КОМПАНІЇВСЬКИЙ  РАЙОННИЙ  СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

18 лютого 2008 року
селище Компаніївка

Компаніївський районний
суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Брегея
Р.І.,

при секретарі  Городніцькій Г.І.,

за участі представників позивача - адвоката
ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.,

відповідачів ОСОБА_3., ОСОБА_2.,

представника відповідачів - адвоката ОСОБА_6.,

представника третьої особи ОСОБА_7.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
порядок користування земельною ділянкою, усунення перешкод у її   користуванні (третя особа на стороні
відповідача - Компаніївська селищна рада),

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3., ОСОБА_2. про встановлення порядку користування земельною
ділянкою, що знаходиться біля будинку АДРЕСА_1, шляхом виділення їй у
користування 0,53 га, та зобов'язання відповідачів не чинити перешкоди у
здійсненні вказаного права.(а.с.264-266)

В судовому засіданні
представники позивача підтримали вимоги позову та пояснили, що згідно
інвентарної справи згаданого домоволодіння у користуванні ОСОБА_1 повинно
перебувати 0,53 га, однак фактично перебуває 0,417 га, оскільки відповідачі
чинять перешкоди у реалізації цього права.

Відповідачі та їх
представник позов визнали частково та пояснили, що у 1979 році на підставі
рішення правління колгоспу «Імені Дзержинського» (надалі по тексту колгосп у
відповідних відмінках) ОСОБА_8., котрий перебував у шлюбі з ОСОБА_3., наділено
земельною ділянкою 0,20 га на території району «Залісся» селища Компаніївка
навпроти садиби №237 по вул.Леніна. Тривалий час земельною ділянкою
користується також ОСОБА_2., так як
ОСОБА_3 розділила її на дві суміжні частини. Зазначили, що позивач
безперешкодно користується земельною ділянкою 0,417 га.

Представник третьої особи -
Компаніївської селищної ради Кіровоградської області зазначив, що позовна заява
не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надала доказів, котрі б вказували
на право користування земельною ділянкою 0,53 га.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін і третьої особи, відповідачів, допитавши свідків та
дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у
фактичному користуванні позивача перебуває присадибна ділянка площею 0,417 га,
котра розташована біля будинку АДРЕСА_1.(а.с.239-240)

Позивач набула права
власності на згаданий будинок з надвірними спорудами на підставі договору
купівлі-продажу від 15 серпня 1989 року, укладеного з ОСОБА_9(а.с.7-8)

Згідно плану садиби по АДРЕСА_2,
що знаходиться в інвентарній справі,  її
площа складає 0,53 га.(а.с.269)

В матеріалах згаданої
справи відсутній документ, котрий визначає право її власника використовувати
земельний ділянку в зазначеному розмірі.

Судом встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_9 не були членами колгоспу «Імені Дзержинського» (надалі по
тексту колгосп у відповідних відмінках),
у відданні якого перебули землі селища Компаніївка (ч.1 ст.20 Земельного
Кодексу УРСР 1970 року (надалі по тексту Кодекс у відповідних
відмінках)).(а.с.72-74, 89, 268)

Згідно архівної довідки, в
протоколах засідань правління колгоспу за 1980 рік (рік набуття ОСОБА_9 права
власності на об'єкт нерухомості) та загальних зборів колгоспників за 1981 рік є
відомості про надання у користування ОСОБА_9. лише 0,15 га по                     АДРЕСА_2.(а.с.265,
270)

Ознайомившись з протоколом
№11 засідання правління колгоспу від 14 листопада 1989 року, суд встановив, що
на засіданні розглядалась заяви ОСОБА_9 про позбавлення права користування і
позивача щодо надання у користування присадибної ділянки площею 0,15 га, за
результатом розгляду яких рекомендовано зборам прийняти позитивне
рішення.(а.с.264-265)

Відповідно до протоколу №1 звітно-виборних зборів членів колгоспу від 09
лютого 1990 року, на зборах прийнято рішення про позбавлення ОСОБА_9. права
користування та надання ОСОБА_1 у користування присадибної ділянки площею 0,15
га.(а.с.6)

Ст.20 Кодексу передбачено, що право короткострокового тимчасового користування
землею засвідчується рішенням органу, який надав земельну ділянку в
користування.

Право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості,
засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських
підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад.

Судом не встановлено наявність рішень правління колгоспу та зборів його
членів стосовно надання позивачу у користування присадибної ділянки площею 0,53
га.

Більш того, встановлено відсутність земельно-шнурових книг того часу, яку в
судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_10, котра пояснила, що вела їх
вона, а наданні суду земельно-кадастрові книги не є такими.(а.с.268,271-272)

В ст.59 Кодексу зазначено, що внутрішньогосподарське використання земель,
закріплених за колгоспами, здійснюється на підставі статуту колгоспу відповідно
до цього Кодексу, а також іншого законодавства Союзу РСР та Української РСР.

П.44 Статуту колгоспу, дія котрого поширюється лише на його членів,
передбачено, що робітникам, службовцям, пенсіонерам та інвалідам, що проживають
на території колгоспу, при наявності вільних присадибних земель присадибні
земельні ділянки можуть надаватися за рішенням зборів уповноважених в розмірі
до 0,15 га.(а.с.97)

Ст.70 Кодексу передбачено, що якщо особа, яка набула права власності на
житловий будинок і господарські будівлі, не є колгоспником, земельна ділянка їй
може бути надана в порядку і в розмірах, передбачених ст.ст.77,78, 106-1 цього
Кодексу.

В п.3 ч.1 ст.78 Кодексу зазначено, що всім іншим робітникам і службовцям,
які проживають у сільській місцевості, але не працюють у сільському
господарстві виділяється присадибна земельна ділянка у розмірі не більше 0,15
га.

Ст.106-1 Кодексу передбачено, що перехід права власності на житловий
будинок, розташований у сільській місцевості, не тягне за собою переходу права
користування присадибною ділянкою. Надання присадибної земельної ділянки особі,
до якої перейшло право власності на житловий будинок, проводиться на загальних
підставах відповідно до вимог цього Кодексу.

Таким чином, суд зазначає, що ОСОБА_1, котра не була саме членом колгоспу
«Імені Дзержинського», надано у користування присадибна ділянка площею 0,15 га,
як це передбачено чинним законодавством на той час.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, котрі б давали
можливість стверджувати про право позивача на користування присадибною
земельною ділянкою площею 0,53 га по АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представники позивача визнали, що відповідачі не
чинять перешкоди у користуванні присадибної ділянки площею        0,417 га.

За таких обставин, суд констатує про відсутність порушеного права позивача.

Разом з тим, суд не може встановити порядок користування земельною
ділянкою, оскільки позивач не запропонувала іншого, окрім відхиленого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20, 59, 70, 77-78, 106-1  Земельного Кодексу УРСР  1970 року, ст.ст. 3, 10, 11, 57-64,  88,
208-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні
позову  у зв'язку з  безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня складання рішення у повному обсязі, а саме з 22 лютого 2008 року,
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
___________________