Справа № 2-20/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

25
березня 2008 року                                                 м.
Новомиргород

Новомиргородський
районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ХИМЕНКО І.І.,

за участю представників: позивачів - адвоката ОСОБА_10,
відповідача - адвоката ОСОБА_11, третіх осіб - О., Л., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до селянського фермерського господарства
(далі - СФГ) “ОСОБА_9”, третя особа: відділ земельних ресурсів
Новомиргородської районної державної адміністрації, Ж. сільська рада
Новомиргородського району, реєстратор Новомиргородського відділу
Кіровоградської регіональної філії державного підприємства “Центр державного
земельного кадастру” про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

в с т а н о в и в :

У вересні 2007
р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 до СФГ “ОСОБА_9” про визнання договору оренди земельної ділянки
недійсним.

У листопаді 2007
р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_12 до СФГ “ОСОБА_9” про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним.

За ухвалою суду
від 29.01.2008 р. вище згадані позовні вимоги були об'єднані в одне провадження
та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: відділ земельних
ресурсів Новомиргородської районної державної адміністрації, Ж. сільську раду
Новомиргородського району та реєстратора Новомиргородського відділу
Кіровоградської регіональної філії державного підприємства “Центр державного
земельного кадастру”.

Заявники
вказали, що вони є власниками земельних ділянок, розташованих на території Ж.
сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що
стверджується відповідними Державними актами на право приватної власності на
землю.

15 травня 2005
р. між позивачами та СФГ “ОСОБА_9” були укладені договори оренди земельних
ділянок строком на 3 роки.

Вважають їх
недійсними у зв'язку з невідповідністю вимогам ст. 15 Закону України “Про
оренду землі”, бо на порушення вказаного закону у них відсутні істотні умови,
які дають підстави для такого рішення.

Фактично в
угодах не зазначено індексації, відсутні дані про орендну плату: не вказано
види сільськогосподарської продукції, її якісні показники, місце, умови,
порядок і термін передачі продукції, не вказані види послуг, їх вартість у
грошовому виразі, строк виконання, не зазначено по якій ціні передається
продукція, строки та перегляд порядку внесення орендної плати.

На
виконання постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 р. № 783 “Про
проведення індексації грошової оцінки земель” нормативну грошову оцінку земель
станом на 01.01.2006 р. необхідно індексувати на коефіцієнт індексації 1,035 за
2005 рік. Такої індексації за 2005 р. не відбулося, внаслідок чого заявники не
отримали орендної плати у встановленому законом розмірі.

На порушення ч.
2 ст. 13 Закону України “Про оренду землі” до угод не додано акт визначення меж
земельної ділянки в натурі.

Посилаючись на
ст. 14 Конституції України, ст. ст. 15, 17 Закону України “Про оренду землі”,
ст. ст. 3, 63, 65, 75-76, 80 ЦПК України, просять суд:

визнати договори
оренди земельних ділянок  від 15.05.2005
р., укладені між позивачами та СФГ “ОСОБА_9”, недійсними з моменту укладення;

стягнути з
відповідача на користь позивачів судові витрати по справі.

У судовому
засіданні представник позивачів ОСОБА_10 підтримав позов, посилаючись на
обставини, викладені в заяві.

Представник
відповідача ОСОБА_11 не визнав позов повністю і пояснив, що оспорювані договори
повністю відповідають положенням Закону України “Про оренду землі”.

Представники третьої
особи О. і Л. також вважають позов необґрунтованим.

Оповіщені у
встановленому порядку про час і місце розгляду справи позивачі та представник
третьої особи - Ж. сільської ради у судове засідання не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили, представник третьої особи письмових заперечень проти
позову не надіслав, доказів власних заперечень не подав.

Як вбачається з
письмових заяв позивачів, вони підтримують власні вимоги повністю, просять суд
розглянути справу в їх відсутність.

Суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність позивачів та представника третьої особи на
підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про
права та взаємовідносини сторін (ст. 169 ЦПК України).

Заслухавши
згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши
письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити
позов із таких міркувань.

Як витікає із
положень Закону України “Про оренду землі” (далі - Закону):

ст. 13 - Договір
оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну  ділянку у володіння
і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну
ділянку відповідно до умов  договору та
вимог земельного законодавства.

ст. 14 - Договір
оренди землі укладається у письмовій формі
і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Типова форма
договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

ст. 15 -
Істотними умовами договору оренди землі є:

об'єкт оренди
(місце розташування та розмір земельної ділянки);

строк дії
договору оренди;

орендна плата
із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

умови
використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в
оренду;

умови
збереження стану об'єкта оренди;

умови і строки
передачі земельної ділянки орендарю;

умови
повернення земельної ділянки орендодавцеві;

існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання земельної ділянки;

визначення
сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи
його частини;

відповідальність сторін.

Відсутність у
договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а
також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін
у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан
земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування
об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони
і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини,
що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

Невід'ємною
частиною договору оренди землі є:

план або схема
земельної ділянки, яка передається в оренду;

кадастровий
план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та
встановлених земельних сервітутів;

акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

акт
приймання-передачі об'єкта оренди;

проект
відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

У разі якщо
договором оренди землі передбачається здійснити заходи, спрямовані на охорону
та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування
орендарю витрат на такі заходи.

У судовому
засіданні безспірно з'ясовано, що сторони грубо порушили вимоги чинного
земельного законодавства під час укладання договору оренди земельної ділянки
15.05.2005 р. між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 і СФГ “ОСОБА_9”, бо:

в угоді неточно
вказані місце розташування та розмір земельної ділянки, оскільки до неї не були
додані невід'ємні частини: план або схема земельної ділянки, кадастровий план
земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та
встановлених сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості), акт приймання-передачі об'єкта оренди;

у договорі
належним чином не визначено конкретний розмір орендної плати із зазначенням її
розміру та форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату. Хоча відповідач протягом 2005-2006 рр.
проводив грошові виплати в рахунок орендної плати, їх не можна вважати
фактичним виконанням домовленості, бо розмір платежів не був обумовлений при
укладанні договору;

відповідно до
норм чинного законодавства розмір орендної плати встановлюється у відсотковій
частині від вартості земельної ділянки. Проте вартість землі в угоді вказана
невірно, так як її грошова оцінка на момент укладання договору не проводилась.

Суд не ураховує
наявні в якості додатку 1 до кожного оспорюваного договору акти
приймання-передачі земельної ділянки в оренду, оскільки на них відсутня дата
складання документа, а в актах щодо ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 підпис
відповідача не посвідчено його печаткою, що неприпустимо.

Також у згаданих
угодах відсутні:

дані про
досягнення згоди між сторонами про розмір орендної плати у натуральній,
грошовій або відробітковій формі, тобто не визначені: частка чи розмір платежу
грошима із зазначенням способів внесення; перелік, кількість або частка
продукції, одержуваної із земельної ділянки у натуральному вигляді, місце,
умови, порядок та строки поставки; частка платежу у відробітковій формі, а
також види, обсяги, строки і місце надання послуг, види обсяги, строки і місце
виконання робіт;

повні реквізити
сторін: місце проживання орендодавця - фізичної особи - індекс, область, район,
вулиця, номер будинку; індекс юридичної особи - орендаря.

Під час
реєстрації договорів у Державному реєстрі земель у Новомиргородському відділі
ДП “Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру”
01.11.2005 р. та 31.03.2006 р. на вище вказані недоліки не було звернуто уваги
сторін, а також не зазначено ініціали посадової особи, котра проводила
реєстрацію.

Суд критично
відноситься до висновку Новомиргородського районного відділу земельних ресурсів
від 07.10.2005 р. про відповідність оспорюваних договорів вимогам чинного
земельного законодавства, оскільки саме через відсутність у зазначених
договорах оренди вище згаданих істотних умов їх потрібно визнати недійсними.

До того ж у
даному випадку також відсутні невід'ємні частини договору оренди землі: план
або схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених сервітутів, акт
визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт
приймання-передачі об'єкта оренди.

Таким чином,
відповідно до вимог ст. ст. 13-14 Конституції України, ст. ст. 13-16, 27, 30,
34-35 Закону України “Про оренду землі”, ст. ст. 124-126, 158 ЗК України позов
підлягає безспірному задоволенню.

На підставі ст.
3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. ст. 79-81, 88, п.
5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України суд міркує за необхідне
стягнути з відповідача на користь заявників судовий збір у справі у розмірі 51
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30
грн. стосовно кожного.

Ураховуючи
наведене, керуючись ст. ст. 13-14 Конституції України, ст. ст. 13-16, 27, 30,
34-35 Закону України “Про оренду землі”, ст. ст. 124-126, 158 ЗК України, ст. 1
постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. за № 220 “Про
затвердження типового договору оренди землі”, ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223,
292, 294, 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до
селянського фермерського господарства “ОСОБА_9”, третя особа: відділ земельних
ресурсів Новомиргородської районної державної адміністрації, Ж. сільська рада
Новомиргородського району, реєстратор Новомиргородського відділу
Кіровоградської регіональної філії державного підприємства “Центр державного
земельного кадастру” про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним
задовольнити повністю.

Визнати
недійсним з моменту укладення договір оренди земельної ділянки, укладений 15
травня 2005 р. між селянським фермерським господарством “ОСОБА_9” смт. П.,
Петрівського району Кіровоградської області та заявниками ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, котрий зареєстровано у
Державному реєстрі земель у Новомиргородському відділі ДП “Кіровоградська
регіональна філія Центру державного земельного кадастру”:

01 листопада
2005 року за №: 8 - ОСОБА_1, 254 - ОСОБА_2, 226 - ОСОБА_4, 142 - ОСОБА_3, 144 -
ОСОБА_6, 90 - ОСОБА_5, 120 - ОСОБА_7;

31 березня 2006
року за № 15 стосовно  ОСОБА_4.

Зобов'язати
відповідача СФГ “ОСОБА_9” повернути орендовані земельні ділянки, якими він
користується за вище згаданими угодами заявників: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Стягнути із СФГ
“ОСОБА_9” на користь позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 по 81 (вісімдесят одній) гривні судових витрат у
справі в інтересах кожного.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.  Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заява про
апеляційне оскарження   та апеляційна
скарга подаються апеляційному суду Кіровоградської області через
Новомиргородський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

суддя                                                                                       С.ЩЕНЮЧЕНКО