Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 червня 2008
року                                                            м. Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області у складі:

головуючої
судді                                                      Лизенко
І.В.,

при
секретарі судового засідання                           Паршиковій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду
цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, дочірнього підприємства
акціонерного товариства закритого типу «Текстильеластотехніка»
Житлово-гостинний комплекс «Алексіс ТЕТ», орган опіки та піклування у особі
Лисичанської міської ради, про встановлення порядку користування жилим
приміщенням, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом,
посилаючись на те, що зареєстрований разом з відповідачкою у квартирі АДРЕСА_1,
що є гуртожитком. Перебував з відповідачкою у шлюбі з 01.11.2002 року по
27.06.2007 року. Після розірвання шлюбу відповідачка створювала перешкоди у
користуванні квартирою, тому рішенням Лисичанського міського суду від
27.08.2007 року він був вселений у квартиру. Відповідачка почала вимагати, щоб
він перейшов жити у кімнату №3, а вона у кімнату №2, перешкоджала йому у
користуванні місцями загального користування. Просив суд визнати за ним право
користування кімнатою №2, площею 13,2 м2, визнати за відповідачкою право користування
кімнатою №3, площею 13,4
м2, у квартирі АДРЕСА_1, приміщення загального користування залишити
у загальному користуванні.

Позивач у
судовому засіданні позов підтримав, підтвердив викладене у ньому, доповнивши,
що оскільки позивачка перешкоджає його користуванню спірним житловим
приміщенням, заявив дані позовні вимоги. Бажає користуватися кімнатою №2,
оскільки вона менша за площею та холодніша, ізольована. Кімната №3 має вихід на
кухню та до коридору, більша за площею. Вихід до кухні з кімнати №3 зробили
самостійно, перепланувавши приміщення, з метою встановлення ванної кімнати. На
перепланування приміщення дозволу власника не мали.

Відповідачка у
судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позов не визнає, бо не
перешкоджала позивачу користуватися спірним приміщенням, а також тому, що має
двох дітей, з якими проживати у кімнаті №3 неможливо, бо для необхідних меблів
недостатньо місця. Кімната не ізольована, має вихід на кухню та у коридор.

Представник
відповідача - ДП АТЗТ «Текстильеластотехніка» Житлово-гостинного комплексу
«Алексіс ТЕТ», у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що будинок
АДРЕСА_1 має статус гуртожитку. Кімнати №207 та №208 не є однією квартирою,
призначені для надання громадянам за різними ордерами, однак були надані
відповідачці за одним ордером. Позивач був зареєстрований у даних кімнатах
пізніше, з яких підстав їй невідомо. Гуртожиток не має статусу сімейного. У
гуртожитку проживають особи, що не пов'язані з підприємством трудовими
стосунками. Кімнати сторін переобладнані, дозволу на таке переобладнання
адміністрація гуртожитку не надавала. Вважає, що відповідачці з двома дітьми
слід залишити обидві кімнати. У подальшому представник відповідача у судове
засідання не з'являвся, повідомлений про час та місце розгляду справи належним
чином.

Представник
органу опіки та піклування у судовому засіданні заперечувала проти задоволення
позову, пояснивши, що опікунська рада Лисичанської міської ради дійшла висновку
про те, що задоволення даного позову порушить житлові права малолітніх ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, оскільки кімната,
що надається їм з матір'ю, недостатня за площею для проживання трьох осіб, не
ізольована.

Судом досліджені
наступні докази: квитанції про слату позивачем судових витрат, копія свідоцтва
про одруження між сторонами, копія ордеру, копія плану житлового приміщення,
копія акту державного виконавця, довідка про відкриття особового рахунку,
довідка про склад сім'ї, копія рішення Лисичанської міської ради від 27.08.2007
року, копія свідоцтва про народження ОСОБА_5, копія свідоцтва про народження
ОСОБА_4., довідка про зареєстрованих осіб, копія свідоцтва про розірвання
шлюбу, копія акту обстеження житлово-побутових умов від 10.02.2008р., копія
статуту ДП АТЗТ «Текстильеластотехніка» Житлово-гостинного комплексу «Алексіс
ТЕТ», довідка про встановлення вхідних металевих дверей, копія наказу №29-П,
копія акту інвентаризації оціночної вартості орендованих основних фондів, копія
наказу №54-а від 15.08.1996р., довідка про передачу гуртожитку у власність,
копія свідоцтва про право власності підприємства від 20.08.1993р., копія
державного акту про викуп майна державного підприємства від 15.12.1991р.,
довідка про те, що будинок має статус гуртожитку, акт обстеження матеріально-побутових
умов малолітніх, висновок органу опіки та піклування.

Суд, вислухавши
пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, висновок
органу опіки та піклування, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлені
такі факти та відповідні ним правовідносини.

Будинок АДРЕСА_1
перебуває на балансі ДП АТЗТ «Текстильеластотехніка» Житлово-гостинного
комплексу «Алексіс ТЕТ», та має статус гуртожитку, що підтверджується копією
наказу від 15.08.1996р. №54-а (а.с.51) та довідкою Лисичанської міської ради
(а.с.61).

Відповідачці у
даному гуртожитку було надано кімнати №207 та №208 за ордером НОМЕР_1 від
18.04.2000 року на сім'ю з двох осіб: відповідачку та доньку ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження (а.с.5).

Сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2002 року по 26.02.2008 року, що
підтверджується копіями свідоцтв (а.с.4,23). Від спільного подружнього життя
мають малолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження (а.с.14). Відповідачка
має від попереднього шлюбу малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження
(а.с.13).

У кімнатах №207
та №208 зареєстровані: позивач, відповідачка та малолітні діти: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, що підтверджується
довідкою (а.с.9,15) та не заперечується сторонами.

Сторони без
дозволу власника приміщення здійснили переобладнання кімнат №207 та №208,
зробивши вихід з кімнати, позначеної на плані (а.с.6) під №3, до кухні,
внаслідок чого кімната не є ізольованою, що не заперечується сторонами та
підтверджується вказаним планом.

Відмовляючи у
задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 130 ЖК України порядок
користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і
Української РСР.

Згідно п. 9,10 Примірного положення про
гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року за
№208, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації
підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої
громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету
комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку
адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові
спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану
жилу площу.

Як зазначено вище, відповідачці надано
спірне житлове приміщення за спільним рішенням адміністартції та профспілкового
комітету АТЗТ «Текстильеластотехніка» ЖКГ «Алексіс ТЕТ» на підставі ордеру
(а.с.5). Позивач був вселений та зареєстрований у даному приміщенні як член
сім'ї наймача, що підтверджується довідкою (а.с.15).

Відповідно до п.12 Примірного положення про
гуртожитки жила площа в гуртожитку надається в розмірі не менше 6 кв.метрів на
одну особу.

З технічного плану спірного приміщення
(а.с.6) вбачається, що кімната, позначена на плані під №2, якою бажає
користуватись позивач, має площею 13,2 метрів квадратних, ізольована; а
кімната, позначена на плані під №3, - 13,4 метрів квадратних, та не є
ізольованою.

У разі встановлення за позивачем права
користування кімнатою №2, а за іншими особами, а саме: позивачкою та двома
малолітніми дітьми, - кімнатою №3, площею 13,4 квадратних метрів, будуть
порушені вимоги п. 12 Примірного положення про гуртожитки щодо граничного
розміру жилої площі на одну особу. Більш того, згідно висновку органу опіки та
піклування (а.с.72) у такому разі будуть порушені житлові права малолітніх
дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Таким чином, позовні вимоги суд вважає
необгрунтованими, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.
10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2,
дочірнього підприємства акціонерного товариства закритого типу
«Текстильеластотехніка» Житлово-гостинний комплекс «Алексіс ТЕТ», орган опіки
та піклування у особі Лисичанської міської ради, про встановлення порядку
користування жилим приміщенням відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до
Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів
з дня його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду Луганської області.

Суддя: