Справа
№2-615/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М   У К Р А Ї Н И

«4» квітня 2008 року           Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді
Побережної О.Д.

при
секретарі                                    Савчук
А.П.

за участі: представника первісного позивача - ОСОБА_1,
відповідачів ОСОБА_2.,ОСОБА_3. та ОСОБА_4., представника відповідачів -
ОСОБА_6..

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м.Сокиряни цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів - відділення
СГІРФО Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області про усунення
перешкод в користуванні власністю та виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку -

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_5
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2.,ОСОБА_3., ОСОБА_4, третя особа
- відділення ГІРФО Сокирянського РВУМВ С України в Чернівецькій області про
усунення перешкод в користуванні власністю. Посилається на те, що він є
власником будинковолодінння поАДРЕСА_1 Чернівецької області, що підтверджується
доданими ним до позову копією свідоцтва про право власності на будинок і копією
витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. У даному належному йому
будинковолодінні з невідомого йому часу зареєстровані відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 Раніше (до його виїзду в США в 1999 році) він мав намір
продати відповідачеві ОСОБА_2. будинок, але договір купівлі-продажу укладено не
було. Натомість відповідачі були прописані (зареєстровані) в даному
будинковолодінні без будь-якої його згоди та навіть без його відома. Правові
підстави реєстрації (прописки) відповідачів в будинковолодінні йому невідомі.
Крім того, відповідачі у належному йому будинковолодінні не проживають, а
фактично проживають в будинковолодінні по АДРЕСА_2 Чернівецької області. У
відповідності до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», реєстрація це «внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або місце перебування із зазначеним адреси житла
особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу
спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань
реєстрації». Тобто відповідачі, без його на те згоди, використовують належну
йому власність для свого фіктивного реєстраційного обліку. Фіктивна реєстрація
відповідачів в його будинковолодінні є порушенням Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У відповідності до
ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Відповідачі для нього є сторонніми особами і він не
бажає, щоб вони були зареєстровані у його будинковолодінні. Крім того,
реєстрація відповідачів у його будинковолодінні є для нього перешкодою для
повного розпорядження належною йому власністю, тобто порушує його право
власності. Добровільно зніматися є реєстраційного обліку відповідачі не
бажають, а згідно відповіді начальника ВГІРФО Сокирянського РВ УМВС від
03.10.2007 року йому відмовлено у задоволенні його заяви про зняття
відповідачів з реєстраційного обліку.

Просить
зобов'язати відповідачів знятися з реєстраційного обліку в належному йому
будинковолодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 і у разі їх відмови
добровільно знятися з реєстрації в зазначеному будинковолоддіні, зобов'язати
ВГІРФО Сокирянського РВУ МВС України Чернівецькій області зняти відповідачів з
реєстраційного обліку.

Під час
судового розгляду представник позивача змінив і доповнив підставу позову, а
також збільшив позовні вимоги. Посилається на те, що після подання позову до
суду на додатковий адвокатський запит було одержано відповідь сільського голови
с. Шишківсці від 29.10.2007 р. про те, що у зазначеному будинковолодінні не
лише зареєстровані, а й фактично проживають відповідачі, які у відповідності до
раніше наданої довідки сільського голови від 27.09.2007 року були у
будинковолодінні лише зареєстровані, але не проживали. У зв'язку з фактичним
вселенням відповідачів, вважає необхідним до раніше заявлених вимог заявити
вимогу про їх виселення з наступних підстав: у належному позивачеві
будинковолодінні з невідомого йому часу зареєстровані (прописані) відповідачі.
Раніше (до виїзду позивача в США в 1999 році) він мав намір продавати
відповідачеві ОСОБА_2. будинок, але договір купівлі-продажу укладено не було.
Натомість відповідачі були прописані (зареєстровані) в даному будинковолодінні
без будь-якої згоди позивача та навіть без його відома. В 2007 році відповідачі
не проживали у даному будинковолодінні щонайменше до 27.09.2007 року, але після
того, незважаючи на незгоду та пряму заборону позивача ОСОБА_5. вселитися у
будинковолодіння. Правові підстави реєстрації (прописки) відповідачів в
будиноковолоднні позивачеві невідомі.

Просить
зобов'язати відповідачів знятися з реєстраційного обліку в належному йому
будинковолодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1  та виселитися з даного будиноковолодіння
негайно після вступу рішення суду в законну силу, у випадку їх відмови
добровільно знятися з реєстрації в зазначеному будинковолодіні зобов'язати
ВГІРФО Сокирянського РВУ МВС України Чернівецькій області зняти відповідачів з
реєстраційного обліку, а у випадку відмови добровільно виселитися - виселити їх
примусово. Крім того, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача
понесені ним судові витрати.

Представник
позивача у судовому засіданні, посилаючись на обставини, зазначені у позовній
заяві, підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. Крім того, у судовому
засіданні дав пояснення, що ні йому, ні його довірителю невідомі час прописки
відповідачів. Фактично відповідачі вселилися безпідставно і самовільно без
згоди позивача після укладення попередньої угоди в березні або після березня
1999 року, як йому відомо зі слів позивача. Також з його слів представнику
відомо, що позивач передав відповідачу ОСОБА_2. ключі від будинку наприкінці
лютого 1999 року, однак будь-якої згоди на реєстрацію він не давав. З
вересня-жовтня 2007 року йому стало відомо зі слів секретаря сільської ради, що
дані особи там прописані та проживають, але невідомо з якого і по який час. Під
час даної розмови зайшов ОСОБА_7. і почав з'ясовувати на якій підставі вони там
зареєстровані і припустив, що повинно бути рішення сільської ради, однак його
не було. Брат позивача дізнався про реєстрацію відповідачів одночасно з
позивачем. Представнику позивача невідомо чи був у спірному будинку телефон та
чи телефонував ОСОБА_5 відповідачам з-за кордону. 27.09.2009 року він отримав
відповідь з сільської ради, згідно якої вони проживають у матері відповідачки,
а згідно іншої відповіді - знову вселилися. Поняття фіктивна реєстрація розуміє
як зареєстровані, але фактично не проживають.

Відповідачі
та їх представник позовні вимоги вважають необґрунтованими та безпідставними і
такими, що не підлягають задоволенню. Ними також була подана заява про
застосування позовної давності у зв'язку з пропуском позивачем трьохрічного
строку позовної давності без поважних причин, в якій вони посилаються на те, що
позивачу з 1999 року було достовірно відомо, що вони постійно проживають та
зареєстровані в спірному будинковолодінні, оскільки він дав ОСОБА_2. дозвіл на
вселення та ключі, після домовленості між ними про купівлю-продаж даного майна.
Просять відмовити з цієї підстави у задоволенні позовних вимог.

Крім того, ОСОБА_2. була подана
зустрічна позовна заява до ОСОБА_5. про визнання договору купівлі-продажу
будинковолодіння дійсним. Посилається на те, що фактично наприкінці лютого 1999
р. в с. Шишківці Сокирянського району між ОСОБА_2. і ОСОБА_5 була досягнута
домовленість про договір купівлі - продажу будинковолодіння АДРЕСА_1, яке
належало на праві власності ОСОБА_5 за суму 7 400 дол. США, що еквівалентно 37
370 грн. При цьому вони домовились, що він в кінці лютого 1999 р. виплатить
відповідачу за купівлю даного будинковолодіння 6000 тис. дол. США, що
еквівалентно 30 300 грн., а решту суми - 1400 дол. США, що еквівалентно 7070
грн. виплатить ОСОБА_5 пізніше на протязі 20 місяців, тобто на початок 2001 р.,
коли ОСОБА_5 приїде з США в Україну і
вони оформлять з ним договір купівлі - продажу цього будинковолодіння в
нотаріальній конторі. У будинку ОСОБА_5. в кінці лютого 1999 р. в присутності
дружини ОСОБА_2. -ОСОБА_3. він передав відповідачу 6000 дол. США. Відповідач
фактично не оспорює вищевказаних обставин купівлі - продажу будинковолодіння
АДРЕСА_1 Сокирянського району. Зокрема, дана обставина підтверджується
розпискою ОСОБА_5 від 28.09.2006 р., яку він підписав в присутності сільського
голови с.Шишківці Сокирянського району ОСОБА_7. Так,  наприкінці лютого 1999 р., перед тим, як
ОСОБА_5 поїхав із с.Шишківці Сокирянського району у США, сільський голова
с.Шишківці ОСОБА_7. мав розмову з ОСОБА_5 запитав його чи продав він своє
будинковолодіння ОСОБА_2. і чи дає ОСОБА_5 свою згоду на прописку (реєстрацію)
ОСОБА_2., його дружини -ОСОБА_3. та його доньки - ОСОБА_4. в даному
будинковолодінні. ОСОБА_5 відповів ОСОБА_7., що він продав дане
будинковолодіння ОСОБА_2. і він дає свою згоду на прописку (реєстрацію)
ОСОБА_2., його дружини -ОСОБА_3. та доньки - ОСОБА_4. на прописку (реєстрацію)
у даному будинковолодінні. За згодою ОСОБА_5. в 1999 р. ОСОБА_2, його дружина -
ОСОБА_3, та донька - ОСОБА_4. поселилися проживати в зазначеному
будинковолодінні і прописались (зареєструвались) в ньому. У другій половині
вересня 2006 р. відповідач ОСОБА_5 приїхав із США в Україну в с.Шишківці
Сокирянського району. Дізнавшись про це, ОСОБА_2 попросив сільського голову
с.Шишківці Сокирянського району ОСОБА_7. визвати в сільську раду ОСОБА_5, щоб в
його присутності він передав ОСОБА_5 решту грошей за куплене будинковолодіння в
сумі 1400 дол. США, що еквівалентне 7070 грн. і запропонувати йому оформити
договір купівлі - продажу цього будинковолодіння в нотаріальній конторі.
28.09.2006 р. ОСОБА_2, його дружина - ОСОБА_3 і ОСОБА_5 прийшли в Шишковецьку
сільську раду до сільського голови ОСОБА_7. і в їхній присутності ОСОБА_5
визнав той факт, що в лютому 1999 р. він продав йому спірне будинковолодіння
при домовленості за 7400 дол. США, що еквівалентно 37 370 грн. та отримав від
ОСОБА_2 за куплене будинковолодіння 6000 дол. США, що еквівалентно 30 300 грн.
про що було написано розписку, текст якої за проханням ОСОБА_5. написав
сільський голова ОСОБА_7., оскільки відповідач з його слів, призабув українську
мову. Відповідач ОСОБА_5 власноручно підписав дану розписку від 28.09.2006
р.  Крім того, у присутності ОСОБА_7.
ОСОБА_5 відмовився отримати від ОСОБА_2. решту грошей в сумі 1400 дол. США за
куплене у нього будинковолодіння та заявив, що він не згідний оформити цей
договір купівлі - продажу у нотаріальній конторі, а згідний повернути ОСОБА_2.
6000 дол. США, які ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_2. в лютому 1999 р. за куплене у
ОСОБА_5 будинковолодіння. На цю пропозицію ОСОБА_5. - ОСОБА_2 відмовився.
Вважає, що необхідно визнати дійсним договір купівлі - продажу будинковолодіння
АДРЕСА_1 між нам - ОСОБА_2. і відповідачем ОСОБА_5, оскільки в лютому 1999 р.
він і ОСОБА_5 домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі -
продажу  цього будинковолодіння,
відбулося часткове виконання цього договору, він передав ОСОБА_5 6000 дол. США,
що еквівалентно 30300 грн. за куплене у нього будинковолодіння у володіння і користування,
дозволив йому, його дружині і дочці прописатись (зареєструватись) у даному
будинковолодінні, але потім ОСОБА_5 ухилився і ухиляється від нотаріального
посвідчення цього договору купівлі - продажу і від отримання від нього решту
грошей в сумі 1400 дол. США, що еквівалентно 7070 грн. Та обставина, що ОСОБА_2
фактично купив дане будинковолодіння у ОСОБА_5 і що він і члени його сім`ї
проживають у даному будинковолодінні з 1999 р. по даний час, що згоди ОСОБА_5
ОСОБА_2 і члени його сім`ї прописались (зареєструвались) підтверджується довідками
і актами Шишковецької сільської ради Сокирянського району, довідкою Центра
електрозв`язку ВАТ «Укртелеком» від 07.11.2007 р., з якої вбачається, що йому в
1999 р. встановлено телефон, довідкою Сокирянських районних електромереж від
05.11.2007., з якої вбачається, що він фактично проживає за адресою АДРЕСА_1
Сокирянського району і є споживачем електроенергії в даному будинковолодінні і
зареєстрований в цьому будинковолодінні за особовим рахунком 26/273 від
04.03.1999 р. по даний час. Крім того, ним був замінений електролічильник
04.09.2007 р.  З 1999 р. ОСОБА_2 і члени
його сім`ї користуються земельною ділянкою біля даного будинковолодіння,
сплачують за оренду даної земельної ділянки. З 1999 р. по даний час ОСОБА_2 робив
поточний ремонт цього будинковолодіння, а в 2007 р. зробив капітальний
євроремонт цього будинковолодіння, повністю замінив опалення, на що витратив
значні грошові кошти, що підтверджується актами і чеками на куплений
будівельний матеріал, а також актом Шишковецької сільської ради Сокирянського
району від 25.10.2007 р. Згідно довідки Шишковецької сільської ради, ОСОБА_2 і
члени його сім`ї на території Шишковецької сільської ради житлового будинку на
праві приватної власності не мають і іншим житлом він і члени його сім`ї не
забезпечені. Тимчасово, з січня 2007 р. по середину жовтня 2007 р. він, його
дружина - ОСОБА_3 і донька ОСОБА_4. проживали у його ОСОБА_2. тещі - ОСОБА_8.
по АДРЕСА_3 у зв'язку з проведенням капітального ремонту
будинковолодінняАДРЕСА_1 з березня по жовтень 2007 р. Дана обставина
підтверджується довідками  і актами
Шишковецької сільської ради.

На
підставі ст.ст. 47 ч. 2, 71, 80 ЦК УРСР, ст.ст.220 ч. 2, 256, 257, 267 ЦК
України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в
справах про визнання угоди недійсними » від 26 квітня 1978 р. № 3 (зі змінами,
внесеними постановами від 25 грудня 1992 р. № 13 та від 25 травня 1998 р. № 15)
просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будиноковолодіння АДРЕСА_1 між
ним та ОСОБА_5, стягнути з нього на користь ОСОБА_5. 1400 доларів США, що
еквівалентно 7070 грн. за куплене у нього будинковолодіння. У задоволенні
первісного позову відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю, а також у
зв'язку з пропуском трьохрічного строку позовної давності.

Позивач
за зустрічним позовом  у судовому
засіданні повністю підримав свої позовні вимоги, просить їх задовольнити.  Крім того, пояснив, що в 1999 році віні
продав у с. Грубно свій будинок та домовились з ОСОБА_5ом Д.І. про купівлю його
будинку за 7400 доларів США. На той час у нього було лише 6000 доларів США, які
він і передав ОСОБА_5. Вони прийшли в сільську раду і на запитання ОСОБА_5.
ОСОБА_7 сказав, що зареєструє їх в будинку Потім він написав розписку, що
сплатив ОСОБА_5. 6000 доларів США та повинен сплати батькові ОСОБА_5. до
01.01.2001 року 1400 доларів США. Між ними була домовленість, що потім вони
оформлять договір купівлі-продажу. Відповідач повідомив його, що залишив на
свого батька довіреність. Крім того, коли вони домовлялися про продаж будинку
ОСОБА_5 дав їм ключі і вони вселилися в будинок з його дозволу, оскільки дали
йому гроші. Місяця через півтора-два вони зробили ремонт і до них прийшла мати
ОСОБА_5. за грошима, а потім вони дали їй номер телефону. Приблизно через 1-2
місяця зателефонував ОСОБА_5 з яким розмовляла його дружина і з її слів він
сказав, щоб вони жили, а коли він приїде в гості, тоді вони розрахуються. У
зв'язку з цим вони нічого не робили, батько ОСОБА_5. до нього не звертався про
укладення договору купівлі-продажу. Пізніше приїжджала дружина ОСОБА_5. і
сказала, що коли приїде її чоловік, тоді розберемося. У вересні 2006 року
приїхав ОСОБА_5, однак він відмовився від грошей і сам пропонував повернути
йому гроші, про що у приміщенні сільської ради була написана розписка.
Наприкінці вересня 2007 року на його ім'я через поштове відділення було
перераховано гроші, однак він відмовився їх отримати.

Допитана
в якості свідка відповідач за первісним позовом та третя особа без самостійних
вимог на стороні позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_3 дала покази, що
ОСОБА_5 просив їх купити у нього будинок, домовленість була за 7400 доларів
США, з яких 6000 доларів США її чоловік передав ОСОБА_5. ввечері у цьому ж
будинку в лютому 1999 року. ОСОБА_5 сказав, що зробив доручення на батька,
якому вони мали заплатити на протязі 20-ти місяців решту грошей. ОСОБА_5
передав їм ключі та дав дозвіл, щоб вони там проживали. Через два місяці
прийшла мати ОСОБА_5 і вони дали їй свій номер телефону, щоб він їм подзвонив.
Батько ОСОБА_5 до них не звертався. Навесні, точно місяць не пам'ятає 1999 року
зателефонував ОСОБА_5 і вона мала з ним розмову в якій повідомила, що в них
грошей немає, а його мати вимагає, щоб вони сплатили гроші, тоді він сказав, що
він власник будинку і коли приїде, тоді вони оформлять документи. У вересні
2006 року вони зустрілися з ОСОБА_5, однак він сказав, що 6000 доларів це для
нього не гроші, а вони запропонували йому віддати 1400 доларів, однак він
відмовився.

Відповідач
за первісним позовом та третя особа без самостійних вимог на стороні позивача
за зустрічним позовом - ОСОБА_4. також позовні вимоги не визнала у повному
об'ємі та пояснила, що їй особисто невідомо обставини укладення угоди
купівлі-продажу будинку, оскільки на той час вона була ще дитиною.

Представник
відповідача позовні вимоги за зустрічним позовом не визнає у повному обсязі.
Вважає відомості , викладені позивачем у позові частково перекрученими, а
частково неправдивими. Зокрема, фактичні обставини були наступні: 27.02.1999
року батьком ОСОБА_5. - ОСОБА_9 (на даний час - покійним), який діяв від імені
свого сина у відповідності до нотаріальної посвідченої довіреності від
24.02.2007 року, дійсно було укладено з ОСОБА_2 усну попередню угоду (ст. 41 ЦК
УРСР, ст. 635 ЦК України) про укладення в майбутньому з ОСОБА_2. договору купівлі-продажу
належного ОСОБА_5. нерухового майна. У відповідності до умов цієї попередньої
угоди:

-             ОСОБА_9.
від імені ОСОБА_5. погоджувався продати ОСОБА_2. з укладенням договору
купівлі-продажу у встановленій формі частину належного  ОСОБА_5. будинковолодіння по АДРЕСА_1
Сокирянського району, а саме: будинок з 6-ти кімнат та погрібом під будинком -
при умові повної попередньої оплати вартості даного будинку до 01.01.2001 року;

-             ОСОБА_2
зобов'язувався сплатити ОСОБА_9. при укладенні цієї попередньої угоди аванс у
сумі 6000 доларів США і зобов'язувався сплатити ОСОБА_9. до 01.01.2001 року
решту належної до сплати суми, що еквівалентна 1400 доларів США;

-             після
повної сплати суми вартості будинку у визначений попередньою угодою строк,
тобто до 01.01.2001 року сторони попередньої угоди - ОСОБА_9. від імені
ОСОБА_5. і ОСОБА_2 домовились укласти договір купівлі-продажу даного будинку у
відповідності до вимог законодавства;

-             у разі
несплати ОСОБА_2. до 01.01.2001 року повної суми вартості будинку, договір
купівлі-продажу не укладається. Інших умов дана усна угода не містила.

Будинковолодіння
поАДРЕСА_1 в цілому, так і будь-які інші, крім будинку, житлові та господарські
споруди даного будинковолодіння предметом угоди не було. Крім того  вважає, що у відповідності до положень ст..
161, ч.2 ст. 213 ЦК УРСР, ч.1 ст. 530, ч.1 ст. 611 ЦК України ОСОБА_2 не
виконав істотної умови угоди від 27.02.1999 року, тобто не сплатив ОСОБА_9. у
визначений строк, тобто до 01.01.2001 року кошти у сумі, що еквівалентно 1400
доларів США за будинок, тобто не вніс попередню оплату. При цьому після
настання даного строку заявляв батькам ОСОБА_5., що не бажає розраховуватися за
будинок взагалі через відсутність коштів. Внаслідок невиконання ОСОБА_2. у
встановлений законом строк свого зобов'язання його виконання боржником -
ОСОБА_2. втратило інтерес для кредитора - ОСОБА_5. При цьому у зв'язку з
невиконанням даної істотної умови попередньої угоди у іншої сторони - ОСОБА_9.
та ОСОБА_5. не було підстав укладати з ОСОБА_2. у подальшому після 01.01.2001
року договір купівлі-продажу будинку. Тобто, ОСОБА_9., який діяв від імені
ОСОБА_5. не ухилявся від нотаріального посвідчення договору, а договір
купівлі-продажу не укладався взагалі. Дані дії сторони ОСОБА_5. повністю
відповідають положенням ч.3 ст. 635 ЦК України, ч.1 ст. 154 ЦК УРСР. Сторони
після укладення угоди 27.02.1999 року домовлялися укласти після сплати ОСОБА_2.
повної суми зобов'язання нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, але
він не був укладений ні в обумовленій, ні в будь-якій іншій формі. У
відповідності до ч3. ст. 640 ЦК України такий договір підлягав би нотаріальному
посвідченню і державній реєстрації (ст. 227 ЦК УРСР, ст. 627 ЦК України). Також
вважає безпідставними посилання ОСОБА_2. про відсутність ОСОБА_5. в Україні протягом
періоду до вересня 2006 року, як на причину невнесення повної суми попередньої
оплати за попередньою угодою, оскільки попередня угода укладалася не з ОСОБА_5,
а з ОСОБА_9. і ОСОБА_2. при цьому було достовірно відомо про наявність
доручення на розпорядження належним ОСОБА_5. нерухомим майном у ОСОБА_9, що
підтверджується наданою ОСОБА_2. розпискою від 27.02.1999 року. Крім того,
ОСОБА_5 не мав жодних намірів приїжджати в Україну у 2001 році. Будь-який спроб
розрахуватися з ОСОБА_5 у вересні 2006 року та у 2007 році, аж до подання ним
первісного позову до суду, ОСОБА_2 не здійснював. Більше того неодноразово
підтверджував особисто ОСОБА_5. свою відмову розрахуватися, посилаючись на
відсутність коштів. Розписка, яку від імені ОСОБА_5. з незрозумілих підстав
написав сільський голова ОСОБА_7. і яку підписав ОСОБА_5 та на яку посилається
ОСОБА_2 не містить зазначень повного переліку істотних умов попереднього
договору, не містить відомостей про відмову ОСОБА_5. від отримання остаточного
розрахунку за будинок. Зміст розписки повністю відповідає положенням ч.3 ст.612
ЦК України згідно з якою, якщо внаслідок прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття
виконання і вимагати відшкодування збитків та аналогічній нормі - ч.2 ст. 213
ЦК УРСР. ОСОБА_5 04.10.2007 року намагався повернути ОСОБА_2. суму сплачених
ним коштів - 21498 грн., що підтверджується копією поштового переказу на ім'я
ОСОБА_2. з письмовою відмовою ОСОБА_2. від отримання коштів та копією поштового
повідомлення від 09.10.2007 року на ім.'я ОСОБА_5. про повернення йому цих
коштів. Щодо посилань позивача за зустрічним позовом про часткове виконання
договору купівлі-продажу, то вважає, що воно не відповідає дійсності, оскільки
ОСОБА_2 здійсним часткове виконання не договору купівлі-продажу, а попередньої
угоди, не виконавши при цьому її істотні умови. Безпідставними вважає і
посилання позивача щодо укладення між ним та ОСОБА_5 у лютому 1999 року
договору купівлі-продажу будиноковолодіння, оскільки у відповідності до
положень ст.. ст. 227 ЦК УРСР даний договір підлягав нотаріальному посвідченню
і державній реєстрації, а в іншому випадку не додержання цієї умови тягне
недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу) з наслідками, передбаченими ч.2 ст.
48 ЦК УРСР. Аналогічні положення закріпленні ст. 657 та ч.1 ст. 220, ч.2 ст.215
ЦК України.

Крім
того, представником відповідача по зустрічному позову була подана заява про
застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності передбаечниз
ст.. 71 ЦК УРСР та ст.. 257 ЦК України з тих підстав, що ОСОБА_2 мав реальну
можливість протягом 1999-2006 років подати позов  про спонукання ОСОБА_5. та ОСОБА_9. до
нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку, якщо такий
укладався, однак він пропустив даний строк без будь-яких поважних причин. У
відповідності до ч.ч. 2-4 ст. 267 ЦК України просить застосувати до зазначених
позовних вимог ОСОБА_2. позовну давність і в тому числі з цієї підстави
відмовити у задоволенні позову.

Свідок
ОСОБА_7. дав покази, що він є сільським головою Шишковецької сілької ради з
1990 року по даний час. У 1999 році приблизно лютий-початок березня до нього
підійшов ОСОБА_5 і сказав, що має намір продати свій будинок ОСОБА_2., однак у
зв'язку з тим, що він від'їжджає за кордон не встигає оформити договір
купівлі-продажу. Будинок продає за 7400 доларів США, ОСОБА_2. дає йому 6000
доларів США, а ОСОБА_5 оформляє доручення на свого батька з правом оформлення
договору купівлі-продажу. ОСОБА_5 затребував у ОСОБА_2 розписку, що він йому
повинен заплатити 1400 доларів США і батько оформить з ним договір
купівлі-продажу, яку свідок посвідчив. ОСОБА_5 сказав, що дає ОСОБА_2 ключі, а
він, коли оформить договір купівлі-продажу тоді стане власником. Через декілька
років батько ОСОБА_5 помер, однак договір купівлі-продажу вони не оформили.
ОСОБА_2 вселився у будинок наприкінці 1999 року, і коли проводилась реєстрацію
01.01.2000 року його зареєстрували за фактичним місцем проживання. У 2004-2005
році в приміщенні сільради ОСОБА_5 дав розписку, що він отримав 6000 доларів
США, однак хоче розірвати договір і зобов'язується повернути ОСОБА_2 гроші, яку
він посвідчив. Крім того, цього ж року приблизно в серпні ОСОБА_5 сказав, що
гроші йому не потрібні, він хоче будинок. 28.09.2006 року ним власноручно від
імені ОСОБА_5. та з його слів була написана розписка згідно якої він
зобов'язувався повернути отримані від ОСОБА_2. гроші до 01.01.2007 року.
ОСОБА_5 казав, що він розриває договір у зв'язку з несвоєчасною сплатою ОСОБА_2
грошей. Біля будинку є присадибна ділянка, якою користуються на праві оренди
ОСОБА_2 Відповідачі на території сільської ради не мають іншого житлового
будинку. Крім того, приблизно 2000-2001 рік (через рік-півтора після від'їзду
ОСОБА_5.) до нього приходив батько ОСОБА_5. - ОСОБА_9. та казав, що потрібно
оформити документи і чому ОСОБА_2 не приходить до нього щодо даного питання.
Після чого він мав розмову з ОСОБА_2, однак той йому нічого конкретно не
сказав. Зміст розписки, укладеної у 1999 році точно не пам'ятає, а лише пам'ятає,
що ОСОБА_2 винен комусь з ОСОБА_5 (батьку чи сину) гроші.

Свідок
ОСОБА_10. дав покази, що проживає у с. Шишківці, де також з 1999 року постійно
проживає ОСОБА_2 зі своєю сім'єю. Бачив, що вони здійснювали ремонт будинку,
обробляли город. ОСОБА_2казав йому, що купив у ОСОБА_5. будинок за 7400 доларів
США та що заплатив 6000 доларів США.

Свідок
ОСОБА_11. дав покази, що також проживає по сусідству з відповідачами у с.
Шишківці. Останні  проживають там з 1999
року, здійснювали ремонт будинку, обробляли город. ОСОБА_5 приїжджав у село
один раз у 2006 році та наступного року.

Свідок
ОСОБА_9. дав покази, що позивач ОСОБА_5 є його рідним братом, який на даний час
проживає в США. З його слів до свого від'їзду він мав намір продати будинок,
який розташований в АДРЕСА_1. Даний будинок мали намір купити відповідачі
ОСОБА_2 і вони попередньо усно домовилися про ціну будинку у розмірі 7400
доларів США. 6000 доларів США ОСОБА_2 йому передав, а також дав розписку, що
має віддати решту грошей їхньому батькові, на якого брат залишив доручення.
ОСОБА_5 поїхав, залишив відповідачам ключі і вони домовилися, що  після того як вони заплатять решту грошей,
батько оформить договір купівлі-продажу, і вони зможуть вселитися в будинок. Однак
вже наступного дня відповідачі вселилися в будинок. Зі слів батька йому відомо,
що він неодноразово приходив до відповідачів і просив їх доплатити гроші, однак
вони відмовлялися. Приблизно влітку-восени 2001 року ОСОБА_5 по телефону просив
його дізнатися щодо того, що гроші відповідачами не сплачено, однак в будинку
живуть. Потім брат по телефону сказав йому, що передумав продавати. Потім
телефонував приблизно у 2002-2003 році і казав, що відповідачі відмовляються
платити гроші і виселятися з будинку. У 2005 році приїжджала дружина ОСОБА_5. і
відповідачі приходили до неї з питанням щоб дати їм документи на будинок.
ОСОБА_5 приїхав у село восени 2006 року, зустрівся з відповідачами і хотів
повернути їм гроші, потім переслав їх через поштове відділення на адресу
відповідачів, однак грошовий переказ повернувся у с. Василівку на його адресу.
Його батько хворів, приблизно з квітня 2002 року вже не ходив, а в ІНФОРМАЦІЯ_1
помер. Крім того, ОСОБА_5 у 1999 році йому казав, що продає лише будинок, а
сарай залишає на резерв. Його брат приїхав перший раз у вересні 2006 року і не
щоб гроші отримати, а щоб подати позов про виселення позивачів. ОСОБА_2 у 2006
році зі слів брата гроші йому віддати не пропонував.

Судом встановлено, що згідно копій витягу про реєстрацію права власності на
нерухоме майно № 16142439 від 03.10.2007 року, виданого Сокирянською філією ЧК
ОБТІ та свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.11.1998 року,
виданого виконавчим комітетом Шишковецької сільської ради, будинок АДРЕСА_1
Сокирянського району Чернівецької області належить на праві приватної власності
ОСОБА_5.

У відповіді Шишковецької сільської ради від 27.09.2007 року № 413 на запит
представника позивача зазначено, що в даному будинковолодінні зареєстровані
ОСОБА_2 та члени його сім'ї - дружина ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які на даний час
фактично проживають в господарстві матері його дружини - ОСОБА_8. в АДРЕСА_
2погосподарський номер НОМЕР_1, а згідно відповіді зазначеної сільської ради
від 29.10.2007 року № 156 дані особи зареєстровані та фактично проживають за
даною адресою.

З постанови начальника ВГІРФО Сокирянського РВУ МВС України в Чернівецькій
області від 03.10.2007 року встановлено, що позивачу відмовлено у зняті з
реєстраційного обліку відповідачів, які зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1Сокирянського району.

Згідно пояснень відповідачів ОСОБА_2. таОСОБА_3. позивач ОСОБА_5 надав
відповідачам дозвіл на вселення та реєстрацію у належному йому на праві
приватної власності будинку, оскільки між ним та ОСОБА_2. наприкінці лютого
1999 року була укладена угода про його купівлю-продаж за 7400 доларів США. На
підтвердження даної угоди ОСОБА_5 було передано їм ключі від будинку.

Зазначені пояснення в частині надання позивачем дозволу на вселення та
реєстрацію відповідачів суд вважає такими, що не в повній мірі відповідають
обставинам справи, оскільки згідно пояснень свідка ОСОБА_7., який є головою
Шишковецької сільської ради, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 дійсно у його присутності
наприкінці лютого-початку березня 1999 року домовилися про купівлю-продажу
вищезазначеного будинку за ціну 7400 доларів США, з яких позивачу було передано
6000 доларів США, а також ОСОБА_2. дана письмова розписка про передачу ним до
01.01.2001 року решти суми - 1400 доларів батькові ОСОБА_5., на якого останній
залишив доручення. Крім того, згідно пояснень свідка ОСОБА_5 передав ОСОБА_2.
ключі від будинку при умові, що він стане власником після повного розрахунку, з
чого суд вбачає що сторони по-різному розуміли дану умову: позивач ОСОБА_5 як
вселення відповідачів лише після повного розрахунку, а відповідач ОСОБА_2 як
підставу для вселення одразу після передачі частини суми за будинок у розмірі
6000 доларів США та надання ключів, оскільки своє попереднє житло він продав,
щоб сплатити дані кошти за придбання даного будинку про що було відомо
позивачу. Відповідно після вселення відповідачів у будинок 01.01.2000 року їх
було зареєстровано за їх фактичним місцем проживання про що на той час не було
відомо позивачу.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Разом з тим суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом
підлягають відхилення у зв'язку з обґрунтованістю позовних вимог за зустрічним
позовом з наступних підстав.

Відносини, які виникли між сторонами регулюються чинними на час їх
виникнення та дії нормами ЦК УРСР.

Крім того, згідно п. п.4, 9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України
зазначений Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після
набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004 року, а щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання ним чинності, положення цього Кодексу застосовуються до тих
прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним
чинності. До договорів, що були укладені до 01.01.2004 року і продовжують діяти
після набрання чинності ЦК України, застосовуються правила цього Кодексу щодо
підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів
незалежно від дати їх укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 зазначеного Кодексу передбачено, що договір купівлі-продажу
житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із
сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору
(стаття 47 цього Кодексу).

Згідно ч.1 ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод
обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими
частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам
закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові інтереси неповнолітніх дітей.

Частиною першої ст. 153 ЦК УРСР
передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у
належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті
умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів
даного виду, а також ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно
бути досягнуто згоди.

Суд приходить до висновку, що між
позивачем та відповідачем за зустрічним позовом наприкінці лютого 1999 року
було досягнуто угоди щодо всіх істотних умов щодо купівлі-продажу житлового
будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1Чернівецької області за ціною 7400
доларів США,  з яких 6000 доларів
США  у той же день було передано
продавцю, що підтверджується поясненнями та показами позивача, третьої особи на
стороні позивачаОСОБА_3., свідка ОСОБА_7., а також письмовою розпискою ОСОБА_5.
від 28.09.2006 року. Крім того, письмовою розпискою ОСОБА_2. від 27.02.1999
року та довіреністю від імені ОСОБА_5. від 24.02.1999 року також підтверджується
обставина досягнення угоди про купівлю - продаж зазначеного будинку, а також
вона є письмовим доказом на підтвердження умов її виконання: сплати ОСОБА_2.
ОСОБА_9., якому було надано доручення від імені його сина - ОСОБА_5. на продаж
зазначеного будинку, 1400 доларів США до 01.01.2001 року та оформлення після
цього договору купівлі-продажу у визначеному законом порядку.

Згідно ч. ст. 161 ЦК УРСР зобов'язання повинні виконуватися належним чином
і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування,
договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 162 ЦК УРСР передбачено, що одностороння відмова від виконання
зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком
випадків, передбачених законом

Згідно пояснень відповідачки за первісним позовомОСОБА_3., допитаної в
якості свідка, навесні 1999 року ОСОБА_5 зателефонував їм на номер, який вони
встановили в даному будинку і сказав, що вони розрахуються з ним після його
приїзду до України про що вона повідомила свого чоловіка. Таким чином, суд
приходить до висновку, що сторони за взаємною згодою змінили умову щодо дати
сплати ОСОБА_2. обумовленої ними решти суми за купівлю-продаж будинку у розмірі
1400 доларів США, визначивши її моментом приїзду ОСОБА_5. в Україну.

Відповідно суд вважає безпідставними
посилання представника відповідача за зустрічним позовом що відносини, які
виникли між сторонами були попередньою угодою, а також що вона була укладена
між ОСОБА_2. та ОСОБА_9., а також, що позивачем не було  виконано її умови у зв'язку з несплатою
частини обумовленої суми до 01.01.2001 року.

Згідно пояснень представника ОСОБА_12, відповідачів ОСОБА_2. таОСОБА_3.,
показів свідків ОСОБА_7. та ОСОБА_9., позивач за первісним позовом ОСОБА_5
приїжджав в с. Шишківці восени 2006 року та у вересні 2007 року.

Крім того, згідно пояснень представника позивача за первісним позовом,
показів свідка ОСОБА_9. позивач ОСОБА_5 через несплату відповідачем решти суми
грошей мав намір повернути сплачені йому гроші у зв'язку з чим восени 2006 року
на ім'я ОСОБА_2. було надіслано грошовий переказ на суму 21498 грн. через
поштове відділення, який однак не був прийнятий ним та повернувся на адресу
ОСОБА_9., що підтверджується також копією зазначеного переказу.

Згідно письмової розписки, яка дана ОСОБА_5 28.09.2006 року він визнає
обставину отримання ним у ОСОБА_2. 6000 доларів США в лютому 1999 року за
будинок, який він йому продав при домовленості 7400 доларів США, але у зв'язку
з тим, що ОСОБА_2 винен 1400 доларів США договір купівлі-продажу він не
оформляє і згідний йому повернути 6000 доларів США до 01.01.2007 року.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст.
165 ЦК УРСР якщо строк виконання зобов'язання не встановлений або визначений
моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі
провести виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов'язання
в семиденний строк з дня пред'явлення вимоги кредитором, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із закону, договору або із змісту зобов'язання.
Аналогічне положення визначено ч.2 ст. 530 ЦК України.

Відповідачем за зустрічним позовом або його представником
не доведено суду доказів пред'явлення вимоги до позивача про сплату решти суми
за договором з моменту його повернення на Україну, як було погоджено між ними
згідно встановленої судом обставини про зміну умови договору щодо моменту
сплати зазначеної суми.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Позивачем ОСОБА_2. внесено на депозит суду 7070 грн., що
еквівалентно згідно довідки управління НБУ в Чернівецькій області від
12.11.2007 року за № 28-017/390-2417 станом на дату її видачі 1400 доларів США.
Суд вважає, що дана обставина свідчить про виконання ним умов про передачу
відповідачу недоплаченої ним обумовленої ціни за купівлю-продаж будинку.

Разом з тим, суд не бере до уваги докази, які підтверджують обставини в
частині щодо здійснення позивачем та членами його сім'ї ремонтних робіт
будинку, користування ними земельною ділянкою біля нього тощо, оскільки встановлення
зазначених обставин не стосуються предмету спору.

Крім того, необґрунтованими є посилання представника
відповідача за зустрічним позовом  на те,
що предметом угоди був лише житловий будинок, а не будинковолодіння, яке
розташоване по АДРЕСА_1, оскільки згідно свідоцтва про право власності, яке ним
же додано до позовної заяви, предметом угоди могло бути лише те майно, яке
зазначене у правовстановлюючому документі - житловий будинок з належними до
нього будівлями і спорудами, які знаходяться в АДРЕСА_1.

Безпідставними є посилання представника відповідача за
зустрічним позовом про застосування позовної давності, оскільки даний строк у
відповідності до положень ст. 76 ЦК УРСР починається з дня виникнення права на
позов, а згідно ст.261 ЦК України від дня, коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, тобто за
таких умов відповідачем за зустрічним позовом не порушено зазначений строк,
оскільки судом було встановлено, що він дізнався про порушення свого права лише
з моменту відмови відповідача від отримання решти обумовленої ними ціни
договору..

Разом з тим, безпідставними є і посилання відповідачів за
первісним позовом щодо застосування до позовних вимог первісного позову строку
позовної давності, оскільки підставою відмови у задоволенні даних вимог є їх
безпідставність та необгрунтованість, що було
встановлено судом.

За таких обставин позовні вимоги позивача за зустрічним
позовом є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а відповідно в задоволенні
позовних вимог позивача за первісним позовом слід відмовити за безпідставністю.

На
підставі ст.ст. 47, 71, 76, 153, 161, 162 ЦК УРСР, ст.ст. 220, 261, 526, 651,
п.п 4,9 Прикінцевих та перехідних положень
ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 208, 209, 212-215  ЦПК України, суд,-

в и р і
ш и в :

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
без самостійних вимог на стороні відповідачів - відділення СГІРФО Сокирянського
РВ УМВС України в Чернівецькій області про усунення перешкод в користуванні
власністю та виселення - відмовити за безпідставністю.

Позовні
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог на стороні
позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового
будинку - задовольнити.

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 Сокирянського району Чернівецької області, укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Стягнути
з депозитного рахунку територіального управління державної судової
адміністрації в Чернівецькій області: код 26311401, банк одержувача: УДК в
Чернівецькій області, МФО 856135, р/р 0089, на користь
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в Сполучених Штатах Америки м. Буффало,
штат Нью-Йорк - 7070 (сім тисяч сімдесят) грн.

Стягнути
з ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в Сполучених Штатах Америки м. Буффало,
штат Нью-Йорк,  на користь ОСОБА_2, 1960
року народження, жителя с. Шишківці Сокирянського району Чернівецької області -
судові витрати у розмірі 404 (чотириста чотирьох) грн.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької
області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
або поданням апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: /підпис/

З оригіналом згідно: