовлену суму грошей за будинок, ОСОБА_3 передала їй житловий будинок в
користування. Нотаріально цей договір не було посвідчено через відсутність в
ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що дійсно 11 лютого 2006
року ОСОБА_3 продала належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, який
знаходиться АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за 5 000 гривень, яка сплатила всю цю суму в день
укладення договору. Договір купівлі-продажу будинку нотаріально посвідчено не було
через відсутність в ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на цей житловий
будинок.

Суд вважає, що позов підставний і
підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 220 ЦК України у
разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до статті 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою.

Довідкою Журавниківської сільської
ради від 01.04.2008 року № 305 стверджується, що житловий будинок, який
знаходиться АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 11
лютого 2008 року продала належний їй житловий будинок з надвірними будівлями,
який знаходиться АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за 5 000 гривень, хоча даний договір не було
посвідчено через відсутність у ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на
житловий будинок.

А тому суд вважає, що слід визнати
дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з відповідними будівлями і
спорудами, який знаходиться АДРЕСА_1, укладений в усній формі між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 11 лютого 2008 року, визнати за ОСОБА_1 права власності на житловий
будинок з відповідними будівлями і спорудами, який знаходиться АДРЕСА_1.

Згідно з статтею 377 ЦК України, до
особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених договором.

Cудом встановлено, що ОСОБА_1 придбала
в ОСОБА_3 вищевказаний житловий будинок, який розміщений на земельній ділянці
площею 0,54 га, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право
приватної власності на землю III - ВЛ №010320, а тому визнає її право власності
на цю земельну ділянку.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК
України

ст. ст. 220, 392 ЦК
України

суд,-

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з відповідними будівлями і
спорудами, який знаходиться АДРЕСА_1, укладений в усній формі між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 11 лютого 2008 року.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з відповідними будівлями і
спорудами, який знаходиться АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,54 га, яка належала
ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю III -
ВЛ №010320.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий                                                                  В.Д.Ковальчук