Справа №
Головуючий у 1-й інстанції Шаповал М.М.
Суддя-доповідач Сибільова Л.О.
е м    У к р а ї н и
травня 2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Сумської області в складі:
головуючого - Маслова В.О.,
суддів            -
Сибільової Л.О., Дубровної В.В.,
з участю секретаря судового
засідання - Назарової О.М.
та осіб, які беруть участь у
справі - позивачки ОСОБА_1,  її
представника ОСОБА_2., представників: відповідача Сумського міського відділення
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України Похилько Л.В., третьої особи ВАТ “Сумське МНВО
ім. М.В. Фрунзе” Терещенка В.В.,
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1  ОСОБА_2
Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 лютого 2008 року
у справі за
міського відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України,
відкрите акціонерне товариство “Сумське МНВО
відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и л а:
рішенням  суду  відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позовних
вимог.

В
апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог. Зазначає, що суд невірно послався на припинення
Законом України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дії абзацу 4 ст.
1,           п/п “е”  пункту 1 ч.1 ст. 21, ч.3 ст. 28 Закону
України “Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату
працездатності”, оскільки це не відповідає вимогам Конституції України.

Вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення сторін, дослідивши
матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Позивачка
обгрунтовувала свої вимоги тим, що з 1967 року по 2 березня 2006 року працювала
на ВАТ “Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе”. До 05 грудня 2005 року працювала
токарем-револьверником, а з 02.12.2005 року переведена прибиральницею території
цеху № 60. В результаті роботи з підвищеним рівнем виробничого шуму та  шкідливих речовин отримала професійне
захворювання. Актом огляду МСЕК від 04 січня 2006 року встановлено, що   ступінь втрати нею професійної
працездатності становить 25%. В зв'язку з цим просила стягнути з  відділення Фонду соціального страхування    20 000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Суд
першої інстанції дійшов висновку про наявність факту заподіяння позивачці
моральної шкоди внаслідок професійного захворювання, та,  відмовляючи у задоволенні позову, послався на
відсутність передбачених законом підстав для її відшкодування позивачці як
застрахованій особі відділенням Фонду соціального страхування.

Цей
висновок узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам матеріального
та процесуального права.

Судом
першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 1967 року по 02.03.2006 року
працювала токарем-револьверником цеху №20 ВАТ “Сумське МНВО ім. Фрунзе”, а
наказом № 7258-ок від 01.12.2005 року переведена прибиральницею території цеху
№60.

Внаслідок
роботи  в умовах з підвищеними рівнями
виробничого шуму та шкідливих речовин позивачка отримала професійне
захворювання у вигляді професійної хронічної екземи кистей в стадії нестійкої
ремісії, нейросенсорної туговухості 111 ст.

Страховий
випадок з позивачкою стався 04 січня 2006 року, коли  висновком МСЕК їй було  встановлено 25% втрати професійної працездатності.

Відповідно
до п. 27 ст. 77 розділу У1 «Особливі положення
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” зупинено на
2006 рік дію абзацу четвертого статті 1 в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим і членам їх сімей, підпункту «е» пункту 1 частини першої статті
21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
щодо права потерпілого на відшкодування моральної шкоди.

За таких
обставин у суду першої інстанції не було
законних підстав для задоволення позову, і рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог слід залишити без змін.

Посилання
апелянта на ст.ст. 22, 58 Конституції України у даному випадку не свідчить про
неправильність рішення суду першої інстанції.

Керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу представника позивачки ОСОБА_1
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 лютого 2008 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді