УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 березня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік
І.С.,

Лященко  Н.П.,

Костенка
А.В.,

Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Білгород-Дністровського міськрайонного прокурора в інтересах
держави в особі державного підприємства Одеський судноремонтний завод «Україна»
до ОСОБА_1, акціонерного товариства закритого типу (далі - АТЗТ) «Авто» про
визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2001 року Білгород-Дністровський міськрайонний прокурор пред'явив
у суді позов в інтересах держави  в особі
АТЗТ «Авто» про визнання недійсним договору дарування.

Зазначав,
що 12 жовтня 2000 року АТЗТ «Авто», що є правонаступником автобази тресту
«Прикарпаттяводбуд», згідно з договором дарування, посвідченого приватним
нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, подарувало
ОСОБА_1 7 дерев'яних щитових будиночків літнього типу розташованих на базі
відпочинку «Сонячне світло» у смт Затока Білгород-Дністровського району
Одеської області.

Зазначений
договір укладено з порушенням вимог закону, оскільки спірні будиночки були
розміщені на базі відпочинку «Сонячне світло», що належить ДП Одеський
судноремонтний завод «Україна», автобазою тресту «Прикарпаттявозбуд» на
підставі укладених між ними угод, відповідно до яких вони тривалий час і
експлуатувалися. Договір укладено з порушенням вимог ст. 55 Закону України «Про
нотаріат» та ст. 153 ЦК УРСР.

З
підстав ст. 48 ЦК УРСР прокурор просив задовольнити позов.

Справа
розглядалася судами неодноразово.

У
подальшому із зазначених вище підстав із позовом звернувся й ДП Одеський
судноремонтний завод «Україна».

Останнім
рішенням Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 4 липня
2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15
квітня 2004 року, позов задоволено - визнано недійсним договір дарування 7
дерев'яних щитових будиночків літнього типу, розташованих у смт Затока
Білгород-Дністровського району Одеської області на базі відпочинку «Сонячне
світло», укладений 12 жовтня 2000 року між ОСОБА_1 та АТЗТ «Авто».

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлені у справі судові
рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
закону, і провадження у справі закрити.

Касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Суд повно й всебічно з'ясував дійсні обставини справи, зібраним у справі
доказам дав належну правову оцінку та з урахуванням установлених при розгляді
справи обставин дійшов обґрунтованого висновку про те, що оспорювана угода
укладена з порушення вимог закону.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає
вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи є
необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалені у справі рішення є законними й обґрунтованими, тому колегія суддів
вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від                   4 липня 2003 року  та ухвалу апеляційного суду Одеської області
від 15 квітня 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук