Справа  №22-ц-517 / 2008 р.                                            Головуючий у 1-ій інстанції Котенко
Категорія  26                                                                     Суддя-доповідач Гагін М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 квітня 2008 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого -
Маслова В.О.

суддів - Кононенко О.Ю., Гагіна М.В.

з участю
секретаря судового засідання -  Рой Я.М.

та осіб,
які беруть участь у справі - позивачаОСОБА_1., її представника - ОСОБА_2.,
представника відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Суми - Андрющенка В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду  Сумської області цивільну справу за
апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Суми

на  рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 21 лютого2008 року

у справі за
позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Суми, третя особа: Відкрите акціонерне товариство «Сумське НВО ім. М.В.
Фрунзе», про стягнення моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2007
рокуОСОБА_1. звернулася до суду із вказаним позовом, свої вимоги мотивуючи тим,
що з 04 грудня 1962 року по 01 грудня 1997 року вона працювала машиністом крана
IV розряду цеху № 1 ВАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе». В
результаті роботи з підвищеним рівнем виробничного шуму, пилу, вона отримала
професійне захворювання у вигляді хронічного обструктивного бронхіту пилової
етиології І-ІІ ст. у фазі нестійкої ремісії, емфіземи легень І-ІІ ст.,
дихальної недостатності І-ІІ ст. Причиною професійного захворювання є
проведення робіт в умовах підвищеного рівня пилу та загазованості. Відповідно
до акту огляду МСЕК від 10 серпня 2003 року ступінь втрати професійної
працездатності становить 25% безстроково. Вплив шкідливих виробничих факторів
призвів до заподіяння моральної шкоди, яка проявлялася у порушенні нормальних
життєвих зв'язків, постійних хворобах, необхідності лікування, обмеженнях в
життєдіяльності, звичках, бажаннях. У зв'язку з цим просила стягнути з
відповідача на її користь 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням суду
від 21 лютого 2008 року частково задоволено позовОСОБА_1.: стягнуто з відповідача
на її користь 2 800 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, в іншій
частині позову відмовлено за необгрунтованістю.

В
апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Суми просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимогОСОБА_1. відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення
для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

При цьому
посилається на те, що відповідачем вже виплачена позивачу одноразова допомога,
яка за своєю суттю компенсує моральний аспект страхового випадку та щомісячно
сплачується сума втраченого заробітку.

Вказує, що
пунктом 44 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» з 01 січня
2008 року припинено відшкодування Фондом моральної (немайнової) шкоди
застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку,
і оскільки спірні правовідносини продовжують існувати між сторонами, суд мав
керуватися нормами права, чинними на момент ухвалення рішення.

Вважає, що у
відповідності до ст. 22 Конституції України, при розгляді даної справи доцільно
застосовувати положення ст. ст. 1167,1168 ЦК України.

ОСОБА_1у
запереченнях на апеляційну скаргу зазначає, що рішення суду є обґрунтованим і
відповідає вимогам чинного законодавства. Тому просила суд відхилити апеляційну
скаргу, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах  доводів апеляційної скарги, вважає
за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Судом першої
інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1. з 04 грудня 1962 року по 01 грудня
1997 року працювала у ВАТ «Сумське НВО ім.М.В. Фрунзе» машиністом крану
(кранівником) на гарячих дільницях робіт (а.с. 3-6).

Актом огляду
МСЕК від 18 вересня 2003 року позивачці
встановлено 25 % втрати професійної працездатності безстроково. У неї
виявлено професійне захворювання у вигляді хронічного обструктивного бронхіту
пилової етиології І-ІІ ст. у фазі нестійкої ремісії, емфізема легень І-ІІ ст.,
дихальна недостатність І-ІІ ст. Причиною професійного захворювання є негативний
вплив шкідливих факторів виробництва - підвищені рівні пилу та загазованості
(а.с. 7).

Згідно з
висновком медико - соціальної експертизи (а.с. 35 - 36)  у позивача відсутні ознаки моральної шкоди в
результаті професійного захворювання.

Задовольняючи
частково позовОСОБА_1., місцевий суд, виходив з того, що позивачу завдано
моральної шкоди і право на її відшкодування
виникло у 2003 році, тому до спірних правовідносин слід застосовувати
закон, що діяв на час їх виникнення.

Проте, з таким
висновком цілком погодитися не можна, оскільки місцевим судом порушені норми
матеріального права, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення - про
відмову у задоволенні позову.

Дійсно, з
моменту настання страхового випадку - встановлення МСЕК 18 вересня 2003
рокуОСОБА_1. втрати 25% професійної працездатності - у відповідача виник
обов'язок надання потерпілому соціальних послуг та виплат, передбачених ч. 1
ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», у тому числі і на грошову суму за моральну
шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди.

Таким чином,
враховуючи зміст статей 13, 14, 21 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», та відповідно
до загальних засад цивільно - правової відповідальності обов'язковому
з'ясуванню підлягає вирішення питання про наявність моральної шкоди та чи
передбачає відповідне законодавство відшкодування такої шкоди при даному виді
правовідносин, оскільки наявність страхового випадку не є безумовною підставою
для відшкодування моральної шкоди.

Як вже
зазначалось,ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної
шкоди тільки у жовтні 2007 року.

Відповідно до ч.
1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених актом
цивільного законодавства.

В той же час
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав
чинності  з 20 березня 2007 року, внесені
зміни до абз. 4 ст. 1, підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частини 3
статті 28 та частини 3 статті 34 зазначеного закону, згідно яких у Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України відсутній обов'язок відшкодовувати потерпілим моральну
шкоду у разі встановлення професійного захворювання.

Крім того,
пунктом 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» внесені
зміни і до п. 3 розділу ХІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», згідно яких припинено з 1 січня 2008 року відшкодування
моральної шкоди незалежно від часу настання страхового випадку.

З огляду на
зазначене, у місцевого суду не було правових підстав задовольняти позов за
відсутності у відповідача цивільного обов'язку з відшкодування моральної шкоди
у разі встановлення професійного захворювання.

За таких
обставин, апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Суми слід задовольнити, а рішення місцевого суду у даній справі
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись
ст.ст.  304, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.
309, 313, ч. 2 ст. 314, 316, 317,  319
ЦПК України судова колегія судової палати ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми
задовольнити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м.Суми від 21 лютого 2008 року  скасувати та ухвалити нове рішення, яким
відмовитиОСОБА_1 у задоволенні позову до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Суми про стягнення моральної шкоди.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:
Маслов В.О.

Судді: Кононенко
О.Ю., Гагін М.В.