Справа № 2-134/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 року Бобринецький районний суд
Кіровоградської області в складі :

головуючого-судді   Адаменко І.М.

при секретарі   -   Мельніковій О.С.

з участю:

позивача - ОСОБА_1.,

відповідача ОСОБА_2.,

розглянувши  у відкритому  судовому засіданні в м. Бобринець
Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду
Кіровоградської області справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про захист честі,
гідності та ділової репутації та відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовними вимогами до ОСОБА_2. про захист честі, гідності та ділової репутації
та відшкодування матеріальної та моральної шкоди  обґрунтовуючи їх тим, що протягом 2004 -2007
років відповідач неодноразово в приміщенні та на території ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1»
нецензурно висловлювався на його адресу, називав його «крадієм» та погрожував
йому, це мало місце також у лютому 2006 року біля центрального парку в
м.Бобринець, та 27.03.2007 року в приміщенні прокуратури Бобринецького району,
а також вказує, що останній поширює неправдиву та недостовірну інформацію про
нього в його рідному  селі Миколо-Бабанка
Бобринецького району, називаючи його «крадієм», що шкодить його діловій
репутації так, як він є керівником ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1». Вказує, що відповідачем
внаслідок порушення його прав заподіяно майнової шкоди в сумі 484,0 грн.
та  моральної шкоди в сумі 1500 грн., яку
просить, разом із судовими витратами,
стягнути з ОСОБА_2. та зобов»язати останнього вибачитися перед ним та
його дружиною.

В судовому засіданні  позивач позов підтримав просить його
задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві додатково
пояснюючи, що він працює директором та засновником ТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_1” ,
юридична адреса якого АДРЕСА_1 й саме на території цього товариства, в
присутності його працівників та партнерів по бізнесу відповідач розповсюдив
неправдиву інформацію щодо нього, начебто він вчинив  злочин чи інше правопорушення, називаючи його
“крадієм”, цей факт та інші факти порушення відповідачем його немайнових прав
ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію та призвели до моральних
страждань, погіршення стану його здоров”я, з цього приводу він неодноразово
звертався до лікувальних закладів та лікувався в санаторіях .

Відповідач в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та заперечує проти їх задоволення пояснюючи,
що визнає лише той факт, що 23.03.2007 року він в приміщенні прокуратури
Бобринецького району у присутності її працівників дійсно назвав позивача  ОСОБА_1. “крадієм”, але інші факти, на які
посилається позивач у позовній заяві, заперечує
вказує, що не заподіював позивачу ні майнової ні матеріальної шкоди,
тому  просить відмовити йому в
задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення
осіб, які беруть участь у справі, дослідивши інші докази вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ст.28 Конституції
України кожен має право на повагу до його гідності.

Статтею 270 ЦК України визначено види
особистих немайнових прав відповідно до Конституції України перелік яких не є
вичерпним та до яких входить право на повагу до гідності та  честі .

Відповідно до ст.275 ЦК України
фізична особа має право на  захист свого
особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб, яке
здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу.

За змістом ст.277 ЦК України фізична
особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та
(або) членів її сім”ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї
інформації та вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною
й її спростування здійснюється особою, що її поширила незалежно від її вини у
такий же  спосіб, у який вона була
поширена.

Відповідно до ст.280 вказаного
Кодексу, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового
права завдано майнової та  (або)
моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

В судовому засіданні
встановлено, що позивач ОСОБА_1. працює директором ТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_1”, юридична
адреса якого АДРЕСА_1 даний факт
встановлено поясненнями позивача, показами  свідків ОСОБА_3., ОСОБА_3. та не
заперечено  в судовому засіданні  самим відповідачем.

З показів свідка ОСОБА_4. вбачається,
що в кінці 2006 року відповідач ОСОБА_2. в її присутності та присутності інших
жителів с.Миколо-Бабанка, в центрі вказаного села,  називав ОСОБА_1. “крадієм”.

Свідок ОСОБА_5. суду показала, що була
очевидцем коли біля центрального парку в м.Бобринець ОСОБА_2. в кінці 2004
року  не цензурно  висловлювався на адресу позивача та називав
його “крадієм”. Вказує, що з цього приводу останній дуже нервувався та
переживав, оскільки цій події були також очевидцями інші люди, жителі
м.Бобринець й йому було соромно та ніяково, позивач почав хвилюватись й йому
стало зле.

Свідок ОСОБА_3. в судовому засіданні
показала, що починаючи з 2004 року відповідач періодично з”являвся на території
ТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_1”, розташованої в АДРЕСА_1, керівником та засновником якого є
позивач ОСОБА_1. та ображав  його в
присутності працівників цього товариства та партнерів по бізнесу  грубою нецензурною лексикою, називав його
“крадієм”, це мало місце   й в січні 2005
року та у лютому 2007 року , після чого
позивачу стало дуже зле, в нього погіршився стан здоров”я, він був дуже
схвильований та скаржився на біль у серці. Вказує що, так, як вона працює
бухгалтером вказаного товариства, до неї особисто підходили їх партнери,
прізвищ яких не пам”ятає та повідомляли, що ОСОБА_2. поширює недостовірну
інформацію про позивача, а саме, що той є “крадієм”, а це шкодить діловій
репутації останнього як керівника.

Свідки ОСОБА_6. та ОСОБА_7. дали суду
аналогічні ОСОБА_3. покази.

З довідок №26/38 від 27.03.2008 року
Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області та серія РІК №047678
від 11.04.2008 року вбачається, що ОСОБА_1. До адміністративної
відповідальності не притягувався та засудженим за кримінальними справами не
значиться.

Згідно виписки із медичної карти
амбулаторного хворого Бобринецької ЦРЛ у ОСОБА_1 встановлено основний  діагноз НЦД (нейро-циркуляторна дистанія) по
гіпертонічному типу РХ  І ступеню.

Вказані
обставини,  встановлені в судовому
засіданні з вищезазначених доказів,
дають підставу зробити суду висновок, що мало місце порушення з боку
відповідача особистих немайнових прав позивача, а саме прав на повагу честі та
гідності, та ділової репутації поширенням недостовірної інформації про те, що
позивач є “крадієм”, тобто, що він вчинив протиправний вчинок , та мало місце з
вини відповідача приниження честі, гідності та ділової репутації позивача
висловлюванням на адресу останнього нецензурними та брутальними словами. Суд
вважає також, що  з цього приводу з вини
відповідача  мало місце  моральне страждання  позивача, й між моральною шкодою та
неправомірними діями відповідача мається причинний зв”язок,  тому, враховуючи, що більшість випадків
поширення недостовірної інформації відповідачем щодо позивача мала місце на
території ТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_1”, розташованої в АДРЕСА_1,   суд зобов”язує відповідача саме там
спростувати недостовірну інформацію про те, що ОСОБА_1.  “крадієм”, а також, з урахуванням ступеню та
характеру моральних страждань,
відшкодувати позивачу моральну шкоду , яку суд оцінює в 450 грн.

Щодо стягнення матеріальної шкоди в
сумі 484 грн., суд вважає, що вона задоволенню не підлягає так, як позивачем не
надано до суду доказів на її обґрунтування.

Не
підлягають задоволенню  й вимоги
позивача  до відповідача вибачитися перед
ним та його дружиною в приміщенні Бобринецького районного суду, так як вони є
необгрунтованими й не відповідають главі 3 ЦК України, крім того позивач не є
суб”єктом звернення до суду за захистом
порушених прав  інших осіб.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним та
документально підтверджені судові витрати в загальній сумі 81 грн.

Керуючись главою 3, ст.ст.   ЦК України, постановами Пленуму ВСУ №4 від
31.03.1995 р. “ Про судову  практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”,  №7 від 28.09.1990 р. “Про  застосування судами законодавства, що регулює
захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій”, ст.ст. 10,
11, 60, 88,  213, 215 ЦПК України , суд,
-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги    ОСОБА_1задовольнити частково.      Зобов”язати ОСОБА_2спростувати недостовірну
інформацію поширену щодо  ОСОБА_1 в
приміщенні ТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_1” розташоване в АДРЕСА_1, протягом десяти днів з
дня набирання чинності рішення.

Стягнути з  ОСОБА_2на користь ОСОБА_1450 грн. моральної
шкоди,   а також судовий збір в сумі 51
грн.  та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового розгляду справи в сумі 30 грн.  в іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено
до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області
через Бобринецький районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження  рішення суду та  апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після цього.

Суддя                                                                          І.М.Адаменко