Справа
№ 2-153/08
М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді -
В.М., при секретарі - Демченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому
у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення
перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою, вселенні в квартиру,
вільний доступ у приміщення квартири та заборони вчиняти дії, які
право власності на квартиру, -
звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким,
втратив право користування житлом у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати
відділ громадянства, імміграції
реєстрації фізичних осіб Індустріального РВ ДМУ УМВС України в
області зняти відповідача з реєстрації за адресоюАДРЕСА_1 та усунути перешкоди
позивачкою права користування та розпорядження своїм майном шляхом
відповідача з квартири за адресою: АДРЕСА_1
червня 2007 року позивачка змінила предмет позову та просила усунути
у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном -
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати відповідача надати позивачці
доступу у приміщення квартири за адресою:АДРЕСА_1у будь-який час та заборонити
які порушують право власності позивачки на квартиру за адресою:АДРЕСА_1
обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона на підставі
купівлі-продажу від 20 липня 1999 року є власником двокімнатної
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
вересня 1999 року між позивачкою та відповідачем - ОСОБА_2 був зареєстрований
шлюб, у зв'язку з чим вона змінила прізвище з ОСОБА_1на ОСОБА_1.
укладення шлюбу позивачка та відповідач стали разом проживати у квартирі
відповідач був зареєстрований
цією адресою у відділі паспортної реєстрації Індустріального району.
цього шлюбу у них є діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
Рішенням
Індустріального районного суду від 08 грудня 2006 року шлюб між

позивачкою
та відповідачем розірваний. Фактично шлюбні відносини між ними

припинилися
з 14 січня 2006 року, з того ж дня спільне господарство не ведеться

і
вони проживають окремо. Позивачка з дітьми проживає у своїх батьків за

адресою:АДРЕСА_2,
а відповідач у її квартирі за адресоюАДРЕСА_1. Але позивачка

регулярно
приходила до своєї квартири з метою перевірки додержання відповідачем

правил
користування житлом.

05
червня 2007 року позивачка прийшла до своєї квартири і спробувала до неї

зайти,
але виявилось, що замок на дверях змінено. Відповідача у квартирі не

було,
крім того від нього не надходило будь-яких повідомлень про зміну замка на

вхідних
дверях квартири. На протязі трьох днів позивачка намагалась зустрітись

з
відповідачем біля дверей квартири, але їй це не вдалося. 07 червня 2007 року

позивачка
звернулась до Індустріального РВ міліції із заявою про неправомірні

дії
відповідача, на що отримала відповідь з роз'ясненням права звернення до

суду.

До
теперішнього часу позивачка не має можливості зайти у приміщення своєї

квартири
та витребувати від відповідача пояснення з приводу заміни замка на

вхідних
дверях.

Позивачка
вважає, що відповідач своїми неправомірними діями створює для неї

перешкоди
у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Крім
того, позивачка вважає, що цей випадок не останній і з боку відповідача

можливе
подальше вчинення дій, направлених на порушення її права власності на

квартиру.

07
серпня 2007 року позивачка доповнила позовні вимоги та просила вселити її у

квартиру
за адресоюАДРЕСА_1,

оскільки
вважає, що усунення перешкод у здійсненні її права власності на

квартиру
на теперішній час можливо шляхом її вселення до квартири.

Представник
позивачки в судовому засіданні підтримав змінені та доповненні

позовні
вимоги, просив суд їх задовольнити. В обґрунтування своїх пояснень

представник
позивачки послався на обставини, викладені в змінених та доповнених

позивних
вимогах.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивачка

дійсно
придбала спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу від

20.07.1999
року за гроші позичені у матері відповідача, які і досі не

повернула.
Гроші на цю квартиру мати відповідача позичила позивачці тільки

тому,
що вона мала стати дружиною відповідача і квартира придбавалася для їх

потреби.
Тому на засаді усних домовленостей право власності на спірну квартиру

АДРЕСА_1було
оформлене на ім'я позивачки, та після реєстрації шлюбу між відповідачем та
позивачкою, відповідач був зареєстрований у спірній квартирі як член родини
позивачки і

відповідно
до вимог Житлового кодексу України придбав право користування

житловим
приміщенням в цій квартирі. Після розірвання шлюбу між відповідачем та

позивачкою,
позивачка забрала дітей  і стала
проживати разом зі своїми

батьками.
Що стосується перешкод у користуванні спірною квартирою створюваних

позивачці,
то відповідач не міняв замки, ключі від яких є у позивачки. Виселити

відповідача
з спірною квартири позивачка має право якщо
надасть відповідачу

інде
житло, бо іншого житла відповідач не має.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні

вимоги
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20 липня 1999

року,
зареєстрованого в Дніпропетровському бюро технічної інвентаризації за

реєстровим
№ 833-222, власником квартири АДРЕСА_1є ОСОБА_1.

25
вересня 1999 року між ОСОБА_1та ОСОБА_2був зареєстрований шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому

Індустріальної
районної ради м.Дніпропетровська. У зв'язку з цим ОСОБА_1змінила прізвище з
ОСОБА_1на ОСОБА_1

Від
цього шлюбу у ОСОБА_1та ОСОБА_2є діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2

що
підтверджується свідоцтвами про народження.

Рішенням
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2006

року
шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2розірваний, що підтверджується випискою з рішення
суду.

Згідно
довідки від 19 квітня 2007 року, виданої Комунальним житлово-

експлуатаційним
підприємством АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Як
встановлено в судовому засідання з 14 січня 2006 року фактичні шлюбні

відносини
між ОСОБА_1та ОСОБА_2припинені, з того ж дня спільне господарство не ведеться
та

вони
проживають окремо. ОСОБА_1 разом з дітьми проживає у

батьків
за адресою:АДРЕСА_2, а ОСОБА_2- за адресою: АДРЕСА_1, тим самим продовжує
користуватися вказаним житлом, яке належить на праві

власності
ОСОБА_1. При цьому позивачці створені

перешкоди
у користуванні та розпорядженні  житлом -
квартирою АДРЕСА_1, оскільки вхідні замки на дверях квартири були змінені
відповідачем, через що позивачка не має змоги зайти до приміщення квартири та
проживати в ній. Внаслідок цього позивачка звернулася 07 червня

2007
року до Індустріального РВ ДМУ УМВСУ в Дніпропетровській області з заявою

про
неправомірні дії відповідача. Ці обставини підтверджуються письмовою

відповіддю
Начальника Індустріального РВ ДМУ УМВСУ в Дніпропетровській області

на
ім'я позивачки від 21 червня 2007 року № 45/6248, про те що її заява від 07

червня
2007 року розглянута та їй запропоновано з метою захисту порушених

житлових
прав звернутися до суду з позовною заявою.

У
зв'язку з цим діями відповідача створені перешкоди у здійсненні позивачкою

права
користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно
до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення

перешкод
у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Крім
того, відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави

передбачати
можливість порушення свого права власності іншою особою, може

звернутися
до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити

його
право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому

порушенню.

Таким
чином, розглядаючи позовні вимоги, суд дійшов до висновку про законність

вимог
позивачки, оскільки відповідач дійсно чинить перешкоди у користуванні та

розпорядженні
належним позивачці майном та позивачка має дійсні підстави

вважати
про можливість подальших таких дій з боку відповідача, тому вважає за

необхідне
позовні вимоги задовольнити.

На
підставі викладеного, у відповідності до ч. 2 ст. 386, ст. 391 ЦК України,

керуючись
ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В
И Р І Ш И В:

Позовні
вимоги ОСОБА_1- задовольнити в повному обсязі.

Зобов'язати
ОСОБА_2не чинити перешкоди ОСОБА_1у користуванні та розпорядженні квартирою
АДРЕСА_1

Вселити
ОСОБА_1в квартиру АДРЕСА_1

Зобов'язати
ОСОБА_2надати ОСОБА_1можливість вільного доступу у приміщення квартириАДРЕСА_1
у будь-який час.

Заборонити
ОСОБА_2вчиняти дії, які порушують право власності ОСОБА_1на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Індустріальний

районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього

протягом
20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної

інстанції
або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:

В. М. Грищенко