У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 квітня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Головуючого - Сеніна Ю.Л.,

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,   Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Полтавській області, головного управління Державного казначейства України в
Полтавській області про визнання дій неправомірними, захист честі, гідності,
ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У червні 2007
рокуОСОБА_1звернувся до суду з зазначеним позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській області, посилаючись на те, що з грудня
1981 року по травень 2005 року він проходив службу в органах внутрішніх справ,
за весь період служби мав тільки заохочення, однак його було звільнено з роботи
і з метою дискредитації 22 травня 2007 року відповідач через засоби електронної
пошти та службовим телеграфом в оперативному зведенні № 13/1748 розповсюдив
інформацію, яка не відповідає дійсності, порочить його честь, гідність та
ділову репутацію, неправомірними діями відповідача йому заподіяна моральна
шкода.

Позивач просив визнати
неправомірними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Полтавській області щодо оприлюднення та розповсюдження 22 травня  2007 року в оперативному зверненні № 13/1748
недостовірної інформації, а саме з текстом: “22.05.2007 р. до РВ звернувся
ОСОБА_2, 1972, директор ПП “Благочинне”, мешканець с. Глинська Сумської обл.
про те, що 25.07.2006 р. начальник кримінальної міліції ПМУ УМВС України в
Полтавській обл. підполковник міліції
ОСОБА_3, 1961, (в ОВС - з 21.12.1981 р.; в займаній посаді - з 7.05.2005
р.; звільнений з ОВС - 7.03.2007 р. за ст. 65 п. А), разом з начальником відділення
боротьби з груповими злочинними проявами ВКР ПМУ майором міліції ОСОБА_4, 1978,
(в ОВС - з 15.08.1995 р., в посаді - з 5.11.2003 р.) та оперуповноваженим
контрольно-методичного відділення ВКР ПМУ лейтенантом міліції ОСОБА_5, 1985, (в
ОВС - з 14.08.2001 р., в посаді - з 1.05.2006 р.), мешк. м. Полтави,
зловживаючи довірою, підкинули йому в кишеню наркотичну речовину, після чого
доставили його в ПМУ, де, за допомогою наручників, катували та погрожували
фізичною розправою, примушуючи підписати неправдиве зізнання. Матеріали за вих.
№ 8949 направлені до прокуратури м. Полтави для прийняття рішення. 1511.”,
визнати зазначені відомості такими, що не відповідають дійсності, порочать його
честь, гідність та ділову репутацію, зобов'язати відповідача спростувати
неправдиву інформацію та публічно вибачитися перед ним в засобах масової
інформації, а також стягнути 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Судом до участі в
справі як відповідача залучено головне управління Державного казначейства
України в Полтавській області.

Рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави від 10 серпня 2007 року позов задоволено частково,
постановлено визнати незаконними дії керівництва Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській області щодо оприлюднення та
розповсюдження недостовірної інформації 22 травня 2007 року по УМВС України в
Полтавській області, органах прокуратури, УСБУ в Полтавській області,
Полтавській обласній раді, Полтавській обласній державній адміністрації у вигляді
оперативного зведення № 13/1748 з текстом: “22.05.2007 р. до РВ звернувся
ОСОБА_2, 1972, директор ПП “Благочинне”, мешканець с. Глинська Сумської обл.
про те, що 25.07.2006 р. по вул. Сакко, 167 начальник кримінальної міліції ПМУ
УМВС України в Полтавській обл. підполковник міліціїОСОБА_3, 1961, (в ОВС - з
21.12.1981 р.; в займаній посаді - з 7.05.2005 р.; звільнений з ОВС - 7.03.2007
р. за ст. 65 п. А), разом з начальником відділення боротьби з груповими
злочинними проявами ВКР ПМУ майором міліції ОСОБА_4, 1978, (в ОВС - з
15.08.1995 р., в посаді - з 5.11.2003 р.) та оперуповноваженим
контрольно-методичного відділення ВКР ПМУ лейтенантом міліції ОСОБА_5, 1985, (в
ОВС - з 14.08.2001 р., в посаді - з 1.05.2006 р.), мешк. м. Полтави,
зловживаючи довірою, підкинули йому в кишеню наркотичну речовину, після чого
доставили його в ПМУ, де, за допомогою наручників, катували та погрожували
фізичною розправою, примушуючи підписати неправдиве зізнання. Матеріали за вих.
№ 8949 направлені до прокуратури м. Полтави для прийняття рішення. 1511.”,
постановлено визнати зазначені відомості такими, що не відповідають дійсності,
порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1., зобов'язати керівництво
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області
спростувати таку неправдиву інформацію шляхом направлення повідомлення про її
спростування на адресу УСБУ в Полтавській області, прокуратури Полтавської
області, Полтавської обласної ради, Полтавської обласної державної
адміністрації, зобов'язати керівництво Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Полтавській області публічно вибачитися за факти порушень прав
ОСОБА_1. в газеті “Зоря Полтавщини”, стягнути з Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській області на користь позивача 6000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Апеляційного
суду Полтавської області від 11 жовтня 2007 року рішення суду першої інстанції
в частині покладення на Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Полтавській області обов'язку публічного вибачення в газеті “Зоря Полтавщини”
скасовано і постановлене в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні
таких позовних вимог ОСОБА_1., а також постановлено виключити з мотивувальної
та резолютивної частини рішення посилання на визнання дій керівництва
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області
незаконними; в решті рішення суду першої інстанції залишене без змін.

У касаційній скарзі Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області просить скасувати
ухвалені в справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відомості,
які позивач просив визнати недостовірними, містяться в оперативному зведенні Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській області № 13/1748  за 22 травня 2007 року.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив із того, що відомості в оперативному зведенні не відповідають
дійсності, порочать честь, гідність та ділову репутації ОСОБА_1. й були
розповсюджені відповідачем з метою дискредитації ОСОБА_1.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті
277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право
на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Виходячи з наведеного, при
розгляді справи з'ясуванню підлягають наступні обставини: чи поширені
відомості, про спростування яких пред'явлений позов, чи порочать вони честь,
гідність або ділову репутацію позивача та чи відповідають дійсності.

Заперечуючи проти позову, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області
посилалося на те, що відомості в оперативному зведенні за 22 травня 2007 року №
13/1748 не є недостовірними чи такими, що поширені, оскільки в зведенні  йдеться мова про факт звернення громадянина
ОСОБА_6 до Ленінського РВ ПМУ УМВС з інформацією про дії співробітників органів
внутрішніх справ, що підпадають під ознаки злочину, ОСОБА_2 при подачі такої
заяви був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве
повідомлення, а порядок приймання, реєстрації та розгляду заяв і повідомлень
про злочини чітко визначений спеціальними нормативно-правовими актами і є
обов'язком органів внутрішніх справ. Заява ОСОБА_6 була прийнята, зареєстрована
і матеріали надіслані за належністю в прокуратуру м. Полтави для прийняття
рішення, тому відсутні підстави вважати, що викладений в оперативному зведенні
факт надходження повідомлення про злочин від ОСОБА_6 є поширенням недостовірної
інформації, оскільки предметом позову ОСОБА_1. є процес збору, обробки та
оперативного інформування, який чітко регламентується відомчими нормативними
документами і такий процес був повністю дотриманий Управлінням Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській області.

Суд у порушення вимог статей 214, 215 ЦПК України таких пояснень Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Полтавській області не перевірив, на зазначені положення закону та встановлені факти уваги
не звернув, у достатньому обсязі не визначився з характером спірних
правовідносин та правовою нормою, що їх регулює.

Також суд належним чином не вмотивував
свого висновку про факт поширення відомостей, які
позивач просив визнати недостовірними, не визначився з тим, чи можуть вважатися такі факти саме недостовірною
інформацією про ОСОБА_1, яка підлягає спростуванню, не вмотивував свого висновку про наявність у відповідача
мети дискредитувати позивача з огляду на те, що право громадян
на звернення до правоохоронних органів з повідомленнями та заявами про злочин
передбачене законом, а вчинення дій по прийманню, реєстрації та розгляду
зазначених заяв і повідомлень є обов'язком таких органів.

Апеляційний суд на зазначене
уваги не звернув, у порушення вимог статей 303,           316 ЦПК України  у повному обсязі не перевірив доводів
апеляційної скарги, в рішенні не зазначив конкретні обставини і факти, що
спростовують такі доводи, і скасував рішення суду першої інстанції лише частково.

За таких обставин ухвалені в
справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд
до суду першої інстанції з підстав, передбачених                   частиною 2 статті 338 ЦПК
України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 10 серпня 2007 року та рішення
Апеляційного суду Полтавської області від 11 жовтня 2007 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
Ю.Л.Сенін

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк