АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
2008 року                                                                 м. Хмельницький
Колегія  суддів  судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі : головуючої - судді Кізюн
суддів: Карпусь С.А., Баса О.Г.
при секретарі  Стельмах І.В.
з участю: позивача ОСОБА_3;
відповідачки ОСОБА_1 та її представника
відкритому    судовому    засіданні
справу   № 22ц - 122  за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського
районного суду  від 09 листопада 207 року
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Старокостянтинівської міської ради про
визнання приватизації та свідоцтва про право власності на житло недійсними.
доповідача,  пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
в с т а н о в и л а:
В січні 2006 року ОСОБА_3 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Старокостянтинівської міської ради про
визнання незаконним розпорядження відділу приватизації Старокостянтинівської
міської ради від 29.10.1999 року про передачу у приватну власність ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1, а також визнання незаконним свідоцтва про право власності
на житло, виданого на підставі даного розпорядження.
В обґрунтування позову ОСОБА_3
вказував, що спірну квартиру він отримав у 1974 році на склад сім'ї з трьох
чоловік, і з того часу постійно проживав у ній. У 2004 році він випадково
дізнався, що спірна квартира приватизована його дружиною ОСОБА_1 та донькою
ОСОБА_2  При зверненні до
Старокостянтинівської міської ради йому пояснили, що на момент приватизації він
не являвся громадянином України, а тому й не отримав у власність частини
Вважає, що приватизація квартири
відповідачами відбулась незаконно, оскільки
проведена без його відома, що позбавило його права на приватизацію
частини спірної квартири після отримання ним громадянства України.
В суді першої інстанції даний позов
представник відповідача - Старокостянтинівської міської ради визнав.
Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 09 листопада 2007 року позов ОСОБА_3 задоволено.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій
інстанції -Боровицький О.А.                                    Справа
№22ц-122

Доповідач -Кізюн
О.Ю.
Категорія № 1,5

Визнано
незаконним розпорядження відділу приватизації Старокостянтинівської міської
ради від 29.10.1999 року № 4817 про передачу квартири АДРЕСА_1

в м.
Старокостянтинів у спільну часткову власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнано недійсним свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1 в м. Старокостянтинові, видане 17.12.1999
року.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1
та ОСОБА_2  вважають рішення суду
незаконним, просять його скасувати з підстав порушення судом норм матеріального
та процесуального права, і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що  суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і
ці обставини сторонами не оспорюються, що на виконання розпорядження відділу
приватизації Старокостянтинівської міської ради від 29.10.1999 року № 4817 було
проведено приватизацію квартири АДРЕСА_1 і оформлено право приватної власності
на житло  на відповідачок ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у рівних частках кожній. Незважаючи на те, що на час здійснення
приватизації в даній квартирі окрім відповідачок  також проживав і був прописаний з 11.09.1994
року позивач ОСОБА_3, приватизація спірної квартири була проведена без письмової
згоди останнього. Будь-якого рішення щодо відмови ОСОБА_3 у приватизації даної
квартири органом приватизації не приймалось.

З огляду на ці обставини суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що приватизація спірної квартири була
проведена з порушенням вимог ст.8 Закону України „Про приватизацію державного
житлового фонду” і підставно задоволив позовні вимоги ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення ОСОБА_3 строку позовної давності та порушення судом першої інстанції
норм процесуального права спростовуються наступним.

В суді першої інстанції ОСОБА_3
пояснив, що про приватизацію квартири йому стало відомо в 2004 року під час
розгляду в суді справи про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_1 Ці пояснення
позивача нічим не спростовано.

Посилання апелянтів на те, що суд
першої інстанції вирішив спір у їх відсутності, належно не повідомивши їх про
час і місце судового засідання, є безпідставними і спростовуються матеріалами
справи ( а.с. 42,43 ).

З огляду на викладене колегія суддів
підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись
ст. ст.  303, 307, 308, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Старокостянтинівського районного суду від 09 листопада 207 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді:
/підписи/

Копія вірна: суддя
О.Ю. Кізюн