УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2008 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,

Лященко  Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, за касаційними скаргами  ОСОБА_2 та ОСОБА_3на рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської області від 29 листопада 2006 року,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

У серпні 2005 року ОСОБА_1 пред'явив в суді
позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Зазначав, що 1 квітня 2004 року о 18 годині водій
ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ-1102, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул.
Грушевського в м. Коростені в напрямку центра міста, здійснюючи поворот наліво виїхав
на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем               ГАЗ-3110, номерний знак НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3, що рухався в зустрічному напрямку, який в свою чергу в
результаті зіткнення виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з
автомобілем ВАЗ-2106, номерний знак НОМЕР_3, під керуванням позивача.

Дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) сталася з вини
водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які порушили Правила дорожнього руху.

5 квітня 2004 року Коростенським МРВ було порушено
кримінальну справу по факту дорожньо-транспортної пригоди за ознаками злочину,
передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

У результаті ДТП автомобіль  ВАЗ-2106 отримав механічні ушкодження, чим
позивачу було заподіяно матеріальну шкоду та моральну шкоду.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив стягнути з
відповідачів в солідарному порядку 3 046 грн. 83 коп. матеріальної шкоди, 4 000
грн. моральної шкоди, 150 грн. витрат на проведення експертизи.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської
області від 16 січня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 29 листопада 2006 року, позов ОСОБА_1 задоволено
частково: стягнуто на його користь в солідарному порядку з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 3
046 грн. 83 коп. матеріальної шкоди, 2 000 грн. моральної шкоди, 150 грн.
витрат на проведення експертизи.

У касаційних скаргах відповідачі просять скасувати
постановлені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в зазначеному розмірі, суд
першої інстанції виходив з того, що ДТП 1 квітня 2004 року, у результаті якої
зіткнулися автомобілі ЗАЗ-1102, ГАЗ-3110, ВАЗ-2106,  сталася з вини водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
тому відповідачі повинні відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну та
моральну шкоду.

Цей висновок суду відповідає дійсним обставинам справи,
зібраним доказам і вимогам ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177, 1187 ЦК України.

Проте, покладаючи обов'язок відшкодувати шкоду в
солідарному порядку, суд першої інстанції припустився помилки, застосовуючи
принцип солідарної відповідальності.

Для настання солідарної відповідальності при заподіянні
шкоди злочином, вчиненим двома або кількома особами, необхідно встановити
спільний намір співучасників заподіяної шкоди. Солідарну відповідальність по
відшкодуванню шкоди несуть особи, діяння яких були об'єднані спільним злочинним
наміром, а заподіяна ними шкода стала наслідком їх спільних дій.

Однак цих обставини суд не з'ясував і в рішенні не встановив спільний намір співучасників заподіяної шкоди.

Поза увагою суду залишилися вимоги ст. 1188 ЦК України
відповідно до якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди,
розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що
мають істотне значення.

З огляду на викладене постановлені судами рішення не
можна визнати законними та обґрунтованими й вони підлягають скасуванню, а
справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_2та ОСОБА_3задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16
січня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 29
листопада 2006 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд у суд першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка