АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“24 ”
березня    2008 року                                                                м. Хмельницький

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючої -
судді Гуменюк Н.І

суддів:  Харчука В.М., Матковської Л.О.

при секретарі  Гребелюк
Т.Б.

з
участю:  сторін, адвоката ОСОБА_5

розглянула    у
відкритому    судовому    засіданні
справу   № 22 ц- 683 за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду від 05
грудня  2007 року по справі за позовом
ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, виконавчого
комітету Волочиської міської ради, третя особа комунальне підприємство
„Волочиське районне бюро технічної інвентаризації” про визнання права власності
на садибу, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності

Заслухавши доповідача,  пояснення
сторін, адвоката , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів

в
с т а н о в и л а:

В червні
2007 року позивачка звернулась до суду і просила розділити житловий будинок з
господарськими спорудами АДРЕСА_1, виділивши їй разом з неповнолітнім сином 2/3
його частини, а відповідачу ОСОБА_1 - 1/3.

В ході вирішення справи доповнила
позов вимогою про визнання права власності за кожною з сторін по 1/3 частині в
спірному житловому будинку і визнати частково недійсним свідоцтво про право
власності на ім”я ОСОБА_1 , видане 14 березня 2007 року Волочиським районним
бюро технічної інвентаризації.

Рішенням Волочиського районного суду
від 05 грудня 2007 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право
власності по 1/3 частині за кожним на житловий будинок та господарські споруди
в садибі АДРЕСА_1.

Визнано  частково
недійсним  свідоцтво  про
право  власності  на
нерухоме  майно   (будинок) АДРЕСА_1 від 14 березня 2007 року
в частині реєстрації права власності за ОСОБА_1.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1
означене рішення вважає незаконним, просить його скасувати, посилаючись на те,
що будинок придбано в той час, коли вони не перебували в зареєстрованому шлюбі
з позивачкою. Суд не дав належної оцінки суперечливим показам останньої  з приводу використання при будівництві спірного
будинку коштів, належних її синові, а також не врахував які конкретно
будівельні роботи були завершені на момент їх отримання. Разом з тим, поза
увагою суду залишився неспростовний факт про ведення будівництва за спільні
кошти сім”ї, не вирішено питання про дійсність рішення виконкому Волочиської
міської ради, на підставі якого видавалось свідоцтво про право власності, крім
того допущено ряд процесуальних порушень при визначенні права власності кожної
з сторін.

_____________________________________________________________________________

Головуючий
у першій інстанції - Бондар О.О.                  Справа № 22ц- 683

Доповідач -
Гуменюк Н.І.
Категорія № 57

Також не
врахована неспіврозмірність виручених від продажу належної сину позивачки  нерухомості коштів, які ніби-то вкладені у
будівництво, від вартості частки у будинку, на яку за ним визнано право
власності.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п.3, 4 ч. 1
ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є
невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування
норм матеріального права.

Задовольняючи позов і визнаючи за
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по 1/3 частині за кожним на житловий
будинок, суд виходив з того, що будівництво велось тривалий час і будівельні
матеріали та роботи оплачувались з коштів, виручених від продажу частини
будинку ОСОБА_3, який був членом сім”ї сторін.Крім того, жодна з сторін не
надала переконливих доказів на обгрунтування розміру їхнього внеску, отже їх
внесок у будівництво являється рівним. При цьому суд не знайшов підстав для
застосування при вирішенні спору вимог Закону України „Про власність” і Кодексу
про шлюб та сім”ю, які втратили чинність.

Однак, з такими висновками не можна
погодитись, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю ,
якщо інше не встановлено договором або законом. Така ж норма містилась в  ст.16 Закону України „Про власність” , що
діяв на час виникнення спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони з 03 серпня 1996 року по 25 грудня 2006 року перебували в
зареєстрованому шлюбі. 06 вересня 1996 року ОСОБА_1 придбано будинковолодіння
АДРЕСА_1. Означений  будинок подружжя
знесли, стали проживати в літній кухні, яка значилась за договором
купівлі-продажу, як хлів В і , після отримання 27 листопада 1997 року дозволу
приступили до будівництва  нового
житлового будинку. 22 лютого 2007 року означений житловий будинок разом з
новозбудованими  господарськими
спорудами, був прийнятий в експлуатацію і 14 березня того ж року Волочиським
районним бюро технічної інвентаризації на нього видано свідоцтво про право
власності на прізвище ОСОБА_1

Оспорюючи означене свідоцтво і
заявляючи вимоги про визнання за нею та її сином права власності по 1/3 частині
кожному у спірному будинковолодінні, позивачка не подала, а суд не здобув
доказів на підтвердження того, що на час будівництва між подружжям і ОСОБА_3
існувала угода про створення спільної сумісної власності.  Крім того, із показів сторін слідує, що
станом на 2000 рік, тобто на момент отримання ОСОБА_2 коштів від продажу належного
її сину житлового будинку і земельної ділянки, була зведена покрита коробка
житлового будинку і сім”я продовжувала проживати в літній кухні, яка була
придбана за договором купівлі-продажу і в послідуючому включена в число споруд,
на які видано свідоцтво про право власності.

Тому, за наведених обставин у суду відсутні правові підстави для визнання
за ОСОБА_3 права власності на частку у спірному будинковолодінні, його слід
визнати власністю подружжя ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і виходячи з цього позов останньої
задоволити частково, визнавши за нею право власності на Ѕ його частину.

Керуючись ст. 368 ЦК України, ст.
ст.307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів

р  і
ш  и  л  а  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задоволити.

Рішення Волочиського районного суду від
05 грудня 2007 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задоволити
частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спільне майно подружжя - Ѕ частину
будинковолодіння АДРЕСА_1, загальною вартістю 302732 гр.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча
/підпис/

Судді /підпис/

Копія
вірна: суддя апеляційного суду                                            Н.І.Гуменюк

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

____________________________________________________________________

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частини

“24 ”
березня    2008 року                                                                м. Хмельницький

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючої -
судді Гуменюк Н.І

суддів:  Харчука В.М., Матковської Л.О.

при секретарі  Коробчук Т.Б.

з
участю:  сторін, адвоката ОСОБА_5

розглянула    у
відкритому    судовому    засіданні
справу   № 22 ц- 683 за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду від 05
грудня  2007 року по справі за позовом
ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, виконавчого
комітету Волочиської міської ради, третя особа комунальне підприємство
„Волочиське районне бюро технічної інвентаризації” про визнання права власності
на садибу, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності

Заслухавши доповідача,  пояснення
сторін, адвоката , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
керуючись ст. 368 ЦК України, ст. ст.307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів

р  і
ш  и  л  а  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задоволити.

Рішення Волочиського районного суду від
05 грудня 2007 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спільне майно подружжя - Ѕ частину
будинковолодіння АДРЕСА_1, загальною вартістю 302732 гр.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:

Судді: