УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 квітня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гнатенка А.В.,

суддів:
Барсукової В.М.,        Гуменюка В.І.,

Данчука В.Г.,           Косенка В.Й., -

розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Канівської міської ради про визнання рішення частково недійсним,

в с т а н о
в и л а:

У березні 2007 року позивачки звернулися в
суд із позовом до Канівської міської ради про визнання частково недійсним
рішення Канівської міської ради
від І7 серпня 2006 року № 307 (підпункт 57 пункту 1).

При цьомуОСОБА_1посилалася на те, що їй
згідно з рішенням адміністрації та профкому ВАТ «Закордоненергокомплектбуд», в
якому вона працювала, була виділена для проживання кімнатаАДРЕСА_1. У 1998 році
в її кімнату була прописана в якості члена сім'ї племінниця - ОСОБА_2. У
зв'язку зі збільшенням сім'ї їм була надана ще й кімната № 320. Загальна
житлова площа, якою вони користувалися, складала 36 кв. м, за користування якою
вона постійно сплачувала платежі.

У 2001 році ВАТ «Закордоненергокомплектбуд»
передало свій гуртожиток на баланс житлово-комунального господарства. Канівська
міськрада прийняла рішення про переобладнання гуртожитку поАДРЕСА_1 в будинок з
однокімнатними квартирами.

Наступним рішенням Канівської міської ради
від 17 листопада 2005 року            №
437 було проведено розподіл кімнат у гуртожитку і їй, ОСОБА_1., виділена
квартира № 23. Не скасовуючи рішення № 437, Канівська міська рада прийняла
рішення № 307, якимОСОБА_1виділена кімната № 57 загальною площею                          37,7 кв. м. та
житловою площею 18 кв. м. на сім'ю у складі однієї особи. ОСОБА_2. після
проведення реконструкції житло не надавалося.

Вважаючи, що житлові праваОСОБА_2 порушено,
позивачі просили суд частково скасувати рішення Канівської міської ради від 17
серпня 2006 року            № 307, а саме
підпункт 57, та зобов'язати відповідача прийняти нове рішення про надання їм
квартири в будинку АДРЕСА_1загальною площею 45 кв. м та житловою площею 36 кв.
м на сім'ю у складі двох осіб.

Рішенням Канівського міськрайонного суду
Черкаської області міськрайонного від 17 травня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області
від 26 липня 2007 року зазначене судове рішення скасовано та позов задоволено.
Визнано недійсним підпункт 57 пункту 1 рішення Канівської міської ради від 17
серпня 2006 року             № 307 та
зобов'язано Канівську міську раду надатиОСОБА_1та ОСОБА_2. житлове приміщення в
будинку АДРЕСА_1з урахуванням усіх членів сім'ї.

У касаційній скарзі виконавчий комітет Канівської міської ради просить рішення апеляційного
суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Районний суд, відмовляючи в задоволенні
позову, виходив із того, що реконструкція гуртожитку не є розширенням житлової
площі осіб, які в ньому проживають, а ОСОБА_2. не має права на отримання
окремої однокімнатної квартири.

Апеляційний суд, скасовуючи указане рішення
та задовольняючи позов, посилався на те, що надання позивачкам квартири
житловою площею 18 кв. м на сім'ю у складі трьох осіб (ОСОБА_2. народила дочку)
порушує норми забезпечення житлової площі на одну особу, оскільки в Черкаській
області така норма становить 8,5 кв. м, тобто мінімальна житлова площа повинна
становити 25,5 кв. м.

Проте з таким висновком суду апеляційної
інстанції погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, щоОСОБА_1була
поселена в гуртожиток  поАДРЕСА_1 29
серпня 1990 року та прописана в кімнаті № 325 згідно з виданим їй спеціальним
ордером.

ОСОБА_2. була прописана й поселена в
гуртожиток на правах члена сім'їОСОБА_1 25 грудня 1998 року в кімнату № 325,
яку займала ОСОБА_1.

Спільним рішенням адміністрації та профкому
ВАТ  «Закордоненергокомплектбуд»
(протокол № 5 від 18 липня 2000 року) була виділена додаткова кімната № 320 у
гуртожитку дляОСОБА_1таОСОБА_2

Рішенням виконкому Канівської міської ради
від 23 листопада 1999 року             №
289-а, яке прийняте за клопотанням мешканців гуртожитку поАДРЕСА_1, передбачена
реконструкція гуртожитку під житловий будинок шляхом проектування та
будівництва однокімнатних квартир на всіх поверхах гуртожитку (а.с. 49).

Рішенням виконавчого комітету Канівської
міської ради від 17 листопада 2005 року проведено попередній розподіл кімнат
гуртожитку (а.с. 19).

З урахуванням неможливості зблокування кімнат
№ 325 і № 320 за сім'єюОСОБА_1були закріплені кімнати № 325 та № 327 для
реконструкції в однокімнатну квартиру та рішенням виконавчих комітетів міської
ради від 17 серпня 2006 року № 307 заОСОБА_1була закріплена  квартира № 57 загальною площею 37,7 кв. м, а
житловою - 18 кв. м на сім'ю у складі однієї особи.

Районний суд, відмовляючи в позові, не
врахував, що надання однокімнатної квартири лишеОСОБА_1на одну особу без
урахуванняОСОБА_2 порушує права останньої, оскільки вона поселилася та була
прописана в гуртожитку як член сім'ї ОСОБА_1.

24 травня 2007 року, після рішення районного
суду, виконавчий комітет Канівської міської ради рішенням № 229 вніс зміни в
підпункт 57 рішення № 307 та зазначив про те, що квартира № 57 виділяється на
сім'ю у складі двох осіб.

Апеляційний суд, задовольняючи позов на підставі ст. 48
ЖК України, виходив із того, що при переданні
громадянам житла, яке перебуває у власності органу, який здійснює поліпшення
житлових умов, вони мають право на одержання житла в межах встановленої норми
житлової площі.

Однак такий висновок є помилковим, оскільки вказана норма регулює житлові
відносини, що виникають при наданні жилих приміщень у  будинках державного і громадського житлового
фонду.

Порядок надання житлової площі в гуртожитках, користування та виселення з
гуртожитків, їх утримання регулюється главою 4 ЖК України та Примірним
положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 3
червня 1986 року № 208.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ цього Положення жила  площа
в  гуртожитку надається в
розмірі  не  менше 6 кв. м на одну особу. Розподіл квартир
у гуртожитку після реконструкції не є розподілом нового житла.

Крім того, приймаючи рішення про визнання підпункту 57 пункту 1 рішення
Канівської міської ради від 17 серпня 2006 року № 307 недійсним, апеляційний
суд не звернув уваги на те, що рішення приймалося не Канівською міською радою,
а виконавчим комітетом Канівської міської ради, який до участі у справі не
залучався як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального
права призвели до неправильного вирішення справи, зазначені судові рішення
підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и
л а:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Канівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду
Черкаської області міськрайонного від 17 травня 2007 року та рішення
апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2007 року скасувати, а справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                        А.В. Гнатенко

Судді:                                                                                      В.М.
Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Г.
Данчук

В.Й. Косенко