Справа
№ 2-31/ 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

18 лютого    2008 року                                                                            м.Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської  області у складі :

головуючої - судді Хоменко Л.В.

при  секретарі
Марченко О.О.,

за
участю прокурорів Бабуніної О.В., Устименко І.Г., позивачки ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_7, відповідачки ОСОБА_2., представника
відповідачки ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернігові справу за позовом Прокурора
Чернігівського району в інтересах ОСОБА_1 до Михайло- Коцюбинської селищної
ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення М-Коцюбинської селищної ради,
визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок,  визнання права власності на 2/3 житлового
будинку та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чернігівського району  звернувся до суду з позовом в інтересах
ОСОБА_1 до Михайло- Коцюбинської селищної ради,   у якому просить визнати  незаконним рішення № 87 від 16.08.2000 року
виконкому М-Коцюбинської селищної ради та його скасувати, визнати недійсним
свідоцтво про право власності на житловий будинок від 26.07.2000 року, видане
на підставі вищезазначеного рішення щодо власника будинку ОСОБА_4, який знаходиться
вАДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на &frac12; зазначеного будинку.

В
подальшому прокурор змінив та доповнив позовні вимоги та просив  також визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на 2/3 будинку в АДРЕСА_14, а також визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину на &frac12; частину житлового будинку з
надвірними будівлями видане ОСОБА_2.

Свої вимоги
прокурор мотивував тим, що у 1974 року подружжю ОСОБА_4, що працювали в
колгоспі ім.Войкова, виділено земельну ділянку та надано дозвіл на будівництво
житлового будинку. Членами колгоспного двору були  ОСОБА_4, його дружинаОСОБА_5, син ОСОБА_6та
донька ОСОБА_1ОСОБА_5 померлаІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_6помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
16 серпня 2000 року  рішенням виконкому
М-.Коцюбинської селищної ради Чернігівського району видано свідоцтво про право
власності на житловий будинок ОСОБА_4
Після його смерті Чернігівською державною нотаріальною конторою видано
свідоцтво про право на спадщину за законом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.  Зазначене
вище  рішення селищної ради  грубо порушує право власності ОСОБА_1 на
будинок. Вона була членом колгоспного двору та в період з 01.09.1989 року по
17.01.1999 рік навчалась у Чернігівському професійному будівельному ліцеї, а тому
не втратила право на частку в майні колгоспного двору. Тому рішення винкому
селищної ради підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає закону і порушує
права власника.

Прокурори Бабуніна О.В. та Устименко
І.Г у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві та просили суд позов задовольнити.

Позивачка  у судовому засіданні підтримала позовні
вимоги, заявлені прокурором у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_7 позовні вимоги
не визнала та суду пояснила, що в 2000 року, коли ОСОБА_4 звернувся до
сільської ради із заявою про оформлення права власності на будинок, поняття
колгоспного двору не існувало, тому за правоустановлюючими документами, які він
надав,  було прийнято рішення виконкому
видати свідоцтво про право власності на житло з надвірними будівлями
ОСОБА_4  Крім нього, ніхто не заявив свої
права на будинок. Зазначила також, що в селищах міського типу не ведуться
погосподарські книги.

Відповідачка ОСОБА_2. позов не визнала та показала суду,
що з померлим ОСОБА_4. разом працювали, дев”ять років разом прожили, а у 1993
році зареєстрували шлюб. Після смерті ОСОБА_4їй видано свідоцтво про право на
спадщину на &frac12; частину будинку.

Представник відповідача
ОСОБА_3. позов не визнала та суду показала, що вимога про визнання
незаконним рішення селищної ради не підсудна суду в порядку цивільного
судочинства, тому в цій частині провадження по справі слід закрити. Що
стосується  колгоспного двору, то це
поняття на її думку застосовується, якщо збереглось майно колгоспного двору, у
дозволі на проведення будівельних робіт та
в технічному паспорті зазначені зовсім різні будинки, тобто майно значно
розширилось.  Однак, навіть, якщо і
говорити про колгоспний двір, то позивачка до 17.01.1991 року навчалась, а в
листопаді 1994 року прибула до колгоспного двору, тобто вона взагалі втратила
право на частку. Крім того, просила відмовити в задоволенні позову через
пропуск строку позовної давності.

Представник Чернігівської районної державної нотаріальної
контори до суду не з»явився, надавши заяву, у якій просить справу розглянути
без його участі, вирішення питання відносить на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового
розгляду,   дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що сім'яОСОБА_4 складалась з дружини ОСОБА_5та дітей ОСОБА_6та
ОСОБА_1ОСОБА_5померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року( а.с. 12),  ОСОБА_6 померІНФОРМАЦІЯ_2року ( а.с.11),
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року( а.с. 10). Рішенням виконкому М.Коцюбинської
ради депутатів трудящих від 04.08.1971 року надано дозвіл ОСОБА_4 на
індивідуальне будівництво на земельній ділянці в смт. М.Коцюбинське ( а.с. 16)

За
повідомленням ПОП ім.Войкова ОСОБА_4працював у колгоспі ім. Войкова з 1970 по
1997 роки, а ОСОБА_5з 1970 по 1974 р. ( а.с. 71, 79). Зазначене дає суду
підстави для віднесення господарства до колгоспного двору.

Відповідно
до Постанови ПВС України № 20 від 22.12.1995 року „ Про судову практику у
справах за позовами про зихист права приватної власності” з наступними
змінами  п.6 до правовідносин, які
виникли до 15.04.1991 року ( набрання чинності ЗУ „ Про власність)
застосовується діюче на той час законодавство, а саме право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування,
мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили частку в його майні.
Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше
трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у
веденні господарства двору( в цей час не включається час перебування на дійсній
строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таке ж положення
передбачено ст. 126 ЦК УРСР в ред.1963 року. Розмір частки члена двору
визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи
неповнолітніх та непрацездатних.

Таким
чином на момент вступу в законну силу ЗУ „ Про власність” членами колгоспного
двору були ОСОБА_4та його діти  ОСОБА_6та
ОСОБА_1

Записами
в домовій книзі поАДРЕСА_2
підтверджується, що ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_4року народження, вибула з
господарства 07.12.1989 року, а прибула 22.11.1994 року з м.Чернігова( а.с.
20-23), в період   з 01.09.1989 року по
17.01.1991 року навчалась в Чернігівському ПТУ №18 ( а.с. 30), тобто вона не втратила
право на частку у майні колгоспного двору.

Відповідно
до п.13 Постанови ПВС України " Про практику розгляду судами України справ
про спадкування"  та ст. 563 ЦК
України в ред. 1963 року, яка діяла на той час, спадщина на майно колгоспного
двору відкривається лише після смерті останнього його члена , а у випадку
смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку
майна відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Таким чином на
момент смерті ОСОБА_6. - ІНФОРМАЦІЯ_3р., який не втратив право на частку, оскільки
згідно записів у домовій книзі навчався, а потім служив у армії, відкрилась
спадщина на його частку, яку успадкував його батько ОСОБА_4., як спадкоємець
першої черги за законом, таким чином його частка у майні  збільшилась до 2/3 частин, а частка ОСОБА_1 в
домоволодінні  залишилась 1/3.

Рішенням
виконавчого комітету М.Коцюбинської селищної ради № 87 від 16.08.2000 року  видано свідоцтво про право власності на житло
з надвірними будівлями ОСОБА_4

Після
смерті ОСОБА_4 24 травня 2001 року Чернігівською державною нотаріальною
конторою ОСОБА_2.  видано свідоцтво про
право на спадщину за законом  на &frac12; частину житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 ( а.с. 48), а
24.11.2004 року видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 на &frac12; частину зазначеного домоволодіння( а.с. 8,9).

Згідно
записів у технічному паспорті на житловий будинок  поАДРЕСА_1право власності на &frac12; частину будинку зареєстровано за ОСОБА_2, паспорт складено 10.04.2001 року,
рік забудови будинку 1975 ( а.с. 13-15)

Рішенням
Чернігівського районного суду від 29.03.2007 року проведено реальний  поділ житлового будинку з надвірними
будівлями та земельною ділянкою між ОСОБА_2. та ОСОБА_1( а.с. 88-90).

Відповідно до Постанови ПВС України № 20 від
22.12.1995 року „ Про судову практику у справах за позовами про зихист права
приватної власності” з наступними змінами
до вимог про  витребування частки
з майна колишнього колгоспного двору, що збереглось на 15 квітня 1991 року,
поширюється загальний трирічний строк позовної давності, такий же строк
позовної давності встановлений і статтею 257 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в
задоволенні позовних вимог слід відмовити за пропуском строку позовної
давності, про застосування якого заявила представник відповідача.

Судові
витрати  та витрати на інформаційно-
технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з позивачки
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 13,14, 60, 208, 209, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Прокурору Чернігівського
району в  задоволенні позовних вимог,
зявлених в інтересах ОСОБА_1 до Михайло- Коцюбинської селищної ради,
ОСОБА_2  про визнання незаконним рішення
виконкому М.-Коцюбинської селищної ради № 87 від 16.08.2000 року та його
скасування, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий
будинок від 26.07.2000 року, про визнання за ОСОБА_1 права приватної власності
на 2/3 будинку в АДРЕСА_1 та області, про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину на &frac12; частку житлового будинку з
надвірними будівлями, виданого ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави 76 грн. 50 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-
технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через
Чернігівський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до
апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду.

Головуюча
Л.В. Хоменко