Справа
№ 2- 2394/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
квітня 2008р.

Суворовський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого
судді      -    Кисельова В.К.

при
секретарі               -    Журик Т.В.

за
участю представників позивачів  -
ОСОБА_3, ОСОБА_4

відповідачки
- ОСОБА_2, адвоката - ОСОБА_5

розглянувши
у відритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась з позовом  до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Первісні позовні вимоги
обґрунтовані тим, що позивачка  та
відповідачка є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1. В листопаді 1999 року за
кошти позивачки були виконані роботи з газопостачання житлового будинку
АДРЕСА_1. Розробка проекту і виконання робіт
здійснювалось ВКФ „Тесіко”. Вартість виконаних робіт склала суму у
розмірі 6820 гривень, з яких 214 гривень виплатила відповідачка. Позивачка
стверджує, що у липні 2003р., що співробітники ВАТ „Одесагаз” на прохання
відповідачки відключили газопостачання належної позивачці літньої кухні літ.
„Б” та встановили лічильник тільки у частині відповідачки. В зв'язку з тим,
позивачка просила стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 6820 гривень,
оскільки відповідачка змінила систему газопостачання, а також стягнути
аналогічну суму моральної шкоди. (а.с. 5-6)

Під час
розгляду справи позивачка, а також її представники неодноразово змінювали
позовні вимоги. Так, в уточнені до позову, яке надійшло до суду 19.04.2006р.,
позивачка також просила стягнути з відповідачки суму у розмірі 13640 гривень,
оскільки вищевказана сума їй потрібна для розробки нового проекту
газопостачання, а також для виконання робіт для відновлення системи
газопостачання. (а.с. 27-28)

В
уточненні до позову від 17.06.2006р. позивачка просила зобов'язати відповідачку
поновити газопостачання літньої кухні літ. „Б”, яка належить позивачці та
стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. (а.с. 49-50)

22.01.2007р.
позивачка подала уточнену позову заяву та
просила стягнути з відповідачки суму у розмірі 4705 гривень та моральну
шкоду у розмірі 5000 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 750
гривень. Вищевказані позовні вимоги були мотивовані тим, що позивачка була вимушена
провести нову лінію газопостачання, оскільки відповідачка відключила її від
раніше існуючої лінії газопостачання. Вартість виконаних робіт і матеріалів
скала суму у розмірі 4705 гривень, що підтверджується товарним чеком № 3 від
17.11.2006р. та № 121 від 16.11.2006р.
(а.с. 33-34)

В
доповненні до позовної заяви від 26.11.2007р. ОСОБА_1 просила стягнути з
відповідачки витрати за роботи, які були проведені фірмою „Тесіко” у розмірі
6820 гривень, з застосування індексу інфляції у розмірі 2196 гривень, а всього
9016 гривень. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідачки суму у
розмірі 5756 гривень, тобто вартість проведення нової лінії газопостачання з
застосуванням індексу інфляції. (а.с. 109-111)

15.01.2008р. позивачкою подана
остання редакція позовної заяви, в якій вона просила усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1,
зобов'язати ОСОБА_2 для завершення реконструкції літньої кухні літ. „Б” за свій
рахунок відновити газопостачання, стягнути матеріальну шкоду у розмірі 5756
гривень, моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, витрати за послуги адвоката у
розмірі 750 гривень та судові витрати. (а.с. 129-132).

В
судовому засіданні представники позивачки позовні вимоги підтримали та
пояснили, що відповідачка у 2003р. самовільно відключила їхню систему
газопостачання шляхом відрізання труби, яка була підключена до літньої кухні
літ. „Б”. Після того, позивачка не могла користуватись газом, що доставляло їй
багато незручностей. Відповідачка відмовлялась відновити газопостачання, у
зв'язку з чим, вона була вимушена зробити іншу лінію газопостачання.

Відповідачка
позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона дійсно відрізала частину труби,
яка підходила до літньої кухні літ. „Б”, яка належала позивачці. Свої дії вона
пояснювала тим, що у позивачів проводилась реконструкція їхньої  частини будинку та вона побоювалась, що
може  виникнути  аварійна ситуація. Крім того, відповідачка
бажала самостійно оплачувати газопостачання, а тому встановила газовий лічильник.

Представник
ВАТ „Одесагаз” на останнє судове засідання не з'явився, про розгляд справи був
повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В процесі
розгляду справи, представник ВАТ „Одесагаз” пояснив, що працівники підприємства
не виконували робіт щодо відключення позивачки від системи газопостачання.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому
засіданні.

Так, судом
встановлено, що ОСОБА_1, а також ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння
АДРЕСА_1, яке вони отримали в порядку спадкування після померлої ОСОБА_6. (а.с.
22)

Відповідно
до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2002р. був
проведений розділ домоволодіння між співвласниками, та ОСОБА_1 була виділена
літня кухня літ. „Б” та інші житлові приміщення та надвірні споруди. (а.с. 23)

Судом
встановлено, що ВКФ „Тесіко” був розроблений проект газопостачання житлового
будинку АДРЕСА_1. (а.с. 7- 15)

ВАТ
„Одесагаз” також надало на ім'я ОСОБА_1 технічні умови на підключення
газопостачання № 1319 від 17.11.1999р. (а.с. 16)

За
вищевказаним проектом газопостачання, а також за технічними умовами,  газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1
здійснювалось шляхом підключення труби газопостачання до частину будинку, якою
користувалась відповідачка, а далі до літньої кухні, яка належала
позивачці.  (а.с. 17)

В 2003р.
відповідачка  ОСОБА_2 без дозволу
ОСОБА_1, а також без дозволу ВАТ „Одесагаз”
відрізала трубу газопостачання, що була підведена до літньої кухні  літ. „Б”, яка належить ОСОБА_1. Вищевказаний
факт не заперечувала відповідачка.

В
результаті вищевказаних незаконних дій відповідачки, позивачка залишилась без
газопостачання.

Судом
також встановлено, що після того, як позивачка ОСОБА_1 після отримання
спадщини, почала проводити реконструкцію своєї частини домоволодіння. Так, на
місці літньої кухні літ. „Б” позивачкою
був збудований новий трьохповерховий будинок, який значно перевищував
розмір колишньої літньої кухні.  (а.с.
122-123, 137-138)

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 була проведена нова лінія газопостачання до її частини
будинку.

Так,
відповідно до акту № 121 від 16.11.2006р. вартість робіт, проведених ВАТ
„Одесагаз” скала суму у розмірі 4111 гривень 16 копійок.  (а.с. 75) Згідно товарного чеку № 3 від
17.11.2006р. вартість матеріалів склала суму у розмірі 1024 гривні.
(а.с.76)

Відповідачка відновила трубу  газопостачання, однак вже існує  нова система газопостачання, тому неможливо
було відновити систему до  первинного
стану.

Таким чином, оскільки відповідачка відновила
систему газопостачання, то позовні вимоги про відновлення системи
газопостачання не підлягають задоволенню.

Суд
також вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з
відповідачки матеріальної шкоди у розмірі 5756 гривень. Так, позивачка
самостійно провела нову лінію газопостачання для забезпечення газом нового
будинку, який значно перевищує житлову площу літньої кухні літ. „Б”, до якої
раніше була підключена труба газопостачання. Крім того, відновила раніше
існуючу трубу газопостачання. Твердження позивачів, що нова лінія
газопостачання є тимчасовою, спростовується матеріалами справи, оскільки була
зроблена працівниками ВАТ „Одесагаз” за новим проектом.

Нова
система газопостачання  не забезпечує
газом частину житлового будинку, якою користується відповідачка, а тому
вищевказані витрати не можуть бути зараховані, як  витрати пов'язані з утриманням спільної
часткової власності, відповідно до ст. 360 ЦК України. Суд також вважає, що
якщо б  позивачка відновила раніше
існуючу лінію газопостачання, у межах порушеного права, то вищевказані витрати
обов'язково підлягали би відшкодуванню за рахунок відповідачки.  Однак встановлена нова лінія газопостачання,  фактично
є значно  більшою у порівнянні зі
старою, а тому витрачені додаткові кошти.

На
підставі викладеного, суд вважає, що позивачка не зобов'язана відшкодовувати
матеріальні витрати на проведення нової лінії газопостачання.

Суд
також вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про усунення перешкод
у здійсненні права власності, оскільки позивачкою не надано доказів того, що
відповідачка робить їй які-небудь перешкоди у користуванні та володінні
власністю.

В той же
час, суд вважає, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди.

Так, ст.
23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно
ст. 1167 ЦК України, моральна  шкода,  завдана
фізичній  або  юридичній
особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності
її  вини,  крім
випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд
вважає, що позивачка перенесла   моральні
страждання в результаті незаконних дій відповідачки, вона була позбавлена
можливості використовувати газове обладнання, готувати їжу, опалювати
приміщення та ін.,  що від неї  потребувало організації додаткових зусиль для
забезпечення життєдіяльності.

Однак розмір позовних вимог в частині
стягнення моральної шкоди необґрунтовано завищений. На думку суду, моральна
шкода підлягає стягненню з відповідача у розмірі  1800 гривень, оскільки вищевказаний розмір
моральної шкоди відповідає обставинам справи.

Крім
того, з відповідачки підлягають стягненню витрати на правову допомогу, які
підлягають стягненню пропорційно від суми задоволених позовних вимог та
складають суму у розмірі 125 гривень 51 копійка, державне мито у розмірі 8
гривень 50 копійок.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 22, 23, 360, 1167 ЦК України, ст.
10, 11, 209, 212-215   ЦПК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

1.   Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -
задовольнити частково.

2.        Стягнути з  ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 моральну шкоду у
розмірі 1800 (одна тисяча) гривень, витрати за правову допомогу у розмірі 125
(сто двадцять п'ять) гривень 51 (п'ять одна) копійка, державне мито у розмірі 8
(вісім) гривень 50 (п'ятдесят) копійок, а всього стягнути суму у розмірі 1934
(одна тисяч дев'ятсот тридцять чотири) гривні 01 (одна) копійка.

3.        У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5756 гривень, про усунення
перешкод у здійсненні права власності,
про зобов'язання відновлення газопостачання - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі в
10-ти денний строк з   дня проголошення
рішення заяви  про  апеляційне
оскарження  рішення  суду і поданням після цього  протягом двадцяти днів апеляційної скарги,
або в порядку п. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя