Справа № 2-82/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

15 травня 2008 року.

Тячівським районний судом Закарпатської області, в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Кошілко Н.М. з участю
позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2., представника відповідача Антал
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ДП „Мокрянського ЛМГ” про
скасування наказу № 128 від 02.10.2007 року та № 346/к від 02.10.2007 року
директора ДП Мокрянського ЛМГ про звільнення з роботи, поновлення на роботі,
стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди за
порушення трудового законодавства.

В
С Т А Н О В И В

Позивач звернувся в суд
з позовом до відповідача про скасування наказів про  звільнення його з роботи, поновлення на
роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної
шкоди за порушення трудового законодавства посилаючись на те, що в лісовому
господарстві він працює з 1978 року по теперішній час, а на посаді майстра лісу
Русько-Мокрянського лісництва Мокрянського ДЛМГ працює з 1998 року по теперішній
час. За час перебування на даній посаді він мав багато різних заохочень за
сумлінну працю в лісовому господарстві і свої обов'язки та посадову інструкцію
він виконував та виконує чесно та добросовісно. 06.10.2007 року він отримав від
керівництва Мокрянського ДЛМГ письмового листа про його необхідність з'явитись
до відділу кадрів Мокрянського ДЛМГ для отримання трудової книжки оскільки він
звільнений з роботи. 8 та 9 жовтня 2007 року незважаючи на те. що він приїздив
до адміністрації ДЛМГ, щоб вияснити причину його звільнення та отримати наказ
із формуліровкою його звільнення, він із посадових осіб нікого не знайшов на
роботі, однак на третій день, 10.10.2007 року він втретє приїхав до ДЛМГ де
йому було вручено наказ № 346/к та трудову книжку із записів яких йому стало
зрозуміло що його дійсно  звільнено з
роботи за одноразове грубе порушення трудових обов'язків. Він вимагав надати
йому наказ № 128 від 02.10.2007 року на підставі якого його було звільнено,
однак йому його погодились вручили тоді, коли він власноручно напише, що з
даним наказом він повністю згідний. Такого ганебного тиску та примушування
написати такого змісту власноручно на наказі те, що він ознайомлений з даним
наказом, можна тільки очікувати від керівництва Мокрянського ДЛМГ. Цього він зробити
категорично відмовився, та заявив їм, що власноручно на оригіналі наказу
поставить свій підпис, що отримав його копію, оскільки намічений його оскаржити
до суду як такий, що протирічить трудовому законодавству та є безпідставним.
Крім цього він просив їх щоб даний наказ відмінили і щоб про його звільнення з
роботи спочатку було винесено та запрошено на засідання профкому, але цього
керівництвом ДЛМГ зроблено не було, хоча таку заяву він їм залишив у відділі
кадрів. Його звільнення вважає, незаконним та таким, що грубо порушує діюче
трудове законодавство, а директор ОСОБА_4. переслідує його незаконно за те, що
він є свідком по факту побиття ним та головним інженером ОСОБА_3., лісничого
ОСОБА_5..  ОСОБА_4. неодноразово його
попереджав, та погрожував йому звільненням з роботи, щоб він відмовився
свідчити по кримінальній справі, яка порушена судом проти нього та ОСОБА_3. за
ст. 125 ч. 2 КК України і знаходиться у провадженні Тячівського районного суду.
Коли він заявив ОСОБА_4. що в суді скаже правду і від того, що він бачив не
відмовиться, він одного дня створює два накази про притягнення його до
дисциплінарної відповідальності. Після видання двох наказів про притягнення
його до дисциплінарної відповідальності у нього погіршився стан здоров”я, і він
захворів на цукровий діабет та тривалий час знаходився на стаціонарному
лікуванні. Після цих двох наказів про притягнення його до дисциплінарної
відповідальності він звернувся керівництва ОУЛГ і не дочекавшись перевірки його
доводів викладених у заяві, керівництво ДЛМГ звільняє його з роботи даним
наказом, тому вважає, що даний наказ є незаконним. По слухах від робітників
ДЛМГ, йому стало відомо, що його нібито звільнено за те, що бригадою лісорубів
було зрубано за межами відведеної лісосіки біля 50 метр.куб. про цей факт, якщо
він є підставою його звільнення, він може довести в суді, що про ці порушення,
які він особисто виявив, і доповів лісничому, а лісничий в свою чергу до відома
директора ДЛМГ ОСОБА_4. та склав відповідні матеріали, адмінстягнення на
лісорубів, однак ОСОБА_4. їх відмовився отримати, хоча вони з лісничим йому
були відправлені заказним пакетом-листом. Ця зрублена деревина за межами
лісосіки була реалізована по нарядах по вказівці головного інженера ОСОБА_3. МП
„Успіх” і ніяким чином не викрадена. Незаконним звільненням його з роботи, йому
відповідачем заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що його директор
Мокрянського ДЛМГ ОСОБА_4. незаконно переслідує по роботі із-за того, що він не
відмовився від правдивих свідчень по кримінальній справі, в зв'язку з чим він
видав два незаконні накази про притягнення його до дисциплінарної
відповідальності та заявив, що він його звільнить з роботи, в зв'язку з чим він
переніс сильні душевні переживання, психологічні страждання та нервовий стрес в
зв'язку з чим він захворів на цукровий діабет та потребує постійного лікування.
За період з 2002 року на час звільнення тобто станом на 02.10.2007 року йому не
надавались відпустки чим також щорічно порушувалось його право на відпочинок.
Тому, просить суд, визнати незаконним та відмінити накази № 128 від 02.10.2007
року та № 346 від 02.10.2007 року директора Мокрянського ДЛМГ про звільнення
його з роботи майстра лісу Мокрянського лісництва ДП Мокрянського ДЛМГ та
поновити в займаній посаді, стягнути з відповідача на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 02.10.2007 року до дня поновлення на
роботі та моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2.. заявлені
позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити,
посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник
відповідача  Антал І.В. проти заявлених
позовних вимог позивача заперечує, вважає, що
накази про звільнення позивача із займаної посади є законними і
обґрунтованими, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши  сторін, дослідивши матеріали цивільної
справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до
задоволення з слідуючих підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що  позивач працював у
відповідача на посаді майстра лісу Русько-Мокрянського  лісництва Мокрянського ДЛМГ.

Наказом №128 від 02
жовтня 2007 року директора Мокрянського ДЛМГ ОСОБА_1. звільнено з роботи
майстра лісу Мокрянського ДЛМГ згідно ст. 41 п. 2 КЗпП України.

Наказом № 346/к від 02
жовтня 2007 року директора Мокрянського ДЛМГ проведено повний розрахунок з
ОСОБА_1. за пророблений період з 2 липня 2002 року по жовтень 2007 року.

Згідно ст. 41 ч. 1 п. 2
КЗпП України  крім підстав, передбачених
ст. 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого
ним органу може бути розірваний також у випадках: винних дій працівника, який
безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії
дають підстави для втрати довір”я до нього з боку власника або уповноваженим
органу.

Відповідно до договору
про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_1, як працівник який
займає посаду майстра лісу,  бере на себе
повну матеріальну відповідальність  за
збереження довірених йому підприємством
матеріальних цінностей.

Разом з цим, відповідно
до вказаного договору майстер лісу  не
несе відповідальності , якщо збиток заподіяний не з його вини.

Як зазначено в наказі №
128 від 02.10.2007 року, підставою звільнення ОСОБА_1 стало неналежне виконання
ним службових обов'язків, щодо додержання правил відпуску деревини на пні при
розробці лісосіки в кварталі 8/15 в результаті чого державі заподіяно майнову
шкоду в сумі 45364,70 грн., що привело до втрати довіри керівництва ДП
Мокрянського ЛМГ до позивача.

Перевірка
соцільно-санітарної рубки Мокрянського лісництва в кварталі 8/15 проводилась
комісією, яка складалася з працівників ДП Мокрянського ЛМГ, про що свідчить акт
від 10.08.2007 року.

Відповідно до посадової
інструкції у обов'язки майстру лісу входить: перевірка дотримання
лісозаготівельним підприємствами та іншими самозаготівельними, правил пожежної
безпеки в лісах, відпуску лісу на корені, рубок лісу, сінокосіння, випасу
худоби та інших видів користування лісом і приймає міри про недопущення
виявлених допущень.

Так, ОСОБА_1., як працівником який займає
посаду майстер лісу, виконано покладені на нього обов”язки, а саме виявлено не
додержання правил відпуски деревини на пні при розробці лісосіки в кварталі
8/15, що підтверджується його доповідною та доповідною запискою лісничого
Мокрянського лісництва ОСОБА_5.

Разом з
цим, судом встановлено, вказані доповідні записки відмовилась прийняти дирекція
ДП Мокрянське ЛМГ і  цей факт стверджується
повідомленням про вручення та відміткою на конверті.

Суд
вважає, що відповідач відмовившись  від
отримання доповідних записок   упереджено
і незаконно звільнив позивача із займаної посади.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що видача відповідачем наказу №128 від 02
жовтня 2007 року  та наказу № 346/к від
02 жовтня 2007 року,   суперечить вимогам
ст. 41 ч. 1 п. 2 КЗпП України.

Згідно ст. 235 ч.ч. 1,2 КЗпП України
у разі звільнення без законної підстави або незаконного проведення на іншу
роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган
який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного прогулу...

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя.

Як вбачається, з наказу про
звільнення позивача, його звільнено 02.10.2007
року і до теперішнього часу строк його вимушеного прогулу становить 7 місяців і 12 днів, середньомісячна заробітна плата
його відповідно до довідки про заробітну плату від 21.11.2007 року  становить 983 грн.
Таким чином, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу
позивача становить 7
міс.12. днів х 983 грн.= 7306 грн. 97 коп.

Моральні страждання позивача
полягають в переживанні із-за  звільненням з роботи.

Виходячи з вищенаведеного, суд
вважає, що слід визнати незаконними та відмінити накази № 128 від
02.10.2007 року та № 346/к від 02.10.2007 року директора ДП Мокрянського ЛМГ
про звільнення ОСОБА_1із займаної посади майстра лісу ДП Мокрянського ЛМГ.,
поновити позивача на посаді майстра лісу ДП Мокрянського ЛМГ,  днем 2 жовтня 2007 року, стягнути з ДП
Мокрянського ЛМГ на його користь середньомісячну заробітну плату за час
вимушеного прогулу в сумі 7306.97 гривень та 1000 гривень моральної шкоди, яка на думку суду є достатньою для
відновлення його моральних страждань.

Керуючись ст. 60 ч. 1, ст. ст. 213-215 ЦПК України, ст. ст. . 41 ч.
1 п. 2 ,
235 ч.ч.1,2, ст. 237-1  КЗпП
України,

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити.

Визнати
незаконними та відмінити накази № 128 від 02.10.2007 року та № 346/к від
02.10.2007 року директора ДП Мокрянського ЛМГ про звільнення ОСОБА_1із займаної
посади   майстра лісу ДП Мокрянського
ЛМГ.

Поновити
ОСОБА_1 на посаді майстра лісу ДП Мокрянського ЛМГ,  днем 2 жовтня 2007 року.

Стягнути
з ДП Мокрянського ЛМГ в користь ОСОБА_1середньомісячну заробітну плату за час
вимушеного прогулу в сумі 7306.97 гривень та 1000 гривень моральної шкоди.

Допустити
негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі..

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський
районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з
подальшим поданням апеляційної скарги протягом 20 днів.

Суддя
В.В. Чопик