Справа №2-20/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 січня 2008 року                                                                Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Гудкова С.В.

при секретарі - Мирній Т.Ф.

з уч. адвокатів - Шестакова О.В., Коряка
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Перша Лубенська державна нотаріальна контора про усунення
від права на спадкування , -

В
С Т А Н О В И В:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа  Перша Лубенська державна нотаріальна контора
про усунення від права на спадкування .

Позовні
вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лубни помер ОСОБА_3, який мешкав
по АДРЕСА_1. Даний будинок належав ОСОБА_3 на праві приватної власності на
підставі договору купівлі-продажу від 17.09.1972 року. Йому ж на праві
приватної власності належить і земельна ділянка, на якій розташоване це
домоволодіння .

Після
його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями померлого є вона, як його
дружина, та відповідачка ОСОБА_2, яка є його рідною донькою. Інших спадкоємців
не має . Вони у двох, у передбачений законом строк, подали заяви про прийняття
спадщини до органів нотаріату.

Позивачка
вважає, що донька померлого ОСОБА_3 повинна бути усунена від права на
спадкування частки майна свого батька з таких підстав . Померлий ОСОБА_3 був
інвалідом війни першої групи, був тяжко хворою людиною внаслідок поранень, він
потребував постійного стороннього догляду. Факт інвалідності та необхідність
постійного стороннього догляду підтверджується довідкою МСЕК .

Після
смерті своєї дружини у 1991 році ОСОБА_3 залишився проживати сам, але не отримував
ніякої допомоги від своєї доньки, яка проживає у цьому місті і мала всі
можливості для надання своєму батькові необхідної допомоги як матеріально так і
фізичною працею або просто моральною підтримкою . Навпроти, вона та її син
робили всілякі дії для того, щоб зробити ОСОБА_3 його життя незручним . Через
таку поведінку доньки та її сім”ї ОСОБА_3 став шукати когось, хто за ним буде
доглядати. Але перша доглядачка через певний час захворіла, а другу доглядачку
донька вимусила піти від батька . Поступово сварки перетворились у стійку
неприязнь доньки до свого батька, через це вона категорично відмовилась
здійснювати за ним догляд .

У 2003
році ОСОБА_3, який через стан здоров'я був позбавлений можливості самостійно
себе обслуговувати, не отримуючи ніякої допомоги від своєї рідної доньки, був
просто вимушений шукати собі людину або родину, яка б могла здійснити за ним
догляд. Для цього він дав у місцевій газеті “Вісник” у № 28 та №32 два
оголошення відповідного змісту. За цим оголошенням вона зустрілась із ОСОБА_3,
а через певний час вони з ним одружились. Позивачка зазначає, що лише вона
самостійно здійснювала за ним догляд, відповідачка ніяк їй не допомогала
доглядати її батька, а це було вкрай необхідно, бо ОСОБА_3 вже не міг без
допомоги самостійно пересуватись .

Позивачка
вважає, що відповідачка мала всі можливості для того, щоб надати своєму
батькові ОСОБА_3 допомогу, про необхідність такої з її боку допомоги та турботи
батькові відповідачка добре знала. Однак, ніякої допомоги своєму батькові
(спадкодавцю) не надавала, а навмисно від цього ухилялась .

Позивачка
прохає усунути від права на спадкування за законом (у тому числі і від права на
обов”язкову частку у спадщині) після смерті ОСОБА_3 - рідну доньку спадкодавця
відповідачку ОСОБА_2

В
судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат ОСОБА_19 позов
підтримали повністю, прохали його задовольнити .

Відповідачка
ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_4 позов не визнати, мотивуючи тим, що в
судовому засіданні не доведено, що відповідачка ухилялась від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані .

Представник
третьої особи - Перша Лубенська державна нотаріальна контора  в судове засідання не з'явився, надіслав суду
заяву з проханням розглянути справу без його участі, при вирішенні позову
покладаються на розсуд суду .

Суд, заслухавши сторони, свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,ОСОБА_17, ОСОБА_18,  перевірив та дослідив матеріали справи,
вважає що в позовних вимогах ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав .

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лубни помер ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1серії НОМЕР_1 (а.с.16) і який мешкав по
АДРЕСА_1. Даний будинок належав  ОСОБА_3
на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від
17.09.1972 року (а.с.6-7). Йому ж на праві приватної власності, відповідно до
державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 (а.с.8),
належала і земельна ділянка, на якій розташоване це домоволодіння .

Після
його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями померлого є позивачка ОСОБА_1, як
його дружина, та відповідачка ОСОБА_2, яка є його рідною донькою. Інших
спадкоємців не має . Вони у двох у передбачений законом строк подали заяви про
прийняття спадщини до органів нотаріату. Вищезазначені обставини сторонами не
заперечуються і не оспорюються.

Померлий ОСОБА_3 був інвалідом війни першої
групи, був хворою людиною внаслідок поранень, він потребував стороннього
догляду. Факт інвалідності та необхідність
стороннього догляду підтверджується довідкою МСЕК (а.с.10).

Після
смерті своєї дружини у 1991 році ОСОБА_3 залишився проживати сам . Між ОСОБА_3
та його дочкою ОСОБА_2 склалися складні сімейні відносини, батько не хотів
бачити свою дочку .

У 2003
році ОСОБА_3 починає шукати собі людину , яка б могла здійснити за ним догляд.
Для цього він дав у місцевій газеті “Вісник” у № 28 від 09.07.2003 року та №32
від 06.08.2003 року два оголошення відповідного змісту. За цим оголошенням
Позивачка зустрілась із ОСОБА_3, а через менше ніж за два місяці 03.10.2003
року вони одружилася, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії
НОМЕР_3(а.с.14).

Відповідно
до ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права
на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від
надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані .

Відповідно
до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду має бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим - рішення, ухвалене на підставі
повно й усебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

В
судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК  України позивачкою не подано докази і судом
не здобуто таких доказів на підтвердження того факту, що Відповідачка
категорично відмовилась надавати допомогу своєму батькові і ухилялась від
надання йому допомоги.

Суд
відноситься критично до показів свідка ОСОБА_10, яка в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_3 казав, що її дочка відмовилась за ним доглядати, оскільки
вищевказаний свідок є рідною донькою Позивачки і заінтересована у вирішенні
позову на користь своєї матері.

Суд
також не може брати до уваги, як докази: акт вуличного комітету від 08.09.2006
року та від 01.11.2006 року, оскільки свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні
пояснила, що вона взагалі ці акти, як член вуличного комітету не підписувала,
акт підписано від її імені не її рукою, обставини, які зазначені в актах їй не
відомі. Також свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що в акті від 08.09.2006 року
підпис від її імені виговлений не її рукою, а акт від 01.11.2006 року вона
підписала, бо її просила голова вуличного комітету, обставини, які зазначені в
останньому акті їй не відомі і вона не може їх стверджувати .

Крім
цього, судом встановлено і це підтверджено показами свідків : ОСОБА_5, ОСОБА_6.
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,ОСОБА_15,
ОСОБА_16 , що починаючи з 2003 року і по день смерті ОСОБА_3, а саме
ІНФОРМАЦІЯ_1, коли останній проживав разом з ОСОБА_1 і отримував від неї догляд
, він не був у безпорадному стані та не потребував сторонньої допомоги,
оскільки таку допомогу отримував від Позивачки.
На час того, коли Позивачка поламала ногу, то їм допомагала по
господарству дочка позивачки - ОСОБА_10

Судом також встановлено, що у ОСОБА_3 була
пенсія більше 1000 гривень, це пенсія більша ніж у Позивачки та Відповідачки,
які на той час мали пенсію 300-400 гривень. Дану обставину сторони не
заперечують та не оспорюють. Тобто, ОСОБА_3 матеріальної допомоги не
потребував, а навпаки .

Враховуючи
вищевикладені обставини, суд вважає, що в судовому засіданні Позивачкою не
доведено умови, передбачені ч.5 ст.1224 ЦК України, при наявності яких суд може
усунути спадкоємця від права на спадкування за законом, а саме : що
відповідачка ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві та те що останній був
у безпорадному стані , а тому в задоволенні позову слід відмовити .

Керуючись
ст.ст.15, 30 ,60, 130, 212, 213, 214  ЦПК
України, на підставі ч.5 ст. 1224 ЦК України, ст.202 СК України, суд,  -

В
И Р І Ш И В  :

В
позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - відмовити .

На
рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області заява
про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня оголошення рішення, а
апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий                                                                         С.В.Гудков