У Х В А Л А

Іменем  України

24 березня 2008 року                                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                Берднік
І.С.,

Данчука
В.Г.,

Косенка
В.Й.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на квартиру; за зустрічним позовом ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
усунення перешкод у користуванні власністю, виселення з квартири, за касаційними
скаргами ОСОБА_6, ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 15
червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 25 вересня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом до

ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, у якому просив визнати
дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1та визнати за ним право власності на цю квартиру.

Зазначав, що 28 грудня 2000 року він уклав з
відповідачами договір купівлі-продажу вищевказаної квартири за 2 000 доларів
США, що за курсом НБУ становило 10 100 грн. У період з 28 грудня 2000 року до 5
грудня 2002 року ним були виконані умови договору: сплачено відповідачам 2 000
доларів США, про що свідчить розписка ОСОБА_2., та погашено заборгованість із
комунальних платежів.

Посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від
нотаріального посвідчення договору, просив його позовні вимоги задовольнити.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

ОСОБА_4
звернулися в суд із зустрічним позовом, у якому просили усунути перешкоди у
здійсненні права власності шляхом виселення ОСОБА_5 зі спірної квартири, яка
належить їм на підставі свідоцтва про право власності від

5 лютого 1996 року.

Зазначали, що 28 грудня 2000 року між ОСОБА_2. та
відповідачем було укладено договір найму спірної квартири з можливістю
подальшої купівлі цієї квартири за умови виплати її вартості, 2 000 доларів
США, до 1 липня 2001 року та за умови погашення відповідачем заборгованості із
комунальних платежів станом на 1 січня 2001 року. Указані умови ОСОБА_5 своєчасно
виконано не було -

1 липня 2001 року ним було тільки частково сплачено
вартість квартири, у розмірі 400 доларів США, та лише частково сплачено
заборгованість із комунальних платежів, у зв'язку з чим позивачі неодноразово
зверталися до нього з проханням звільнити жиле приміщення та згодом погодилися
на те, що відповідач буде жити в спірній квартирі відповідно до укладеного
договору найму та сплачувати орендну плату. 3 грудня 2001 року ОСОБА_1.
передав ОСОБА_2. у
рахунок оплати за проживання за договором найму за 1 рік за період з 3 грудня
2001 року до 5 грудня 2002 року 1 000 доларів США, 5 грудня 2002 року
відповідач передав ще 600 доларів США за період проживання з 5 грудня 2002 року
до 5 грудня 2003 року.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_2., ОСОБА_3., та ОСОБА_4 просили їх позов
задовольнити.

Рішенням Жовтневого
районного суду м. Луганська від 15 червня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області від 25 вересня 2007 року, в задоволенні
позову ОСОБА_5
відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено.

У
касаційних скаргах ОСОБА_6, ОСОБА_1., посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права, просять рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 15
червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 25 вересня
2007 року скасувати й передати справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Рішення Жовтневого
районного суду м. Луганська від 15 червня 2007 року та ухвала апеляційного суду
Луганської області від 25 вересня 2007 року постановлені з дотриманням норм матеріального й процесуального права.
Підстав для їх скасування немає.

Керуючись ст. ст. 332, 345 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Жовтневого
районного суду м. Луганська від 15 червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 25 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                       І.С. Берднік

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко