Справа № 22ц-1616/2008
Головуючий у першій інстанції - соловей в.в.
Категорія - цивільна
Доповідач - лазоренко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді

бойко
о.в.,

суддів:

Лазоренка
м.і., мамонової о.є.,

при секретарі:

пільгуй
н.в.

за участю:

ОСОБА_1,
Єсиневич  Т.В.,   Лось В.М.,
ОСОБА_2., Орла О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 липня 2008
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вовчківської сільської ради
Козелецького району Чернігівської області про визнання правочину дійсним та
визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Козелецького
районного суду Чернігівської області від 22 липня 2008 року та прийняти нове
рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на
те, що дане рішення суду першої інстанції є помилковим та необґрунтованим.

Оскаржуваним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від
22 липня 2008 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Вовчківської сільської ради  про визнання
правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Доводи апеляційної скарги  зводяться
до того, що між апелянтом  та  ОСОБА_3 20 вересня 2005 року  було укладено договір купівлі-продажу
житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1і, що  в судовому засіданні було встановлено факт
укладання  цього договору та передачі грошей
в сумі 5000 грн..

Апелянт наголошує на тому, що в
судових дебатах відповідачка ОСОБА_2 визнала факт отримання грошей в сумі 5000
грн. та виразила готовність повернути їх з відсотками, а  оскільки
відповідачка визнала факт продажу ОСОБА_3 їй спірного будинку,  то  ця
обставина, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,    не підлягає доказуванню.

Також апелянт зазначає, що з 20 вересня 2005 року вона втратила значні
кошти на утримання та ремонт будинку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд
дійшов  висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін виходячи з наступного.

Судом 1 інстанції  встановлено і це підтверджується матеріалами
справи,   що ОСОБА_3, який є батьком  відповідачки ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а
ОСОБА_4, яка є матір'ю ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до заповітів, посвідчених 31 березня 2004 року секретарем
виконкому Вовчківської сільської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_3 все належне їм майно,
в тому числі будинок з надвірними будівлями, заповідали ОСОБА_2.

Вказані заповіти не змінювалися і не скасовувалися заповідачами.

З довідок, які видані  виконкомом
Вовчківською сільської ради вбачається, що у спірному житловому будинку  проживали ОСОБА_3  ОСОБА_4. Єдиним спадкоємцем першої черги
після їх смерті є дочка ОСОБА_2, яка на даний час свідоцтво про право на
спадщину ще  не отримувала.

З вересня 2005 року і по даний час  у
спірному житловому будинку  без
реєстрації, проживає ОСОБА_1, яка вважаючи, що
між  нею   та
ОСОБА_3   було укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку,
звернулась  до  суду  з
зазначеним   позовом .

В судовому засіданні відповідачка
заперечувала  факт  укладення
договору купівлі-продажу будинку
та  прийняття  від позивачки коштів за  будинок та пояснила, що за життя  її батько
свідоцтво  про    право
власності  на  житловий
будинок  не  отримував.

Відповідно до ст. 657 ЦК України
договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в
письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а
повідно до  ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий
договір є нікчемним.

Якщо сторони домовились щодо  усіх
істотних  умов  договору, що
підтверджується письмовими
доказами, і  відбулось  повне
або  часткове  виконання
договору, але  одна  із
сторін  ухилилася  від
його  нотаріального  посвідчення, суд  може
такий  договір  визнати
дійсним.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,  суд  1
інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачкою при розгляді справи не
надані письмові докази про те, що між нею та ОСОБА_3 існувала домовленість щодо
всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними
будівлями та  не надані докази про те, що
відбулося повне або часткове виконання договору і  відповідач ухилився від його нотаріального
посвідчення, а  відповідно  до
ст.ст.  10, 60 ЦПК України    кожна
сторона  повинна  довести
ті  обставини, на  які
вона  посилається  як
на  підставу  своїх
вимог  або  заперечень..

Крім того, ОСОБА_3  і не  міг укласти
договір  купівлі - продажу  житлового
будинку, так як  не  мав
на  нього правовстановлюючих  документів

Доводи  апелянта стосовно  того,
що між нею   та  ОСОБА_3
було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку і, що  в судовому засіданні було
встановлено факт укладання  цього
договору та передачі грошей  не  заслуговують
на  увагу, оскільки  вони
спростовується  технічним  записом
судового засідання та не
підтверджуються   жодними   доказами.

Згідно  зі  ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Оскільки позивачка
не  довела, що між  нею та
ОСОБА_3  був укладений  договір
купівлі-продажу  будинку і
відсутні  підстави  для
визнання  цього правочину  дійсним,
апеляційний суд прийшов  до  висновку, що
суд першої інстанції   також
обґрунтовано   відмовив  у
задоволенні   вимог  позивачки про визнання права власності
на    житловий  будинок.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке
призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.
303, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 липня 2008
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: