Справа
№ 2-11/2008 рік
РІШЕННЯ

ИМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 березня 2008 року
Криворізький
районний суд

Дніпропетровської
області

в складі:        судді                                                 -
Савіної Г.О.

при секретарі                                   - Дзиговській
Т.Б.

позивача-відповідача

ОСОБА_1                             - ОСОБА_4

-
ОСОБА_6

відповідача - позивавча

ОСОБА_2 - ОСОБА_5.

представника
Широківської

сільської ради                                 - Рижової Т.Д.

.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за первісним  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ї особи
Широковської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області  про витребування майна із чужого незаконного
володіння та відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_1, Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської
області, товарної біржі «Куратор» про визнання протоколу проведення біржових
торгів № 2 від 09.02.2006 року щодо продажу нерухомого майна та договору
купівлі-продажу нерухомого майна недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2006 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з первісним позовом до ОСОБА_2 про захист права
власності від порушень.

12.02.2007 року та 11.01.2008 року позивач уточнила свої
позовні вимоги і на підтвердження яких посилалася на те, що згідно договору
купівлі-продажу  від 09.02.2006 року,
посвідченого нотаріально, вона є власником нежитлового приміщення, яке
складається: з будівлі контори А-1 розміром 19,7х12, 45 м, добудови «а» -
2,65х12,45 м., добудови «а1» - 2,35х4,32 м, розташованого в с. Широке, вул.
Ленінського Комсомолу, 1-б Криворізького району Дніпропетровської області.

Нежитлове приміщення придбане нею, як фізичною особою, для
заняття підприємницькою діяльністю.

15.03.2006 року вона уклала з Широківською сільською радою
Криворізького району договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,06 га
на 5 років, яка знаходиться за тією ж адресою, що і належне їй нежитлове
приміщення.

На підставі договору оренди № 1а від 01.02.2005 року це
приміщення орендував відповідач ОСОБА_2

01.02.2006 року строк дії цього договору оренди закінчився.
09.02.2006 року вона стала власницею спірного нежитлового приміщення, проте
ОСОБА_2 категорично відмовився звільнити спірне нежитлове приміщення, не
зважаючи на те, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від
17.04.2006 року йому було відмовлено в задоволені позову про визнання недійсним
рішення № 3 від 20.01.2006 року виконкому Широківської сільської ради
Криворізького району про продаж нежитлового приміщення, тому позивач вважає, що
це ще раз свідчить про правомірність придбання нею нежитлового приміщення, а
відповідач повинен звільнити належне їй нежитлове приміщення, у зв»язку з чим
просила у судовому порядку витребувати нежитлове приміщення з незаконного
володіння ОСОБА_2 і передати їй це приміщення в натурі.

Неправомірними діями відповідача їй було спричинено
матеріальну шкоду, оскільки вона була позбавлена змоги використовувати своє
майно для отримання доходів від підприємницької діяльності або здавати його в
оренду. Відповідач за оренду даного приміщення на підставі п. 2 договору № 1а
від 01.02.2005 року сплачував Широківській сільській раді Криворізького району
орендну плату в сумі 107,82 грн. за місяць, тому останнім їй було завдано
збитків на загальну суму 1 293,84 грн. за період з 13.02.2006 року по
13.02.2007 року, виходячи з розрахунку 107,82 грн. 12 місяців, яку позивач
просила стягнути з відповідача на її користь.

Позивач також вважає, що своїми діями ОСОБА_2 завдав їй
моральну шкоду, яка полягає в тому, що протиправно захопивши її майно,
відповідач принижує її ділову репутацію, честь та гідність як громадянина,
порушив її нормальні життєві зв»язки та стосунки з близькими і друзями,
спонукає її захищати свої конституційні права у суді, що спричинило моральні
страждання. На відшкодування моральної шкоди позивач просила стягнути на її
користь з відповідача 5 000 грн., а також судові витрати у розмірі 348,00 грн.

В судовому засіданні представники позивача уточнені позовні
вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник позов не визнали,
посилаючись на те, що виконком
Широківської сільської ради Криворізького району в порушення закону
прийняв незаконнне рішення про продаж нежитлового приміщення, яке знаходилося
на підставі договорів оренди в його оренді і в оренді його дружини ОСОБА_3, як
і земельна ділянка під нежитловим приміщенням та біля нього. Строк дії цих
договорів оренди не закінчився до цього часу, а тому вважає, що оскільки діями
позивача і Широківської сільської ради Криворізького району грубо було порушено
його конституційні права, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає та просив суд
відмовити їй в задоволені позову.

30.06.2006 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з
зустрічним позовом, який 30.07.2007 року ОСОБА_2 уточнив і на підтвердження
якого позивачі посилалися  на те, що з
1999 року вони являються приватними підприємцями.

25.03.2002 року між Широківською сільською радою
Криворізького району та ОСОБА_2 було укладено договір оренди на частину
спірного нежитлового приміщення (за вище вказаною адресою) площею 183 м.кв.
терміном до 25.03.2007 року, між сільською радою та ОСОБА_3 - договір оренди на
частину цього ж нежитлового приміщення площею 60 м. кв. терміном до 25.03.2008
року. Загальна площа 2-х договорів оренди складає 243 м кв., тобто площу всієї
будівлі. В об»єкти договорів оренди нежитлового приміщення входила і додаткова
земельна ділянка розташована біля будівлі.

Нежитлове приміщення вони використовували як кафе-бар
«Караказа», відремонтували  його і
підвели до нього воду.

В порушення законодавства про порядок приватизації
комунального майна, а саме Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні», наказу Фонду державного майна України від 30.06.1999 року № 1477 «Про
затвердження Положення про порядок відчуження основних засобів, що є державною
власністю», наказу Фонду державного майна України від 22.09.2000 року № 1976
«Про затвердження Положення про продаж на аукціоні, за конкурсом основних
засобів, що є державною власністю», Широківська сільська рада Криворізького
району без вирішення питання про умови та порядок продажу майна прийняла
рішення № 294 від 09.01.2006 року про доцільність продажу і згоду на продаж
спірного нежитлового приміщення та підписала договір на проведення біржових
торгів з товарною біржею «Куратор».

09.02.2006 року було проведено біржові торги спірної будівлі
з грубим порушенням указаних законів, оскільки інформацію про продаж майна не
було опубліковано в засобах масової інформації, не було зроблено про це і
об»яви за 30 днів до аукціону, не було проведено оцінку об»єкту не пізніше 6-ти
місяців до її продажу.

Згідно протоколу № 2 від 09.02.2006 року спірне нежитлове
приміщення було продано ОСОБА_1 яка була єдиним покупцем при продажу цього
майна на аукціоні.

Зважаючи на допущені порушення законодавства при проведенні
купівлі - продажу спірного майна між товарною біржею та ОСОБА_1 та наявне
порушення їх законних прав, як орендарів спірного об»єкту нерухомості і
земельної ділянки під ним та біля нього, які добросовісно та відкрито користувалися
майном, яке належало Широківській сільській раді Криворізького району на
протязі 12 років, якою незаконно в односторонньому порядку було розірвано
договір оренди на об»єкт з ОСОБА_2, а вони на підставі ст. 344 ЦК України, за
набувальною давністю, набули право власності на це нежитлове приміщення та на
земельну ділянку на підставі відповідного закону, тому позивачі просили визнати
протокол проведення біржових торгів № 2 від 09.02.2006 року на товарній біржі
«Куратор» м. Кривого Рогу щодо продажу спірного об»єкту недійсним та за
наведених підстав визнати  і договір
купівлі - продажу майна від 09.02.2006 року між територіальною громадою в особі
Широківської сільської ради Криворізького району та ОСОБА_1, зареєстрований за
№ 1408 недійсним і зобов»язати сторони повернути все отримане по договору.

В судовому засіданні позивачі та представник позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_5. позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити його.

Представники відповідача зустрічний позов не визнали,
посилаючись на те, що спірне майно ОСОБА_1 придбала на законних підставах,
договір купівлі - продажу оформлено нотаріально, права і інтереси позивачів
порушено не було, вони достовірно і заздалегідь були повідомлені про
виставлення спірного майна на продаж. Вимагаючи визнання проведення торгів на
товарній біржі  і договору купівлі -
продажу нежитлового приміщення недійсними, позивачі посилаються на
законодавство, яке стосувалося державного майна, а спірне майно належало до
комунальної власності, крім того Накази ФДМ України та Законом України «Про
власність» втратили чинність, а тому просили в позові позивачам відмовити.

Представник 3-ї особи по первісному позову та відповідача по
зустрічному позову  - Широківської
сільської ради Криворізького району просив первісний позов задовольнити, а в
задоволені зустрічного позову позивачем відмовити, пояснивши, що договори
оренди нежитлового приміщення та земельної ділянки між подружжям ОСОБА_2  та Широківською сільською радою Криворізького
району на момент продажу майна не діяли, позивачі завчасно сільською радою були
сповіщені про виставлення об»єкту нерухомості на продаж, але на свій розсуд не
скористалися можливістю прийняти участь в біржових торгах з метою придбати це
майно при проведенні аукціону, тому до цього часу безпідставно володіють
майном, яке по закону належить ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, їх представників та оцінивши
надані ними докази та заперечення, суд дійшов висновку, що первісний позов
підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід
відмовити на підставі слідуючих доказів.

Як вбачається із довідки Широківської сільської ради
Криворізького району Дніпропетровської області нежитлове приміщення (в минулому
приміщення сільської ради) за адресою с. Широке, вул. Ленінського Комсомолу,
1б, на момент продажу знаходилося на балансі сільської ради за № 1 і
відносилося до основних засобів (а.с. 153), на яке 29.11.2005 року
територіальній громаді Широківської сільської ради було видано свідоцтво про
право комунальної власності і яке складалося з будівлі контори літ. «А-1»,
загальною площею 290,9 м. кв., добудови літ. «а1» розміром 2,65х12,45 м.,
добудови розміром 2,35х4,32 м., та було внесено до єдиного реєстру права
власності на нерухоме майно (а.с. 162, 163).

Згідно п. 30 ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року із змінами та
доповненнями, до компетенції сільської ради (виключно на пленарному засіданні)
входить вирішення питання (прийняття рішення) щодо відчуження відповідно до
закону комунального майна.

У відповідності з вимогами вказаного закону згоду на
терміновий продаж нежитлового приміщення, розташованого за адресою: с. Широке
вул. Ленінського Комсомолу, 1-б, було надано рішенням № 294 від 09.01.2006
року, прийнятим Широківською сільською радою Криворізького району
Дніпропетровської області четвертого
скликання 25-ї сесії (а.с. 89), проти чого не заперечували відповідачі
за первісним позовом і на підставі цього рішення сільської ради постановою
Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2006 року було
відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні адміністративного позову про визнання
недійсним рішення № 3 від 20.01.2006 року виконкому Широківської сільської ради
Криворізького району про продаж спірного нежитлового приміщення (а.с. 88-89).

26.01.2006 року приватний підприємець ОСОБА_2 одержав від
Широківської сільської ради Криворізького району письмове повідомлення про
виставлення на продаж через товарну біржу «Куратор» об»єкту нерухомості, який
він орендував під кафе-бар «Караказа»  та
про те, що йому надано першочергове право придбання цього приміщення (а.с. 22).

Згідно протоколу № 2 від 09.02.2006 року проведення біржових
торгів спірне нежитлове приміщення за  49
868,57 грн. придбала ОСОБА_1 (а.с. 115).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наполягали на визнанні цього протоколу
недійсним, посилаючись на Закон України «Про власність», Накази ФДМ України від
30.07.1999 року № 1477 та від 22.09.2000 року № 1976, що задоволенню не
підлягає, оскільки ці накази стосувалися порядку продажу на аукціоні, за
конкурсом державного майна, в той час як ОСОБА_1 придбала майно, що належало
колективній власності. Більше того, ці Накази ФДМ та Закон України «Про
власність» втратили чинність.

09.02.2006 року між територіальною громадою в особі
Широківської сільської ради Криворізького району - продавцем та ОСОБА_1 -
покупцем було укладено договір купівлі - продажу спірного нежитлового
приміщення, нотаріально посвідченого, внесеного до державної реєстрації (а.с.
161, 21) і який відповідає вимогам ст. ст. 203, 208, 209, 210,  655, 657 ЦК України, підстав припинення права
власності ОСОБА_1 на цей об»єкт, передбачених ст. 346 ЦК України не має, а тому
в позові подружжя ОСОБА_2  про визнання
цього договору недійсним слід відмовити.

Ствердження позивачів по зустрічному позову про те, що відчуженням
сільською радою ОСОБА_1 нерухомого майна, яким вони добросовісно володіли
протягом 12 років і згідно ст. 344 ЦК України набули право власності на це
майно, як і на земельну ділянку, за набувальною давністю, було порушено їх
конституційні права, суд до уваги не бере, оцінює їх критично, оскільки вони
суперечать вимогам закону. По-перше, ст. 344 ЦК України, в якій мова йде про
набуття права власності за набувальною давністю на нерухоме майно за особою,
яка добросовісно заволоділа чужим  майном
і продовжує відкрито безперервно володіти цим майном, як своїм власним протягом
10 років, а власник майна тривалий час не виявив наміру визнати річ своєю,
тобто погодився з її втратою. Подружжя ж ОСОБА_2 спірним нерухомим майном, яке
спочатку знаходилося на балансі сільської ради, а потім її власником стала
територіальна громада, добросовісно не заволоділи та не володіли ним, а лише
використовували його на підставі договорів оренди.

По-друге, жоден договір оренди нерухомого майна та земельної
ділянки, укладений між Широківською сільською радою та ОСОБА_2 і ОСОБА_3, в
тому числі і договори між ними, строк дії яких закінчується 25.03.2007 року та
25.03.2008 року (без підпису на ньому ОСОБА_3) не пройшов державної реєстрації,
а тому вони згідно ст. ст. 18, 20  Закону
України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року № 161-ХІV із змінами і
доповненнями, ст. ст. 203 ч. 4, 208, 210, 215 ч. 2 ЦК України є нікчемними
правочинами, встановленими законом, які не створюють юридичних наслідків, крім
тих, що пов»язані з їх недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України), а тому на
підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Ст. ст. 386, 387 ЦК України передбачено, що власник; який має
підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню, або з вимогою про витребування свого майна від особи, яка
незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, з правом на
відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Оскільки відповідач по первісному позову ОСОБА_2 добровільно
не бажає повернути ОСОБА_1 належне їй майно, тому в судовому порядку слід це
майно витребувати з його незаконного володіння та передати його в натурі
власнику ОСОБА_1, а також стягнути з відповідача на її користь на відшкодування
майнової шкоди 1 293,84 грн., пов»язаної з неможливістю за вказаних обставин,
використовувати позивачкою об»єкт нерухомості шляхом передачі його в оренду, в
період з 12.02.2006 року по 13.02.2007 року, виходячи з розрахунку: 107,82 грн.
(орендна плата об»єкту за місяць, яку сплачував відповідач сільській раді) х 12
місяців (з 12.02.2006 року до 13.02.2007 року - період незаконного володіння
відповідачем майном позивача).

Суд також вважає, що діями ОСОБА_2 позивачу було спричинено і
моральну шкоду, пов»язану з моральними стражданнями, внаслідок приниження
ділової репутації, позивача, порушенням її моральних життєвих зв»язків та з
урахуванням всіх обставин по справі, розмір цих збитків суд призначає в сумі 1
000 грн. В задоволені решти цього позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі ст. 84 ЦПК України з ОСОБА_2 слід стягнути на
користь ОСОБА_1 судові витрати - 318 грн. по сплаті держмита та 30,00 грн. на
відшкодування витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у
суді.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 60,
208, 209, 212, 314, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 210, 215 ч. 2, 236, 320 ч. 1,
386, 387 ЦК України, ст. ст. 15, 18, 20 Закону України «Про оренду землі» від
06.10.1998 року № 161-ХІV, Законом України «Про місцеве самоврядування в
Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року із змінами і доповненнями, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Зобов»язати ОСОБА_2 повернути
ОСОБА_1 нерухоме майно, розташоване в с. Широке, вул. Ленінського Комсомолу,
1-б, Криворізького району, яким він володіє незаконно і яке належить на праві
приватної власності ОСОБА_1 та складається: з будівлі контори А-1 розміром
19,7х12,45 м, добудови «а» розміром 2,65х12,45 м, добудови «а1» розміром
2,35х4,32 м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 1293 (одну тисячу дев»яносто три) грн. 84 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позову ОСОБА_1
відмовити.

В позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської
області, товарної біржі «Куратор» про визнання недійсними протоколу проведення
біржових торгів № 2 від 09.02.2006 року та договору купівлі-продажу № 1408 від
09.02.2006 року нерухомого майна, розташованого в с. Широке, вул. Ленінського
Комсомолу, 1-б, Криворізького району Дніпропетровської області - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат: 318 (триста вісімнадцять) грн. - по
сплаті державного мита та 30 (тридцять) грн. - витрати на інформаційне технічне
забезпечення судового розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області  через районний
суд протягом двадцяти днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, яке
подається сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом
десяти днів без подачі заяви на апеляційне оскарження рішення суду з дня його
проголошення.

Суддя