Н Н Я                     Справа № 2- 364/2008р.
24 червня 2008 року                                                              смт.
Якимівський районний суд Запорізької області у складі:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Якимівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2та ОСОБА_3про стягнення боргу по
ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2та ОСОБА_3про стягнення боргу по
договору позики,  мотивуючи тим, що
відповідачі по даній справі, ОСОБА_4та ОСОБА_5, 11 вересня 2000 року взяли у
5,05 = 141 400), що підтверджується довідкою філії « Запорізьке регіональне
управління» відкритого товариства Банк « Фінанси та кредит», і зобов'язався повернути
борг у строк до 11 березня 2000 року, що підтверджується доданою до позову
розпискою від 11.09.2000 року. Але у вказаний строк відповідачі борг не
повернули. Позивачка неодноразово зверталася до них, нагадуючи про борг, але до
цього часу гроші їй не повернені і відповідачі не бажають зробити це у
добровільному порядку.  Крім того,
відносно ОСОБА_2та ОСОБА_3відносно цієї розписки вирішувалось питання про
притягнення їх до кримінальної відповідальності за шахрайство, що
підтверджується копією вироку Якимівського районного суду Запорізької області
від 31.05.2007 року. На підставі вищевказаного вироку відповідачі були
виправдані, оскільки даний спір повинен бути розглянутий у цивільно - правовому
порядку.  Але незважаючи на цю обставину,
відповідачі до даного часу не бажають повернути їй борг у добровільному
порядку.  Таким чином позивачка просить
стягнути з ОСОБА_2та ОСОБА_3на її користь борг по договору позики у сумі 141
В судовому
засіданні позивачка підтримала вимоги, викладені в позовній заяві в повному
обсязі та просила їх задовольнити, пояснюючи, що гроші в борг вони давали разом
з її чоловіком ОСОБА_6., який на теперішній час помер, але розписку писали на
її ім”я. Раніше вона не зверталася до суду, бо в кримінальній справі потерпілим
був її чоловік, а коли він помер, вона вирішила звернутися до суду з позовом
про стягнення боргу з відповідачів.
ОСОБА_4. та  ОСОБА_3. в судовому
засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме визнали суму боргу в розмірі
50 500 гривень, що еквівалентно 10 000 доларів США, саме таку суму згідно
розписки ОСОБА_4. та ОСОБА_3. взяли в борг у
ОСОБА_1. 11 березня 1998 року під вісім
відсотків щомісячно терміном на шість місяців. Але коли вони
збанкротіли, у відношенні них була порушена кримінальна справа, а померлий
чоловік позивачки наполягав на тому, що розписка була переписана на більшу
суму, в яку б враховувалися всі відсотки з основної суми боргу, тому ними була
написана розписка, яку позивачка надала до суду, строк позовної давності якої
сплив, але вони визнають борг у сумі 10 000 доларів США, які брали у позивачки
та зобов”язуються їх по можливості відшкодувати.
Суд заслухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами
докази, прийшов до наступного: судом встановлено та підтверджується наявними у
справі  доказами і не заперечується
сторонами, що дійсно 11 березня 1998 року ОСОБА_4. взяв в борг у ОСОБА_1. 10
000 доларів США, що еквівалентно 1х200 гривень у 11 березня 1998 року під  вісім відсотків щомісячних нарахувань на
відповідач зобов'язаний
був повернути 15 вересня 1998 року. У випадку його відсутності повернення
грошей було гарантовано ОСОБА_3, даний факт підтверджується розпискою ОСОБА_4.
від 11 березня 1998 року. Позивачка в своєму позові просить стягнути з
відповідачів суму в розмірі 28 000 доларів США, що еквівалентно 141 400
гривень. Дані вимоги позивачки основані на розписці ОСОБА_4. та ОСОБА_3. від 11
вересня 2000 року, де вказано, що відповідачі взяли у ОСОБА_1.  28 000 доларів США строком на шість місяців,
повернення яких було гарантовано ними в строк до 11 березня 2000 року.
ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три
ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка
його порушила.  З часу написання розписки
на ім”я ОСОБА_1. від 11 вересня 2000 року пройшло вісім років, позивачка в
своїй позовній заяві не просить поновити строк позовної давності, та не вказала
на причини, які можливо було врахувати поважними для поновлення строку позовної
давності.   Самі відповідачі ОСОБА_4. та
ОСОБА_3. не заперечую проти того, що брали в борг у позивачки гроші у розмірі
10 000 доларів США, що на сьогоднішній день еквівалентно 50 500 гривень.  Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.
ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.
ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей
625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 256 - 261, 526, 530, 625 ЦК
України, та керуючись ст.ст. 3,11, 208, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України,  суд
Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2та ОСОБА_3, солідарно на
користь ОСОБА_1суму боргу в розмірі 50 500 грн. (п'ятдесят тисяч п'ятьсот  грн..)
Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку через суд 1-ї інстанції шляхом подання
протягом 10-ти днів заяви про апеляційне оскарження, поданням апеляційної
скарги протягом 20-ти днів починаючи з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: