Справа № 22-900/2008 рік                                    Головуючий
суддя 1 інстанції: Коробов С.О.
Категорія : 48                                                           Суддя-доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

01 липня 2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого
судді  : Собіни І.М.

суддів :
Гордійчук С.О., Шимківа С.С.

при
секретарі :Чалій Н.О.

з участю
адвокатів : ОСОБА_1.,ОСОБА_2

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м.Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Рівненського районного суду від 28 лютого 2008 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за аліментами та
неустойки (пені) за прострочення її сплати.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

в
с т а н о в и л а  :

Рішенням
Рівненського районного суду від 28 лютого 2008 року позов ОСОБА_3 доОСОБА_4.
про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) за прострочення
її сплати задоволено частково.

Стягнуто
зОСОБА_4 на користьОСОБА_3. заборгованість за аліментами в розмірі трьох тисяч
шістдесяти гривень.

В решті позову
відмовлено.

В поданій на рішення
апеляційній скарзі позивач вказує на його незаконність, оскільки суд не
врахував, що за її заявою виконавче провадження по виконанню рішення
Рівненського районного суду від 31 травня 2006 року було порушене у
передбаченому законодавством порядку та у відповідні строки. Відповідач
заборгованість по аліментам, у розмірі 8 419 грн. 35 коп., що утворилася в
зв'язку з невиконанням даного рішення не оспорював.

Крім того, суд не
врахував, що заборгованість за аліментами виникла з вини самого відповідача,
оскільки необхідність сплачувати аліменти по 1000 грн. щомісячно на утримання
дітей з 06.05.2006 року не була для нього невідомою обставиною, оскільки він
був присутнім в судовому засіданні особисто і визнав позов в повному об'ємі.

Просить
рішення змінити і ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в
повному об'ємі.

Перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за аліментами на
підставі виконавчого листа Рівненського районного суду № 2-789 від 31 травня
2006 року за період з 06.05.2006 року по 18.01.2007 року в сумі 8419 грн. 35
коп. суд виходив з того, що позивачка без поважної причини не пред'явила
виконавчий лист до виконання.

Проте з таким висновком
суду погодитись не можна.

Як вбачається з
матеріалів справи 26.07 2006 року державний виконавець Феданюк Н.В. Державної
виконавчої служби у Рівненському районі відкрила виконавче провадження про
примусове виконання виконавчого листа № 2-789 (а.с.38) на підставі заяви
стягувача від 24.07.2006 року, копію постанову надіслав сторонам. Проте боржник
будь-яких оплат за даним виконавчим листом за період з 06.05.2006 року по
18.01.2007 року не здійснював, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі
8419,35 грн., що стверджується листом від 10.09.2007 року №2042 (а.с. 6).

За таких обставин,
заборгованість за аліментами по виконавчому листу №2-789 в сумі 8419 грн. 35
коп. підлягає стягненню.

Оскільки висновки суду
не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону рішення в цій частині
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій
частині.

Згідно  до положень ст. 196 СК
України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки
(пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи.

Відмовляючи в позові в
частині стягнення неустойки, суд першої інстанції правильно виходив з того, що
вина відповідача у виникненні заборгованості відсутня, оскільки виконавчий лист
пересилався для виконання з районного до міського управління юстиції, і
державна виконавча служба не виконувала дій по примусовому стягненню аліментів.

Відповідно до
ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь-яких
доказів того, що з вини відповідача виникла заборгованість по аліментам позивач
суду не надала і судом їх не здобуто.

Крім того,
позивач із заявами та скаргами до керівництва відділу ДВС Рівненського
районного управління юстиції про контроль за виконанням рішення суду або вжиття
до боржника, передбачених заходів для погашення заборгованості по аліментах
жодного разу не зверталася.

Так, в
матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які дані в період з серпня
2006 року по березень 2007 року (окрім попередження боржника від 14.08.2006
року та запитів) проте, що державним виконавцем здійснювались необхідні заходи
щодо своєчасного і повного примусового виконання рішення суду, передбачені
нормами Закону України „Про виконавче провадження” та п.7.1.3 Інструкції про
проведення виконавчих дій.

Державним виконавцем
протягом тривалого часу не вчинено жодних дій передбачених розділом 7
Інструкції, яким встановлено порядок виконання рішень про стягнення аліментів.
Виконавчий лист за місцем роботи боржника не направлявся, хоча місце проживання
та роботи він не змінював, а 10 вересня 2006 року пред'явив довідку з місця
роботи для звернення стягнення аліментів на заробітну плату.

Таким чином, вина
відповідача у виникненні заборгованості відсутня.

Доводи апеляційної скарги
щодо наявності вини відповідача у виникненні заборгованості за аліментами не
заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним.

Керуючись ст.ст. 307,
309, 316, ЦПК України, ст.194 СК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського
районного суду від 28 лютого 2008 року в частині відмови у стягненні
заборгованості за аліментами в сумі 8419,35 грн. скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 8419 грн. 35 коп. заборгованості за аліментами за період з
06.05.2006 року по 18.01.2007 року.

В решті рішення залишити
без зміни.

Стягнути з ОСОБА_4 у
доход держави судові витрати в сумі 84 грн. 19 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
чинності.

Головуючий :

Судді :