У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

31 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Данчука В.Г.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності на
квартиру,

в с т а н о
в и л а:

У липні 2007 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом
посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 належала відповідачам у рівних частках
на підставі свідоцтва про право власності на житло 5 січня 2001 року. 23
листопада 2003 року між позивачем та відповідачами було досягнуто домовленості
про продаж вказаної квартири за 2 000 доларів США. Сторони домовились про всі
істотні умови договору, про порядок розрахунку, а також про те, що частину
грошей позивач передає до оформлення договору купівлі-продажу, а іншу частину
грошей сплачує при оформленні цього договору. З 23 листопада 2003 року ОСОБА_1
живе у спірній квартирі провів там ремонт. 23 листопада 2005 року позивач
сплатив відповідачам 1 600 доларів США, що підтверджується розпискою, 400
доларів США сплатив 25 вересня 2006 року, згідно ордеру з банку. Відповідачі
отримали кошти, однак 28 грудня 2006 року, коли у нотаріальній конторі
оформлявся договір купівлі-продажу, ОСОБА_2 безпідставно відмовилась ставити
свій підпис на цьому правочині. Позивач вважає, що спірний договір має бути
визнаний дійсним, оскільки сторони дійшли всіх істотних умов договору. ОСОБА_1
просить задовольнити його позовні вимоги та визнати дійсним договір
купівлі-продажу і визнати за ним право власності на спірну квартиру.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області
від 31 липня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 22 жовтня 2007 року, позов задоволено. Визнано дійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 28 грудня 2006 року. Визнано за ОСОБА_1
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5
просять скасувати ухвалені у справі судові рішення, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від
31 липня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.Г. Данчук