Справа № 2-108/08
Е М     У К Р А Ї Н И
травня 2008 року                                              м.Монастирище
районний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді:               Ротаєнко Д.С.
секретарі:                        Пугач
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище  цивільну справу за позовом ПТУ -25
м.Монастирище Черкаської області до ОСОБА_1 про визнання договору таким, що
відбувся, зобов'язання усунути перешкоди у користуванні майном, відшкодування
шкоди, притягнення до відповідальності, зобов»язання вчинити дії,
задоволити частково.
Визнати, що договір на надання послуг з теплопостачання між ПТУ- 25
м.Монастирище Черкаської області та ОСОБА_1 відбувся в частині надання послуг
по стояках з 1 листопада 2004 року до 1 лютого 2006 року та з 31 травня 2007
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПТУ-25 м.Монастирище вартість наданих послуг з
теплопостачання в сумі 48 (сорок вісім) гривень 86 коп.
Зобов»язати ОСОБА_1 забезпечити доступ уповноваженим особам  ПТУ -25 до комунікацій у підсобному
(підвальному) приміщенні.
з ОСОБА_1 на користь ПТУ-25 м.Монастирище судові витрати в сумі 36 (тридцять
шість) гривень 18 коп.
задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Заява про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення через
Монастирищенський районний суд до апеляційного суду Черкаської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження через Монастирищенський районний суд до
апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Суддя :                                                                Д.С.Ротаєнко

Справа № 2-108/08

У Х В А
Л А

І М Е Н
Е М     У К Р А Ї Н И

про
закриття провадження у справі в частині

13
травня 2008 року                                              м.Монастирище

Монастирищенський
районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді:               Ротаєнка Д.С.

при
секретарі:                        Пугач
В.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище  цивільну справу за позовом ПТУ -25
м.Монастирище Черкаської області до ОСОБА_1 про визнання договору таким, що
відбувся, зобов'язання усунути перешкоди у користуванні майном, відшкодування
шкоди, притягнення до відповідальності, зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач
18.02.2008 року звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання договору
таким, що відбувся, зобов'язання усунути перешкоди у користуванні майном,
відшкодування шкоди, притягнення до відповідальності,  зобов»язання вчинити дії.

У
судовому засіданні представником позивача надано суду рішення
Монастирищенського районного суду від 21.09.2007 року згідно якого судом
розглядались позовні вимоги про визнання договору на теплопостачання  таким, що відбувся, стягнення заборгованості
за надані послуги у період з 1 травня 2006 року до 31 травня 2007 року. Тому
суд вважає, що провадження у цій частині підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1
ст. 205 ЦПК України, оскільки є рішення суду постановлене з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд
вважає за необхідне роз”яснити сторонам, що повторне звернення до суду з
приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих
підстав не допускається.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст.205-208-210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Провадження
у справі про визнання договору між ПТУ -25 м.Монастирище та ОСОБА_1 таким що
відбувся та стягнення заборгованості за надані постуги з теплопостачання у
період з 1 лютого 2006 року до 31 травня 2007 року закрити.

Заяву про апеляційне оскарження
ухвали суду в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області може
бути подано протягом п»яти днів з дня її проголошення через Монастирищенський районний суд. Апеляційна
скарга на ухвалу подається протягом десяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до апеляційного суду Черкаської області через
Монастирищенський районний суд.

Ухвала
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви, якщо заяву
не було подано.

Суддя:                                                                                  Д.С.Ротаєнко

Справа № 2-108/08

Р І Ш Е
Н Н Я

І М Е Н
Е М     У К Р А Ї Н И

13 травня 2008 року                                              м.Монастирище

Монастирищенський
районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді:               Ротаєнко Д.С.

при
секретарі:                        Пугач
В.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище  цивільну справу за позовом ПТУ -25
м.Монастирище Черкаської області до ОСОБА_1 про визнання договору таким, що
відбувся, зобов'язання усунути перешкоди у користуванні майном, відшкодування
шкоди, притягнення до відповідальності, зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач 18.02.2008
року звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання договору на надання
послуг з теплопостачання таким, що відбувся, зобов'язання усунути перешкоди у
користуванні майном, відшкодування шкоди, притягнення до відповідальності та
зобов'язання вчинити дії. Підставою своїх вимог вважає, те що відповідач
проживає у квартирі АДРЕСА_1. Відповідач є користувачем послуг, що надає ПТУ -
25 м. Монастирище. Дана квартира опалюється топочними ПТУ - 25 м. Монастирища.
Відповідно до ст. 19 закону України "Про житлово - комунальні
послуги" стосунки у сфері житлово - комунальних послуг регулюються
укладеним договором між Споживачем та Виконавцем.  Укласти такий договір Споживач зобов'язаний.
За Законом такий обов'язок на нього покладається ст. 20 п. 3 Закону України
"Про житлово - комунальні послуги" та ст. 24 Закону України "Про
теплопостачання". Договір  на
теплопостачання Відповідач не уклав, чим порушив вимоги чинного законодавства.
12 листопада 2007 року та 17 січня 2008 року комісія виявила факт незаконного
самовільного втручання в систему опалення шляхом демонтажу чавунних батарей
опалення у квартирі АДРЕСА_1. Через квартиру відповідача проходять труби
опалення (4 стояка), які підключенні до системи теплопостачання житлового
будинку. Тобто у квартирі відповідача постійно подається теплопостачання через
4 стояки, тепло по яких надходить в суміжні з квартирою відповідача квартири.
Фактично ПТУ - 25 м. Монастирище надає послуги по теплопостачанню в квартиру
відповідача. Дії відповідача по втручанню в систему теплопостачання привели до
розбалансування системи опалення у житловому будинку і спричинили збитки ПТУ -
25 м. Монастирище в сумі 1163, 74 гривень. 19 вересня 2007 року та 15 січня
2008 року комісія встановила факт незаконного самовільного захоплення і
переобладнання підсобного (підвального) приміщення у житловому будинку
АДРЕСА_1, що спричинило перешкоду в обслуговуванні комунікацій житлового
будинку (електро-, тепло - , водопостачання та водовідведення), про що складено
відповідні акти. Перераховані дії відповідача можуть спричинити аварійну
ситуацію і нанести матеріальні збитки ПТУ - 25 та мешканцям житлового будинку.
На неодноразові попередження про незаконні дії відповідача ОСОБА_1 по
самовільному втручанню в систему опалення і самовільному захвату,
переобладнанню підсобного (підвального) приміщення і про відшкодування збитків,
відповідач не реагує. Просять визнати договір між відповідачем та ПТУ - 25 м.
Монастирище з теплопостачання, такий, що відбувся, зобов'язати відповідача за
власний рахунок відновити систему опалення в квартирі АДРЕСА_1, зобов'язати
відповідача за власний рахунок привести підсобне (підвальне) приміщення у
попередній стан, забезпечити доступ до комунікацій і звільнити його, стягнути
із відповідача на користь ПТУ - 25 м. Монастирище збитки в сумі 1163, 74
гривень, за самовільне втручання в систему опалення, що могло привести до
аварійної ситуації притягнути відповідача до відповідальності відповідно до
Закону та стягнути судові витрати.

Позивач
надав суду заяву № 3538 від 16.04.2008 року в якій збільшив позовні вимоги, а
саме: просить стягнути із відповідача збитки в сумі 1783, 15 гривень
(а.с.40).

У
судовому засіданні 25.04.2008 року представник позивача надав заяву про
уточнення позовних вимог (а.с.45), згідно якої просить визнати договір про
надання послуг з теплопостачання таким, що відбувся з 1 листопада 2004
року,  всі збитки вказані у позовній
заяві в сумі 1783,15 гривень пов”язані тільки з наданням послуг за
теплопостачання.

У
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та
пояснив, що згідно законодавства, відповідач зобов”язаний укласти договір, але
він цього не зробив. Послуги з теплопостачання надавалися так як його квартира
знаходиться у будинку, який отоплюється ПТУ,
по стояках, які проходять через його квартиру та за допомогою тепла, яке
поступає через стіни з інших квартир. І 1783,15 гривень - це  та сума, яку вони пред”являють до стягнення.
Йому необхідно було укласти договір у добровільному порядку, але відповідач
відмовляється це зробити. Вказана сума - це втрати училища. У підсобному
приміщенні вимурував стіну, зробив собі підсобне приміщення, яке закрив на
замок  і цим обмежує доступ до
комунікацій, які знаходяться у цій частині підвального приміщення. Вказана
стіна загороджує аварійний вихід з підвального приміщення, тому він повинен
бути вільним. Житловий будинок не є власністю ПТУ-25. Повноважень на
представлення інтересів жильців вказаного будинку надати не може. Вважає, що
оскільки із позовом до суду звертається директор ПТУ-25, який також проживає у
вказаному будинку, тому ПТУ 25 має право звертатися до суду з приводу
побудованого перестінка відповідачем у підвальному приміщенні. Між жителями
будинку була усна домовленість про те, що кожен житель собі бере частину
підвалу в розмірі 3 м. А відповідач захватив набагато більше. Чому у позовних
вимогах, які ставились у 2007 році, не було включено період за 2004-2005 роки
пояснити не може, так як розмір заборгованості виставили працівники
бухгалтерії. Зверталися у суд у 2007 році, але судом у задоволенні позовних
вимог по теплопостачанню було відмовлено. Звернулися до суду у 2008 році за
період з 2004 року тому, що раніше не хотіли звертатися і надіялися на
порядність відповідача. При складанні актів вони лише встановити факт, що
відсутні батареї у квартирі відповідача, а хто і коли їх демонтував, йому
невідомо. Просить притягнути відповідача до відповідальності за самовільне
втручання згідно Закону України “Про житлово-вкомунальні послуги” та накласти
покарання у вигляді штрафу. Щодо розміру штрафу, то вважає, що з цим повинен
визначитись суд. Всі жителі його не уповнуважували звертатися із позовом про
звільнення підсобного приміщення, а лише директор, який є жителем вказаного
будинку. Крім доручення від ПТУ, надати інших документів не може. Вважає, що,
видане доручення ПТУ директором, який є власником квартири у вказаному будинку,
дають йому підстави звертатися в інтересах жителів по звільненню підсобного
приміщення. З чого виходили при нарахуванні вартості послуг з теплопостачання
відповідачу у 2004 році сказати не може. Комісія, яка перевіряє систему
теплопостачання створена за усним розпорядженням директора.

Відповідач позов
визнав частково, а саме, що тепло у його квартиру подається трубами і він
визнає розмір вартості наданих послуг в сумі 5% від нарахованої суми у
2007-2008 роках, так як попередні нарахування він сплатив, а за 2006 рік та
частину 2007 року є рішення суду, яким у задоволенні позову ПТУ-25 до нього
відмовлено.  Він сплачував раніше згідно
розрахунків, які надавала йому бухгалтерія. Вказане жиле приміщення отримав як
квартиру з умовою проведення за свої кошти переобладнання кімнат та приміщення
гуртожитку в окрему квартиру. Звертався за дозволом відключити батареї для
проведення ремонту до адміністрації ПТУ. Директор ОСОБА_6 надав йому дозвіл
зняти батареї і це підтверджується наданими нарахуваннями з оплати послуг з
теплопостачання. Інших дозволів не отримував. У 2004-2005 роках йому
нараховувалась оплата в сумі 5% вартості опалення. Таку суму він згодний і
заплатити зараз, оскільки, дійсно тепло від труб поступає, але він ще додатково
опалює квартиру за допомогою електрообігрівачів. Вказане приміщення він
отримував при умові, що ПТУ із його квартири виведе вентилі системи
теплопостачання, які там знаходяться, оскільки, без цього, вказане приміщення
неможливо використовувати за призначенням, так як постійно звертаються до нього
жильці будинку з питань спуску води та повітря, в тому числі і працівники ПТУ.
Батареї опалення знімав працівник ПТУ ОСОБА_2 за його проханням. Він особисто
не може втручатися до системи опалення, так яке не є спеціалістом, а працівники
ПТУ відмовляються перенести винтелі. Підвальне приміщення та вихід з нього
облаштував за свої кошти. До того там була вода по коліна, а тепер сухо, вхід
підсипаний і благоустроєний за його кошти. Ключ від вказаного підвального
приміщення надавав працівникам ПТУ і один з них знаходиться у них і на даний
час. Інший він залишив сусідові, який проживає у цьому ж будинку на випадок
аварії чи інше. Про залишення ключа у сусіда позивача не повідомляв, так як дав
їм інший ключ. Підвальне приміщення під підсобки переробляти вирішили усі
жителі будинку. Кожен взяв собі частину, яка йому підходила. Інші, в тому числі
і директор ПТУ, тоже перегородили комунікації, але з ними не судяться. Для
відключення батарей він запросив зварювальника - працівника ПТУ і він
демонтував їх. Деонтував батареї працівник ПТУ. Визнає, що договір відбувся по
постачанню тепла через стояки. Зобов”язується оплачувати вартість
теплопостачання, якщо позивач забере з його квартири винтелі, які не дають
змоги використовувати вказане приміщення як жиле. Ключ від підвального
приміщення залишив їх працівнику - ОСОБА_3. Про складені акти його не
повідомляли і йому на ознайомлення їх не предоставляли. Коли працівники ПТУ зверталися
до нього, він допускав їх і до підвального приміщення, і у квартиру.

Свідок
ОСОБА_3 показав суду, що працює помічником директора по
адміністративно-господарській частині. Згідно посадових обов”язків зобов”язаний
слідкувати за дотриманням системи опалення у справному стані. Відповідач
відключив батареї самовільно, щоб не оплачувати комунальні платежі. Також йому
було виділено частину підвалу для кладовки, а він перегородив доступ до
комунікацій, зробив їх недостуними. Особисто він консультувався із
спеціалістами, які йому пояснили, що в результаті самовільного демонтажу
батарей відбувається розбалансировка системи опалення. Для котла вона не
відчутна, але вартість витраченого газу повинна бути розподілена між іншими
жильцями. Відповідач належного дозволу на відключення батарей не отримав, і при
цьому якби у нього був такий дозвіл, то він повинен бути із розрахунками, яку ж
кількість тепла треба розкинути на інших, але і такого розрахунку у нього
немає. Тому дії відповідача вважає незаконними. Згідно його функціональних
обов”язків він також систематично повинен проводити перевірку стану
опалювальної системи. Із яких розрахунків виходили, при нарахуванні оплати
відповідачу за тепло у 2004-2005 роках сказати не може. Раніше доступ до
підвального приміщення був і він, на його думку, актів, що його не допускав
відповідач не підписував. Раніше відповідач ключ від підсобного приміщення
давав, але куди він дівся він сказати не може. Точно стверджувати не буде, але
думає, що його відділи відповідачу. Не
віддати не могли, тому що за таких обставин відповідач би до них прийшов
за ним, оскільки,  користується цим
приміщенням. Згідно усного наказу директора всім мешканцям жилого будинку було
надано дозвіл займати частину підвалу. Це було приблизно років 4 назад. Не було
таких випадків, щоб відповідач не надавав доступу до підвального приміщення,
але його не можна було знайти, коли була потреба туди зайти. Чому у попередніх
позовних вимогах не ставилось питання про стягнення заборгованості за 2004-2005
роки, пояснити не може. Чи звертався відповідач з питанням відключення його
квартири від тепла йому не відомо. ОСОБА_2 працював у 2004 році і по даний час
працює у ПТУ. Раніше працював сантехніком ПТУ 25. Йому особисто невідомо, хто
відключав батарею у відповідача. Про те, що відрізана батарея на вахті йому
невідомо. Вважає, що оскільки, відповідач є власником квартири, тому відповідає
за цілісність системи опалення. На будинок є окрема топочна. Там стоїть два
котли і два лічильники газу. Поряд стоїть ще одна топочна з 2 котлами і опалює
гуртожиток та ПТУ.  Окремо будинок,
окремо ПТУ. Будинок у якому проживає відповідач - опалюється 2 котлами, де є
два лічильники газу. За потужністю 1 котел не повністю забезпечує житловий
будинок теплом і згідно проекту змушені були поставити другий котел. Він веде
облік газу і подає їх в бухгалтерію. Як проводиться нарахування плати за тепло
він не знає. Відповідач самовільно захопив підвальне приміщення, тому, що
перевищив норми, які обумовлювались жильцями, а саме: не більше 3 метрів. Відповідач
відокремив біля 9 метрів. Офіційного рішення про розмір підвальних приміщень не
було.  Розміщення підсобного приміщення
не обумовлювалось, хто де хотів, там і відділяв собі. Відсутність за місцем
проживання відповідача перешкоджає доступу до комунікацій та відсутність ключа
до його підсобного приміщення.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_4, показав суду, що проживає по сусідству із відповідачем.
У помешканні відповідача немає батарей, там проходить лише труба. Крани
опалення знаходяться в квартирі відповідача. До частини винтелів у підвалі
доступу немає, так як підвальне приміщення розділено на окремі підсобні  приміщення. Зокрема, винтель, який регулює
доступ тепла до його квартири, закритий у приміщенні, яке належить директору
ПТУ і знаходиться за залізними дверима, під замком. У частині підвалу, який
відділив відповідач, проходять комунікації, труби. Кожен хто собі побудував
підсобку у підвалі, той і має доступ до того підвального приміщення. Винтелі
дійсно знаходяться у квартирі відповідача. Батареї у квартирі відповідача
відсутні більше 3 років. Особисто це бачив. У підвальне приміщення можна
попасти за допомогою ключа, відкривши двері.

ОСОБА_5,
допитана в якості свідка, показала суду, що працює комендантом ПТУ 25 гуртожитку
№ 2. Вона неодноразово зверталася до ОСОБА_1, щоб сплатив заборгованість за
тепло. Надсилались йому досудові попередження поштою та вручались особисто.
Один раз він підписався, іншого ні. Приносила йому повідомлення про те, що
включається опалення, в нього відрізані батареї і якщо станеться аварія, то він
буде платити. Один раз приходили в квартиру перевіряти систему. У квартирі було
тепло, але поки вона сходила за термометром для заміру температури, то
відповідач закрив двері і їх повторно не впустив. У підвальне приміщення, коли
зверталися, то пускав. Але його часто не буває вдома, бо десь на
заробітках.  З приводу самовільного
захоплення підвального приміщення відповідачем складався акт тому, що  будинковий комітет вирішив, що кожен візьме
собі по 3 м підвальної площі, а він взяв більше. Рішення про розмір площі
підвалу, яка належить кожному жильцю, не бачила. У підвалі приміщення, де
каналізація та інші мережі, позивач закрив і немає доступу туди. Вона особисто
з приводу ключа від підвального приміщення до відповідача не зверталася, а
звертався ОСОБА_3. Вона зверталась до відповідача, щоб він звільнив їх підсобне
приміщення, щоб забезпечити доступ до комунікацій. Жителі будинку до них з
приводу, того щоб відповідач звільнив підвальне приміщення не зверталися.
Відповідач самовільно зняв батареї і на попередньому судовому засіданні сам
сказав, що він зняв батареї. Він домовився з ОСОБА_2 і зняли. Комісія про
перевірку системи опалення складена за письмовим наказом.

СвідокОСОБА_6 показав
суду, що працює директором ПТУ - 25 м.Монастирище. Відповідач про відключення
батарей не звертався, тому, що на момент здачі будинку в експлуатацію
теплопостачання не існувало. У 2002 році вони розпочали реконструкцію цього
будинку, в якому опалення було відсутнє. У 2002 році опалення було лише у
гуртожитку. Вони будували газово-топочне опалення і провели у 2002 році
опалення в гуртожитку, а на наступний рік підключили опалення у житловому
будинку. У 2003 році, ті жильці, які мали великий об»єм робіт по реконструкції,
в основному це був 1 поверх, зокрема він, відповідач і ОСОБА_7, звернулися до
голови державної комісії про прийняття цього будинку в експлуатацію і
зобов”язувались до 1 липня 2003 року закінчити роботи по реконструкції, так як
на момент введення в експлуатацію гуртожитку, як житлового будинку держ
комісією залишався невиконаним великий обсяг робіт. Роботи по перебудуванні
заключались у будуванні перестінок, щоб привести їх у відповідність з нежилих
приміщень у жилі. Щодо опалення : та площа, яка була їм передана, опалювалась у
свій час, були стояки, були батареї. По системі теплопостачання нічого не
змінювалось. У нього у квартирі не було повного комплекту батарей. Коли він
робив ремонт, йому треба було додатково доставляти батареї. Вони самі
зобов”язались самостійно провести цю реконструкцію. Ніяких коштів на неї
виділено не було. Жильці самі зобов”язувались проводити ремонтні роботи своїми
силами. ПТУ провело роботу по реконструкції підвальних стояків і підвальних
кранів. Все інше, проводилось за рахунок жильців. Жильці могли звернутися до
училища, щоб їм допомогли, а ПТУ могло надати допомогу у вигляді виконання
робіт з їх подальшою оплатою. Одні зверталися, інші не зверталися і робили це
самостійно. В основному самі почали промивати батареї, замінювати батареї,  так як ОСОБА_1. Він до них не звертався з
питання проведення ремонту. Він в училищі не працював, йому безкоштовно надали
житло і хотів, щоб йому безплатно зробили ремонт. Цього вони не мали можливості
зробити.  У приміщенні, яке було виділено
ОСОБА_1 було 2 великі батареї по 16 чи 17 секцій  і 2 менших батареї, можливо по 4 чи 5 секцій
у меншому приміщенні. Коли почали проводити реконструкцію, то будинковий
комітет звернувся до проектної організації, яка зробила проект перепланування.
В зв”язку із тим, що площа не збільшилась, яка раніше опалювалась, тому зміни
до проекту теплопостачання не робилися в зв”язку із відсутністю коштів. Не було
замовлено проекту по теплопостачанню та по переплануванню підвального
приміщення. Житловий будинок введений у експлуатацію державною комісією, тільки
коли не може сказати. Наскільки він пам»ятає це було у 2003 році. Житловий
комітет у свій час розпочав розприділення підвальних приміщень. До цього
училище ніякого відношення не мало. Вони слідкували, щоб це не завдало шкоди
комунікаціям. Відповідач перекрив усі комунікації, тому враховуючи, що не дає
обслуговувати електропостачання,  не
приватизовуючи квартиру, зняв батареї теплопостачання, вважає, що він підлягає
адміністративній відповідальності. Це обладнання, наскільки, він вважає,
рахувалося за училищем. На неодноразові їх звернення, щоб він поставив усе на
місце і вони не терпіли збитки, а вони ці збитки терплять із 2004 року, тому,
що не можуть це тепло розкинути на інших жильців. Котли працюють, що при 48
квартирах, що при 47. Вони дозволили відповідачу за його заявою не платити в
повному обсязі, а лише 5%, але він і цього не оплачує. Відповідач перешкоджає
доступу до комунікацій, бо у ПТУ від підвального приміщення, яке побудував
відповідач, ключа немає. Він закрив пожежний вихід, який не є тільки для одного
мешканця. Використовується тепло на обігрів квартири відповідача шляхом
збільшення затрат на опалення холодних стін квартири відповідача. Він ремонт по
утепленню квартири не проводить  і їх
працівників для замірів температури у квартиру не допускає. Заяви про
відключення опалення не було, а була лише заява про не нарахування тепла в
зв”язку із проведенням реконструкції. Вони дали йому рік на проведення
реконструкції та не проводили нарахування в зв”язку із великим обсягом
ремонтних робіт 2 роки. Крім цього, у відповідача були сімейні проблеми, тому
вони з людських спонукань, не проводили нарахування за тепло на протязі 2
років. ПТУ не бере кошти за обслуговування, тому ремонт повинен проводити сам
відповідач, а вони беруть кошти лише за теплопостачання, тому у них нижчі
тарифи, чим у інших житлових будинках міста.
Вони обслуговують практично всі мережі, в тому числі і теплопостачання
тому що у будинку є приміщення, які належать ПТУ.  При реконструкції житлового будинку вимоги до
системи теплопостачання не ставились, так як не було відповідного проекту.
Вимог по теплопостачанню не було, а лише по перестінках. Їх працівник згоди на
виконання робіт по демонтажу батарей не отримував і скоріше всього це
проводилось не у робочий час.

Допитана
в якості свідка ОСОБА_8, показала суду, що працює бухгалтером у ПТУ 25. Вона
нараховує квартплату і вартість теплопостачання. У 2004-2005 роках відповідачу
нараховувалась оплата по використаному газу. Використаний газ розкидали на
жильців, а решту суми, сплачує ПТУ. У 2003 році з грудня почали отоплювати
будинок. У листопаді 2004 року була заява ОСОБА_1, що він проводить
реконструкцію, будуть відсутні батареї,
і просить не нараховувати плату за тепло. З дозволу директора ПТУ вона
проводила нарахування в розмірі 5% до листопада 2006 року, з усного
розпорядження директора. У цьому домі є окремий лічильник, вони знімають
показники і кожен місяць, тому у них різні показники за кожен місяць.  У листопаді 2006 року вона звернулася до
директора, що робити, так як заява уже 2 роки. Інших документів не було, тому
вона почала нараховувати повну вартість за опалення квартири відповідачу, знову
ж  за усним розпорядженням директора.
Будинок обігрівається і стіни у квартирах. Вартість плати за тепло
вираховується виходячи із використаного газу на площу квартири. Лічильник газу
у топочній з грудня 2002 року. Коли відповідач платив 5%, то іншу частину
платило училище. Раніше 2 гуртожитки опалювалося 3 котлами. На кожен котел
стоїть лічильник. Всі суми сумувалися з лічильників  і розбивалися на квартири, а зараз стоїть
лічильник саме на їх будинок. Тепер у них 2 котли. Раніше брали 5% за стояки
від опалювальної площі квартири. Зараз дійсно є два котли і два лічильники, які
опалюють житловий будинок. Знімаються показники лічильника і діляться на
квартири згідно квоти, а інше іде на збитки училища: за опалення коридорів та
приміщення училища. До 2007 року знімалися показники з 3 лічильників,
сумувалися, ділилися на жильців, а інша частина ішла на збитки ПТУ. З 2007
року, коли поставили на житловий будинок
ще 1 котел і лічильник, то житловий будинок нараховується окремо. З
часу, коли відключив батареї відповідач, у ПТУ збільшується кожен рік кількість
витраченого газу на опалення житлового будинку, так як вони співставляють дані
із кількістю витраченого газу. Інших переобладнань системи немає. Кліматичні
умови також змінювались, але це вираховується окремо від збитків по нормативам.
По нормативам менше потрібно споживати, а вони споживають більше і ці
збільшення - пов”язані з тим, що ОСОБА_1 відрізав батареї, тому що інших причин
немає. У 2003 році проводилась реконструкція, бо не обігрівалось ліве крило,
але більше ніхто нічого не реконструював. До них ніхто з такими питаннями не
звертався. Відключення батарей відповідача не призвело до використання меншої
теплової енергії, а збільшило, тому що повинні були витрачати більше газу для
опалення квартир, які межують із квартирою відповідача.

Свідок
ОСОБА_2 показав суду, що працює майстром виробничого навчання
ПТУ 25. У 2004 році, коли велись ремонтні роботи, він працював на посаді
слюсара - сантехніка. За проханням ОСОБА_1 демонтував 2 великі батареї. Де
ділись ще 2 батареї, пояснити не може.
Наряд на виконання робіт йому ніхто не видавав, але тоді проводились
ремонтні роботи, тому він їх відключив. Кожен робив собі, що у квартирі хотів,
так як проводилась реконструкція. Батареї у квартирі ОСОБА_1 повинні бути.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, суд вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного:

- в
частині визнання договору між позивачем та відповідачем підлягає частковому
задоволенню виходячи із наступного:

-
позивач просить визнати договір про надання послуг з теплопостачання між ним та
відповідачем таким, що відбувся з 1 листопада 2004 року (а.с.2,45);

- із показань свідків, чого не заперечують
сторони судом встановлено, що тепло у квартиру відповідача подається по
стояках, так як батареї опалення демонтовані;

- у
відповідності до Визначення основних термінів Правил надання населенню послуг з
водо-, теплопостачання та водовідведення, які діяли станом на 1 листопада 2004
року «теплопостачання» - це послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до
кожної квартири (приватного будинку) для забезпечення опалення приміщень;

- згідно
Закону України «Про теплопостачання» № 2633-ІV від
02.06.2005 року «теплопостачання» - це сфера діяльності сфера діяльності з
виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам;

-
ухвалою Монастирищенського районного суду від 13 травня 2008 року провадження у
справі в частині визнання договору таким, що відбувся та стягнення
заборгованості за надані послуги з теплопостачання у період з 1 лютого 2006
року до 31 травня 2007 року закрито,

- тому
суд вважає, що позов у цій частині  відбувся
в частині надання послуг по стояках з 1 листопада 2004 року до 1 лютого 2006
року та з 31 травня 2007 року до часу звернення до суду із позовом, так як
відповідач визнав позов у частині надання опалення по стояках і таке визнання
позову не суперечить нормам діючого законодавства;

- в
частині зобов”язати відповідача за власний рахунок відновити систему опалення в
квартирі АДРЕСА_1, позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного:

- із
показань свідків, чого не заперечують сторони, відповідач отримав кімнату та
частину коридору у гуртожитку, яку зобов”язувався переобладнати із кімнати у
житлову квартиру за власні кошти;

- в ході
проведення ремонтних робіт у 2004 році відповідачем було демонтовано батареї
теплопостачання, про що відповідачу було відомо, що підтверджується показаннями
свідків та наданими відповідачем виписками з особового рахунку за квартплату і
комунальні платежі, згідно яких відповідачу нараховувалась вартість послуг з
теплопостачання в розмірі 5% за теплопостачання квартири по стояках;

- на час
розгляду справи та пред»явлення позовної вимоги, відносини у сфері
теплопостачання регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом
України «Про житлово-комунальні послуги» Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від
21.07.2005 року із змінами і доповненнями;

- у
відповідності до п.5 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»
виконавець має право вимагати від споживача своєчасного проведення робіт щодо
усунення виявлених неполадок, пов»язаних з отриманням житлово-комунальних
послуг, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості цих робіт

- під
час попереднього судового засідання та всього часу судового розгляду справи
представником позивача уточнялись позовні вимоги на запитання суду, разом з
тим, вимога про зобов»язання відповідача за власний рахунок відновити систему
опалення у його квартирі, уточненою не була, а в поясненнях представник відповідача
пояснював, що відповідач повинен сам відновити систему за свій рахунок у
попередній стан, так як самовільно від»єднав батареї і так передбачено діючим
законодавством;

- разом
з тим згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про теплопостачання»  діяльність у сфері теплопостачання може
здійснюватись лише суб»єктами господарської діяльності у сфері
теплопостачання;

- так як
у відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає справу у межах пред»явлених позовних вимог і не може
самостійно вийти за їх межі, відповідач не є спеціалістом чи суб»єктом
підприємницької діяльності по виконанню робіт з теплопостачання, таке
зобов»язання відповідача у відповідності до п.5 ст.21 Закону України «Про
житлово-конунальні послуги» без врахування ч.1 ст.19 Закону України «Про
теплопостачання» є неможливим, оскільки може призвести до порушення як системи
теплопостачання, так і до настання певних негативних наслідків для інших
споживачів та власників сусідніх квартир;

-
обов”язок позивача здійснювати технічне обслуговування та ремонт
внутрішньобудинкових мереж також передбачений п.7 ч.2 ст.21 Закону України “Про
житлово-комунальні послуги;

- тому
суд вважає, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як вони
суперечать Закону України «Про теплопостачання» і вважає, що у даному випадку
повинна застосовуватись дія іншої частини вказаної статті, а саме - або
відшкодування вартості цих робіт;

- в
частині зобов»язання відповідача за власний рахунок привести підсобне
(підвальне) приміщення у попередній стан, забезпечити доступ до комунікацій і
звільнити його позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи із
наступного:

- в частині
забезпечення доступу до комунікації підлягає до задоволення повністю, так
як у відповідності до Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» Правил надання послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року із змінами і доповненнями
споживач зобов”язаний забезпечити безперешкодний доступ до  мережі, арматури, засобів обліку,
розподільчих систем представників виконавця / виробника за наявності в них
відповідного посвідчення для ліквідації аварій цілодобово, для встановлення і заміни
санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та
профілактичних оглядів і т.д.;

- в
частині за власний рахунок привести підсобне (підвальне приміщення) у
попередній стан, звільнити його позов не підлягає задоволенню,
оскільки, власником підвального приміщення і т.д. є співвласники квартир
багатоквартирного житлового будинку у відповідності до ч.2 ст.382 ЦК України, а
представник позивача не надав суду підтвердження повноважень звернення до суду
із позовом в інтересах жителів чи свідоцтво про право власності на вказаний
житловий будинок;

- крім
цього, згідно показів свідків, судом встановлено, що переобладнання підвального
приміщення під окремі підсобні приміщення узгоджено із жителями - власниками
квартир даного житлового будинку у відповідності до ч.1 ст.358 ЦК України
згідно усної домовленості, за якою кожен має право на використання і
переобладнання частини приміщення, розміщення вказаного приміщення жителями не
обумовлювалось, а кожен вибирав частину підвального приміщення на свій розсуд;

- також
ця вимога може бути пред”явлена у відповідності до ст. 376 ЦК України органом
державної влади або органом місцевого самоврядування;

- в
частині стягнення із відповідача на користь позивача збитків у сумі 1783 гривні
15 коп, згідно уточненої позовної заяви - збитки пов»язані з наданням послуг за
теплопостачання ( а.с.45) суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню
виходячи із наступного:

- із
пояснень представника позивача та показів свідків, судом встановлено, що
вказану суму ними вирахувано виходячи із розміру площі квартири, так як вони її
отоплюють шляхом подачі теплової енергії через стояки, які є досить широкі в
об»ємі і забезпечують квартиру теплом, а також шляхом тепловіддачі теплової
енергії через стіни квартир, які межують із квартирою відповідача. Також при
визначенні розміру збитків вони виходили із того, що з часу введення будинку в
експлуатацію реконструкція теплосистеми не змінювалась, а кількість
використаного газу збільшилась, що позивач вважає пов”язне з відключенням
батарей опалення відповідачем;

- суд
вважає, що із таким нарахуванням шкоди та твердженнями представника позивача,
свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6 погодитись неможливо, оскільки, вони спростовуються
наданими ж ними показаннями, зокрема, свідка ОСОБА_6, який показав, що жильці
будинку проводили в основному ремонтні роботи теплосистеми самостійно,
промивали самостійно батареї, замінювали їх, установлювали додаткові, зокрема і
він сам. Крім цього, як показали свідки за період часу з 2003 року до 2007 року
було додатково встановлено ще один котел для опалювання будинку. Тому суд
вважає, що позивачем не надано суду належних доказів заподіяння відповідачем
шкоди в сумі 1783, 15 грн. Крім цього, позивачем не надано суду і калькуляції
вартості самих батарей, які були від”єднані відповідачем від системи. Також
позивачем не надано суду доказів відповідності всієї системи опалення у
житловому будинку проектній документації, а у зв”язку із цим і самого факту
наявності збитків діями відповідача ;

- разом з тим, відповідач визнає позов, що
йому надавались послуги з теплопостачання на суму 5% вартості належних, таке
визнання позову не суперечить нормам діючого законодавства та фактичним
обставинам справи, оскільки, через квартиру відповідача постачається тепло
через стояки за період з 31 травня 2007 року до 1 квітня 2008 року включно,
виходячи із наступного :

-
ухвалою Монастирищенського районного суду від 13 травня 2008 року провадження у
справі в частині визнання договору таким, що відбувся та стягнення
заборгованості за надані послуги з теплопостачання у період з 1 лютого 2006
року до 31 травня 2007 року закрито;

- згідно
наданих позивачем квитанцій, оплата за період з листопада 2004 року до 1 лютого
2006  року  проведена;

- у
період з 1 червня 2007 року до 30 березня 2008 року позивачем нараховано
вартість наданих послуг виходячи із послуг, які б ними надавались при наявності
батарей, в сумі 977 гривень, 15 коп із яких 5% становить 48 гривень 86 коп (
977,15 грн х  5% : 100% = 48,86 грн);

- суд
вважає, що саме така сума підлягає до стягнення, оскільки, відповідач визнає
позов, таке визнання позову не суперечить нормам діючого законодавства, а
позивачем не надано суду належних доказів скільки саме витрачено теплової
енергії для опалення квартири відповідача;

- суд
також критично оцінює розрахунки збитку при самовільному від»єднанні радіаторів
від стояків теплопостачання (а.с.11, 42) і вважає, що вони не є належним
доказом заподіяних реальних збитків відповідачем, оскільки, вказані
розрахунки дублюються виписками з особового рахунку за комунальні платежі
відповідача,  де вказані суми зазначені,
як вартість послуг з теплопостачання, які нараховуються при подачі теплової
енергії в повному обсязі;

- крім
цього, суд критично оцінює складені акти, розрахунок вартості збитків та показання
свідків, які є працівниками організації позивача, в частині заподіяння шкоди
позивачу і вважає, що вони не можуть бути підставою цивільної відповідальності
відповідача, так як є зацікавленими у постановлені рішення на користь позивача;

- в
частині притягнення до відповідальності згідно Закону України “Про
житлово-комунальні послуги  за самовільне
втручання позов не підлягає задоволенню, оскільки, позивачем не надано
доказів розміру заподіяних збитків відповідачем;

- в частині стягнення судових витрат,
підлягає частковому задоволенню на підставі ст.88 ЦПК України;

- так як позивачем пред”явлено сім
вимог, одна із яких майнова і задоволені вони в частині, а саме на 43%, то
стягненню на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 38,18 грн ( ( 30
грн х 43% : 100% = 12,9 грн) + ( 54,14 грн х 43% : 100% = 23,28 грн));

- в іншій частині позов не підлягає
задоволенню, оскільки позивачем не надано суду доказів для задоволення його в
повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 14, 60, 81, 88, 169, 208-210, 213-215, 294 ЦПК
України,   ст.ст.376, 382 ЦК
України,  Законом України «Про
теплопостачання» № 2633-ІV від 2.06.2005 року, Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 року, Правилами надання
населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України № 1497 від 30.12.1997 року із змінами і
доповненнями, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року із змінами і доповненнями, суд

в и р і ш
и в :

Позов
задоволити частково.

1.
Визнати, що договір на надання послуг з теплопостачання між ПТУ- 25 м.Монастирище
Черкаської області та ОСОБА_1 відбувся в частині надання послуг по стояках з 1
листопада 2004 року до 1 лютого 2006 року та з 31 травня 2007 року.

2.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПТУ-25 м.Монастирище вартість наданих послуг з
теплопостачання в сумі 48 (сорок вісім) гривень 86 коп.

3.
Зобов»язати ОСОБА_1 забезпечити доступ уповноваженим особам  ПТУ -25 до комунікацій у підсобному
(підвальному) приміщенні.

4.Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ПТУ-25 м.Монастирище судові витрати в сумі 36 (тридцять
шість) гривень 18 коп.

В
задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Заява про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення через
Монастирищенський районний суд до апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Монастирищенський районний суд до апеляційного суду
Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Суддя :
Д.С.Ротаєнко