У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

4 червня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного

Суду

України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до  Головного управління статистики у
Хмельницькій області про поновлення на роботі, за касаційною скаргою Головного
управління статистики у Хмельницькій області на рішення Апеляційного суду
Хмельницької області від 30 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд із названим позовом.

Зазначала, що наказом від 25 квітня 2006 року її було звільнено з посади
спеціаліста другої категорії - економіста за п. 1 ст. 40 КЗпП України, в
зв'язку зі скороченням чисельності працівників.

Оскільки при цьому було порушено ст. 42 КЗпП України та не враховано її
переважне право на залишення на роботі, позивачка просила поновити її на роботі
та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від                          17 листопада 2006
року в позові відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 30 січня 2007 року
рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено: поновлено позивачку на посаді спеціаліста другої категорії -
економіста у відділі статистики Віньковецького району Головного управління статистики
у Хмельницькій області та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 4328 грн.
50 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на неправильне
застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм
процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір,
суди вважали, що названа справа підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Проте погодитись з таким висновком судів не можна, виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд
таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства
України (далі - КАС України).

Відповідно до абзацу 1 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України,
в редакції Закону  України від 6.10.2005
р. №  2953-IV, після набрання  чинності
цим  Кодексом заяви і скарги у
справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, подані і не
розглянуті до набрання чинності КАС України, розглядаються  в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів
поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено поняття публічної служби, якою
є діяльність  на  державних
політичних посадах,
професійна  діяльність  суддів,
прокурорів,  військова
служба,  альтернативна (невійськова)
служба,  дипломатична служба, інша
державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про державну статистику» визначено, що органи
державної  статистики   - це
спеціально   уповноважений
центральний орган виконавчої влади у галузі статистики та створювані ним
органи, що підпорядковані йому або знаходяться у сфері його управління і
визначені у статті 11 цього Закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 була державним службовцем й проходила державну
службу в територіальному органі державної статистики, 19 квітня 1994 року
прийняла присягу державного службовця, а в подальшому їй присвоювались ранги
державного службовця в межах категорії її посади.

Таким чином, спір між сторонами, що виник з приводу  звільнення                ОСОБА_1 з публічної служби,
повинен був вирішуватись в порядку адміністративного, а не цивільного
судочинства.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом після набрання чинності
КАС України, то відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 та 340 ЦПК України судові
рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження в справі.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління статистики у Хмельницькій області
задовольнити частково.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від                          17 листопада 2006
року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від                30 січня 2007 року скасувати, а
провадження у справі за позовом ОСОБА_1до
Головного управління статистики у Хмельницькій області про поновлення на
роботі закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г.
Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.І.  Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін