Справа № 2-60/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06 березня 2008 року
Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді          Деруса А.В.

при секретарі                   Брус Н.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1до Голови
СМК «Будгаз-2» ОСОБА_2, Комунального підприємства «Домоуправління №18», за
участю третіх осіб: ОСОБА_3,
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про визнання права
користування житловим приміщенням та по зустрічному позову КП «Домоуправління
№18» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, за участю третьої особи - голови СМК «Будгаз-2» про
виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до Голови
СМК «Будгаз-2» ОСОБА_2, Комунального підприємства «Домоуправління №18», за
участю третіх осіб: ОСОБА_3,
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та просить визнати
права користування житловим приміщенням АДРЕСА_1

У судовому засіданні представник позивача підтримав
вимоги позивача та пояснила, що позивачка постійно проживає за вищевказаною
адресою зі своїм чоловіком ОСОБА_3. та двома малолітніми доньками. С 14.01.2005
року позивачка знята з реєстраційного обліку за попередньою реєстрацією за
адресою: АДРЕСА_2 та іншого житла, яке могло би належить їй на праві власності
та за яким вона могла би бути зареєстрована
не має.

Відповідачі та представник третьої особи Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області позов не визнали та просять відмовити в
його задоволенні, посилаючись на те, що будинок АДРЕСА_1знаходиться в веденні
Одеської міської Ради, перебуває на балансі КП «ДУ №18» та має статус
маневрено-відселенського фонду.

Представник третьої особи ОСОБА_3. просить задовольнити
позовні вимоги.

Комунальне підприємство «Домоуправління №18» звернулося
до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, за участю третьої особи -
голови СМК «Будгаз-2» про виселення.

У судовому засіданні представник позивача за зустрічним
позовом підтримав свої вимоги та пояснив, що строк договору оренди житлового
приміщення укладений між КП «ДУ № 18» та СМК «Будгаз-2» закінчився, новий
договір оренди не укладався.

Відповідачі зустрічний позов не визнали та просять
відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи СМК «Будгаз-2» просить
задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи в повному обсязі та
вислухавши представників сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_1. підлягає
задоволенню, а зустрічний позов Комунальне підприємство «Домоуправління № 18»
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що будинок
АДРЕСА_1знаходиться в веденні Одеської міської Ради, перебуває на балансі КП
«ДУ № 18» та має статус маневрено-відселенського фонду.

ОСОБА_1. на законних підставах постійно проживає в кв. №
10 в АДРЕСА_1зі своїм чоловіком ОСОБА_3. та двома малолітніми доньками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. С 14.01.2005 року позивачка знята з
реєстраційного обліку за попередньою реєстрацією за адресою: АДРЕСА_2та іншого
житла, яке могло би належить їй на праві власності та за яким вона могла би
бути зареєстрована не має.

Після того, як позивачка була знята з реєстрації за
попередньою адресою, вони з чоловіком зверталися з усним проханням до Голови
СМК «Будгаз-2» ОСОБА_2. про надання домової книги та постановки на
реєстраційний облік її та її доньок за вищевказаною адресою. Але, в цьому нам
було відмовлено.

30.07.2007 року на адресу відповідача - Голови СМК
«Будгаз-2» ОСОБА_2. позивачкою було направлено заяву про реєстрацію позивачки
та її дітей за адресою: АДРЕСА_1 та заяву третьої особи - ОСОБА_3. проте, що
він не заперечує проти їх реєстрації за вказаною адресою. Але відповідь їм
надано не було.

Також, судом встановлено, що третя особа - ОСОБА_3.
працював в вищезазначеній організації з 1987 року по 1998 рік прорабом та дане
житлове приміщення було надано йому в користування за працю в зоні
Чорнобильської АЕС. За вказаною адресою він зареєстрований та постійно проживає
з 26.09.1990 року.

Відповідно до ст. 6 ЖК України, жилі будинки  і  жилі
приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для
використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і
гуртожитків. Надання

приміщень у жилих будинках для потреб промислового
характеру

забороняється.

Згідно ст. 31 ЖК України, громадяни, які потребують
поліпшення житлових умов,  мають право на
одержання у користування жилого приміщення в будинках державного   або громадського житлового фонду в порядку,

передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та
іншими

актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення
надаються

зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному
населеному

пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Відповідно ч. 3 ст. 125 ЖК України, особи, які пропрацювали
на підприємстві, в установі, організації, яка надала їм службове приміщення, не
менше ніж 10 років не можуть бути виселені із займаного житлового приміщення
без надання іншого житлового приміщення.

В даній  квартирі
було зроблено ремонт для поліпшення умов проживання за його власний рахунок. За
проживання та користування даним житловим приміщенням ОСОБА_3. вчасно вносить
плату та несе всі інші витрати пов'язані з його утриманням.

Враховуючи встановлені в суді обставини, суд вважає, що
позивачка на законних підставах вселилася в спірне житлове приміщення та набула
право користування ним.

Дані права позивачки підлягають судовому захисту шляхом
визнання за позивачами права користування квартироюАДРЕСА_1, оскільки
невизначеність статусу позивачки щодо квартири в якій вона проживає зі своїм
чоловіком та доньками заважає в здійснені її законних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України,
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України, гарантується свобода пересування,
вільний вибір

місця проживання, право вільно залишати
територію України, за

винятком обмежень, які встановлюються законом.

Оскільки Конституція України, як зазначено в
її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди
при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого
нормативно-правового  акта з точки зору
його відповідності і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як
акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на
чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Зі змісту конституційної норми випливає
необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд при розгляді
справи повинен застосовувати тільки той закон, який ґрунтується на Конституції
і не суперечить їй.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються нарівні
з  наймачем  усіма
правами  і  несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти
і

батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших
осіб, якщо

вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним
спільне

господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті,
перестали

бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в
займаному

жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки,
як наймач

та члени його сім'ї.

Ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в
займане

ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також
інших

осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей
зазначеної

згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї
наймача,

набувають рівного з іншими членами сім'ї права
користування жилим

приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем
та

членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої
угоди про

порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також
іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних
підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце проживання.

По зустрічному позову в судовому засіданні встановлено,
що строк договору оренди житлового приміщення укладений між КП «ДУ № 18» та СМК
«Будгаз-2» закінчився, новий договір оренди не укладався.

Суд вважає, що це не є підставою для виселення ОСОБА_1.,
ОСОБА_3. та їх дітей з квартириАДРЕСА_1.

На підставі ч. 3 ст. 9 ЖК України, ніхто не
може бути виселений із займаного  жилого
приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше  як  з
підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 93 ЖК України, здача жилого
приміщення в піднайом не допускається, якщо:

1) в результаті вселення піднаймача розмір
жилої площі, що припадатиме на кожну особу, яка проживає у цьому приміщенні,
буде меншим від установленого для надання жилих приміщень (частина перша статті
48);

2) як піднаймач жилого приміщення або член
його сім'ї в квартиру, в якій проживає два або більше наймачі, вселяється
особа, яка хворіє на тяжку форму хронічного захворювання, в зв'язку з чим не
може проживати в такій квартирі,

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 98 ЖК
України, наймач жилого приміщення та члени його сім'ї,  які проживають разом  з
ним,  можуть  за
взаємною  згодою  дозволити
тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших
осіб без   стягнення плати за
користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи
піклувальника, який не є членом сім'ї наймача.

Відповідно до ст. 61 ЖК України, КП «ДУ № 18» зобов'язано
укласти договір найма вказаного жилого приміщення з відповідачами по
зустрічному позову.

Керуючись ст. ст. 8, 33 Конституції України, ст. ст. 10,
11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 9, 31, 61, 64-67, 93, 98,
125 ЖК України, ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1до Голови СМК «Будгаз-2» ОСОБА_2,
Комунального підприємства «Домоуправління № 18», за участю третіх осіб:
ОСОБА_3,  Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області про визнання права користування житловим приміщенням
- задовольнити, в позовних вимогах КП «Домоуправління № 18» до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, за участю третьої особи - голови СМК «Будгаз-2» про виселення -
відмовити.

Визнати за ОСОБА_1 та її малолітніми доньками - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 право користування житловим приміщенням
квартириАДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції.

Суддя:
А.В. Дерус