У Х В А Л А

Іменем  України

25 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Данчука В.Г., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення грошових коштів за попереднім договором, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на   рішення Солом'янського районного суду м. Києва  від 19 вересня 2007 року та рішення апеляційного  суду м. Києва від 18 січня 2008 року,

встановила:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 1 березня 2006 року за спільною
згодою сторін було вирішено укласти попередній договір, згідно з яким
відповідач зобов'язався продати, а позивач купити жилий будинок  та земельну ділянку площею 0,0922 га за
адресою: АДРЕСА_1. Оскільки жилий будинок на момент укладення угоди не був  зареєстрований  в
БТІ, строк виконання договору
був  встановлений до 31 травня
2006 року.

Зазначав, що сплатив аванс у розмірі
454 500 грн., але ОСОБА_2 не виконав покладене на нього зобов'язання і
відмовився повернути отримані кошти та сплатити штраф, передбачені цим
договором.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 суму
боргу за попереднім договором в розмірі 454 500 грн., суму штрафу в розмірі 454
500 грн., судові витрати, витрати на правову допомогу, суму індексу інфляції і
3% річних.

Рішенням Солом'янського районного суду
від 19 вересня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
18 січня 2008 року рішення суду першої інстанції скасовано частково. В
задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 суми з урахуванням індексу   інфляції
в   розмірі   90 786
грн.   73 коп.   та
3%  річних в розмірі

29 542
грн. 50 коп. відмовити. В решті рішення Солом'янського районного суду залишено
без змін.

У поданій до Верховного Суду України касаційній
скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позову посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки доводи
касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення
судами норм матеріального або процесуального права, а отже, відсутні передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування вказаних судових рішень, колегія
суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2007 року та
рішення апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І.
Балюк

В.Г. Данчук