Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2008р.
Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді -
Максімовіч Г.В.,

при секретарі -
Комарова К.В.

за участю:

представника
позивача - Падалко А.О.,

відповідача -
ОСОБА_1,

представника
відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені
Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ТОВ
«Інтераф» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського
міського суду Одеської області звернулось ТОВ «Інтераф» до ОСОБА_1 (а.с. 4-5) в
якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 вартість отриманого нею товару в
сумі 19813,15 грн. (дев'ятнадцять тисяч вісімсот тринадцять грн. п'ятнадцять
копійок).

30 серпня 2007р.
ухвалою суду був притягнутій до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3
(а.с.44)

У судовому засіданні
представник ТОВ «Інтераф» позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_1
позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що вона працювала на ТОВ «Інтераф»
менеджером та не була матеріально відповідною особою, увесь товар, який вона
отримала, вона передавала приватному підприємцю ОСОБА_3, який передавав його
для реалізації реалі затору ОСОБА_4.

У судові засідання
третя особа ОСОБА_3 не з'являвся хоча неодноразово був належним чином
сповіщений про час та місце розгляду справи (а.с. 55, 60, 71-73, 76-77, 79,
81-82).

Свідок Соловей Ольга
Миколаївна суду пояснила, що вона у період з 17 жовтня 2006 року по 28 грудня
2006 року працювала реалізатором у приватного підприємця ОСОБА_3. У зазначений
проміжок часу вона отримала від ТОВ «Інтераф» товар, який їй передавала ОСОБА_1
на суму 19813,15 гривень. Гроші за отриманий товар після реалізації вона
передавала ОСОБА_3, який ставив підписи у зошиті, який вона вела для того, щоб
були докази того, що вона за отриманий від ТОВ «Інтераф» товар гроші передавала
ОСОБА_3

Суд, вислухавши
пояснення сторін, їх представників, дослідивши та перевіривши докази встановив
наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

01.12.2005р. на
підставі наказу № 01/12/2 генерального директора ТОВ «Інтераф» ОСОБА_1 була
прийнята в ТОВ «Інтераф» на роботу менеджера по продажу (а.с. 35-36). Одночасно
ОСОБА_1 працювала продавцем в приватного підприємця ОСОБА_3. і за період з
17.01.2006р. по 28.12.2006. одержувала товар для подальшої реалізації, що
підтверджується видатковими накладними (а.с. 8-9, 12-13, 16, 18-19, 26,28)

Після реалізації
товару всю виручку ОСОБА_1 з ОСОБА_4. здавали ОСОБА_3, що підтверджується
поясненнями свідка ОСОБА_4. та підписами ОСОБА_3. в обліковому зошиті (а.с.
87-142).

31.01.2007р. ОСОБА_1
була звільнена з ТОВ «Інтераф» за власнім бажанням, що підтверджується довідкою
про доходи від 23 липня 2007р. за № 23/07, та заявою ОСОБА_1 від 28.01.2007р.
(а.с. 30,83), а також підтверджується поясненнями представника позивача.

Окрім того ОСОБА_1
не була матеріально відповідальною особою працюючи менеджером з продажу на ТОВ
«Інтераф», що підтверджується поясненнями представника позивача та відповідача.

Згідно з ст. 130
КЗпП України власник може притягнути працівника до матеріальної
відповідальності тільки при наявності таких чотирьох юридичних фактів як
порушення працівником трудових обов'язків, наявності прямої діючої шкоди,
причинного зв'язку між порушенням та шкодою і вина працівника.

Враховуючи, що КЗпП
України передбачає притягнення працівника до матеріальної відповідальності
тільки при обов'язковій наявності чотирьох юридичних фактів то суд вважає, що
вимога ТОВ «Інтераф» до ОСОБА_1 - про відшкодування шкоди, не підлягає задоволенню,
в зв'язку не наданням ТОВ «Інтераф» суду доказів про наявність цих чотирьох
фактів в діях ОСОБА_1

Згідно з ч. 1, ст..
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_3 за період з 17.10.2006р. по 28.12.2006р. отримав
виручку за реалізований товар в сумі 35265 грн., що підтверджується показаннями
свідка ОСОБА_4. про передачу виручки від реалізованого товару ОСОБА_3 та
наявністю підпису ОСОБА_3. в обліковому зошиті (а.с. 118, 119, 121-125, 129,
130)

Із зазначеного суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6,
10, 38, 60, 88, 179, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені
позовних вимог ТОВ «Інтераф» відмовити.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4, ст.295 ЦПК України.

Суддя: