Справа № 2-27/2008р.
Рядок статзвіту №   31
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

4 квітня   2008 року
м. Свалява

Свалявський
районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді
Жиганської Н.М.

при
секретарі:
Строєва В.В.

з участю позивача                          ОСОБА_4

адвокатів                                          ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідача                                    ОСОБА_3

представника ВАТ

“Закарпаття-авто”                           Гончарова  В.В.

представника   ТОВ

“Авто-технологія”

та ЗАТ “ЗАЗ”                                    Дмищук  В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Свалява
справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3,  ВАТ “Закарпаття-авто”,
ЗАТ “ЗАЗ”, ТОВ “АВТО-технологія” про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,

В  С  Т
А  Н  О
В  И  В :

ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом  до ОСОБА_3,
ВАТ “Закарпаття-авто”, ЗАТ “ЗАЗ”, ТОВ “АВТО-технологія” про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В основу заявлених вимог позивач посилається на те, що 20
квітня 2006 року  внаслідок ДТП, що
сталася  на об”зній дорозі в м.Ужгород з
вини водія  ВАЗ -21099 ( який допустив
зіткнення з автомобілем  позивача) він
отримав тілесні  ушкодження, тривалий час
лікувався  в Ужгородській  міській клінічній лікарні та Свалявській
ЦРЛ  та
став інвалідом 11 групи. Крім того,  внаслідок даної ДТП повністю згоріла його
машина, були знищені інші власні речі.

А тому просить суд винести рішення, яким стягнути з
відповідачів в його користь  82 690. 04
грн. матеріальної шкоди та  80 000 грн.
моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач уточнив заявлені вимоги та
просить  стягнути в його користь  з відповідачів  102 548 грн. 84 коп. матеріальної шкоди та 80
000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні
позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він
не визнає вимог позивача, поскільки  ДТП
сталося внаслідок того, що автомобіль,
за кермом якого він рухався мав
несправність, внаслідок чого і сталося ДТП. А тому і шкоду повинен
відшкодовувати не він.

Представник відповідача ВАТ “Закарпаття-авто” в судовому
засіданні пояснив, що дійсно автомобіль,
експлуатація якого стала причиною
ДТП, дійсно належить ВАТ “Закарпаття-авто”.

Разом з тим,  ВАТ
“Закарпаття-авто” не може відповідати за заподіяну даним автомобілем шкоду,
поскільки  шкоду повинна відшкодовувати
особа, що визнана винною у вчиненні злочину. А тому повністю відповідальність
за заподіяну шкоду повинен  нести
ОСОБА_3, який  визнаний винним у вчиненні
даного ДТП відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду від  23 липня 2007 року.

Крім того, вважає, що позивачем не доведено розмір
заподіяної йому матеріальної та моральної шкоди.

В задоволенні позовних вимог до ВАТ
“Закарпаття-авто”  просить  відмовити.

Представник  ЗАТ
“ЗАЗ” та ТОВ “Авто-технологія”  в
судовому засіданні заявлені вимоги не визнав та пояснив, що автомобілем,
експлуатація якого стала причиною ДТП
на момент вчинення даного ДТП  на
відповідній правовій основі  володіло ВАТ
“Закарпаття-авто”. Винним у вчинення ДТП визнаний ОСОБА_3 Таким чином  відповідачі, інтереси яких він представляє не
можуть нести будь-якої відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок
експлуатації даного автомобіля.

Також він пояснив, що не погоджується із   позицією відповідача ОСОБА_3 щодо того, що
причиною ДТП стала несправність автомобіля, яка допущена заводом виробником
поскільки  відповідно до висновку
експерта та вироку суду встановлено, що причиною ДТП стали дії водія ОСОБА_3.
Таким чином відсутній причинно-наслідковий
зв”язок між несправністю автомобіля та
настанням наслідків, тобто ДТП.

Також вважає, що позивачем не доведено в повному обсязі
матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін. дослідивши матеріали справи
суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково по слідуючим мотивам.

Судом встановлено, що
20 квітня  2006 року на  об”їзній автодорозі м .Ужгорода   водій автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_3,
рухаючись  в напрямку вул. Краснодонців,
20, виїхав на смугу зустрічного руху допустив зіткнення з автомобілем  “АУДІ -80” під керуванням позивача по справі
ОСОБА_4.

При цьому внаслідок ДТП ОСОБА_4. отримав  тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України  обставини, визнанні сторонами  та іншими особами , які беруть участь у
справі  не підлягають доказуванню.

відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України -  вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили   обов”язковий для суду, що
розглядає справу  про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань чи мали місце ці дії
та чи вчинені вони цією особою.

На цій підставі суд приходить до висновку, що не
підлягають доказуванню слідуючі
обставини ( факти):

  встановлено
вироком Ужгородського міськрайонного суду від
23 липня 2007 року, що причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_3
Правил дорожнього руху України;

  визнано сторонами по справі :  автомобіль ВАЗ 21099, експлуатація якого
стала причиною ДТП, на момент ДТП належало на
відповідній правовій підставі ВАТ “Закарпаття-авто”;

В
судовому засіданні підлягають доказуванню слідуючі обставини -  наявність матеріальної та моральної шкоди, її
розмір та підстави відповідальності за заподіяну шкоду.

Так, відповідно до
ч. 2   ст. 1187 ЦК України -  шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки,  відшкодовується  особою,
яка на відповідній правовій підставі
( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо)
володіє транспортним засобом,
використання якого  створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч 3 та ч.5 ст. 1187 ЦПК України -  особа,
яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки
звільняється  від відшкодування
шкоди,  якщо вона доведе, що шкоду було
заподіяно внаслідок неправомірного
заволодіння транспортним засобом, якщо шкоду було заподіяно внаслідок
непереборної сили або  умислу
потерпілого.

Законодавець не передбачив можливості звільнення  володільця джерела підвищеної небезпеки від
відшкодування заподіяної шкоди внаслідок вчинення злочину, особою, що керує
транспортним засобом.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання представника
ВАТ “Закарпаття-авто” на те, що  майнову
відповідальність за заподіяння шкоди повинна нести особа, що винна у вчиненні
злочину на підставі ст. 1166 ЦК України, поскільки ст. 1166 ЦК України
встановлює загальні правила відшкодування шкоди, а ст. 1187 ЦК України
встановлює порядок відшкодування шкоди, що завдала джерелом підвищеної
небезпеки.

При цьому законодавець надав право володільцю джерела
підвищеної небезпеки  звернутися з
регресним позовом до  винної особи про
відшкодування шкоди.

Відповідно
до ч. 2   п.1 ст. 1167 ЦК України - моральна
шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки, якщо така шкода
завдана внаслідок  дії джерела підвищеної
небезпеки,  незалежно від наявності вини
фізичної чи юридичної особи.

Таким чином, відшкодувати шкоду як матеріальну так і моральну
позивачеві повинен власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля ВАЗ-21099
- ВАТ “Закарпаття-авто”.

При встановлені розміру матеріальної шкоди суд виходить
із фактично підтверджених витрат
позивача відповідно до ст.  1195
ЦК України .

Крім того  також
суд вважає, що відповідно до  п. 2
ст.  1202 ЦК України з відповідача
підлягає стягненню також розмір  оплати
за встановлення протезу( попередня оплата).

На цій підставі з відповідача слід стягнути :  4 964 грн. 08 коп. витрат на придбання ліків
в Ужгородській лікарні, що підтверджено
довідкою,  4927 грн. 25 коп витрат
на придбання ліків, що підтверджено довідкою Свалявської ЦРЛ, 2173 грн. 60 коп.
витрат на придбання ліків, що підтверджено довідкою Ужгородської міської
клінічної лікарні,  326 грн.  41 коп. витрат на придбання ліків, що
підтверджується  накладною № 27 від  27.02.2007 року,  23 251 грн. 46 коп. вартості згорівшого
автомобіля (згідно висновку., де були включені всі  види додаткового устаткування) 120 грн.
оплати за автотоварознавче дослідження,
8200 грн.  оплати вартості послуг
таксі за перевезення за період амбулаторного лікування позивача, 3 650 грн.
вартості золотого ланцюжка, що підтверджується
товарним чеком  від 12.05.2005
року,  2550 грн. вартості мобільного
телефону, що підтверджується   квитанцією
до ордера № 63 від 19.04.2006 року,    12
500 грн.  грошових коштів, що  згоріли під час пожежі автомобіля, відповідно
до розписки  від 20.04.2006 року про
позику грошових коштів., 355 грн. витрат на виготовлення нових документів про право  керування транспортним засобом, що
підтверджено квитанціями, 5000 грн. витрат на допомогу адвоката ( що
вкладується в принцип розумності, поскільки не перевищує 5% від суми
задоволеного позову), 14 458 грн. 80 коп на придбання  ендопротезу, відповідно до рахунку № 7-018
від  29.01.2007 року та висновку про
необхідність такого.

Моральну шкоду слід задовольнити, виходячи із принципу
розумності та достатності для відновлення хоча б частково стану здоров”я та
організації свого життя. Також суд
приймає до уваги, що внаслідок
ДТП позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, він втратив декілька
важливих органів, став інвалідом 11 групи, для організації подальшого життя
йому необхідно прикладати додаткових зусиль. Для позивача втрачено безліч
можливостей  які має  здорова людина.

На цій підставі моральну шкоду слід задовольнити
частково  в сумі 50 000 грн.

В решті позовних вимог слід відмовити.

З відповідача також слід стягнути  на користь держави  1%
судового збору  та 30 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Керуючись
ст.ст.   10, 60, 61, 208, 213, 215, 225,
226  ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167,
1187, 2012, 1195  ЦК України, суд,

Р  І  Ш
И  В  :

Позов  ОСОБА_4
задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ “ЗАКАРПАТТЯ-АВТО” в користь ОСОБА_4 77 476
грн. 60 коп. заподіяної матеріальної шкоди, 5000 грн. витрат на допомогу
адвоката та  50 000 грн. заподіяної
моральної шкоди.

Стягнути  з ВАТ
“ЗАКАРПАТТЯ-АВТО” в користь держави 136 грн державного мита та 30 грн. витрат
на інформаційно-технічне  забезпечення
розгляду справи в суді.

В решті заявлених вимог відмовити.

На рішення  може
бути подано апеляційну скаргу протягом двадцяти днів з моменту подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду  може бути подана протягом   десяти днів з моменту  його проголошення

Апеляційна скарга на рішення суду  та заява про апеляційне оскарження подаються
до  апеляційного  суду Закарпатської області    через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ
:
Н.М.ЖИГАНСЬКА