Номер справи: 2-37
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

28 березня 2008 року
Маневицький районний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді                                Покидюка М.В.,

при
секретарі
Зорі Н.М.,

з
участю: позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника
відповідача                                        Свентого О.Д.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2до Старочорторийської сільської ради Маневицького району Волинської
області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

2 січня 2008 року
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Старочорторийської сільської
ради Маневицького району про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги
обґрунтовували тим, щоОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, ще за свого життя 18
червня 1992 року склала, посвідчений Старочорторийською сільською радою,
заповіт, яким належний їй житловий будинок з господарськими приміщеннями
поАДРЕСА_1та все інше належне їй майно заповіла в рівних частках їм ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає.

Після смерті ОСОБА_3
вони своєчасно прийняли спадщину і фактично вступили в управління та володіння
спадковим майном.

Отримати свідоцтво про
право власності на спадкове майно в даний час вони не можуть через відсутність
на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком
вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені
обставини, просили суд визнати за ними в порядку спадкування в рівних частках
кожній право власності на будинковолодіння, належне до дня смерті ОСОБА_3

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві,
пояснили, що вони як єдині спадкоємці за заповітом після смерті ОСОБА_3
прийняли спадщину і практично вступили в управління та володіння спадковим
майном. Через відсутність правовстановлюючих документів на будинок вони не
можуть оформити своїх спадкових прав, а тому просять суд визнати за ними право
власності на спадкове майно, вказане в позовній заяві.

Представник відповідача
Свентий О.Д. позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти визнання за
позивачами права власності на житловий будинок з господарськими приміщеннями по
АДРЕСА_1, які заповіла їмОСОБА_3 Будь-якого спору щодо даного майна немає.

Заслухавши пояснення
сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і
підлягає до повного задоволення.

Згідно
з ч. 2 ст. 12 Закону України „Про власність” від 7.02.1991 року громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному  виробництві,
індивідуальної  праці,  підприємницької діяльності,  вкладення
коштів  у  кредитні
установи,  акціонерні товариства,
а також на майно, одержане внаслідок успадкування  або укладення інших угод, не заборонених
законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 2 ст. 1228 ЦК України передбачено, що право
на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Суд вважає, що позивачі набули право власності на житловий будинок з
господарськими приміщеннями поАДРЕСА_1після смерті ОСОБА_3 (свідоцтво
про смерть серії 1-ЕГ № НОМЕР_1 від 27 листопада 2007 року) правомірно.

Дана
обставина, крім пояснень сторін, підтверджується, дослідженими судом: заповітом
№ 75, посвідченим Старочорторийською сільською радою 18
червня 1992 року;
довідкою цієї ж ради № 1777
від 30 листопада 2007 року; витягом з
погосподарської книги № 3 за 2006-2010 роки; висновком № 0-33 судової
будівельно-технічної експертизи від 26 лютого 2008 року; будівельним паспортом
на забудову земельної ділянки;
якими доведено, щоОСОБА_3, яка
проживала
в АДРЕСА_1, 18 червня 1992
року заповіла
житловий будинок з господарськими приміщеннями та все майно, що їй належало, в
рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які після смерті спадкодавиці своєчасно прийняли спадщину і фактично вступили в управління та володіння спадковим
майном. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає.

Наведені
обставини свідчать про правомірність набуття права власності на спадкове майно
позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2

На
даний час право власності на це спадкове майно ніким не оспорюється.

Виходячи
з наведеного, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2
в рівних частках кожній
в порядку спадкування право власності на житловий будинок з
господарськими приміщеннями по АДРЕСА_1, який заповіла їмОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209,
212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1228 ЦК України, ст. 12 Закону України „Про
власність” від
7.02.1991 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2право
власності на житловий будинок з господарськими приміщеннями в рівних частках
кожній по 1/2 його частини, який знаходиться поАДРЕСА_1Волинської області і
належав ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя: