Справа №
Головуючий у 1 інстанції - Лівандовська-Кочура Т.В.
Доповідач - Здрилюк О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2008
року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука
В.А.,

суддів: Здрилюк О.І., Веремчук Л.М.,

при секретарі - Савчук О.В.,

з участю прокурора - Тарасюк Н.Б.,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом прокурора міста Луцька  в інтересах ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання
недійсним договору купівлі-продажу за апеляційною скаргою прокурора міста Луцька
на рішення Луцького міськрайонного суду від 29 лютого 2008 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 29 лютого 2008
року в позові в даній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор міста Луцька просить скасувати це рішення та
постановити нове - про задоволення позову.

Вважає, що допущено невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що
на момент укладення сторонами 13.11.2006 року договору купівлі-продажу
АДРЕСА_1позивач міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в
зв'язку з чим відсутні підстави для визнання вказаного договору недійсним.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи, перевіривши докази в межах доводів апеляційної скарги,
законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.225 ЦК України правочин,
який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення
своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним
за позовом цієї особи.

Із укладеного між сторонами
13.11.2006 року договору купівлі-продажу вбачається, що позивач продав, а
відповідач купив АДРЕСА_1і цей продаж вчинено за
131300 грн., що по курсу Національного банку України на день посвідчення
договору становить 26000 доларів США, які покупець сплатив, а продавець отримав
до підписання цього договору (а.с.10).

Згідно акта № 518 амбулаторної
судово-психіатричної експертизи від 12.12.2007 року, проведеної комісією
Волинської обласної психіатричної лікарні № 1, позивач ОСОБА_1 в період
укладання ним договору купівлі-продажу житла 13.11.2006 року виявляв ознаки
легкої розумової відсталості (легкої дебільності), обтяженої алкогольною
залежністю, однак, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та
керувати ними (а.с.94-96).

Відповідно до вимог частин 1 та 4
ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Жодних інших допустимих доказів, які
б спростовували вище згадане заключення експертів сторонами не подано.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення
позову по заявлених вимогах.

Також безпідставними є покликання
апелянта на ту обставину, що позивач не отримав коштів за продаж квартири,
оскільки вказана обставина спростовується наступним:

- поясненнями самого
позивача, відібраними 30.11.2006 року старшим оперуповноваженим ВДСБЕЗ Луцького
МВ УМВС України у Волинській області, де він вказав, що отримав від продажу
близько 27000 доларів США (а.с.16-17);

- розпискою позивача
від 13.11.2006 року про отримання коштів від відповідача за продаж квартири
(а.с.33), яка не оспорена і не визнана недійсною;

- поясненнями позивача на
попередньому судовому засіданні Луцького міськрайсуду 22.03.2007 року, з яких
вбачається, що гроші він отримав, точно не пам'ятає скільки (а.с.37);

- поясненнями позивача експертній
комісії під час проведення експертизи, де він вказав, що отримані гроші у
надійному місці. Ствердив, що із обіцяної суми отримав більшу половину - 24000
доларів, а решту ОСОБА_2 витратив на нього, купуючи продукти та одяг. Виручені
гроші прогуляв із сином (а.с.96);

- даними в суді першої інстанції в
судовому засіданні 26.06.2007 року показами свідка ОСОБА_3 - сусідки позивача,
якій зі слів останнього відомо, що гроші в надійному місці (а.с.70) та свідка
ОСОБА_4 - сестри позивача, якій зі слів позивача відомо, що гроші в надійному
місці і продав за 27 зелених (а.с.73).

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої
інстанції на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, що
підтверджуються належними доказами, правильно визначено правовідносини між
сторонами і застосовано норми матеріального права, що регулюють ці
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення постановлене з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора міста Луцька відхилити, а
рішення Луцького міськрайонного суду від 29 лютого 2008 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді