Справа №
22ц-708/2008     Головуючий у першій
інстанції Корзаченко В.М.
Доповідач Шемець Н.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М   У К Р А Ї Н И

23 квітня 2008 року
м.Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області  у  складі:

головуючого - судді Квача
М.О.,

суддів - Шемець Н.В., Острянського В.І.,

при секретарі: Вареник О.М.,

за
участю: представника ВАТ КБ „Надра” - Редько С.В.,                           представника ЗАТ КБ
„ПриватБанк” - Перевертуна В.Г.,

начальника ВДВС Носівського
РУЮ - Перевери А.М.           розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційні скарги ВАТ КБ „Надра”
на рішення Носівського районного суду від 19 лютого 2008 року по справі за
позовом ЗАТ  КБ „ПриватБанк” до ОСОБА_1,
ВАТ КБ „Надра” про визнання недійсним договору іпотеки та ухвалу цього ж суду
від 06 лютого 2008 року про залишення без розгляду позовної заяви ВАТ КБ
„Надра” до відділу ДВС Носівського районного управління юстиції, ЗАТ КБ
„ПриватБанк” та ОСОБА_1 про виключення майна з акту опису та арешту і зупинення
виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в :

В апеляційних скаргах ВАТ КБ
„Надра” просить скасувати рішення Носівського районного суду від 19 лютого 2008
року, яким задоволено позовні вимоги ЗАТ КБ „ПриватБанк” та визнано недійсним
договір іпотеки від 01 червня 2007 року, укладений між ВАТ КБ „Надра” та
ОСОБА_1, предметом якого є нерухоме майно, що знаходиться АДРЕСА_1 та ухвалу
цього ж суду від 06 лютого 2008 року про залишення без розгляду позовної заяви
ВАТ КБ „Надра” до відділу ДВС Носівського РУЮ, ЗАТ КБ „ПриватБанк”, ОСОБА_1 про
виключення майна з акту опису та арешту і зупинення виконання рішення суду від
03 липня 2007 року, посилаючись на те, що вказані судові рішення є
необгрунтованими, винесені з порушенням норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду
від 06 лютого 2008 року апелянт вказує, що суд безпідставно залишив позовну
заяву ВАТ КБ „Надра” без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України,
оскільки в матеріалах справи є дані, що представник позивача двічі не з”являвся
в судові засідання з поважної причини, надсилаючи при цьому до суду клопотання
про відкладення розгляду справи в зв”язку з неможливістю явки до суду через
хворобу. Тому просить скасувати ухвалу суду та передати справу на новий розгляд
для розгляду позовної заяви ВАТ КБ „Надра” по суті.

В апеляційній скарзі на рішення суду
від 19 лютого 2008 року ВАТ КБ „Надра” просить його скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ЗАТ КБ „ ПриватБанк”,
посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального права. Апелянт
зазначає, що судом не досліджено правові підстави переходу права власності від
ПБП „Світлана” до ОСОБА_1на одне й те ж нерухоме майно; незрозуміло апелянту на
підставі якої норми закону ЗАТ КБ „ПриватБанк” звернувся з позовом до ОСОБА_1,
оскільки кредит було надано ЗАТ КБ „Приватбанк” саме ПБП „Світлана”, яке
виступало  іпотекодавцем; при укладанні
договору іпотеки від 07 квітня 2005 року нотаріус не наклала заборону на
відчуження предмету іпотеки, що позбавило іпотекодержателя ЗАТ КБ „ПриватБанк”
права пріоритету відносно інших зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на
передане в іпотеку нерухоме майно. Також апелянт посилається на те, що ст. 12
Закону України „Про іпотеку” не може застосовуватись в даному випадку, оскільки
за іпотечними договорами від 07 квітня 2005 року та від 01 червня 2007 року
іпотекодавці різні - ПБП „Світлана” та ОСОБА_1

В засіданні апеляційного суду
представник апелянта підтримав апеляційні скарги, представники ЗАТ КБ
„ПриватБанк” та ВДВС Носівського РУЮ вважали, що апеляційні скарги мають бути
відхилені, судові рішення - залишені без змін, як законні та обгрунтовані.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги
підлягають відхиленню з наступних підстав.

По справі встановлено, що 07 квітня
2005 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк” та ПБП „Світлана” в особі директора
ОСОБА_1було укладено кредитний договір. В якості забезпечення виконання  зобов”язань позичальника сторони кредитного
договору уклали  цього ж дня договір іпотеки,
предметом якого є  торгівельно-виробничий
комплекс „ Світлана” АДРЕСА_1. Власником предмету  іпотеки
є  ПБП „Світлана”, що
підтверджується свідоцтвом про право власності, видане Носівською
райдержадміністрацією 19 січня 1999 року.

Нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори при укладенні  іпотечного договору не було накладено
заборону на відчуження предмету іпотеки.

01 червня 2007 року ВАТ КБ „Надра” та ОСОБА_1 уклали кредитний договір та з
метою забезпечення виконання зобов”язань позичальника, що витікає із кредитного
договору, уклали також договір іпотеки, предметом якого є торгівельно-
виробничий комплекс, що знаходиться АДРЕСА_1. Право власності іпотекодавця на
зазначене майно підтверджене свідоцтвом про право власності на нерухоме майно,
видане виконкомом Носівської міської ради від 22 лютого 2007 року.

Як вбачається з даного договору іпотеки предмет іпотеки не є предметом
іпотеки за іншими зобов”язаннями, нікому не переданий на підставі будь-якої
угоди, не підлягає вилученню і вільний
від будь-яких зобов”язань, крім тих, що передбачені цим договором.

Суд першої інстанції встановив, що договір іпотеки від 01 червня 2007
року  укладений  без згоди попереднього іпотекодержателя ЗАТ
КБ „Приватбанк”, що суперечить вимогам чинного законодавства, тому є недійсним.

Такий висновок суду  ґрунтується на
повно і всебічно з”ясованих обставинах справи, наданих сторонами доказах,
позов  ЗАТ  КБ „Приватбанк” вирішений судом у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних
правовідносин.

Згідно ст.ст.1,3 Закону України” Про іпотеку” іпотека - це вид забезпечення
зобов”язання  нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою
зобов”язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки
переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Наступна іпотека  це є передання в
іпотеку нерухомого майна, яке вже є предметом іпотеки за попереднім іпотечним
договором.

Іпотека має похідний характер від основного зобов”язання і є дійсною до
припинення основного зобов”язання або до закінчення строку дії іпотечного
договору.

Іпотекодавець зобов”язаний до укладення іпотечного договору попередити
іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет
іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку
-  ч.3 ст.6  даного Закону.

Частиною 5 ст.588 ЦК України визначено, що заставодавець незареєстрованої
застави зобо”язаний надати кожному із заставодержателів інформацію про всі
попередні застави майна в обсязі, встановленому статтею 584 цього Кодексу.

Предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх
іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором
-  ч.1 ст.13 Закону України „Про
іпотеку”.

Така ж  вимога передбачена ч.1 ст.588
ЦК України - наступна застава майна, що вже заставлене, допускається, якщо інше
не встановлено попереднім договором застави або законом.

Договором іпотеки від 07 квітня 2005 року, зокрема, п.16 передбачено,
що  наступні передачі в іпотеку предмета
іпотеки в період дії цього договору та всіх додаткових до нього угод
забороняються; п.20.8 - іпотекодавець зобов”язувався не передавати предмет   іпотеки в наступну іпотеку.

Як передбачено ч.3 ст.12 Закону
України „Про іпотеку” правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в
іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг,
оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Тому суд першої інстанції на підставі
положень ч.1 ст.203, ч.1,3 ст.215 ЦК України та з врахуванням  вищезазначених правових норм дійшов вірного
висновку щодо недійсності договору іпотеки від 01 червня 2007 року, укладеного
між ВАТ КБ ”Надра” та ОСОБА_1, оскільки згода попереднього іпотекодержателя ЗАТ
КБ „Приватбанк” на укладення оспорюваного правочину відсутня.

Доводи апелянта в тій частині, що за іпотечними договорами  іпотекодавці різні -  ПБП „Світлана” та ОСОБА_1  не можуть бути підставою для  скасування рішення суду першої інстанції,
оскільки предмет іпотеки за іпотечними договорами є один. А згідно ч.ч.1,2
ст.23 Закону України „Про іпотеку” у разі переходу права власності( права
господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у
тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для
набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його
відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов”язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Тобто, зміна власника предмета іпотеки не впливає на обсяг прав і обов”язків
іпотекодавця за іпотечним договором.

Інші доводи апеляційної скарги на рішення суду не  спростовують висновків суду щодо  недійсності договору іпотеки від 01 червня
2007 року і тому також  не можуть
підставою для скасування рішення суду.

Доводи апелянта на ухвалу суду від 06 лютого 2008 року про залишення  позову
ВАТ КБ „Надра” без розгляду зводяться до того, що представник Банку  не з”являвся в судові засідання з поважних
причин, оскільки хворів і в підтвердження цього направляв до суду медичні
довідки.

Як вбачається з матеріалів справи, і проти чого не заперечував апелянт,
Банк був належним чином повідомлений про час і місце  судових засідань по даній справі.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що про причини неявки
представник Банку суд не повідомив. Це підтверджується матеріалами справи.
Клопотання про відкладення розгляду справи у зв”язку з хворобою представника
надійшло до суду,  але пізніше  дня судового розгляду (а.с.163-165), тому суд
не міг  врахувати зазначене і виходив з
наявних матеріалів справи.

Ухвала суду винесена відповідно до
вимог  процесуального законодавства,
доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Крім того, в силу ч.2 ст. 207 ЦПК України позивач не позбавлений права   повторного звернення  до суду .

На підставі вищевикладеного і
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312- 315, 317, 319 ЦПК України  апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги ВАТ КБ „Надра”  -
відхилити.

Рішення Носівського районного суду від 19 лютого 2008 року та ухвалу того ж
суду від 06 лютого 2008 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: