Справа № 2-402/08 р.
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Бондар С.Б.,
за участю секретаря судових засідань
- Коваленко В.О., Новікової В.В.,
представника відповідача - ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського
міського суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Чугуївська державна нотаріальна контора
Харківської області, КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації»,
про визнання договору купівлі-продажу недійсним,
25 січня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищезазначеним
позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог, уточнених 06 лютого 2008 року
окремою заявою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначали, що їм на підставі свідоцтва про
право власності, виданого 09 лютого 1994 року відділом приватизації житла
Чугуївської райдержадміністрації, належить на праві приватної власності по &frac12; частині квартири АДРЕСА_1. Навесні 1994 року ОСОБА_2 за
усною угодою позичив у ОСОБА_3 300 доларів
США. В забезпечення цього договору, ОСОБА_3 витребував від
ОСОБА_1 правовстановлюючи документи на зазначену квартиру, нібито  заставу про те, що її син - ОСОБА_2 повертає йому борг у розмірі 300 доларів
на квартиру будуть повернені. Потім ОСОБА_3 відвіз
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до нотаріуса, посилаючись на те, що вони повинні підписати
договір застави і заставою є їх
вищевказана квартира. Ні ОСОБА_1, ні її син - ОСОБА_2, договору в
нотаріальній конторі не читали, нотаріус копію договору купівлі-продажу не
вручала, і вони продовжували жити в цієї квартирі, де живуть до цього часу,
сплачують комунальні послуги та утримують зазначене житло.
1996 році  ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду про  виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із спірної
квартири. Позивачі пред'явили до ОСОБА_3 зустрічний
позов про визнання договору
ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 14 липня 2000 року,
в зв'язку з відмовою  ОСОБА_3 від позову,
провадження у справі за його позовом було закрито, а зустрічна позовна заява
ОСОБА_1 залишена без розгляду.
цього позивачі по справі вважали, що квартира АДРЕСА_1, залишається за
ними,  вони продовжували у ній жити та
оплачувати її, а відповідач по справі не намагався у ній оселитись. У грудні
2007 року ОСОБА_1 звернулася до КП «Чугуївське міжміське бюро технічної
інвентаризації» для отримання документів на відчуження даної квартири, де
дізналася, що її та сина квартира зареєстрована за відповідачем. Вважаючи, що
ОСОБА_3 примусив її та її сина підписати договір застави в підтвердження
додаткової гарантії  повернення йому
ОСОБА_2 боргу, а як виявилося був укладений договір купівлі-продажу, позивачі,
на підставі ст. 56 ЦК України (1963 року), просять суд визнати недійсною цю
угоду, як укладену внаслідок помилки.
ОСОБА_3 та його представник - ОСОБА_5 позов не визнали за його безпідставністю,
вважаючи, що ніяких доказів у підтвердження позовних вимог ОСОБА_1, які
добровільно 02 березня 1994 року у присутності нотаріуса підписали договір
купівлі - продажу, укладений відповідно до вимог ст. ст. 224, 227 ЦК України
(1963 року), своєї квартири, суду не було надано. Крім того, вважають, що
позивачі пропустили строки
позовної давності, тому просять в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.
Нотаріус ОСОБА_6 проти позову заперечувала, посилаючись на те, що вона виконала усі необхідні дії, передбачені Інструкцією про
порядок здійснення нотаріальних дій, тобто
ознайомила позивачів зі змістом договору
купівлі-продажу, вони
прочитали й власноручно підписалися, у її присутності ніякої розмови про договір застави не було, гроші позивачами отримані до підписання договору купівлі-продажу
квартири. На теперішній час ОСОБА_6 є приватним нотаріусом,
документі щодо спірного договору, які вона оформляла  між сторонами при складанні угоди,
знаходяться у Чугуївської державної нотаріальної конторі, представник якої у
судове засідання не з'явився, надав листа, в якому
просить розглянути справу без участі представника нотаріальної контори та
винести рішення у відповідності з чинним законодавством України.
Представник КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» у
судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся
Обговоривши з учасниками судового процесу можливість слухання справи у
відсутності представників третіх осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення
Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали даної справи  та
архівної цивільної справи за № 2-1722/2000 р., дослідивши надані докази,
прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого 09 лютого 1994 року відділом приватизації житла Чугуївської
райдержадміністрації, на праві приватної власності належить по &frac12; частині квартири АДРЕСА_1  (а.с. 10,
пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він у 1994 році по оголошенню у газеті
познайомився з відповідачем, який за усною угодою позичив йому гроші,  проти чого ОСОБА_3 не заперечує, однак
посилається на те, що позичив ОСОБА_2  ні
300, а 3000 доларів США, ніякої розписки, ні договору про це не складалось і,
оскільки ОСОБА_2 не повернув йому гроші, він за борги купив у нього квартиру,
про що 02 березня 1994 року між сторонами був оформлений договір
купівлі-продажу, за яким відповідно до вимог ст. 224 ЦК
(1963 року), продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
не виконані,  оскільки
він  на протязі тривалого часу не
намагався заселитися
в квартиру АДРЕСА_1 та зареєструватися за зазначеною
адресою, тобто ОСОБА_3 не
прийняв предмет купівлі-продажу, на протязі 13 років не цікавився квартирою, не сплачував за неї і не
намагався в неї жити, а позивачі добросовісно, відкрито, безперервно, тривалий
час володіють спірної квартирою, як власним майном, своєчасно сплачують
комунальні послуги, про що свідчать квитанції про сплату цих послуг        (а.с. 40-132), оригінали яких були
досліджені в ході судового розгляду справи, тому доводи ОСОБА_1 про укладання
02 березня 1994 року угоди внаслідок помилки, суд вважає доведеними і з цих
підстав дійшов висновку про недійсність угоди між сторонами.  Про те, що ОСОБА_3 втратив інтерес до спірної
квартири також свідчить і його заява про відмову в 2000 році від позову до
ОСОБА_1 про поновлення порушеного права на спірне житло (а.с. 149), яка була
прийнята судом і провадження у справі в зв'язку з його відмовою від позову було
закрито ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 14 липня
2000 року, яку він не оскаржував.
ОСОБА_3 мав можливість реалізувати свої процесуальні права та доводити
правомірність своїх дій і після подачі ОСОБА_1 даного позову, однак ніяких
доказів в обґрунтування заперечень проти позову їм суду не надано. ОСОБА_3 не
заперечував, що він забрав у ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на спірну
квартиру, заявивши, що вони є заставою забезпечення повернення йому боргу її
для позивачів, а особливо для ОСОБА_1, омана є суттєвою, свідчить той факт, що на сьогодні вона
може залишитися без жилої площі та засобів до існування, має похилий вік та хворобливий стан. ОСОБА_3 забезпечений жилою площею, про що свідчить довідка виконавчого
комітету Граківської сільської ради Чугуївського району Харківської області
від  04 лютого 2008 року за № 148
(а.с.152), на протязі більше 13 років не намагався вселитися, заволодіти
спірною квартирою та захистити право власника житла
(1963 року),  угода, укладена в
що має істотне значення, може бути визнана
недійсною за позовом сторони, яка діяла під впливом помилки. Якщо така угода визнана недійсною, то кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою,
а при неможливості повернення в натурі - відшкодувати його вартість.
того, сторона, за позовом якої угода визнана недійсною, вправі вимагати від другої сторони відшкодування витрат, втрати або пошкодження свого майна, якщо доведе, що помилка виникла з вини другої сторони. Якщо це не буде
особа, за позовом якої угода
зобов'язана відшкодувати другій стороні понесені нею
втрату або пошкодження її майна.
Згідно до роз'яснень, які містяться у пункті 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду
квітня 1978 року «Про
судову
практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами,
внесеними постановами від 25 грудня 1992 року № 13 та від 25 травня 1998 року №
15), відповідно до ст.56 ЦК України, угода може бути визнана судом недійсною як
укладена внаслідок помилки, що має істотне значення, тільки за позовом сторони,
що діяла під впливом помилки. Під помилкою у даному випадку слід розуміти
неправильне сприйняття ОСОБА_1 істотних умов угоди, що вплинуло на їх
волевиявлення, так як вони вважали, що укладають договір застави, а не договір
купівлі-продажу, за відсутності якого за обставинами справи можна вважати, що
угода не була б укладена. ОСОБА_1 не розраховували при укладанні договору, що
позбавляються своєї квартири та втрачають можливість користуватися своєю
власністю, тобто помилка в даному випадку має істотне значення, тому порушене
право власності позивачів підлягає захисту.
Враховуючи те, що факт отримання позивачами грошей від відповідача до
укладання угоди, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду
справі, а ОСОБА_3 пояснив, що не пометає, яку саме суму він сплатив ОСОБА_2 до
підписання договору купівлі - продажу, при поверненні сторін у первісний стан,
вартість квартири, яка зазначена в угоді, ОСОБА_3 не  повертається. Крім того, ОСОБА_2 не
відмовлявся від своїх боргових зобов'язань. При цьому, суд  зобов'язує КП «Чугуївське міжміське бюро
технічної інвентаризації» анулювати правовстановлюючі документи на квартиру
АДРЕСА_1, видані на ім'я ОСОБА_3, та поновити правовстановлюючі документи на
вказану квартиру на ім'я ОСОБА_1.
Суд
не вважає, що позивачами пропущений строк позовної давності, оскільки тільки у
грудні 2007 року ОСОБА_1 стало відомо про те, що її та сина квартира
зареєстрована у КП «Чугуївське міжміське бюро технічної
інвентаризації» на ОСОБА_3, а
відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його
порушила. Доводи представника
відповідача ОСОБА_5 про те, що спір між сторонами с 1994 року по 2000 рік
розглядався в Чугуївському суді і позивачам було відомо про укладання 02
березня 1994 року договору - купівлі продажу їх квартири, і після 2000 року
вони мали можливість звернутися до суду за захистом своїх прав, однак
звернулися з позовом до суду лише у січні 2008 року, що є підставою для відмови
в задоволенні позову за пропуском строку позовної давності - необґрунтовані,
оскільки позов ОСОБА_1 ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області
від 14 липня 2000 року був залишений без розгляду, а за позовом ОСОБА_3
провадження у справі, в зв'язку з його відмовою від позову, було закрито, про
що у цивільній справи за № 2-1722/2000 р., дослідженої в судовому засіданні,
відсутні дані про направлення сторонам цієї ухвали, що не суперечить посиланням
позивачів, про те, що вони про порушене право власників на квартиру
дізналися  у грудні 2007 року і що
свідчить про їх послідовність  у своїх
доводах про визнання угоди недійсної.
Таким чином, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що  позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
підлягають  задоволенню, як такі, що
знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду справі.
ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.        ст. 56, 224 ЦК
(1963 року), п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду
квітня 1978 року «Про
судову
практику в справах про визнання угод недійсними», суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Чугуївська державна
нотаріальна контора Харківської області, КП «Чугуївське міжміське бюро
технічної інвентаризації», про визнання договору купівлі-продажу недійсним -
задовольнити повністю.
Визнати договір купівлі-продажу, зареєстрований 02 березня 1994 року
Чугуївської державної нотаріальної конторою Харківської області за реєстровим №
2-732 - недійсним та повернути сторони у первісній стан.
Зобов'язати КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації»
анулювати правовстановлюючі документи на квартиру
АДРЕСА_1, видані на ім'я ОСОБА_3 та поновити правовстановлюючі документи на вказану квартиру
на ім'я ОСОБА_1 і ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського
апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя: