Справа
№ 22-438
Головуючий у 1 інстанції - Доля В.А.
Категорія №
Доповідач -  Шимків С.С.
08 квітня 2008  року
Колегія суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Рівненської області у складі:  головуючого
судді          --                          Василевича В.С.
суддів                                      -      Гордійчук С.О.,  Шимківа С.С.
з участю секретаря судового засідання     -                       Чалої
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною  скаргою представника ОСОБА_1, ОСОБА_2
адвоката ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду від 26 січня 2008 року у
справі за позовом Рівненського професійного ліцею сфери побуту до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення без надання іншого жилого
Рішенням
Рівненського міського суду від 25 січня 2008 року задоволено позов Рівненського
професійного ліцею сфери побуту до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
виселення без надання іншого жилого приміщення та виселено їх з кімнати № 151
учнівського гуртожитку Рівненського професійного ліцею сфери побуту, що
знаходиться  в АДРЕСА_1 без надання їм
іншого житла.

У поданій апеляційній скарзі представник відповідачів адвокат ОСОБА_3
вказує на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неповно
з”ясував обставини, що мають значення для справи.

Суд помилково поклав в основу свого рішення той факт, що відповідачі в
даний час не перебувають у трудових відносинах з позивачем та у них закінчився
договір найму кімнати.

Гуртожиток по АДРЕСА_1 належав СПТУ-5, яке було базовим навчальним закладом
ДП “Рівнельон”.

ОСОБА_2 отримала кімнату в цьому гуртожитку в 1994 році, як працівниця
Рівненського льонокомбінату. У трудових стосунках з підприємством вона
перебувала з 20 липня 1978 року.

Ліцей є правонаступником СПТУ-5.

Відповідачка ОСОБА_2 була звільнена з підприємства ДП “Рівнельон” 21 січня
2003 року за ст. 40 ч. 1 КЗпП України у зв”язку з скороченням чисельності
працівників.

Вважає, що відповідачі набули права на проживання в спірному житлі і їх
можна виселити тільки з наданням іншого жилого приміщення.

Просить
cкасувати рішення суду і
ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної  скарги, беручи до уваги пояснення учасників
процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє  законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Кожна
сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 127 ЖК України встановлено, що для проживання робітників,
службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або
навчання можуть використовуватися гуртожитки.

На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який
є  єдиною підставою для вселення на дану
жилу площу.

Відповідно до ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові  працівники  і  особи,  що  працювали   за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах  і  вибули  з  них,  підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку,  який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням.

Інших працівників   підприємств,  установ,
організацій,  які поселилися в
гуртожитку в зв'язку з роботою,
може  бути  виселено без
надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням
без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.

Таким чином, Житловим кодексом
визначено, що гуртожитки призначені для проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання. Після
припинення роботи або навчання зазначені особи, за винятком випадків, що
встановлені ст. 125 ЖК України, підлягають виселенню без надання іншого
житлового приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка перебувала у трудових
відносинах з ВАТ «Рівнельон».

На підставі рішення профкому ПТУ-5
(таку назву мав ліцей сфери побуту на той час) від 01 березня 1994 року, за
клопотанням ВАТ «Рівнельон», їй разом з сім»єю, було надано для проживання
кімнату в гуртожитку по АДРЕСА_1, який належить позивачу (а.с. 9).

01 вересня 2002 року між ПТУ-5 та
ОСОБА_2 була укладена угода про найм житлового приміщення строком на один рік.

Строк дії угоди закінчився 01 вересня
2003 року.

21 січня 2003 року відповідачку було звільнено з роботи за скороченням
штатів згідно ст. 40 п. 1 КЗпП України (а.с. 28).

Судом встановлено, що ні відповідачка, ні її чоловік, ні їхні діти у трудових відносинах із
позивачем не перебували і не перебувають.

ВАТ “Рівнельон” і Рівненський професійний ліцей сфери побуту є різними
юридичними особами.

Тому з урахуванням викладеного місцевий суд прийшов до цілком правильного
висновку про те, що відповідачі підлягають виселенню з гуртожитку позивача на
підставі ст. ст. 810, 821 ЦК України та ст. 132 ЖК України без надання іншого
житлового приміщення.

Доводи поданої апеляційної скарги правильності цього висновку суду першої
інстанції не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 303, 307, 308, 313-315,
317 ЦПК України, колегія суддів

у  х  в  а  л  и  л  а  :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1, ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Рівненського міського суду від 25 січня 2008 року залишити
без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили негайно. Вона може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.

Головуючий - суддя                                                          В.С. Василевич

Судді:
С.О. Гордійчук

С.С. Шимків