Справа № 22-ц-683 2008 р.                                    Головуючий у
1-й інстанції: Бойко В.Б.
Категорія 48                                                             Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

03 червня 2008 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

Головуючого
- Шевченка В.А.,

Суддів
-             Криворотенка В.І., Семеній
Л.І.,

з
участю секретаря судового засідання -
Рой Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 02 квітня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 квітня
2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Постановлено стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн. пені за прострочення сплати аліментів.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51
грн. 00 коп. судового збору та 07 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Оскаржуючи це рішення, ОСОБА_1 посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема
зазначається, що судом необґрунтовано зменшено розмір пені  за несвоєчасну сплату аліментів. Ставиться
питання про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2  ставить питання про скасування рішення місцевого
суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що судом не враховано те, що позивачкою пропущено строк
позовної давності.

Розглянувши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено місцевим
судом, за рішенням Зарічного райсуду м. Суми від 15 серпня 2002 року з
відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі &frac14; частини заробітку боржника (а.с.
3).

Проте, з травня 2003 року по 2 квітня 2005 року
відповідач не сплачував вказаних вище коштів, у зв'язку з чим за ним утворилася
заборгованість на загальну суму 2224 грн. 53 коп. 26 липня 2005 року він
перерахував лише 10 грн. на покриття цієї заборгованості (а.с. 4).

Вірно застосовуючи до спірних правовідносин положення
частини 1 і 2 статті 196 СК України, суд в той же час не вказав на те, що
розмір неустойки (пені) у визначеному цим Законом порядку має обраховуватися з
суми несплачених аліментів за період з 1 січня 2004 року, часу набрання
чинності СК України, тобто з 1571 грн. 89 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що
випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім
випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129,
частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Однак позивачка, виходячи з принципу диспозитивності,
сама наполягає на стягненні пені за один рік, який передував зверненню її до
суду.

Таким чином, розмір пені за цей період має становити 5737
грн. 40 коп. (1571 грн. 89 коп. х 1% х 365 днів).

Проте, колегія вважає за можливе погодитися з остаточно
присудженою позивачці сумою неустойки в розмірі 3000 грн. з урахуванням віку,
матеріального та сімейного стану відповідача (ч. 2 ст. 196 СК України).

Зазначений вище недолік судового рішення щодо
необхідності обрахування розміру неустойки, починаючи з 1 січня 2004 року, не
може бути підставою для його скасування, так як згідно з ч. 2 ст. 308 ЦПК
України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних
лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307,  312-315, 317, 319  ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, а рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 02 квітня 2008 року в даній справі
залишити без зміни.

Рішення місцевого суду і ухвала апеляційного суду набрали законної сили,
проте можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Головуючий
-

Судді            -