У х в а л а

і м е н е м
у к р а  ї н и

21 квітня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:           Лященко Н.П.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні квартирою та виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення апеляційного суду Донецької області від 5 липня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1. звернулася в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від                   22 травня 1997 року їй
належить 1/10 частина квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_4- 9/10 частин вказаної
квартири, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16
жовтня 1998 року, після смерті колишнього чоловіка позивачки, ОСОБА_5.

З 2003 року у спірній квартирі мешкає ОСОБА_2 із дружиною ОСОБА_3, на
підставі довіреності наданої ОСОБА_4. на право користування і проживання в
належній їй частині квартири.

Позивачка вважала, що її права, як власника при цьому були порушені,
оскільки ОСОБА_4. розпорядилась квартирою, яка належить їм на праві спільної
часткової власності, без її згоди. Крім того, відповідачі чинять їй перешкоди у
користуванні квартирою, не дають ключі від вхідних дверей.

Рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 20 березня 2007 року
позов ОСОБА_1. задоволено. Виселено ОСОБА_2 і ОСОБА_3. з квартири АДРЕСА_1у без
надання іншого жилого приміщення. Зобов'язано їх передати ОСОБА_1. ключі від
квартири і не чинити їй перешкод у користуванні нею.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 5 липня 2007 року рішення
районного суду змінено, відмовлено ОСОБА_1. у задоволенні вимог про виселення
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 із вказаної квартири. В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі
ОСОБА_1. просить скасувати рішення ухвалене судом апеляційної інстанції й
залишити в силі рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні
позовних вимог про виселення,  посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 5 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                                         Лященко Н.П.

Пшонка М.П.