Справа № 22ц-332/08                                                                                                        Головуючий у І інстанції Кихтюк
Категорія - 48                                                                                                                   Доповідач Киця С.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД   ВОЛИНСЬКОЇ
Р і ш е н н я

і м е н е м       У к р а ї н и

10 квітня 2008 року                                                                                                     місто Луцьк

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого
судді - Лончука В.Г.,

суддів
Расевича С.І., Киці С.І.

при
секретарі Масляній С.В.

з участю

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 -  на рішення Луцького
міськрайонного суду від  4 лютого 2008
року, -

в с т а
н о в и л а:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилається на те, що 12 серпня
2005 року вступила в шлюб з відповідачем. Від спільного життя ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син ОСОБА_5, який перебуває на її вихованні і утриманні.  В добровільному порядку відповідач
матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча спроможний її
надавати. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 в її користь на утримання сина
аліменти по 500 грн. щомісячно.

Ухвалою
суду від 10 грудня 2007 року залучено до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_6, яка отримує аліменти від
ОСОБА_2 на утримання спільного сина ОСОБА_7.

Рішенням
Луцького міськрайонного суду Волинської області від 4 лютого 2008 року позов
задоволено частково.

Ухвалено
стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання  неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 150
грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 18 липня 2007 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник відповідача від імені
відповідача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати його та
постановити нове, яким призначити стягнення аліментів з ОСОБА_2 виходячи з
принципів розумності та співрозмірності. Апелянт вважає, що суд неповно
з'ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не
відповідають обставинам справи, допустив порушення і неправильне застосування
норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача,
встановивши факти і перевіривши докази в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково, а рішення суду -  зміні з
наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі,
під час якого у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання сина і сплачує аліменти на утримання іншої
дитини від першого шлюбу в розмірі &frac14; частини
всіх видів доходів.

Відповідно
до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення
повноліття.

Як
вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від дитини -
сина ОСОБА_5 і не надає допомоги на його утримання.

Отже,
суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідач ОСОБА_2
зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5.

При
визначенні розміру аліментів враховано стан здоров'я дитини, який являється
інвалідом дитинства, та стан здоров'я відповідача, наявність у відповідача
іншої дитини - сина ОСОБА_7, 1995 року народження, матеріальний стан
відповідача, а саме те, що він має мінливий дохід. Відповідач працює
техніком-поліровщиком зубопротезної лабораторії лише на неповну ставку, а отже
має можливість надавати належну матеріальну допомогу на утримання своєї дитини.

Таким
чином, колегія суддів приходить до висновку, що стягнення аліментів в твердій
грошовій сумі в розмірі 150 грн. щомісячно відповідає вимогам чинного
законодавства - ст. ст. 180, 181 СК України.

Разом з
тим, згідно ч. 3 ст. 184 СК України, якщо розмір аліментів визначений судом у
твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру передбаченого ч. 2 ст. 182
цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в
розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд
першої інстанції не врахував даного положення і помилково зазначив, визначаючи
розмір аліментів у твердій грошовій сумі про те, що стягувана сума має
становити не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Таким
чином, рішення суду в цій частині слід змінити, виключивши з резолютивної
частини рішення слова «але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку».

Керуючись
ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, ст. 180 - 182, 184 СК України,
колегія суддів -

в и р і
ш и л а:

Апеляційну
скаргу   задовольнити частково.

Рішення
Луцького міськрайонного суду від  4
лютого 2008 року в даній справі змінити, виключивши  з резолютивної частини слова «але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

В решті
рішення у залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного  Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /-/

Судді /-/ /-/

Оригіналу відповідає:

Суддя апеляційного суду                                                                                С.І. Киця