Справа №2-370/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня   2008 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді:
Мужика І.І.

секретаря:                         Остапюк М.Д.

позивача:                          ОСОБА_1

представника позивача:
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3,ОСОБА_4про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,завданої
злочином та джерелом підвищеної небезпеки,-

Встановив:

ОСОБА_1
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3,ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,завданої злочином  та
джерелом підвищеної небезпеки.

В
судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з
мотивів  викладених в позовній заяві,яку
просять задоволити та стягнути в солідарному порядку  з відповідачів по справі 12720 грн.20 коп.
матеріальної шкоди та 150000 грн. моральної шкоди, завданої злочином та
джерелом підвищеної відповідальності,153000 грн.страхового

відшкодування.

Відповідачі
по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули,однак про час та
місце слухання справи були повідомлені завчасно заказною кореспонденцією,але
суд про причини неявки вони не повідомили. А тому суд зі згоди позивача ухвалює
рішення при повторному  заочному розгляді
справи,що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Суд,вислухавши
пояснення сторони по справі,перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку
про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав:

Згідно
ст.1172 ЦК України  юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду,завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх
трудових обовязків.

У тому
випадку,коли шкоду заподіяно автотранспортним засобом,яким керував не його
володілець,а особа,якій  останній це
дозволив відповідно до п.2.2 Правил дорожнього руху України/затверджені
постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306/,перед потерпілим за заподіяну
шкоду  відповідає згідно із ст.1187 ЦК
України та особа,яка керувала транспортним засобом,а не його володілець.

В
судовому засіданні  встановлено,що
1.08.2006року мала місце ШТП в м.Надвірна, в результаті якоі водій автомобіля
марки МАЗ-504 д/нНОМЕР_1 з причепом ОДАЗ -9357 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_5,який в той
час перебував у трудових відносинах  з
приватним підприємцем ОСОБА_3,відповідачем по справі, а також керував даним
автомобілем з причепом  згідно
нотаріально посвідченого доручення на право експлуатації транспортним
засобом  від 8.06.20006 року, вчинив
наїзд  на дружину позивача -ОСОБА_6,яка
від отриманих травм померла на місці події(ас.10).

Факт
перебування ОСОБА_5 у трудових відносинах з ОСОБА_3, відповідачем по справі,
стверджується трудовим договором укладеним між ними від 1.08.2006 року,зареєстрованим
в Богородчанському районному центрі зайнятості (ас.12-14).

2

По факту
ШТП водія автомобіля ОСОБА_5 було притягнуто до кримінальної
відповідальності  та вироком
Надвірнянського районного суду від 5.04.2007року визнано винним за ст.286ч.2 КК
України та призначено покарання(ас.7-9).

Як
встановлено в судовому засіданні,що
ОСОБА_4, який згідно нотаріально посвідчених доручень від 11.08. 2003
року  уповноважив  керувати ,а також розпоряджатися   автомобілем з причепом   ОСОБА_3 та ін./ас.15-16/. А відповідач по
справі  ОСОБА_3 в свою чергу уповноважив
керувати даним транспортним засобом ОСОБА_5,який перебував з ним  у трудових відносинах.(ас.10).

Даний
факт ствердив в судовому засіданні представник позивача-ОСОБА_2

При
похованні своєї дружини  позивач по
справі ОСОБА_1 поніс витрати,а саме:згідно рахунку-фактури  організації”Доброта та милосердя”від
1.08.2006року витрати на  похорон  становлять 732грн.40коп./придбання похоронної
атрибутики/,та придбання продуктів  на
поминки згідно закупівельного акту від
2.08.2006року на суму 2157грн. 60коп.,а всього на суму 2890грн.Також
було придбано  одяг  для покійної на суму 700грн.згідно
довідки-фактури від 2.08.2006року.

Крім
того, позивачем по справі було також придбано
надмогильний памятник вартістю 8130грн.,що стверджується накладною №1910
від19.10.2007року,а також - продукти на
поминки у звязку з річницею смерті покійної дружини, згідно  закупівельного акту  від 1.08.2007року на суму
1000грн.20коп./ас.17-21/.

Даний
факт ствердили в судовому засіданні
позивач та представник позивача по справі-ОСОБА_2

Враховучи
те ,шо при розгляді кримінальної справи
ОСОБА_5 відшкодував потерпілому-позивачу по справі ОСОБА_1майнову та
моральну шкоду в сумі 10 000грн.,а тому
в задоволенні матеріальної шкоди в сумі 3590грн слід відмовити,оскільки
вона вже відшкодована і повторному стягненню не підлягає.

Однак,з
відповідача  по справі ОСОБА_3 слід
стягнути  в користь позивача  9130грн.20коп.,тобто вартість надмогильного
памятника та вартість придбаних продуктів
на поминки у звязку з річницею смерті ОСОБА_6

Дану
суму матеріальної шкоди не оспорює представник позивача по справі.

Щодо
стягнення моральної шкоди  з відповідачів
по справі,то в цій частині позову слід відмовити виходячи з наступних підстав.

У відповідності
з ст. ст.9.3;21.4 ;22.3  Закону України
„Про обовязкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 1.07.2004
року  обовязковий ліміт відповідальності
страховика за шкоду,заподіяну життю та здоровю

потерпілих,становить 51000 гривень на одного
потерпілого,а у разі експлуатації транспортного засобу на території України без
наявності чинного поліса обовязкового страхування
цивільно-правовоївідповідальності,водій такого
транспортного засобу несе  відповідальність,встановлену
законом.Потерпілому відшкодовується також моральна шкода,передбачена пунктами
1.1 частини другої статті  23 ЦК
Уккраїни.Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до
вимог статті  23 ЦК  України.При цьому страховик відшкодовує не
більше ніж 5 відсотків ліміту,визначеного у пункті 9.3.статті цього
закону.Різницю між сумою відшкодування,визначеною судом  та сумою,яка має бути відшкодована
страховиком,сплачує особа,яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Якщо
судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду,передбачену пунктами
3.4 частини другої статті 23 ЦК України,таке відшкодування  здійснює особа,яку визнано винною у скоєнні
ДТП.

У  ст.61 ч.4
ЦПК України визначено,що вирок у кримінальній справі,що набрав законної
сили обовязковий для суду, який розглядає
справу про цивільно-правові наслідки

3

дій особи,стосовно якої ухвалено вирок з питань,чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як
вбачається з матеріалів справи,що вирок по кримінальній справі про
обвинувачення  ОСОБА_5 винесений відносно
останнього, а не відповідачів по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4,а тому в цій частині
позовних вимог слід відмовити із-за безпідставності.

Аналогічно
не підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення
153000грн. страхового відшкодування з відповідачів по справі,оскільки згідно
вимог ст.21.4 Закону України”Про обовязкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів” у разі експлуатації
транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса
обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності,водій такого
транспортного засобу несе відповідальність,встановлену законом.

А тому,
суд оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі, прийшов до висновку про
часткове задоволення позову.

На
підставі ст.ст.23,1167,1172,1187,1192,1201 ЦК України,ст.ст.9.3;21.4;22.3;27.5
;41.1                   .Закону
України”Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів” від 1.07.2004 року,керуючись ст.ст.
88,213-215,218,228 ЦПК України,суд,-

Вирішив:

Позов
задоволити частково.

Стягнути
в користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3  9130 грн.20коп.
матеріальної шкоди.В решті позову відмовити.

Стягнути  з ОСОБА_3
91 грн.30 коп. судового збору в дохід держави ,а також  30 грн. витрат за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В позові
до ОСОБА_4відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження,якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.У
разі подачі заяви про апеляційне оскарження ,але апеляційна скарга не була
подана у строк,рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження через Надвірнянський районний суд.

Суддя                                підпис                               І.І.Мужик

Вірно:
суддя
І.І.Муужик