Справа №2-662-1/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ             УКРАЇНИ

05  червня 2008
року Печерський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Кузьменко В.В.
при секретарі Своринь Ю.М. розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі
суду справу за  позовом  ОСОБА_1 до ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” про
стягнення грошової винагороди  ( премії)
за результатами роботи ,-

ВСТАНОВИВ:

Підтримуючи викладене в позові, в засіданні позивач
мотивує наступним.

Він працював у відповідача на посаді головного
юрисконсульта моніторингу кредитного портфелю банку департаменту по роботі з
проблемними кредитами юридичних осіб з 11.10.2006 року по 11.02.2008 року,
звільнився за власним бажанням. На даний час працює в іншому банку. 4 квітня
2008 року він дізнався, що працівникам відповідача було виплачено премію за
результатами роботи в 4 кварталі 2007 року. Але йому не була нарахована та
сплачена премію. Що вважає порушенням своїх прав та чинного законодавства. Так
як за період роботи не мав заходів дисциплінарного стягнення, не мав зауважень
по роботі. Вважає, що в разі відсутності підстав для преміювання відповідач
повинен був винести наказ про де преміювання та повідомити про нього. А відтак
відповідач на його думку  порушив
Конституцію України та „Правила внутрішнього трудового розпорядку для
працівників банку. А тому він має право як на отримання премії у розмірі
місячного посадового окладу в сумі 5 400 грн. та вихідну допомогу у розмірі
трьохмісячного середнього заробітку 19 388 грн. 58 коп.  І просить суд стягнути з відповідача грошову винагороду
в загальній сумі  24 788 грн. 58 коп.

Представник відповідача позов не визнав, просить суд в
вимогах відмовити. Пояснює, що позивач дійсно працював в банку. Але згідно
законодавства та внутрішніх правил не передбачено обов'язку банку по обов'язковій
сплаті премії усім працівникам. А тому при вирішенні питання про виплату премії
в кожному випадку вирішується кому премія буде виплачена, а кому ні. При цьому
у випадку не виплати премії певному працівнику, як в даному випадку позивачу,
не потрібно виносити окремий наказ про де преміювання,  як вказує позивач. Просто прізвище такої
особи не вказується в наказі про преміювання. Вважає, що відсутні підстави
стверджувати про порушення законодавства відносно позивача.

Дослідивши письмові докази та заслухавши пояснення сторін
суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач працював  у відповідача до моменту звільнення за
власним бажанням 11.02.2008 року. Після його звільнення у відповідача прийнято
рішення про преміювання працівників банку, про що видано відповідний  наказ. Але суд не може погодитись з тим, що
позивач також в обов'язковому порядку повинен бути вказаний в наведеному наказі
та відповідно премійований. Так як це непередбачено ані чинним законодавством ані
внутрішніми документами. Позивач сам не зміг суду підтвердити, що передбачено
саме необхідність  винесення наказу про
депреміювання. В той час як відсутність прізвища позивача серед осіб, яким
призначена премія і є підставою для того, щоб вважати про відсутність підстав
для виплати премії позивачу. Суду надано підстави якими керувався відповідач
при визначенні про не виплату премії позивачу, які ніким не оспорені. Є рішення
від 21.12.2007 року оперативної наради працівників Департаменту по роботі з проблемними
кредитами за 2007 рік.

Таким чином встановлено, що відповідачем прийнято рішення
про виплату премії працівникам банку та невиплату премії позивачу. Про що
зафіксовано в наказі про преміювання працівників банку, де не вказано данні
позивача. Що не суперечить вимогам чинного законодавства і є підставою для
відмови в вимогах про стягнення премії з відповідача. Так як відсутні підстави
вважати про порушення прав позивача та необхідність їх с3дового захисту.

Враховуючи викладене у сукупності та те, що позивач
звільнився за власним бажанням, що відсутні данні про порушення відповідачем
законодавства про працю та колективного договору  суд вважає, що і вимоги про стягненню
вихідної допомоги не підлягають задоволенню.

Так як при подачі позову даної категорії позивач
звільнений від сплати мита та рішенням суду в позові відмовляється, то витрати
по справі потрібно віднести на рахунок держави.

Керуючись наведеним та ст.. 15, 21 Закону України „Про
оплат праці”, ст.. ст.. 44, 97 КЗпП України, ст.. 10, 27, 31, 88, 208, 215 ЦПК
України,-

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 до ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” про стягнення грошової винагороди  ( премії) за результатами роботи  відмовити в повному обсязі.

Сторони можуть
ознайомитись з повним текстом рішення починаючи з 11.06.2008 року.

Рішення може бути
оскаржене до судової палати в цивільних справах апелляційного суду м.
Києва  через Печерський районний  суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення можу бути подано
протягом 10 днів з моменту проголошення рішення, апеляцію може бути подано
протягом 20 днів з моменту подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: