АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2008 року                                                                         м.
Хмельницький

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду Хмельницької області

в складі : головуючої -
судді Ніколової Б.Ю.,

суддів : Заїки В.М., Ніколаєвої В.М.

при секретарі Гребелі І.М.

з
участю:  позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лесняк В.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-776 за апеляційною
скаргою Державного підприємства „Новатор” на рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 7 лютого 2008 року за позовом ОСОБА_1 до державного
підприємства „Новатор” про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  колегія суддів

в с т а н о
в и л а :

В листопаді 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП „Новатор”
про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначав,
що 31.10.2007 року його звільнено з роботи з посади машиніста насосної станції
тепло-сантехнічного цеху №28 на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України за
скороченням чисельності робітників. Вважає таке звільнення незаконним,
проведеним з порушенням чинного законодавства, оскільки відповідно до ч.1 ст.
42 КЗпП України він мав переважне право на залишення на роботі як працівник з
більш високою кваліфікацією, а також він є дитиною війни і згідно ч.1 ст.5
Закону України „Про соціальний захист дітей війни” має переважне право
залишитись на роботі при скороченні чисельності працівників. Тому просив
задовольнити позов та відшкодувати заподіяну неправомірними діями відповідача
моральну шкоду, яку він оцінює в 3000 грн.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 7 лютого 2008 року позов задоволено частково.  Поновлено ОСОБА_1 на роботі на ДП „Новатор”
на посаді машиніста насосної станції тепло-сантехнічного цеху №28. Стягнуто з
ДП „Новатор” на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 4224 грн. 30 коп., на відшкодування моральної шкоди 500 грн. та  в дохід держави судовий збір в розмірі 51
грн.  В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП „Новатор”
вважає рішення суду незаконним, просить його скасувати. Посилається на неправильне
застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам. Суд дав невірну оцінку
обставинам справи, не прийняв до уваги, що звільнення позивача за скороченням
штату проведено відповідно до вимог чинного законодавства. Суд необґрунтовано
поновив позивача на роботі виходячи з того, що в останнього на утриманні двоє
дітей, однак це не відповідає

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Болотов Є.В.                                 Справа № 22ц- 776

Доповідач - Ніколова Б.Ю.                                                                               Категорія № 52

дійсності. Разом з тим, суд безпідставно стягнув  заробітну плату за час вимушеного прогулу з
1.11.2007 року по 7.02.2008 року, не врахувавши що ОСОБА_1 за листопад 2007
року отримав заробітну плату в сумі 1820 грн. Також суд не мав підстав для
стягнення 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідачем така
йому не була заподіяна.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно
до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи
даний спір та задовольняючи позов ОСОБА_1, суд встановив та правильно виходив з
того, що звільнення останнього за п.1 ст. 40 КЗпП України проведено
відповідачем без дотримання вимог ст. 42 КЗпП України, якою передбачено
переваги на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із
змінами в організації виробництва і праці, зокрема відповідач не прийняв до
уваги, що у сім'ї позивача немає інших працівників з самостійним заробітком,
він має більш тривалий безперервний стаж роботи на даному підприємстві, на
нього поширюються пільги, передбачені для дітей війни, щодо права на переважне
залишення на роботі при скороченні чисельності або штату працівників.

Висновки
суду підтверджуються матеріалами справи.

В судовому
засіданні представник відповідача також не заперечував наявність передбачених
ст. 42 КЗпП України підстав на переважне залишення позивача на роботі.

В засіданні
апеляційного суду представник відповідача пояснив, що фактично підставою для
звільнення позивача є його вік, який є перешкодою для роботи в нічний час та
обслуговування складної техніки.

Доводи
апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки
суду першої інстанції. Що стосується посилань відповідача на відсутність
підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то
вони є безпідставними, оскільки суперечать положенням ст. 237 КЗпП України.

Рішення суду
є законним і обґрунтованим, підстав в межах доводів апеляційної скарги для його
скасування  не вбачається.

Разом з тим,
з мотивувальної частини рішення слід виключити посилання суду на наявність на
утриманні позивача двох дітей, оскільки таке є помилковим.

Крім того, в
засіданні апеляційного суду встановлено, що позивач 01.11.2007 року отримав при
звільненні 1820 грн., а тому визначений судом розмір середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з відповідача на користь
позивача, підлягає зменшенню на зазначену суму.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315,
319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державного
підприємства „Новатор” відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 7 лютого 2008 року залишити без змін, зменшивши розмір середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з Державного
підприємства „Новатор” на користь ОСОБА_1, з 4224 грн. 30 коп. до 3070 грн. 30
коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна: суддя апеляційного  суду                                           В.М.Ніколаєва