У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 червня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5до Гаспринської селищної ради,
виконавчого комітету Гаспринської селищної ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи
- комунальне підприємство “Ялтинське бюро технічної інвентаризації”, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, Ялтинське міське управління земельних ресурсів, приватне
підприємство “Геркулес”, про визнання незаконними рішень селищної ради та її
виконавчого комітету, державного акту на право власності на земельну ділянку, а
також про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 28 січня
2008 року та за касаційною скаргою виконуючого обов'язки прокурора Автономної
Республіки Крим на рішення Ялтинського міського суду від 27 серпня 2007 року та
рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 28 січня 2008 року,

в с т а н о в и л а :

В березні 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом
до Гаспринської селищної ради та її виконавчого комітету, а також до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про визнання незаконними рішень селищної ради та її виконавчого
комітету, державного акту на право власності на земельну ділянку та про
відшкодування моральної шкоди. Позивачі зазначали, що їм на праві власності
належить АДРЕСА_1, яка знаходиться на першому поверсі. ОСОБА_7, ОСОБА_6ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та відповідачам належать квартири №№ 1, 3 та 4 у зазначеному будинку.
Рішенням виконкому Гаспринської селищної ради від 22 березня 2006 року
прибудова літ “Е”, що знаходиться на другому поверсі зазначеного будинку,
виділена зі складу багатоквартирного жилого будинку та їй присвоєно окрему
поштову адресу, а саме АДРЕСА_1. Позивачі вважають зазначене рішення
незаконним, оскільки законом не встановлено, до чиїх повноважень належить
видача висновків про виділення квартир зі складу багатоквартирного жилого
будинку та інші пов'язані з цим питання. У подальшому Гаспринська селищна рада
прийняла рішення від 31 жовтня 2006 року, яким надала відповідачам у власність
земельну ділянку площею 0,0726 га для обслуговування будинку, а виконком видав
державний акт на право власності на неї. Оскільки виділення квартири зі складу
багатоквартирного жилого будинку та присвоєння їй окремої поштової адреси не
віднесено до компетенції виконкому, а спірна земельна ділянка передана у
власність відповідачів за рахунок землі, відведеної для обслуговування їх
багатоквартирного жилого будинку, позивачі просили визнати незаконним рішення
виконкому Гаспринської селищної ради від 22 березня 2006 року № 54  про виділ прибудови літ. “Е” зі складу
багатоквартирного жилого АДРЕСА_1і присвоєння їй окремої поштової адреси;
рішення п'ятої сесії п'ятого скликання Гаспринської селищної ради від 3 серпня
2006 року № 47 про дозвіл на складання проекту відводу земельної ділянки у
власність, рішення восьмої сесії п'ятого скликання Гаспринської селищної ради
від 31 жовтня 2006 року № 29 про затвердження технічної документації та надання
у власність відповідачів земельної ділянки для будівництва та обслуговування
жилого будинку. Також позивачі просили визнати незаконним виданий відповідачам
Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів державний акт на право
власності на земельну ділянку та стягнути з них 10 000 грн. на відшкодування
завданої позивачам неправомірними діями відповідачів моральної шкоди.

Рішенням Ялтинського міського суду від 27 серпня 2007 року позов задоволено
частково. Визнано частково незаконним рішення п'ятої сесії п'ятого скликання
Гаспринської селищної ради від 3 серпня 2006 року за № 47 про надання дозволу
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на складання проекту відводу земельної ділянки площею 0,0726
га для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою АДРЕСА_1Визнано
незаконним рішення восьмої сесії п'ятого скликання Гаспринської селищної ради
від 31 жовтня 2006 року за № 29 про затвердження технічної документації та
надання у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0726 га для
будівництва та обслуговування жилого будинку за вказаною адресою. Визнано
незаконним державний акт серії ЯД № 569483, виданий Ялтинським міським
управлінням земельних ресурсів на право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та
господарських споруд площею 0,0726 га за вказаною адресою. У задоволенні позовних
вимог про визнання незаконними інших рішень виконавчого комітету Гаспринської
селищної ради та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 28 січня                  2008 року рішення суду першої
інстанції у частині задоволення позову скасовано та в цій частині ухвалено нове
рішення, яким у позові відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення
апеляційного суду щодо скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення в
цій частині нового рішення, посилаючись на його необґрунтованість та порушення
судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в силі в цій
частині рішення суду першої інстанції. Виконуючий обов'язки прокурора
Автономної Республіки Крим у касаційній скарзі просить скасувати рішення судів
першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційні скарги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд серед
іншого вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та визнаючи частково
незаконними оскаржувані рішення Гаспринської селищної ради, суд першої
інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка знаходиться під квартирою,
яка належить позивачам на праві власності, а тому у зв'язку з прийняттям
оскаржуваних позивачами рішень вони позбавлені можливості обслуговувати свій
будинок. Крім цього, як вважав суд першої інстанції, Гаспринська селищна рада
оскаржуваними рішеннями порушила охоронювані законом права позивачів на
безкоштовну передачу їм спірної земельної ділянки у власність для будівництва
та обслуговування їх будинку та господарських споруд.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції
в частині задоволення позову та ухвалюючи в цій частині рішення про відмову у позові,
виходив з того, що висновок суду першої інстанції про те, що надана відповідачам
у власність спірна земельна ділянка знаходиться під належною позивачам на праві
власності квартирою суперечить фактичним обставинам справи, оскільки спірна земельна
ділянка знаходилась у користуванні відповідачів на підставі укладеного між ними
та виконкомом Гаспринської селищної ради договору оренди від 19 січня  1999 року та у подальшому оскаржуваним рішенням
Гаспринської селищної ради фактично у тих самих розмірах була передана відповідачам
у власність.

Однак, з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій погодитися
не можна.

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 10 Закону України “Про приватизацію
державного житлового фонду” та ст. 42 ЗК України власники квартир
багатоквартирного будинку державного житлового фонду, а також особи, які
проживають в ньому за договором житлового найму мають право користування
закріпленою за будинком прибудинковою територією.

Суд на зазначене уваги не звернув та не з'ясував межі земельної ділянки для
обслуговування будинку, в якому позивачам належить на праві власності квартира,
та чи справді спірну земельну ділянку передано у власність відповідачів з
видачею державного акта за рахунок прибудинкової території, право на яку мають
позивачі, відтак, чи передачею спірної земельної ділянки у власність
відповідачів порушено право позивачів на цю земельну ділянку.

Крім того, суду слід було з'ясувати коло осіб, яким також належать на праві
власності квартири в багатоквартирному будинку та які проживають в нього на
умовах договору житлового найму чи зберігають за собою право користування жилим
приміщенням в цьому будинку і які, відповідно, мають право користування
прибудинковою територією, та залучити їх до участі у справі як третіх осіб.

Таким чином, у частині позовних вимог про визнання незаконними рішень ради
щодо передачі спірної земельної ділянки у власність відповідачів та визнання
незаконним виданого на їх ім'я державного акта на право власності на землю
судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи і відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду з передачею справи на новий розгляд. Оскільки зазначене
порушення допущено судом першої інстанції і не було усунено апеляційним судом
справу слід передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Щодо рішення в частині вимог про визнання незаконним рішення виконкому про
виділення квартири зі складу багатоквартирного жилого будинку та присвоєння їй
окремої поштової адреси, а також про відшкодування моральної шкоди, про
скасування яких просить прокурор, то в цій частині рішення суду першої
інстанції не оскаржувалось в апеляційному порядку і не було предметом
апеляційного перегляду, а тому касаційне провадження в цій частині слід
закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 324, п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338, п. 2 ч. 1 ст.
344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України,

у х в а л и л а :

касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також виконуючого обов'язки прокурора Автономної Республіки Крим
задовольнити частково.

Рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим                          від 27 серпня 2007 року
та рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 28 січня 2008 року в частині позовних
вимог про визнання незаконними рішень селищної ради про надання дозволу на
складання проекту відводу земельної ділянки та передачу її у власність
ОСОБА_3та ОСОБА_4, а також про визнання незаконним державного акта на право
власності на землю скасувати і передати справу в цій частині на новий розгляд
до суду першої інстанції.

В частині позовних вимог про визнання незаконним рішення виконкому про
виділення квартири з багатоквартирного будинку та присвоєння їй окремої
поштової адреси, а також про відшкодування моральної шкоди касаційне
провадження закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г.Ярема

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін