Справа № 22-ц-664/2008р.                                Головуючий у
1-й інстанції Очиргораєва О.М.
Категорія № 32
суддя-доповідач Попруга С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2008 року травня 27 дня колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого - Рибалки В.Г.

суддів             -  Попруги С.В., Криворотенка В.І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та осіб, які беруть участь у справі: позивача ОСОБА_1, відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні
апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2008 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
майнової і моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2008 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення солідарно майнової шкоди у розмірі 352,40 грн. та моральної шкоди в
розмірі 2 800 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 серпня 2007 року,
близько 16-ї години, собака яка належить відповідачам (сусідам по
багатоквартирному будинку), знаходячись без належного контролю з боку відповідачів,
біля будинку АДРЕСА_1 безпричинно вкусила її за ліву ногу.

Згідно освідування СМЕ, їй укусом заподіяні легкі тілесні ушкодження, що
потягли короткочасний розлад здоров'я.

У зв'язку з витратами на лікування, фізичним болем та стражданнями від ушкодження
здоров'я, їй заподіяно майнову та моральну шкоду, і відповідальність за це
мають нести відповідачі, які є власниками джерела підвищеної небезпеки - собаки
по кличці „Лорд”.

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 14 квітня 2008 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної
шкоди, завданої ушкодженням здоров'я - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, фактично посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для справи, неправильну оцінку доказів, що
призвела до невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги,
а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували проти них, вважали рішення суду
законним і обґрунтованим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, суд
першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела той факт, що тілесні
ушкодження їй заподіяла саме собака породи спанієль, належна відповідачам, яка
до того ж не відноситься до порід тих собак, які згадуються, як джерело
підвищеної небезпеки, в ч.1 ст. 1187 ЦК України.

Проте з висновком суду про недоведеність ОСОБА_1 позовних вимог погодитись
неможливо, оскільки суд першої інстанції дійшов такого висновку неповно
з'ясувавши обставини справи, з порушенням вимог закону щодо дослідження
доказів, а також норм матеріального та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Так, згідно ч.4 ст. 10 ЦПК України суд
сприяє  всебічному  і
повному  з'ясуванню   обставин справи:  роз'яснює особам, які беруть участь у справі,
їх права та обов'язки,  попереджує  про
наслідки  вчинення   або
невчинення

процесуальних  дій  і
сприяє  здійсненню  їхніх
прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно
до ст. 212 ЦПК України суд  оцінює  докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному,    об'єктивному
та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден   доказ
не  має  для
суду  наперед  встановленого значення.

Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів  суд
відображає  в  рішенні,
в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно
ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним   є
рішення,  яким  суд,
виконавши  всі  вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обґрунтованим  є
рішення,  ухвалене  на
основі  повно  і всебічно
з'ясованих  обставин,  на  які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених
тими  доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно
ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний
суд перевіряє законність і
обґрунтованість  рішення  суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Апеляційний  суд
досліджує  докази,  які
судом   першої інстанції були
досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні  яких
було  неправомірно  відмовлено,
а  також  нові докази,
неподання  яких  до
суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо   під   час
розгляду  справи  буде
встановлено  неправильне
застосування  норм  матеріального   права
або   порушення   норм процесуального права,  які є обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Якщо поза увагою  доводів
апеляційної  скарги  залишилась очевидна  незаконність
або  необґрунтованість рішення
суду першої інстанції  у  справах
окремого   провадження,   апеляційний
суд перевіряє справу в повному обсязі.

Виходячи
з цих приписів закону колегією суддів встановлено, що 18 серпня 2007 року, близько
16 години, на вулиці біля будинку АДРЕСА_1 саме собака по кличці „Лорд” належна
відповідачам, яка перебувала без контролю з боку власників (без поводка,
намордника), укусила позивачку за ліву ногу, чим їй було заподіяно легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Така бездіяльність
власників собаки (відповідачів) призвела до заподіяння позивачці майнової та
моральної шкоди.

Ці
обставини підтверджуються письмовою заявою ОСОБА_1 на ім'я керівника
Роменського МРВ УМВС України в Сумській області від 20 серпня 2007 року,
матеріалами судово-медичного освідування ОСОБА_1 (а.с. 32,33), довідками
Роменської районної санепідемстанції (а.с. 76,77), показаннями в судовому
засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_4 про те, що вона чула крик та
бачила, як ОСОБА_1 відбивається від собаки називаючи її „Лорд”.

Названі
докази підтверджують послідовні пояснення позивачки з приводу заподіяння їй
тілесних ушкоджень собакою, власниками якої є відповідачі, які, як передбачено
законом, не надали суду достовірних доказів, які б підтверджували відсутність
їхньої вини у заподіянні шкоди позивачці..

Крім
того, оскільки суд першої інстанції на порушення вимог ч.2 ст. 303 ЦПК України
не допитав свідка ОСОБА_5, про допит якого було заявлено клопотання ОСОБА_1 під
час попереднього розгляду 11 лютого 2008 року, то цей свідок був допитаний в
судовому засіданні апеляційної інстанції, і дав показання про те, що він був
очевидцем того, як собака по кличці „Лорд”, належна відповідачам, укусила
позивачку за вище викладених обставин.

Відповідно до
частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди
завдано не з її вини.

Відповідно до
ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК
України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода
полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,
членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи,
яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода
відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не
пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода
відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням
встановлених колегією суддів обставини справи та вимог закону, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову.

Розмір майнової
шкоди (понесені ОСОБА_1 витрати на лікування) 352, 40 грн. підтверджуються
письмовими доказами, а тому ця сума підлягає стягненню солідарно з
відповідачів.

Щодо
відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів вважає, що ця вимога підлягає
частковому задоволенню, з урахуванням ступеня фізичних та душевних страждань
позивачки, характеру правопорушення, вимог розумності і справедливості. Розмір
відшкодування становить 350 грн., які підлягають стягненню з відповідачів в
солідарному порядку. В іншій частині ця вимога задоволенню не підлягає.

Понесені
позивачкою судові витрати в розмірі 134, 44 грн., підлягають стягненню з
відповідачів в рівних частках на користь ОСОБА_1, згідно ст. 88 ЦПК України.

Понесені
позивачкою витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 200 грн., підлягають
стягненню з відповідачів в рівних частках на користь ОСОБА_1, згідно ст. 84 ЦПК
України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 291, 303, 307, п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 309, ст.ст.
313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати
рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2008
року, і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди
352, 40 грн., на відшкодування моральної шкоди 350 грн., в іншій частині вимоги
про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на повернення судових витрат 67, 22 грн. та 100 грн.
витрат на правову допомогу.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на повернення судових витрат 67, 22 грн. та 100 грн.
витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено
в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду
України.

Головуючий Рибалка В.Г.

Судді                Попруга С.В.,

Криворотенко В.І.