Справа 22ц - 380/ 2008 р.          Головуючий в 1-ій інстанції Ченцова
Категорія цивільна.                    Доповідач Смаглюк Р.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5 березня 2008 року.              Апеляційний суд Чернігівської
області

в
складі : головуючого - судді Бойко О.В.,

суддів Смаглюк Р.І.,
Мельниченка Ю.В.,

при секретарі Штупун О.М.,

з участю позивача, представників
відповідачів,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської області в м. Чернігові
апеляційну скаргу відповідача Менської районної лікарні державної ветеринарної
медицини на рішення Менського районного суду від 30 листопада 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради, Менської районної лікарні
державної ветеринарної медицини, Менського районного відділу земельних ресурсів
про скасування рішення Менської міської ради від 23 грудня 2005 року в частині
та визнання недійсним Державного акта на право постійного користування землею,
виданого Менській районній лікарні державної ветеринарної медицини від 7 серпня
2006 року,

в с т а н о в и
в :

В
апеляційній скарзі відповідач Менська районна лікарня державної ветеринарної
медицини просить скасувати вказане рішення і справу направити на новий судовий
розгляд, мотивуючи неправильним застосуванням судом норм матеріального та
процесуального права, з таких підстав.

В
вересні 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Менської
міської ради про скасування рішення міської ради від 23 грудня 2005 року в
частині передачі Менській районній лікарні державної ветеринарної медицини у
постійне користування земельної ділянки площею 1, 0554 га, визнати недійсним
Державний акт на право власності на земельну ділянку / без номера, серії,
дати/, мотивуючи тим, що у 1966 році йому було надано в користування земельну
ділянку площею 0,12 га для вирощування сільськогосподарських культур. З цього
часу використовує земельну ділянку за призначенням. У листопаді 2006 року він
звернувся до Менської міської ради з заявою про приватизацію цієї ділянки і
отримав відповідь про те, що вказана земельна ділянка перебуває в постійному
користуванні  Менської районної лікарні
державної ветеринарної медицини, тому не може бути приватизована.

Повторно з цим питанням він звернувся до відповідача в лютому 2007 року і
отримав відповідь, що рішенням 11 сесії 5 скликання від 27 лютого 2007 року
йому відмовлено в передачі цієї земельної ділянки у приватну власність в
зв”язку з видачею Державного акта на право постійного користування землею
Менській районній лікарні державної ветеринарної медицини. Оскільки він понад
40 років користувався вказаною земельною ділянкою, з його користування вона не
вилучалася, міська рада на мала правових підстав для прийняття такого рішення.
Тому просить скасувати рішення міської ради від 23 грудня 2005 року в тій
частині, якою фактично його земельну ділянку площею 0,12 га передано в постійне
користування іншій особі.

Ухвалою суду від 3 жовтня 2007 року в якості співвідповідачів залучено до
справи Менську районну лікарню державної ветеринарної медицини, Менський
районний відділ земельних ресурсів

Рішенням суду першої інстанції від 30 листопада 2007 року позов задоволено.
Скасовано рішення Менської міської ради від 23 грудня 2005 року в частині
передачі Менській районній лікарні державної ветеринарної медицини у постійне
користування земельної ділянки площею 1,0554 га, визнано недійсним Державний
акт на право постійного користування землею серії ЯЯ № 370868 від 7 серпня 2006
року. З відповідачів Менської міської ради, Менської районної лікарні державної
ветеринарної медицини, Менського районного відділу земельних ресурсів стягнуто
судовий збір в сумі 81 грн. Рішення обґрунтоване наступним.

Відповідно до рішення міської ради
від 25 січня 2005 року Менській районній лікарні державної ветеринарної
медицини надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки в м.
Мена по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 площею 0,5 га для надання в постійне користування
для розміщення об”єктів. Актом від 4 липня 2005 року встановлені та погоджені
межі земельної ділянки для розміщення ветеринарної лікарні м. Мена по АДРЕСА_1,
яка надається в постійне користування Менській районній лікарні державної
ветеринарної медицини, загальною площею 1,0554 га, в тому числі - ріллі 0,6666 га,
забудовані землі - 0,3888 га. Висновком від 22 листопада 2005 року Менський
районний відділ земельних ресурсів погодив надання  ділянки площею 1,0554 га  поАДРЕСА_1 під Менську ветеринарну дільницю.
Рішенням Менської міської ради від 23 грудня 2005 року Менській районній
лікарні державної ветеринарної медицини надано в постійне користування земельну
ділянку площею 1,0554 га для розміщення об”єктів призначення. Таким чином,
земельні ділянки, надані Менській районній лікарні державної ветеринарної
медицини, частково, в розмірі 0,55 га, використовуються нею не за цільовим
призначенням.

Одночасно встановлено, що позивач ОСОБА_1 на протязі 40 років користується
за цією адресою земельною ділянкою розміром 0,12 га, що підтверджується
довідкою міської ради та показаннями свідків. Відповідно до ст. 119 ЗК України
громадяни, які добросовісно, відкрито, безперервно користуються земельною
ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про
наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу
державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу
її у власність або надання у користування.

Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до Менської міської
ради з цього питання, але отримував відмову в зв”язку з тим, що вона перебуває
в постійному користуванні Менської районної лікарні державної ветеринарної
медицини. Крім того, відповідно до рішення від 27 лютого 2007 року Менській
районній лікарні державної ветеринарної медицини запропоновано звернутися до
міської ради з проханням про припинення права користування частиною земельної
ділянки розміром 0,55 га, яка використовується не за цільовим призначенням.

Виходячи з наведеного, суд задовольнив позов ОСОБА_1.

В
апеляційній скарзі на вказане рішення відповідач Менська районна лікарня
державної ветеринарної медицини  просить
його скасувати, як таке, що не відповідає нормам матеріального і процесуального
права. До отримання Державного акта на право постійного користування земельною
ділянкою розміром 1,0554 га Менська районна лікарня державної ветеринарної
медицини погодила її виділення з районним відділом земельних ресурсів, відділом
містобудування та архітектури, на підставі рішення Менської міської ради від 23
грудня 2005 року Менська міська рада в особі голови Кадушка та Менська районна
лікарня державної ветеринарної медицини і особі начальника Белашка склали акт
передачі-прийому вказаної земельної ділянки.
7 серпня 2006 року Менській районній лікарні державної ветеринарної
медицини видано Державний акт на право постійного користування земельною
ділянкою розміром 1,0554 га поАДРЕСА_1 в м. Мена.

Вказана земельна ділянка
використовуються для розміщення службових приміщень, віварію, гужового
транспорту, вирощування фуражу для тварин. На ній планується будівництво
клініки для лікування дрібних тварин та дільничної ветеринарної лікарні. Тому
висновок суду щодо нецільового використання ділянки не відповідає фактичним
обставинам справи.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЗК України необхідно довести таке використання
землі, що повинно бути підтверджене протоколом державного інспектора по
використанню та охороні земель, складеним відповідно до  ст. 144 ЗК України. Тільки в разі неусунення
порушень земельного законодавства може вирішуватися питання про припинення
права користування земельною ділянкою. Вказані обставини взагалі відсутні.

Посилання суду на ст. 119 ЗК України є недоречним, тому що позивач не надав
жодного доказу про те, що на території Менської районної лікарні державної
ветеринарної медицини він законно займає земельну ділянку розміром 0,12 га.
Довідка міської ради про те, що він має підгородник такого розміру поАДРЕСА_1,
не може бути таким доказом.

Суд не мав жодних підстав для скасування всього Державного акта на право
постійного користування земельною ділянкою розміром 1,0554 га для вирішення
спору щодо 0,12 га, таким скасуванням суд поставив відповідача перед
необхідністю по-новому розпочинати процедуру отримання такого акту і по-новому
здійснювати його оплату.

Крім того, розгляд справи у відсутності представника відповідача через
поважну причину, позбавив його можливості захищати свої інтереси і спростувати
доводи позивача.

Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції і справу направити на
новий судовий     розгляд.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача змінив
частково вимоги апеляційної скарги і просить після скасування рішення суду
першої інстанції постановити нове рішення про відмову в позові.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої
інстанції залишити без змін, мотивуючи тим, що воно відповідає вимогам закону.
Судом було встановлено, що рішенням міської ради від 25 січня 2005 року
відповідачу був наданий дозвіл на складання проекту відведення земельної
ділянки площею 0,5 га. При складанні проекту відведення земельні ділянки
громадян, які межують з земельною ділянкою відповідача і якими користувалися
громадяни, були самовільно включені до проекту відводу, і таким чином відбулося
розширення земельної ділянки до 1,0554 га. Тому суд правильно встановив
фактичні обставини справи і вірно вирішив спір.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона
підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Менської міської ради від 25
січня 2005 року надано дозвіл Менській районній лікарні державної ветеринарної
медицини на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,5 га для
надання в постійне користування для розміщення об”єктів цієї лікарні /л.с.8/.
При виготовленні технічної документації було встановлено, що в фактичному
користуванні Менської районної лікарні державної ветеринарної медицини в
існуючих межах перебуває 1,0554 га землі / л.с. 35/, ці межі погоджені з  суміжними землекористувачами, до яких позивач
ОСОБА_1 не відноситься, встановлені в натурі межі землекористування не
викликають спірних питань / л.с. 38-43/. Висновками районних відділів земельних
ресурсів, містобудування та архітектури, Чернігівського обласного головного
управління земельних ресурсів погоджено надання Менській районній лікарні
державної ветеринарної медицини земельної ділянки в розмірі фактичного
користування 1,0554 га / л.с.44,46,48/.

Рішенням  Менської міської ради від
25 грудня 2005 року затверджено технічний звіт по виготовленню Державного акта
і надано Менській районній лікарні державної ветеринарної медицини в постійне
користування земельну ділянку розміром 1,0554 га поАДРЕСА_1 / л.с. 9, 46/.

Вказана земельна ділянка актом передачі-прийому передана міською радою
Менській районній лікарні державної ветеринарної медицини, яка 7 серпня 2006
року отримала Державний акт про право постійного користування земельною
ділянкою в розмірі 1,0554 га / л.с.47,28/.

Таким чином, при отриманні вказаної ділянки відповідачем дотримані норми
земельного законодавства, які регулюють порядок
оформлення права постійного користування землею, передбачений ст.ст.
116, 122,  123, 125, 126 ЗК України.

Надані позивачем довідки, що він має 0,12 га підгородника по АДРЕСА_1/
л.с.7/ та про те, що за даними податкового органу за ним рахується рілля площею
0,12 га / л.с. 13/, показання свідків про те, що позивач на протязі 40 років
користується цією землею, не можуть бути доказами набуття законного права на
користування земельною ділянкою відповідно до ст. 126 ЗК України.

Рішення міської ради від 27 лютого 2007 року про відмову в приватизації
цієї земельної ділянки ОСОБА_1 є обґрунтованим, оскільки на час його прийняття
спірна земельна ділянка перебувала в постійному користуванні іншої особи / л.с.
10, 11/.

Пропозиція сесії звернутися Менській районній лікарні державної
ветеринарної медицини до чергової сесії міської ради з проханням припинити їй
право користування частиною земельної ділянки розміром 0,55 га, яка
використовується не за цільовим призначенням, не має юридичного значення.

Висновки суду про нецільове використання відповідачем земельної ділянки
нічим не підтверджені і також не обґрунтовують підстав для задоволення позову.

Обґрунтування рішення суду правом
набувальної давності на підставі ст. 119 ЗК України є помилковим. Відповідно до
п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року правила ст. 344 ЦК
України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Тому на час розгляду
спору застосування строку набувальної давності для вирішення питання щодо
законності рішення міської ради від 23 грудня 2005 року та дійсності Державного
акта на право постійного користування землею від 7 серпня 2006 року відповідно
до ст. 119 ЗК України є незаконним.

Крім того, позивач не заявляв вимоги про визнання за ним права власності на
земельну ділянку на підставі ст. 119 ЗК України, предметом спору є законність
рішення міської ради від 23 грудня 2005 року та видача на підставі вказаного
рішення Державного акту про право постійного користування землею від 7 серпня
2006 року.

Таким чином, висновки суду першої інстанції суперечать встановленим
обставинам справи, рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм
матеріального права, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про
відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3,4 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 10,
60, 212 ЦПК України, ст.ст. 116, 119, 122, 123, 125, 126 ЗК України,  апеляційний суд, -

в и р і ш и в:

Апеляційну
скаргу відповідача Менської районної лікарні державної ветеринарної медицини
задовольнити.

Рішення
Менського районного суду від 30 листопада 2007 року скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 в позові до Менської міської ради, Менської районної лікарні державної
ветеринарної медицини, Менського районного відділу земельних ресурсів про
скасування рішення Менської міської ради від 23 грудня 2005 року в частині та
визнання недійсним Державного акта на право постійного користування землею,
виданого Менській районній лікарні державної ветеринарної медицини від 7 серпня
2006 року.

Рішення
набирає чинності негайно і може бути оскаржене до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий:
Судді: