У Х В А Л А

Іменем  України

5 березня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Балюка М.І.,
Барсукової В.М., -

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом відкритого
акціонерного товариства Комерційний банк (далі - ВАТ КБ) “Надра” до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання недійсним
договору застави рухомого майна та майнових прав, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 жовтня 2007
року,

встановила:

У лютому 2007 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 13 грудня 2004
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір застави рухомого майна та
майнових прав, згідно з яким ОСОБА_1 передав у заставу               ОСОБА_2 гроші в розмірі 471 278
грн. 23 коп., які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_1, відкритому у філії
ВАТ КБ “Надра”.

Посилаючись на те, що вказаний договір застави є незаконним, укладеним з
порушенням норм ст. ст. 575, 1058, 1061, 1066, 1068, 1071, 1074 ЦК України,
позивач просив визнати цей договір недійсним.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від                                14 червня 2007
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31
жовтня 2007 року, позов ВАТ КБ “Надра” задоволено та визнано спірний договір
застави недійсним.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дзержинського районного суду  м. Харкова від 14 червня 2007 року, ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 31 жовтня 2007 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи
не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального
права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування
вказаних судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від                                 14 червня 2007
року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від            31 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

М.І.
Балюк

В.М. Барсукова