Апеляційний суд Кіровоградської області
-----------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №22- 674 2008р.          Головуючий у першій інстанції  Брегей Р.І. Категорія  18,19                        Доповідач  Черниш Т.В.
14 травня 2008 року     Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
головуючого - Кривохижі В.І.
суддів - Черниш Т.В.,
секретарі  Дімановій Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною  скаргою
ОСОБА_1на рішення Компаніївського районного суду від 7 лютого 2008 року,
В листопаді 2007 року ОСОБА_2пред'явила позов до ОСОБА_1про визнання права
власності на будинок АДРЕСА_1за набувальною давністю,  мотивуючи вимоги тим, що вона добросовісно
заволоділа цим будинком на підставі
розписки відповідача про  отримання
від неї коштів, з травня 1997 року постійно проживає в ньому, а відповідач як
власник тривалий час не виявляв наміру визнати будинок своїм.
В грудні 2007 року ОСОБА_2. звернулась до відповідача з позовною заявою, в
якій просила визнати дійсним договір купівлі-продажу спірного будинку.
Уточнивши та доповнивши згодом позовні вимоги, зазначала, що в 1997 році домовилась
з ОСОБА_1. про купівлю-продаж належного йому зазначеного будинку, передала
останньому 1000 грн., про що той склав 11 вересня 1998р. розписку, і видав
довіреність на нотаріальне оформлення угоди, за якою 16серпня 1999 року було
нотаріально посвідчено договір дарування, хоч насправді між нею та відповідачем
відбулась угода  купівлі-продажу будинку,
від нотаріального посвідчення якої останній відмовляється. Посилаючись на такі
обставини, позивач просила визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за
нею право власності на спірний будинок.
Рішенням Компаніївського районного суду від 7 лютого 2008 року постановлено
визнати дійсним договір купівлі - продажу
житлового будинку  з надвірними
спорудами поАДРЕСА_1, укладений між сторонами 11 вересня 1998 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. ставив питання про скасування зазначеного
рішення та ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і процесуального права. Зазначав, зокрема, що висновки
суду ґрунтуються  на сумнівних доказах,
не відповідають фактичним обставинам справи; судом не враховані його доводи
щодо несплати позивачкою повної суми за придбаний будинок.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач та його представник
повністю підтримали доводи апеляційної скарги, позивач і її представник ці
доводи заперечували.

Перевіривши за матеріалами справи рішення суду в межах, визначених ст. 303
ЦПК України, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, колегія
суддів вважає, що рішення  підлягає скасуванню
з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду має бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи спір, суд вважав встановленим, що в вересні 1998 року між сторонами
відбулась домовленість про купівлю-продаж спірного будинку, який належав
відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Сторони  досягли згоди по всіх істотних
умовах, в тому числі і щодо ціни продажу - 1000 грн., які відповідач отримав
від позивачки 11 вересня 1998 року, про що
зазначив  в розписці, виконаній
ним власноручно. Виходячи з того, що ОСОБА_2. як покупець повністю виконала
угоду про купівлю-продаж будинку, а
ОСОБА_1. як продавець ухиляється від його нотаріального оформлення, суд
на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК (1963р.) визнав договір дійсним.

Однак рішення суду не можна визнати таким, що відповідає вимогам ст.ст. 11,
213, 214 ЦПК України.

Постановлюючи рішення щодо позовної вимоги, визначеної в останній позовній
заяві від 25 грудня 2007р.(а.с.39), уточненій 22 січня 2008 року(а.с.59-62),
суд не врахував, що позивач по суті пред'явила новий позов, і залишив поза
увагою заявлені  ОСОБА_2. початкові
вимоги про визнання права власності на спірний будинок за набувальною давністю,
за якими було відкрито провадження у справі (а.с.13). Як пояснив представник
позивача, в судовому засіданні
заявлялось про відмову від  позову
в цій частині, однак питання  про
прийняття відмови і про закриття з цих підстав провадження у справі за правилами
ст. 206 ЦПК України суд не вирішував і на порушення вимог ст. 213, 214 ЦПК ці
вимоги не розглядав, а також залишив без вирішення заявлену 22 січня
2008р.  вимогу про визнання права
власності на будинок(а.с.59). Такі процесуальні порушення відповідно до п.5 ч.
1 ст. 311 ЦПК України є безумовною підставою для скасування рішення і передачі
справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду слід усунути зазначені недоліки,
визначитись щодо суті пред'явлених позовних вимог та їх правових підстав;
всебічно з'ясувати обставини справи, зокрема, відносно укладення сторонами
договору купівлі-продажу, досягнення ними домовленості щодо ціни, ретельно
перевірити доводи і заперечення сторін і цій частині, дати належну оцінку доказам.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.303, 307, п.5 ч. 1 ст. 311,
ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У  Х
В  А  Л
И  Л  А :

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 7 лютого
2008 року скасувати, а справу повернути до того ж суду на новий розгляд іншому
судді.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді