Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

м.
Ковель
11 квітня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням судді   Лапіна О.Ф.,

за участі секретаря           Миронюк Т.М.,

позивача         ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, укладеного між ним та відповідачкою 31.03.2004 року, актовий запис
№  73,
вчинений відділом РАЦСу Ковельського міського управління юстиції.

На обґрунтування позову вказує на те, що з відповідачкою по справі
перебував у фактичних шлюбних відносинах
з 1998 року. Вказує, що із відповідачкою мають спільну дитину - доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В подальшому, у 2004 році вирішили юридично оформити фактичні
шлюбні відносини та 31.03.2004 року уклали шлюб. Однак, через деякий час після
одруження  сім'я фактично розпалась,
оскільки сторони не могли знайти спільної мови при вирішенні сімейних проблем,
мали різні погляди на життя. Уже близько трьох років сторони проживають окремо,
спільного господарства не ведуть подружніх стосунків не підтримують.
неповнолітня дитина подружжя проживає разом із батьком - позивачем по справі та
перебуває на його утриманні. Покликаючись на вказані обставини, вважає, що
подальше збереження шлюбу суперечить як його інтересам так і інтересам
неповнолітньої дитини подружжя та ставить питання про розірвання шлюбу.

У судовому розгляді позивач позов підтримав повністю з підстав викладених у
ньому,  додатково пояснив, що більше двох
років позивачка із сім'єю не проживає, вихованням та забезпеченням
неповнолітньої дитини не займається та не цікавиться. Протягом наданого судом
терміну для примирення сімейне життя не змінилося, відповідачка ставлення до
подружніх та батьківських обов'язків не змінила - сім'єю не цікавиться, будь-якої
допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Стверджує, що шлюб
існує лише формально, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та
неповнолітньої дитини подружжя, а тому просить суд позов задовольнити та
розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2, укладений 31.03.2004 року,
актовий запис №  73,  вчинений відділом РАЦСу Ковельського міського
управління юстиції. Щодо розподілу судових витрат та витрат, пов'язаних із
оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу - покладається на розсуд суду.

Відповідачка
у судовий розгляд не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про час
та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Беручи
до уваги, що зібраних у справі доказів достатньо для вирішення позову по суті
та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши
доводи позивача
та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Судом
встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про шлюб НОМЕР_1, виданого 31.03.2004 року відділом РАЦСу
Ковельського міського управління юстиції Волинської області вбачається, що
31.03.2004 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що вчинено
актовий запис № 73; після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1 /а.с.
3/.

Також
встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с. 4/, яка проживає разом із батьком - позивачем по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як
стверджено позивачем з 2005 року сторони подружніх стосунків не
підтримують,  оскільки відповідачка
залишила сім'ю, виїхала за межі України на заробітки та вже близько року
будь-яких зв'язків із сім'єю не підтримує, що свідчить на думку позивача про
неналежне ставлення відповідачки до подружніх та батьківських обов'язків та
призвело до фактичного розпаду сім'ї.

За
наданий судом термін для примирення будь-яких позитивних змін не відбулося.

Таким чином, в ході судового розгляду
встановлено, що шлюб існує лише формально, збереження
шлюбу суперечить інтересам позивача та неповнолітньої дитини подружжя.

Виходячи з вищевикладеного шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 31.03.2004 року, актовий запис
№  73,
вчинений відділом РАЦСу Ковельського міського управління юстиції, -  слід розірвати.

Враховуючи
обставини по справі, витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в
органах РАЦСу слід покласти на позивача. Відповідачку від сплати звільнити.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони усі понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Отже сума сплаченого позивачем при подачі позову
судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та 7 грн. 50 коп. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу /а.с.1,2/, а всього 16 грн.
00 коп. - підлягають стягненню в його користь з відповідачки.

Керуючись
ст.  ст. 10,
11, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, -

в и р і ш и в :

Позов
задовольнити повністю.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, укладений 31.03.2004 року,
актовий запис №  73,  вчинений відділом РАЦСу Ковельського міського
управління юстиції.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з позивача  у справі
ОСОБА_1 державне мито в розмірі 17 (
сімнадцять ) грн. Відповідачку, ОСОБА_2, - від
сплати звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по справі
в розмірі 16 ( шістнадцять) грн.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:
О.Ф. Лапін