Справа № 2-3945/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15
лютого 2008 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого
судді            Кічмаренко С.М.

при
секретарі                      Тимофійчук
Х.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2доОСОБА_3, Одеської міської ради про визнання права власності на
нерухоме майно та поділ спільного майна, -

ВСТАНОВИВ :

ПозивачіОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулись до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що на підставі нотаріально посвідчених договорів
купівлі-продажу від 30 січня та 05 жовтня 2007 року відповідач ОСОБА_3. є
власником квартириАДРЕСА_1 Це нерухоме майно придбано відповідачем ОСОБА_3. під
час його перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою ОСОБА_2. та є
спільною сумісною власністю позивачів. Також на придбання квартириАДРЕСА_1 були
залучені кошти позивачкиОСОБА_1., яка є донькою позивачки ОСОБА_2.. З метою
поліпшення житлових умов позивачами спільно з відповідачем ОСОБА_3. було
здійснено реконструкцію квартири. Використані при проведенні реконструкції
будівельні матеріали й устаткування придбані позивачами за спільні кошти, також
ними оплачено проведення відповідних будівельних робіт. Після реконструкції
квартира фактично складається з трьох частин, кожна з яких включає до свого
складу ізольовані помешкання, призначені та придатні для постійного проживання,
тобто складається з трьох окремих квартир.

Оскільки реконструкцію квартири здійснено з дотриманням будівельних норм та
інших правил за власні спільні кошти подружжя та при цьому не було порушено
права інших осіб, позивачі просять суд визнати за ними та відповідачем ОСОБА_3.
право спільної сумісної власності на реконструйовану квартируАДРЕСА_1,
загальною площею 183,8 кв.м, жилою площею 122,5 кв.м.

У позовній заяві позивачі також зазначають, що раніше вони та відповідач
ОСОБА_3. досягли взаємної домовленості щодо поділу вищезазначеного нерухомого
майна, але в нинішній час відповідач ОСОБА_3. намагається одноособово, без
врахування законних інтересів позивачів, володіти та розпоряджатися спірним
нерухомим майном. Тому позивачі просять суд поділити реконструйовану
квартируАДРЕСА_1 та припинити право спільної сумісної власності на це нерухоме
майно, визнати заОСОБА_1. право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею
101,8 кв.м, жилою площею 66,9 кв.м, визнати за ОСОБА_2. право власності на
квартируАДРЕСА_3 загальною площею 29,9 кв.м, жилою площею 12,4 кв.м, а за
ОСОБА_3. визнати право власності на квартируАДРЕСА_1, загальною площею 87,0
кв.м, жилою площею 43,2 кв.м,.

У судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3. у судовому засіданні позов визнав та проти його
задоволення не заперечував.

Представник Одеської міської ради у судове засідання не з'явився. Одеська
міська рада про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про
причини неявки свого представника суд не сповістила.

Вислухавши пояснення сторін, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та
надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу
від 30 січня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №214,
відповідач ОСОБА_3. є власником 175/1000 частин квартириАДРЕСА_1 Інші 2475/3000
квартири також належать відповідачу ОСОБА_3. на підставі договору
купівлі-продажу від 05 жовтня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5та зареєстрований в реєстрі за
НОМЕР_4

КвартираАДРЕСА_1 мала загальну площу 212,5 кв.м, житлову площу 146,1 кв.м
та складалася з семи житлових кімнат та інших допоміжних приміщень.

Це нерухоме майно придбано відповідачем ОСОБА_3. під час його перебування у
зареєстрованому шлюбі з позивачкою ОСОБА_2. та в силу ст.60 СК України воно є
спільною сумісною власністю зазначених осіб. Шлюб між позивачами укладено 14
вересня 2002 року у відділі РАГС Центрального районного управління юстиції
міста Одеси, актовий запис №361.

Згідно з ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивачі стверджували та відповідач ОСОБА_3. у судовому засіданні
підтвердив, що для придбання квартириАДРЕСА_1 ним були залучені кошти
позивачкиОСОБА_1., яка є донькою позивачки ОСОБА_2.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій
розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

З метою поліпшення житлових умов позивачами спільно з відповідачем ОСОБА_3.
було здійснено реконструкцію квартири. Використані при проведенні реконструкції
будівельні матеріали й устаткування придбані позивачами та відповідачем
ОСОБА_3. за спільні кошти, також ними оплачено проведення відповідних
будівельних робіт.

Відповідно до ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в
житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Згідно з даними технічного паспорта після реконструкції квартира фактично
складається з трьох частин, кожна з яких включає до свого складу ізольовані
помешкання, призначені та придатні для постійного проживання, тобто складається
з трьох окремих квартир, кожній з яких може бути надано окремий номер:

1) квартира НОМЕР_1, загальною площею 87,0 кв.м, жилою площею 43,2 кв.м,
яка має

-        коридор 7,7 кв.м;

-        жила
кімната 17,4 кв.м;

-              жила
кімната 25,8 кв.м;

-              кухня
16,1 кв.м;

-              ванна
13,2 кв.м;

-              санвузол
4,3 кв.м;

2) квартираНОМЕР_2, загальною площею 101,8 кв.м, жилою площею 66,9 кв.м,
яка має

-        коридор 10,4 кв.м;

-        жила
кімната 26,7 кв.м;

-        жила
кімната 40,2 кв.м;

-        кухня 14,4
кв.м;

-        санвузол
7,4 кв.м;

3) квартира НОМЕР_3, загальною площею 29,9 кв.м, жилою площею 12,4 кв.м,
яка має

-        кухня 12,8 кв.м;

-        жила кімната 12,4 кв.м;

-        кладова 1,6 кв.м;

-        санвузол 3,1 кв.м;

Таким чином, кожна група приміщень цих квартир має набір приміщень,
необхідний у технологічній схемі самостійної квартири.

Реконструкцію квартири здійснено з дотриманням будівельних норм та інших
правил, що підтверджується технічним висновком про можливість збереження та
вводу в експлуатацію цих приміщень як трьох самостійних квартир.

Згідно з зазначеним технічним висновком технічно можлива експлуатація
приміщень квартириАДРЕСА_1як трьох самостійних квартир, розподіл квартири
НОМЕР_1на три самостійні квартири не погіршує технічний стан будинку у цілому,
конструкції квартири знаходяться у задовільному стані.

Збереження виконаної реконструкції квартири НОМЕР_1не порушує права інших
осіб, що підтверджується спільною письмовою заявою мешканців будинкуАДРЕСА_1

З врахуванням встановлених по справі обставин суд вважає, що оскільки
реконструкцію квартири здійснено з дотриманням будівельних норм та інших правил
за власні спільні кошти позивачів та відповідача ОСОБА_3., при цьому не було
порушено права інших осіб, за позивачами та відповідачем ОСОБА_3. має бути
визнано право спільної сумісної власності на квартируАДРЕСА_1

Відповідно до п.4 ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно з ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній
власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній
власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності,
може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу
майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Позивачі ОСОБА_3.,ОСОБА_1. та відповідач
ОСОБА_2., досягли взаємної згоди, що у разі набуття права спільної
сумісної власності на спірні квартири, вони їх поділять між собою наступним
чином: позивач ОСОБА_3. стане власником квартири НОМЕР_1,ОСОБА_1. стане
власником квартириНОМЕР_2, а ОСОБА_2. буде власницею квартири АДРЕСА_3

На думку суду така домовленість позивачів та відповідача ОСОБА_3. не
порушує прав та законних інтересів будь-яких інших осіб та є результатом
реалізації ними своїх майнових прав співвласників, які встановлені ст.ст. 369,
372 ЦК України, тому суд вважає, що цей позов в частині поділу спільного майна
також є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом визнання за
позивачкоюОСОБА_1. права власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 101,8
кв.м, жилою площею 66,9 кв.м, визнання за позивачкою ОСОБА_2. права власності
на квартируАДРЕСА_3 загальною площею 29,9 кв.м, жилою площею 12,4 кв.м, та
визнання за відповідачем ОСОБА_3. права власності на квартируАДРЕСА_1,
загальною площею 87,0 кв.м, жилою площею 43,2 кв.м.

Згідно з ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі
речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, на підставі ст.ст. 3,
12, 16, 182, 316, 328, 331, 368, 369, 372, 376, 382, 383 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_1,ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на
реконструйовану квартируАДРЕСА_1, загальною площею 183,8 кв.м, жилою площею
122,5 кв.м. по 1/3 частині за кожним.

Поділити реконструйовану квартируАДРЕСА_1 та припинити право спільної
сумісної власностіОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2на це нерухоме майно.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартируАДРЕСА_1, загальною площею
87,0 кв.м, жилою площею 43,2 кв.м.

Визнати заОСОБА_1право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею
101,8 кв.м, жилою площею 66,9 кв.м.

Визнати заОСОБА_2 право власності на квартируАДРЕСА_3 загальною площею 29,9
кв.м, жилою площею 12,4 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області в загальному
порядку шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та
подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя:                                                                                                                                С.М.Кічмаренко