Справа № 22-49108
Головуючий в 1 інстанції: Бокій В.Ю.
Доповідач: Хилевич С.В.
26 травня 2008 року                                           м.
Колегія суддів Апеляційного суду
Рівненської області в складі:
головуючого - судді: Оніпко О.В.
суддів: Мельника Ю.М., Хилевича С.В.,
при секретарі судового засідання Демчук
за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4
(одночасно є представником ОСОБА_5), представників сторін - адвокатів ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
рішення  Рівненського районного суду від
26 лютого 2008 року в справі за позовом ОСОБА_3, заявленого ОСОБА_1, до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним та за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням
Рівненського районного суду від 26 лютого 2008 року в позові відмовлено.

Не
погодившись із рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, де
покликаються на невідповідність висновків суду обставинам справи та
неправильність застосування норм матеріального права.

Обґрунтовуючи
скаргу, зазначали, що на момент укладення оспорюваного договору ОСОБА_3
знаходилась у стані фактичної дієздатності. Натомість суд першої інстанції
прийшов до помилкового висновку про її юридичну дієздатність, а тому й про безпідставність
спору.

Судом
також не застосовано положень ст. 225 ЦК України, згідно з чим правочин, який
дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення
своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним
за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні
права або інтереси порушені.

Просили
скасувати рішення, що оскаржується, та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і представник - адвокат ОСОБА_6,
підтримавши апеляційну скаргу, надали пояснення в межах її доводів.

ОСОБА_4
та представник - адвокат ОСОБА_7, заперечуючи проти апеляційної скарги,
покликалися на її безпідставність.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, які беруть участь в справі, і з'явились в судове
засідання, перевіривши матеріали справи й доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про її часткове задоволення.

Відмовляючи
в позові, суд першої інстанції виходив із його безпідставності, оскільки в
момент укладення оспорюваного договору ОСОБА_3 була фізично і психічно
дієздатною.

Між
тим, з таким висновком суду першої інстанції неможливо погодитись, виходячи з
такого.

З
матеріалів справи вбачається, що позов ОСОБА_3 пред'явлено 10 лютого 2008 року
ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреності (а.с. 8).

Зі
свідоцтва про смерть та із пояснень осіб, які беруть участь у справі, видно, що
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Згідно
із п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у
разі смерті особи, яка видала довіреність. Таким чином, правомочність
представництва інтересів ОСОБА_3 ОСОБА_1 у справі втратило чинність у зв'язку
із таким фактом.

Відповідно
до п. 5 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо після смерті фізичної особи, яка є однією із сторін у справі,
спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а п. 6 ст. 205 цього
Кодексу передбачено - як підставу для закриття провадження у справі - смерть
фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини
не допускають правонаступництва.

Встановлено,
що спірні правовідносини правонаступництво допускають, однак можливий
правонаступник до участі у справі не вступив, а тому і втратив таке право.

Провівши
системний аналіз зазначених норм процесуального права та беручи до уваги
обставини справи, колегія суддів прийшла до висновку про закриття провадження у
справі з наведених підстав.

Враховуючи
порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування
рішення, рішення, що оскаржується, підлягає скасуванню із закриттям провадження
у справі.

Керуючись
ст. 303, п. 4 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 310, ст.ст. 313-314, 315, 324, 325 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
Рівненського районного суду від 26 лютого 2008 року - скасувати, а провадження
у справі позовом ОСОБА_3, заявленого ОСОБА_1, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
договору дарування недійсним - закрити.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення
суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду можуть бути оскаржені
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
ухвалою апеляційного суду чинності.

Головуючий:

Судді: