Справа
№ 2-155508р
2008 року  Ялтинський міській суд
Автономної Республіки Крим у складі
у складі головуючій  Бондаренко Г.Н., при секретарі Сизих Е.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду  в м. Ялті цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Приватного підприємства  „Діагональ”,
та ОСОБА_2  про признання права власності
звернулась до суду з позовом в якому просить суд           визнати її право власності на &frac12; частку
кафе, розташованого за АДРЕСА_1.
вимоги мотивовані тим, що в серпні 2006 року вона зверталася до суду с позовною
заявою до ПП „Діагональ” та ОСОБА_2 про визнання права власності на &frac12;
частку кафе, розташованого за АДРЕСА_1. В процесі
розгляду даної справи, між нею с одного боку, та ПП „Діагональ” і його
засновником ОСОБА_2 с другого боку 20.02.07 року була укладена мирова угода. По
умовам якої відповідачі  визнали за нею
право власності на &frac12; частку кафе, розташованого
за АДРЕСА_1. При цьому  відповідач
ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання
сплатити їй  вартість кафе в сумі
140 000 доларів США до 30 березня 2007 року, в випадку не сплати, до неї
повинно перейти право власності на &frac12; частку
кафе. Взяти на себе обов'язки по сплаті грошей в сумі 140 000 доларів США
ОСОБА_2 не виконав, в зв'язку с чим до неї повинно перейти право власності на &frac12;
спірну частку кафе. Крім того, в неї є свідоцтво про
право власності на &frac12; частку кафе, розташованого
за АДРЕСА_1, яке їй було надано КП  БТІ
м. Ялта 23.05.07 р. Як вказано в витяги КП БТІ    м. Ялта підставами виникнення прав
власності є мирова угода від 20.02.07 року, та постанова Ялтинського міського
суду від 03.05.07 року. Однак, ПП „Діагональ” і її засновник ОСОБА_2 продовжують
оскаржувати та не визнавати її право власності на &frac12; частку
та її представник в судовому засіданні позов підтримали.
ОСОБА_2 та його представник, який також представляв інтереси ПП „Діагональ” в
судовому засіданні проти позову заперечували.
Суд
заслухавши пояснення позивачки, відповідача та представників сторін, дослідивши
матеріали даної цивільної справи та цивільної справи №  2-а -427 за 2007 р., вважає що вимоги
позивача засновані на законі і підлягають задоволенню з  наступних підстав:
судовому засіданні встановлено, що в листопаді 2002 року між приватним
підприємством „Діагональ” та  батьком
позивачки ОСОБА_3 був укладений договір про сумісну діяльність, предметом якого
було сумісне будівництво та експлуатація дитячого кафе на 20 місць по АДРЕСА_1.
Кафе було збудовано и  введено в  експлуатацію Однак, 03.01.06 року право
власності на дитяче кафе в КП БТІ м. Ялта було зареєстровано тільки за ПП
„Діагональ”. Реєстрація прав власності на кафе було проведено за АДРЕСА_1. Не
погодившись с цим, позивачка ОСОБА_1, як правонаступник прав після смерті свого
батька пред'явила в Ялтинський міській суд позов до ПП „Діагональ”, та ОСОБА_2
про визнання права власності на &frac12;  частку кафе, розташованого за
розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності
сторонами  була укладена мирова угода,
яка затверджена ухвалою  суду від
20.02.07 року. За умовами цієї угоді було вирішено питання про перехід до позивачки
ОСОБА_1 права власності на &frac12; частку
кафе, яке розташоване за АДРЕСА_1 у разі невиплати ОСОБА_2 вартості &frac12;
частки зазначеного кафе у сумі 140 000 доларів США до
встановлено судом при розгляді цієї справи, гроші в сумі 140 000 доларів США
відповідачем ОСОБА_2 до встановлено в угоді часу  ОСОБА_1
сплачені не були, і ці обставини відповідачами не оскаржувалися.
відповідачів про те що, вони не визнають право власності на &frac12;
частку кафе за ОСОБА_1 в зв'язку с тим, що згідно з
умовами мирової угоди до позивачки повинно перейти право власності на інший об'єкт
нерухомості, а саме на &frac12; частку кафе, розташованого
за АДРЕСА_1 не можуть бути прийняти судом до уваги, в зв'язку с тим, що мирова
угода по справі за позовом ОСОБА_1 до ПП „Діагональ”, та ОСОБА_2 про визнання
права власності була заключна з цілю мирового вирішення спору. Як вказано в
ухвалі суду від 20.02.07 року ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог
пред'явлених до ПП „Діагональ” та ОСОБА_2 про визнання права власності на &frac12;
частку кафе, розташованого за АДРЕСА_1. Однак, спір між
сторонами був за об'єкт  нерухомості -
кафе, яке розташоване по АДРЕСА_1, і від цих позивних вимог відказувалась
ОСОБА_1 Об'єкт, розташований по АДРЕСА_2 спірнім не був. Крім того, суд
виходить с того, що ПП „Діагональ” та ОСОБА_2 не могли визнавати право
власності на &frac12; частку кафе за ОСОБА_1, яка ним
не належить. Як вбачається з матеріалів справи
право власності за ПП „Діагональ” було зареєстровано на кафе,
розташоване по АДРЕСА_1 і вартість його &frac12; частки у
розмірі 140 000 доларів США ОСОБА_2 мав виплатити ОСОБА_1 з умов мирової угоди.
Оскільки, ні ОСОБА_2, ні ПП „Діагональ” не виконали свої зобов'язання по сплаті
позивачки ОСОБА_1 грошей в сумі 140  000
доларів США, до неї за умовами мирової угоди, яка була затверджена  ухвалою суду від 20.02.07 року позивачка
набула права власності на &frac12; частку
кафе , розташованого за АДРЕСА_1 з законних підстав.
того, судом встановлено, що право власності на &frac12; частку
кафе, розташованого за АДРЕСА_1 23.05.07 року зареєстровано за ОСОБА_1 в КП БТИ
м. Ялта. Підставою для реєстрації  прав власності
також була мирова угода від 20.02ю07 року, та ухвала Ялтинського міського суду
від 20.02.07 року які є законними і
встановленому законом порядку оскаржені не були. Відміна постанови
Ялтинського міського суду від 03.05.07 року не може служити підставою для
позбавлення ОСОБА_1 прав власності на &frac12; частку
ч. 2 ст. 328 ЦК України  право власності
вважається набуто правомірно, як що інше прямо не впливає із закону, або
незаконність придання права власності не встановлено судом.
Ні одного із цих підстав не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,
11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.. 328, 392 ЦК України,
заяву ОСОБА_1 про визнання права власності задовольнити.
за ОСОБА_1 право власності на &frac12; частку
кафе, розташованого за АДРЕСА_1.
з Приватного підприємства „Діагональ”, та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1700 грн., та витраті на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 30 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному
порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд заяви
про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної
скарги у порядку передбаченому ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Рішення
набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я
-