АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1450- 2008року
Головуючий у 1-й інстанції С.Я.Ковальчук                      категорія 52                                                                    Доповідач  В.А. Франко
Р І Ш Е Н Н Я

І  М
Е  Н  Е
М    У  К
Р  А  Ї
Н  И

16 вересня 2008 року

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С А ,

суддів : Франко В.А., Суржик М.М.

при секретарі Косенко Ж.В.

розглянула  у відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою  ВАТ « Гайворонський тепловозоремонтний завод»
на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 2 червня
2008 року,

В  С
Т  А  Н
О  В  И
Л  А  :

В квітні  2008 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ « Гайворонський тепловозоремонтний
завод»  про стягнення заробітної плати.

Зазначав, що працював майстром ковальсько-ливарної
дільниці з 28.10.2002 року по 11.02.2004 року, а з 11.02.2004 року по
28.08.2006 року - майстром ливарної дільниці Гайворонського тепловозоремонтного
заводу.

За час його роботи з жовтня 2002 року адміністрація
заводу, в супереч діючому законодавству, не проводила атестацію робочих місць
на ливарній дільниці і, відповідно, не надавала ніяких компенсацій за шкідливі
та небезпечні умови праці.

Атестація була проведена тільки в червні 2006 року,
згідно до якої його робоче місце відповідає по шкідливості показнику списку
№2.

Вказано, що він має право на пенсійне забезпечення згідно
списку № 2. Відповідач повинен  йому
додатково сплачувати 12% до щомісячного заробітку, надавати щорічно 7 днів
додаткової відпустки, надавати на кожний робочий день молоко.

Цими пільгами він скористався тільки двічі, а саме в
травні та червні 2006 року, а потім директором скасовано доплату, чим було
порушено його права.

З врахуванням змін до позову, просив стягнути з
відповідача на його користь 4128,9 грн. недорахованої заробітної плати за
шкідливі умови праці з індексацією та 710 грн. індексованої премії за другий і
неповний третій квартали 2006 року і витрати по справі.

В судовому засіданні уточнивши позовні вимоги, просив суд
стягнути з відповідача 2359,98 грн. - доплати за шкідливі умови праці, 222,60
грн. недоплаченої премії та судових витрат по справі.

Рішенням Гайворонського районного суду від 2 червня 2008
року  позов було задоволено.

Стягнуто з Гайворонського тепловозоремонтного заводу на
користь ОСОБА_1 2359, 98 грн. доплати за шкідливі умови праці, 222,60 грн.
премії і судові витрати по справі за надання правової допомоги в сумі 300 грн,
а всього 2882 грн.58 коп.

Також  стягнуто на користь держави 51 грн. судового
збору і 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення.

Не погоджуючись з рішенням суду ВАТ « Гайворонський
тепловозоремонтний завод» в своїй апеляційній скарзі зазначив, що при
постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, зазначив, що» оплата праці позивачу ОСОБА_1 за
період його роботи майстром ковальсько-ливарної дільниці. здійснювалась у підвищеному
розмірі. адміністрацією заводу не було допущено порушень ст..100 КЗпП України,
ст..2,22 Закону України «Про оплату праці.

Просив рішення
суду скасувати, та винести нове рішення, яким ОСОБА_1 Р.В в позові відмовити.

Заслухавши доповідача, пояснення: представників апелянта,
які підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1, який просив залишити рішення
суду без змін,  дослідивши доводи
апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга  підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст..213 ЦПК рішення суду повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішить справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1, суд першої інстанції зазначив в рішенні, що відповідачем грубо
порушені правила охорони праці та техніки безпеки шляхом ненадання компенсації
за шкідливі та небезпечні умови праці.

Починаючи з жовтня 2002 року по серпень 2006 року не
доплачена сума 2359,98 грн. за шкідливі умови праці, а також премія в сумі 222,60
грн. які слід стягнути з відповідача.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись
не можна, оскільки судом не з'ясовано
законність нарахування сум, які позивач просив стягнути з відповідача.

Відповідно до
ст..100 КЗпП України, на важких роботах, на роботах із шкідливими і
небезпечними умовами праці встановлюється підвищена оплата праці.

Відповідно до ст..15 Закону України «Про оплату праці»
форми і системи оплати праці, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються
підприємствами в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством.

Як вбачається, ст..100 КЗпП не встановлює правової форми,
в якій може провадитися підвищення оплати праці.

В даному випадку
відповідачем було застосовано підвищення посадового окладу відповідно до п.
10.2Статуту підприємства та п.4.4 Колективного договору( а.с.72, 78).

З наданих суду відповідачем штатних розписів за різні
періоди праці позивача вбачається, що
посадовий оклад позивача з жовтня 2002 року по серпень 2008 року було
встановлено у підвищеному розмірі  у зв'язку   із специфікою роботи ливарної дільниці
(а.с.23-34).

Згідно з п.4 Положення
про преміювання робітників та службовців ВАТ «Гайворонський тепловозоремонтний
завод»  за основні результати
господарської діяльності, премія виплачується робітникам за відпрацьований
повний місяць, керівникам та службовцям за відпрацьований повний квартал.
(а.с.81).

З матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2008
року  відповідач виплатив позивачу премію
за другий квартал 2006 року в сумі 352 грн.28 коп. (з урахуванням індексації,
та за вирахуванням податків) з чим позивач погодився (а.с.80).

За 3 квартал 2006 року премія позивачу не була виплачена
відповідно до вище зазначеного положення, оскільки він не відпрацював повний
квартал.

Колегія суддів не знайшла порушень в виплаті заробітної
плати позивачу  з боку відповідача.

Відповідно до правил ст..212 ЦПК суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок   доказів у їх
сукупності.

Усупереч
зазначеним вимогам  суд  першої інстанції не звернув уваги на
належність і допустимість доказів, достатність та взаємний зв'язок  доказів у їх сукупності.

Згідно вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне
застосування норм матеріального та процесуального права.

Тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення, яким в позові належить відмовити.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія
суддів,-

В  И
Р  І  Ш
И  Л  А :

Апеляційну скаргу ВАТ « Гайворонський тепловозоремонтний
завод задовольнити .

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської
області від 2 червня 2008 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким в
позові ОСОБА_1 до ВАТ « Гайворонський тепловозоремонтний завод»  про стягнення заробітної плати відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може
бути оскаржено протягом двох місяців до Верховного Суду України.

Головуючий,

судді -