справа № 2-236/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня  2008 року          Каланчацький
районний суд Херсонської області у складі:

судді   Кравченко К.В.

при секретарі  Мазур Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Каланчак справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5, третя особа на стороні
позивача ОСОБА_6.- орган опіки та піклування
Новоолександрівської  сільської
ради, про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що
після смертіІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_7, який є чоловіком відповідачки, сином  ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
відкрилась спадщина у вигляді &frac12; частини
будинкуАДРЕСА_1, але отримати свідоцтво про право на спадщину вони не в змозі,
оскільки вказаний будинок повністю оформлений на відповідачку, яка  оспорює їх право на отримання спадщини.
Просять визнати за ними право на отримання в порядку спадкування за законом &frac12;  частини вказаного
будинку визнати за кожним з позивачів право власності на частину зазначеного
домоволодіння в розмірах, які відповідають їх правам на спадщину.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали з підстав зазначених в
позовній заяві  та додатково пояснили, що
відповідач - ОСОБА_5є матір'ю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. За час шлюбу їх матір
та померлий батько придбали
будинокАДРЕСА_1, який був наданий радгоспом матері, а батьки
спільно  виплачували його вартість і
згодом будинок перейшов у власність батьків, але оформлений був тільки на матір
- відповідача по справі. Після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1за оформленням
спадщини  вони звернулись до державного
нотаріуса Каланчацького району, яким їм було відмовлено в цьому через
відсутність правовстановлюючих документів на будинок на ім'я спадкодавця.  Оскільки матір постійно не живе в цьому
будинку, не погоджується переоформити його на дітей і має наміри його продати,
просять в судовому порядку визнати за ними право власності на частину будинку
відповідно до часток, які відповідають їх правам на спадщину.

Відповідач ОСОБА_5. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що
за час шлюбу з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1будинокАДРЕСА_1 був наданий їй
як працівнику цього радгоспу, а чоловік в радгоспі не працював. Після сплати
радгоспу вартості будинку він був оформлений тільки на її ім'я.  Вважає себе єдиним власником цього будинку,
який не може бути предметом спадщини після смерті її чоловіка і її діти та
матір померлого чоловіка не мають прав на отримання у власність частини цього
будинку.

Представник третьої особи Фанда Ольга Петрівна в судовому засіданні проти
позову не заперечувала, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Суд, вислухавши доводи позивача, перевіривши  матеріали справи,  прийшов до наступного.

Відповідач ОСОБА_5. та ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1що підтверджено
свідоцтвом про смерть серії 1-КГ НОМЕР_1від 29.08.2007р., перебували в шлюбі з
23.05.1981 року, що  підтверджено
свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-КГ НОМЕР_2від 23.05.1981 р..  Шлюб розірваний не був.

Позивач ОСОБА_5є матір'ю померлого ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про
народження серії ІІ-УР НОМЕР_3від 10.07.1960 р., а позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4є дітьми відповідача та ОСОБА_7., що доведено належними доказами.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_7 заяви до Каланчацької державної
нотаріальної контори про прийняття спадщини не надходили і спадкової справи не
заведено.

З матеріалів технічної документації БТІ на будинокАДРЕСА_1 встановлено, що
згідно свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Новоолександрівської
сільради 08.01.2002 року власником вказаного будинку є ОСОБА_5на підставі
рішення виконкому цієї ради №55 від 21.11.2001р.. Будинок в цілому складається
з жилого дому, літньої кухні, сараю, водопроводу та огорожі.

Відповідно до ст. 22, 28  Кодексу про
шлюб та сім'ю України, чинного на момент видачі правовстановлюючих документів
на будинок, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю, і частки подружжя в цій спільній власності визнаються рівними
Аналогічні правові позиції  містися  і в ст. 60, 70  Сімейного кодексу України та ч.3 ст. 368 і
ч.2 ст. 372 ЦК України, що набрали чинності з 01.01.2004р..

Пунктом 3 ч.1 статті 57 Сімейного кодексу України передбачено, що особистою
приватною власністю дружини або чоловіка може бути майно, набуде за час шлюбу,
але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Враховуючи, що факт придбання
відповідачкою за час шлюбу будинку, який є предметом спору, за кошти,
які б належали їй особисто, доведено не було, суд вважає, що будинокАДРЕСА_1
належав ОСОБА_5та ОСОБА_7на праві спільної сумісної власності, частки яких в
цій власності були рівними, і незалежно від того, на кого був оформлений цей
будинок.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Таким чином, після смерті ОСОБА_7. відкрилась спадщина у вигляді &frac12; частини будинкуАДРЕСА_1, що належала покійному на праві спільної сумісної
власності.

Враховуючи, що позивачі, як і відповідач, відповідно до ст. 1261 ЦК України
є спадкоємцями першої черги, при цьому мати померлого - ОСОБА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_2народження, яка є непрацездатною та
позивач ОСОБА_2.,ІНФОРМАЦІЯ_3народження, який є неповнолітнім,  мають на підставі ст. 1241 ЦК України право
на обов'язкову частку у спадщині, суд вважає, що позивачі мають право на
спадкування за законом після смерті ОСОБА_7. частини житлового будинкуАДРЕСА_1
Каланчацького району Херсонської області з спорудами та забудовами, і розмір
частки цього будинку, що підлягає успадкуванню позивачами складає - 2/5.

У визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини
після смерті спадкодавця жоден з спадкоємців до нотаріальної контори заяв про
прийняття спадщини не подавав.

Разом  з тим, позивачі протягом
шестимісячного строку після смерті ОСОБА_7. звернулись 27.02.2008 р. з даним
позовом до суду внаслідок  існування
перешкод  в оформлені їх права на
спадщину в нотаріальному порядку.

Суд встановив, що на момент смерті ОСОБА_7. постійно мешкав у вказаному
будинку, позивачі постійно проживали за іншими адресами, дружина померлого -
відповідач ОСОБА_5. постійно в цьому домі не проживала, і близько 5 років  проживала та працювала в с.В.Копані,  а тому у суду відсутні підстави вважати
жодного з спадкоємців таким, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК
України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що кожен з позивачів в порядку
спадкування за законом після смерті ОСОБА_7. має право на отримання у власність
1/10 частину будинкуАДРЕСА_1. .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3та ОСОБА_4право на спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7  2/5 частин
житлового  будинкуАДРЕСА_1 Каланчацького
району Херсонської області з спорудами та забудовами.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3та ОСОБА_4право спільної часткової
власності на житловий  будинокАДРЕСА_1
Каланчацького району Херсонської області з визначеннями часток кожного з них у
спільній власності в розмірі  -  1/10.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до  апеляційного суду Херсонської області, через
Каланчацький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку  ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Суддя: