Справа № 22-587/2008 рік                      Головуючий суддя 1
інстанції: Мельник Ю.М.
Суддя-доповідач : Гордійчук С.О.
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :
судді  : Василевича В.С.
суддів
: Гордійчук С.О., Шимківа С.С.
секретарі :Чалій Н.О.
у відкритому судовому засіданні в м.Рівному цивільну справу за апеляційною
скаргоюОСОБА_1на рішення Рівненського міського суду від 14 березня 2006 року в
справі за позовомОСОБА_1доОСОБА_2та ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним.
доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів,-
в с т а н о в и л а  :
Рішенням Рівненського міського суду від 14
березня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2та ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним відмовлено за
безпідставністю позовних вимог.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивач вказує на його незаконність, оскільки  суд не врахував, що відповідно до ст. 19 ЗУ
„Про органи реєстрації актів громадянського стану” єдиним доказом розірвання
шлюбу є запис органами реєстрації громадянського стану в книгах спеціального
зразка, копія якого судом витребувана не була. Тому, висновок суду про те, що
відчужувана квартира не є об'єктом спільної сумісної власності є недослідженим.

Крім
того, суд не врахував, що позивачу не було відомо про приватизацію оспорюваної
квартири, в зв'язку з чим діти, як члени сім'ї ОСОБА_4були позбавлені законного
права прийняти участь у приватизації квартири у відповідності до п.2 ст. 8
Закону України ''Про приватизацію державного житлового фонду” та п.п. 5, 19, 21
„Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян”.

Просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог суд правильно виходив з того, що договір
купівлі-продажу квартири від 21 листопада 2002 року укладений без порушень
вимог закону.

На
підтвердження такого висновку в рішенні наведенні відповідні мотиви та докази з
якими погоджується і апеляційний суд.

Доводи
апеляційної скарги проте, що відчужена квартираОСОБА_4 являлась об'єктом
спільної сумісної власності подружжя, а тому дітиОСОБА_4 як члени його сім'ї
були позбавлені законного права прийняти участь у приватизації квартири не
заслуговують на увагу, оскільки із матеріалів справи вбачається, що ні позивачка
ні діти ОСОБА_5,ОСОБА_6 на час приватизації квартириОСОБА_4 у спірній квартирі
постійно не проживали і не були там зареєстровані .

Крім того, свідоцтво про право власності ОСОБА_4на приватизовану квартиру
позивачкою не оспорювалось і є чинним. Із позовною заявою до суду про
скасування приватизації, визнання її недійсною позивачка до суду не зверталась.

Відповідно
до вимог ст.12 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” власник приватизованого житла має право розпорядитися
квартирою на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, укладати інші угоди,
не заборонені законом.

Оскільки суд повно та
всебічно з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним у справі
доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального
права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для
його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргуОСОБА_1на рішення Рівненського міського суду від 14 березня 2006
року  відхилити.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :