Справа № 22-535/ 2008
Головуючий у  І інстанції Чельник
Доповідач  Єгорова С.М.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:
головуючого     Вербицького В.С.
суддів:               Єгорової С.М.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами ТОВ
“Кіровоградський обласний центр післядипломного навчання працівників АПК” та
ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 26 грудня  2007 року
в справі за  позовом ОСОБА_1 до
ТОВ “Кіровоградський обласний центр післядипломного навчання працівників АПК”
про визнання незаконними та скасування наказів про зміну істотних умов
праці,  штатного розпису, його звільнення,
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній
платі, компенсації за її несвоєчасну виплату, відшкодування моральної шкоди.
Заслухавши доповідача, пояснення позивача, його представника, представника
ТОВ “Кіровоградський обласний центр післядипломного навчання працівників АПК”,
вивчивши матеріали справи, колегія суддів
В С Т А Н О В И Л А:
В січні 2007 року  ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом  до Кіровоградського
обласного центру післядипломного навчання працівників АПК про визнання
незаконними та скасування наказів про зміну істотних умов праці,  штатного розпису, його звільнення, поновлення
на роботі,  стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній платі,
компенсації за її несвоєчасну виплату, відшкодування моральної шкоди.  Посилався на те, що він з відповідачем перебував у трудових відносинах з вересня
1985 року. Наказом №10 від 26.04.2006 р. без його згоди директор ОСОБА_2
перевів його на мінімальну ставку у розмірі 400 грн., а починаючи з червня
місяця  суттєво змінив умови праці,
перевівши черговим адміністратором з оплатою 50% мінімальної заробітної плати
близько 200 грн. на місяць. Наказом №34 від 03.11.2006 року він був
звільнений  за скороченням штату на
підставі п. 1 ст.40 КЗпП України останнім днем перебування на лікарняному,
тобто з 10 січня 2007 року. ОСОБА_2 було звільнено з посади директора наказом
Міністерством аграрної політики від 16.01.2006 року, тому позивач вважав, що
штатний розпис на січень-квітень 2006 року про мінімальну оплату, наказ від
26.04.2006 року №10 про переведення на мінімальну ставку оплати праці, наказ
№34 від 03.11.2006 року про його звільнення не мають юридичної сили. Внаслідок
систематичного порушення трудових прав позивачеві не виплачено заробітну плату
в сумі 4895,88 грн., а  також заподіяно
моральну шкоду, яка полягає у вимушеній
зміні звичайного способу життя. Просив визнати неправомірними накази №10
від 26.04.2006 року “Про встановлення норм тривалості робочого часу та
нарахування оплати праці”,  №28 від
05.09.2006 року “Про скорочення штату працівників центру”, №34 від 03.11.2006
року “Про звільнення з займаної посади ОСОБА_1”, поновити на посаді заступника
директора центру післядипломного навчання працівників АПК, стягнути  з відповідача різницю втраченого заробітку у
сумі 4895,88 грн., 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
суду від 05.12.2007 року замінено неналежного відповідача на належного -
товариство з обмеженою відповідальністю “Кіровоградський обласний центр
післядипломного навчання працівників АПК”, яке є правонаступником
Кіровоградського обласного центру післядипломного навчання працівників АПК.
В ході судового розгляду справи позивач
змінив позовні вимоги. Просив визнати незаконними накази №38 від 20.11.2006 р.
щодо відпустки Ткаченка І.З., №39 від 13.12.2006 р. про звільнення за прогули,
а також визнати незаконним та скасувати наказ №20 від 15.06.2007 р. про
скасування №39 від 13.12.2006 р. та звільнення за прогули з 12.01.2007,
стягнути заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час
компенсацію втраченої заробітної плати з урахуванням індексу інфляції у сумі
4684,42 грн.,  7000 грн. у відшкодування
Рішенням  Ленінського  районного суду м.Кіровограда від 26 грудня
2007 року позов задоволений частково. Визнано п.2
наказу директора ТОВ «Кіровоградський обласний центр післядипломного навчання
працівників АПК» №20 від 15.06.2006 року незаконним та  скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді
заступника директора по зв'язкам з вищими навчальними закладами ТОВ «Кіровоградський
обласний центр післядипломного навчання працівників АПК». Стягнуто з ТОВ
«Кіровоградський обласний центр післядипломного навчання працівників АПК» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 січня по 26
грудня 2007 року у сумі  6197,52
гривень;  - недоотриману заробітну плату
за період з 01.05.2006 року по 12.01.2007 року у сумі 2484 грн. 09 коп.;  -
компенсацію за невикористану відпустку за період з 15.01.2006 року по
15.01.2007 року у сумі 424,16 грн.; компенсацію в зв”язку з інфляцією невчасно
виплаченої заробітної плати за період з травня 2006 року по 2.01.2007 року у
сумі 298,41 грн. та за період з 12.01.2007 р. по 26.12.2007 року у сумі 879,98
грн., всього 1178,39 грн.;  у
відшкодування моральної шкоди 2000 грн. В
решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Кіровоградський
обласний центр післядипломного навчання працівників АПК» на користь держави
судовий збір у розмірі 51 грн.,  витрати
за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Рішення
в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць
у сумі 573 гривні піддане негайному виконанню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
ставиться питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення
про повне задоволення позовних вимог. Зазначається, що висновки суду не
відповідають дійсним обставинам справи, суперечать вимогам матеріального права.
Безпідставно відмовлено в задоволенні позову щодо скасування змін у штатному
розписі, а також зменшено розмір середнього заробітку, який він отримував, не
взято до уваги, що йому оплачували за роботу за сумісництвом на посаді
завідуючого гуртожитком, при визначенні розміру моральної шкоди не враховано
ступінь моральних страждань та змін в організації життя.

В апеляційній скарзі
ТОВ “Кіровоградський обласний центр післядипломного навчання працівників
АПК”  ставиться питання про скасування
вказаного рішення та ухвалення нового рішення про відмову  в позові. Зазначається, що рішення не відповідає
вимогам матеріального та процесуального права. Судом не в повній мірі
досліджено всі обставини справи, дано неправильну  оцінку встановленим обставинам, дослідженим
доказам.  Не враховано, що позов подано з
порушенням строку на звернення до суду, а розгляд спору поза строками,
встановленими КЗпП України порушує їхні права. Також судом необґрунтовано  вказано, що ними порушено строк притягнення
ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності
за прогули, неправильно проведено
стягнення середнього заробітку  та
відшкодовано моральну шкоду, яка не доведена.

Колегія  суддів,  заслухавши
доповідача,  пояснення  позивача,
його представника, представника ТОВ “Кіровоградський обласний центр
післядипломного навчання працівників АПК”, які підтримали свої скарги та
заперечували проти інших, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в
скарзі доводи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають  задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи  частково  позов, суд
встановив  і правильно  виходив з того, що під час розгляду справи в
суді відповідачем частково визнано позовні вимоги про незаконність звільнення
по скороченню та    знову звільнено ОСОБА_1 з
посади заступника директора центру з наукової роботи та зв”язках  з навчальними закладами за прогул 18.12.2006
року наказом за №20 від 15.06.2007 р. Даний
наказ суд обгрунтовано визнав незаконним і
скасував через безпідставність та порушення вимог ст.ст.148, 149 КЗпП
України щодо  порядку застосування
дисциплінарних стягнень, поновив позивача на займаній до звільнення посаді та
стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу і задовольнив вимоги про
відшкодування завданої незаконним звільненням моральної шкоди.

Доводи позивача щодо
неправильного нарахування йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу
не грунтуються на відповідних нормах закону і суперечать встановленим судом
обставинам. Ст.235 КЗпП України передбачає, що при винесенні рішення про
поновлення на роботі суд одночасно приймає рішення про стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу. Суд розглядав спір про поновлення позивача
на посаді  заступника
директора центру з наукової роботи та зв”язках
з навчальними закладами  ТОВ
“Кіровоградський обласний центр післядипломного навчання працівників АПК”, тому
при поновленні його на цій посаді правомірно дійшов висновку про необхідність
стягнення середнього заробітку, розмір якого відповідає тому, що ОСОБА_1
отримував на вказаній посаді за останній два місяці до звільнення. Також,
відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України судом обгрунтовано визначено розмір
моральної шкоди, якої позивач зазнав в зв”язку з порушенням його трудових прав.

Не грунтуються  на
доказах  і суперечать вимогам трудового
законодавства доводи відповідача щодо порушення позивачем строку звернення до
суду, а посилання на обставини, з якими було пов”язане звільнення, не
спростовують висновків суду.

Колегія  суддів
вважає, що суд  першої інстанції
повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, на які сторони посилались
як на підставу своїх доводів і заперечень, надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Висновки суду є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та вимогам норм
матеріального і процесуального права.

Перевіривши  рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія
суддів вважає, що рішення  суду є законне
і обґрунтоване, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що
судом були допущені порушення норм процесуального права, або неправильно
застосовано норми матеріального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ТОВ “Кіровоградський обласний центр
післядипломного навчання працівників АПК” відхилити, а рішення Ленінського
районного суду м.Кіровограда від 26 грудня
2007 року   залишити без змін.

Ухвала  набирає  законної
сили  з  моменту
її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом  двох
місяців  з цього дня.

Головуючий

Судді: