Справа № 2-920/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008
року
Кіровський районний суд м.Кіровограда

в складі:   головуючого
судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі           - Бадянової Н.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, надання
дозволу на встановлення огорожі, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В березні
2006 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про отримання
дозволу на встановлення за її кошти огорожі на межі земельних ділянок АДРЕСА_1
і як наслідок, стягнення моральної шкоди. Посилається на те, що нею був
встановлена огорожа за рішенням суду від 11.07.1994 р., від червоної лінії до
сараю відповідача. Але огорожу вона доставити не змогла, так як частина флігеля
по довжині 50 см. і ширині 4 м. 35 см. знаходилася на її звільненій земельній
ділянці. 30.05.2003 року вона подала позов про знесення частини аварійного
флігеля, який був задоволений. На сьогоднішній день її земельна ділянка
звільнена, але вона не має можливості доставити огорожу на її границі, так як
відповідач постійно чинить їй в цьому перешкоди, погрожуючи побиттям. Просить
суд усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, надати дозвіл на
встановлення огорожі на визначеній рішенням Кіровського райсуду м.Кіровограда
межі земельних ділянок АДРЕСА_1 від флігеля домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_2 до
туалету її домоволодіння по ширині 3 м. 10см. та по довжині від сараю
відповідача до кінця флігеля та їхніх земельних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.
Також в зв»язку з неможливістю тривалий час встановити огорожу призводить до
моральних страждань, які вона оцінює в 200 грн.

В судовому
засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. Посилається на обставини
викладені в позовній заяві.

Представник
відповідача позов не визнала. Зазначила, що перепон в облаштуванні огорожі
позивачу не створюється. Не згодна з запропонованим позивачем розташуванням
огорожі, оскільки межа між домоволодіннями визначена генеральним планом.

Свідок ОСОБА_3 -
спеціаліст ООБТІ, в судовому засіданні пояснила, що відповідачу ОСОБА_2 під
забудову була виділена земельна ділянка площею 302,1  кв.м. шириною 9 м. та 10 м. та довжиною 31,8
кв.м. На даний час ці межі не відповідають тим, які були виділені.

Заслухавши
пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

В судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власницею домоволодіння АДРЕСА_1, а ОСОБА_2
є власником домоволодіння АДРЕСА_2.

Згідно
генерального плану під забудову розмір земельної ділянки АДРЕСА_2 ОСОБА_2
складає 302,10 м.кв.: 9 м. та 10 м. по ширині та 31,8 м. до довжині.

Статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної
ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням
Кіровського райнарсуду м.Кіровограда від 29.11.1988 р., що набрало законної
сили, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою, відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_5  було зобов»язано очистити від свого сміття,
будівельних матеріалів та палива частину земельної ділянки шириною 3 м. 10 см.
з боку протилежній червоній лінії, який знаходиться в користуванні ОСОБА_1 в
домоволодінні АДРЕСА_1, розташованого між сараєм домоволодіння АДРЕСА_2 по
довжині до флігеля домоволодіння АДРЕСА_2. Згідно акту від 17.05.1991 р.,
складеного судовим виконавцем, вказане рішення суду виконано.

Рішенням
Кіровоградського місцевого виконавчого комітету № 463 від 08.08.1990 року
визначені і закріплені для користування за ОСОБА_2 зовнішні межі, їх розмір і
загальна площа земельної ділянки АДРЕСА_2. Зазначене рішення не скасовано, не
суперечить плану генеральної забудови.

Відповідно
до рішення  Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 11.07.1994 р., що набрало законної сили, по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та
встановлення огорожі, зобов»язано ОСОБА_1 встановити нову огорожу на тому ж
самому місці, тобто на межі земельних ділянок будинків АДРЕСА_1, її силами та
за її кошти, по раніше встановлені межі. Відповідно до акту судового виконавця
від 31.05.1995 р. згідно плану була встановлена огорожа до сараю ОСОБА_2

Згідно
рішення місцевого суду Кіровського району м.Кіровограда від 30.05.2003 року
було встановлено, що частина флігелю ОСОБА_2 знаходиться на земельній ділянці
ОСОБА_1 та зобов»язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною
ділянкою ОСОБА_1 АДРЕСА_1, шляхом зобов»язання знести частину флігеля розміром
0,50 см. х  4м. 35см., що розташована на
земельній ділянці ОСОБА_1 АДРЕСА_1.

Згідно
акту державного виконавця від 31.10.2005 року було встановлено, що ОСОБА_2
виконав рішення місцевого суду Кіровського району м.Кіровограда від 30.05.2003
року в повному обсязі, а саме зніс частину флігеля розміром 0,50 см. х 4 м.
35см., що розташований на земельній ділянці ОСОБА_1 АДРЕСА_1.

Враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов в частині усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та встановлення огорожі підлягає задоволенню,
оскільки достовірно встановлено, що позивач не може в повній мірі реалізувати
своє право користування земельною ділянкою та виконати рішення суду  щодо становлення межової огорожі з підстав
перешкоджання з боку відповідача в реалізації її права.

Суд вважає
доведеним, що ОСОБА_1 в зв»язку з неможливістю на протязі тривалого часу
довстановити між домоволодіннями огорожу та у зв»язку з цим була вимушена
звертатися до суду, зазнала моральних страждань.  Але враховуючи тяжкість зазначених страждань,
та те, що ОСОБА_2 є пенсіонером, людиною похилого віку, на підставі ст.1193 ЦК
України, суд вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування до 100 грн.

Керуючись ст.152
ЗК України, ст.1193 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 208, 212-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов  задовольнити частково.

Усунути
перешкоди в користуванні земельною ділянкою зобов»язавши ОСОБА_2 не чинити
ОСОБА_1 перешкоди щодо встановлення огорожі її силами та за її кошти на
визначеній межі земельних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 від флігеля
домоволодіння ОСОБА_2 до туалету домоволодіння ОСОБА_1 по ширині 3 м. 10 см. і
по довжині від сараю ОСОБА_2 до кінця флігеля та земельних ділянок домоволодінь
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 100 грн.

В іншій
частині позовних вимог відмовити.

На
рішення суду протягом 10 днів може бути подано заяву про апеляційне оскарження
та апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                           підпис                     Н.Ю.Іванова

З оригіналом
звірено:

Суддя
Кіровського районного суду

м.Кіровограда
Н.Ю.Іванова