Справа № 22ц-622/2008                                Головуючий у 1
Категорія - цивільна                                      Хоменко
Доповідач - Горобець Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

вступна та резолютивна частини

20 травня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

ПОЗІГУНА М.І.

суддів:

горобець
т.в. Ішутко в.м.

при секретарі:         з участю:

зіньковець
т.в. представника ТОВ „Рибалка” - Догадіної С.А. та позивача
ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2008
року у справі за позовом ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Рибалка” про визнання дійсним договору оренди транспортного засобу та
відшкодування боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 07 лютого 2008 року
відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. до ТОВ „Рибалка” про
визнання дійсним договору оренди транспортного засобу - фургону
малотоннажного  та стягнення боргу по
орендній платі в сумі 17031 грн. З позивача також стягнуто на користь держави
119 грн. 31 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1.
просить рішення суду скасувати  та
постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
Апелянт вважає рішення суду необґрунтованим, безпідставним, винесеним без
дослідження усіх обставин по справі та таким, що суперечить законам України. Не
оспорюючи факт неналежного  оформлення
договору оренди в зв”язку з юридичною необізнаністю, позивач  стверджує, що
фактично автомобіль було передано товариству, яке півтора місяці  використовувало його, зокрема, здійснювало на
даному автомобілі транспортування риби , отже, суд, відповідно до ст. 220 ЦК
України, мав усі підстави визнати даний договір дійним та стягнути  орендну плату згідно Договору.

Апелянт вказує, що суд дав неправильну
оцінку дослідженим доказам, зокрема показам свідка  ОСОБА_2. - водія його автомобіля, який
працював у ТОВ „ Рибалка”, а також встановленому факту - наявності санітарного
паспорту на даний автомобіль. На думку апелянта, факт оформлення санітарного
паспорту автомобіля на водія ОСОБА_2. і вказує на ту обставину, що відповідач
користувався орендованим автомобілем. Порушенням  вимог ст. 179 ЦПК України  апелянт вважає  відмову суду першої інстанції в задоволенні
його клопотання про допит  свідків по
справі ОСОБА_3. та  ОСОБА_4

Судом першої інстанції встановлено, що 19 липня 2006 року позивачем та  ТОВ „ Рибалка” був підписаний письмовий
договір оренди транспортного засобу „ ДАІМLЕR-BENZ”, належного позивачу.
На даний автомобіль було видано санітарний паспорт для транспортування  швидкопсувних продуктів  з 19.07 по 19.10 2006 року з зазначенням в
паспорті  водієм  ОСОБА_2. Встановлено також, що ОСОБА_2. в
період з 14.07.2006 по 21.08.2006 року працював водієм в ТОВ „ Рибалка”.

При цьому встановлено, що договір оренди транспортного засобу сторонами в
нотаріальному порядку посвідчений не був, акт прийому - передачі автомобіля, як
те зазначено в договорі, сторони не підписували. Факту ухилення відповідача від
нотаріального посвідчення договору суд не встановив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю
фізичної  особи підлягає нотаріальному
посвідченню.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди транспортного засобу від
19.07.2006 року підписаний ОСОБА_1. та ТОВ „Рибалка” , але без його
нотаріального посвідчення, як того вимагає
ст. 799 ЦК України.  Отже,
відповідно до 220 ЦК України  цей
договір  є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК
України, випадку, коли має місце недодержання сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним за
позовом сторони, що здійснила його виконання
, якщо сторони домовилися щодо усіх його істотних умов, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення.

Відмовляючи в задоволенні позову про
визнання нотаріально не посвідченого договору дійсним, , суд першої інстанції
виходив з того, що суттєві умови договору сторонами не були досягнуті,  акт прийому-передачі транспортного засобу не
оформлявся,  автомобіль орендодавцем не
страхувався, як те зазначено в п.2.1.1, 2.1.3 Договору.  Також не знайшов підтвердження в суді і факт
ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору.

Відповідно до п. 15 „Правил державної реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів , а також інших агрегатів”, затверджених  Постановою Кабінету Міністрів України 07
вересня 1998 року, при передачі власником у встановленому порядку транспортного
засобу в користування    іншій
особі,  органами ДАІ  на цю особу видається тимчасовий реєстраційний
талон.  Але,  як
визнано позивачем, тимчасовий реєстраційний талон  на ТОВ „ Рибалка” не видавався, що в свою
чергу фактично унеможливлювало використання автомобіля  відповідачем.

Висновок суду про недоведеність факту реального виконання сторонами умов
Договору, факту досягнення  згоди  щодо усіх істотних умов договору та факту
ухилення від нотаріального його посвідчення відповідачем,   ґрунтується на матеріалах справи та
відповідає вимогам закону.

Виходячи зі змісту ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 11, ч.1 та ч.4 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, і доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Суд же лише сприяє сторонам всебічному і повному з'ясуванню обставин
справи.

Крім доказів, досліджених в суді першої інстанції апеляційним судом за
клопотанням позивача був допитаний свідок ОСОБА_5. , який пояснив, що йому
відомо , що за  домовленістю між ОСОБА_1.
та директором ТОВ” Рибалка” Дзюб В.Г. , автомобіль позивача періодично  використовувався  в літній період 2006 року  для перевезення та зберігання свіжої
риби.  ОСОБА_1.зберігав  свій автомобільв цей період  в боксі
ТОВ „ Рибалка”, проте, конкретні дати чи терміни використання
автомобіля,  чи існував  офіційний договір оренди, на яких умовах
використовувався автомобіль,  чи виконані
ці умови, свідок суду пояснити не зміг.

Як вбачається з  п.2.1.1., 2.3.5,
4.3., 4.5., 4.6.   Договору оренди, на
який позивач посилається, між сторонами не було досягнуто згоди  щодо  терміну
передачі  автомобіля  відповідачу та терміну повернення її
орендодавцю , не досягнуто умов відповідальності сторін за порушення
зобов”язань.            Позивачем
також  не надано суду докази щодо
існування   поточного  рахунку у ОСОБА_1., на який згідно п.3.3.2.
Договору мала перераховуватись орендна плата.

Все вищенаведене позбавляє суд можливості
зробити висновок щодо доведеності
факту дійсної передачі  в оренду
автомобіля відповідачу, тривалості його
використання, від чого може залежати розмір орендної заборгованості, як
і  доведеності факту, що  автомобіль використовувався  в інтересах
ТОВ „ Рибалка”  на умовах оренди.

ОСОБА_1. також не надав суду доказів про ухилення відповідача від
нотаріального посвідчення  Договору
оренди від 19.07.2006 року, при цьому
мотивував відсутність нотаріального посвідчення Договору  своєю юридичною необізнаністю, що згідно
діючого законодавства  не є
підставою  для визнання   позову обґрунтованим.

Оскільки, відповідно до положень
ст.215 ЦК України нікчемний  правочин є недійсним, а недійсний договір
відповідно до ст.216 ЦК України   не
створює юридичних наслідків , підстави для задоволення позову ОСОБА_1. в
частині стягнення орендної плати за договором, також   відсутні.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний
зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з встановленого, суд
першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку щодо відсутності правових
підстав для визнання договору оренди транспортного засобу між ОСОБА_1. та ТОВ „
Рибалка” дійсним та стягнення боргу по орендній платі.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її
задоволення відсутні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо дійде
висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.  303,   307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України,  апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 лютого
2008 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Головуючий:
Судді: