Справа № 2-3/08
Р І Ш Е Н Н Я|розв'язання,вирішення,розв'язування|

Іменем  України

27.03.2008 року                    Красноперекопський
міськрайонний суд АР Крим| в складі:

головуючого
судді
Караваєва К.М.

при секретарі
Джурило Ю.П.,

за участю адвоката
ОСОБА_1 розглянувши|розгледівши| у відкритому|відчиненому| судовому
засіданні в м. Красноперекопське справу|річ| за позовом ОСОБА_2 до
Фонду державного майна України і ВАТ „Кримський содовий завод” про визнання
наказу ФДМ України № 2014 від 14.11.2002 року в частині незаконним та його
скасування, про визнання рішень загальних зборів акціонерів від 6.03.2003 року
та 3.10.2003 року в частині незаконними та їх скасування, про по|зізнання|новлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за період вимушеного|змушеного| прогулу  та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А
Н О В И В:

Позивач 10.12.2002 року звернувся з позовом до ФДМ України, 3-я особа
ВАТ „Кримський содовий завод”, просить|прохає| суд визнати наказ ФДМ
України про його відсторонення від виконання обов'язків голови правління
товариства незаконним та скасувати його|плату||змушеного, посилаючись на те, що працював на
посаді голови правління ВАТ „Кримський содовий завод” з 26.10.1999 року на
підставі контракту, укладеного між ним та наглядової Радою товариства,
відповідно до рішення загальних зборів акціонерів товариства від 24.09.1999
року.

Додатковою угодою № 1 від 15.03.2001 року до контракту, строк дії даного
контракту встановлений з 15.03.2001 року до 14.03.2006 року.

Наказом ФДМ України № 2014 від 14.11.2002 року ОСОБА_2був відсторонений
від виконання обов'язків голови правління товариства.

Як вважає позивач, даний наказ суперечить діючому законодавству України,
положенням Статуту ВАТ „Кримський содовий завод” і укладеному з ним контракту,
а тому є незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

25.03.2003 року позивач, звернувшись з позовом до ФДМ України і ВАТ
„Кримський содовий завод”,  доповнив свої
вимоги, просить суд також визнати незаконними дії ФДМ України по проведенню
конкурсу на заміщення посади голови правління ВАТ „Кримський содовий завод” у
листопаді-грудні 2002 року та анулювати результати конкурсу, вказуючи на те, що
укладений з ним товариством контракт не розірваний, а тому конкурс на заміщення
посади, яка не є вакантною, відповідачем ФДМ України об'явлений в порушенні
п.2.2 „а” Положення про укладання та переукладання контракту з головою
правління відкритого акціонерного товариства, затвердженого наказом ФДМ України
№ 695 від 6.04.2000 року.

Крім того, ОСОБА_2просить суд визнати незаконним та скасувати рішення
загальних зборів акціонерів ВАТ „Кримський содовий завод” від 6.03.2003 року в
частині обрання на посаду голови правління товариства ОСОБА_3, посилаючись на
вищевказані підстави.

У зв'язку з вказаними незаконними діями відповідачів, ОСОБА_2просить суд
відшкодувати йому моральну шкоду, розмір якої він оцінює в 1 грн - по 0,5 грн з
кожного з них.

14.05.2003 року позивач доповнив заявлені вимоги до вказаних
відповідачів, просить суд також визнати рішення загальних зборів акціонерів ВАТ
„Кримський содовий завод” від 6.03.2003 року по питанню № 6, в частині його
звільнення з посади голови правління товариства, незаконним та поновити його на
посаді голови правління ВАТ „Кримський содовий завод”, посилаючись на те, що
питання про розірвання з ним контракту загальними зборами взагалі не
розглядалося, а звільнення з посади проведено під час знаходження його у
відпустки.

Незважаючи на те, що з наказом про звільнення позивач не ознайомлений,
наявність такого звільнення виходить з призначення ОСОБА_3 на посаду голови
правління товариства.

13.10.2003 року ОСОБА_2доповнив та вточнив свої вимоги, просить суд
поновити його на посаді голови товариства допустив негайне виконання рішення
суду, визнати незаконними рішення загальних зборів акціонерів ВАТ „Кримський
содовий завод” - від 6.03.2003 року по питанню № 6, в частині його звільнення з
посади голови правління товариства, загальних зборів акціонерів товариства від
3.10.2003 року - по питанню № 4, в частині його звільнення з посади голови
правління товариства та підтвердження рішення загальних зборів акціонерів
товариства від 6.03.2003 року з цього ж питання, по питанню № 5 про обрання
ОСОБА_3 головою правління товариства та підтвердження рішення загальних зборів
акціонерів товариства від 6.03.2003 року з цього ж питання.

15.12.2003 року ОСОБА_2звернувся до суду з позовом до ВАТ „Кримський
содовий завод”, 3-я особа ОСОБА_3, просить визнати наказ ВАТ „Кримський содовий
завод” від 10.12.2003 року № 162-к про його звільнення незаконним з посади
голови правління даного товариства та додатково просить суд поновити його на
посаді голови правління товариства, посилаючись на те, що жодних правових
підстав для цього у відповідача не було.

Крім того, як вважає позивач, відповідачем ВАТ КСЗ пропущений 6-місячний
строк для застосування дисциплінарного стягнення, передбачений ст.148 КЗпП
України, за нібито допущене ним порушення трудових обов'язків, що  є також підставою для задоволення позову.

Також, на думку позивача, при його звільненні, ВАТ „Кримський содовий
завод” була порушена процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності,
зокрема, від нього не витребувано письмового пояснення з приводу допущених
порушень.

У зв'язку з незаконним звільненням, ОСОБА_2просить суд стягнути з даного
відповідача в його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

9.02.2006 року ОСОБА_2додатково звернувся до суду, просить визнати
незаконними рішення загальних зборів акціонерів ВАТ „Кримський содовий завод”
від 6.03.2003 року та 3.10.2003 року в частині звільнення його з посади голови
правління товариства також з тих підстав, що питання про його звільнення з
посади були вирішені без отримання згоди Верховної Ради АР Крим, оскільки він
був на той час депутатом даної Ради 4-го скликання (2002-2006 р.р.) по
виборчому округу № 22.

17.02.2006 року позивач збільшив свої вимоги стосовно відшкодування
моральної шкоди ВАТ „Кримський содовий завод”, просить суд стягнути з
товариства, у зв'язку з його вищевказаними незаконними діями, 199730,96 грн, в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

12.03.2007 року позивач збільшив свої вимоги стосовно відшкодування
моральної шкоди ФДМ України, просить суд стягнути з ФДМ України, у зв'язку з
його вищевказаними незаконними діями, 203963,7 грн, в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Ухвалою суду від 21.01.2008 року вимоги позивача в частині визнання
незаконним та скасування наказу ФДМ України № 2014 від 14.11.2002 року про
призначення виконуючим обов'язки голови правління ВАТ „Кримський содовий завод”
ОСОБА_3, про визнання незаконними дій ФДМ України по проведенню конкурсу на
заміщення посади голови правління ВАТ „Кримський содовий завод” у
листопаді-грудні 2002 року та зобов'язання ФДМ України анулювати рішення про
результати конкурсу залишені без розгляду.

Ухвалою суду від 6.02.2008 року вимоги позивача в частині визнання
незаконним та скасування рішень загальних зборів акціонерів ВАТ „Кримський
содовий завод” від 6.03.2003 року, в частині обрання на посаду голови правління
товариства ОСОБА_3, загальних зборів акціонерів ВАТ „Кримський содовий завод”
від 3.10.2003 року - по питанню № 5 - про обрання ОСОБА_3 головою правління
товариства та підтвердження рішення загальних зборів акціонерів товариства від
6.03.2003 року з цього ж питання, залишені без розгляду.

6.02.2008 року ОСОБА_2остаточно визначив свої вимоги до ФДМ України, ВАТ
КСЗ, 3-я особа ОСОБА_3, відповідно до яких, він просить суд визнати наказ ФДМ
України № 2014 від 14.11.2002 року про його відсторонення від виконання обов'язків
голови правління товариства незаконним та скасувати його в цієї частині,
визнати рішення загальних зборів акціонерів ВАТ „Кримський содовий завод” від
6.03.2003 року по питанню № 6, в частині його звільнення з посади голови
правління товариства незаконним та скасувати його, визнати рішення загальних
зборів акціонерів товариства від 3.10.2003 року по питанню № 4, в частині його
звільнення з посади голови правління товариства та підтвердження рішення
загальних зборів акціонерів товариства від 6.03.2003 року з цього ж питання
незаконним та скасувати його, визнати наказ ВАТ „Кримський содовий завод” №
162-к від 10.12.2003 року про його звільнення незаконним, поновити його на
посаді голови правління ВАТ „Кримський содовий завод”, стягнути на його користь
з ВАТ „Кримський содовий завод” середній заробіток за час вимушеного прогулу -
з дня звільнення по день розгляду справи у суді, стягнути в рахунок
відшкодування моральної шкоди - з ФДМ України - 165684,6 грн, з ВАТ „Кримський
содовий завод” - 203963,7 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним остаточні вимоги і наполягає|настоюють|
на їх задоволенні, при цьому надав, на підставі даних довідки ВАТ КСЗ № 523 про
заробітну плату ОСОБА_2 (а.с.214, т.5), розрахунок середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, який складає, з урахуванням рівня інфляції за 2004-2007
роки, 774320,8 грн.

3-я особа|обличчя,лиця| - колишній голова правління ВАТ „Кримський
содовий завод” ОСОБА_3 до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи
повідомлявся судом за останнім відомим місцем його проживання.

Представник ФДМ України Косарев О.М. заперечує проти задоволення позову
ОСОБА_2 щодо ФДМ України, вказуючи на те, що на час відсторонення від
обов'язків голови правління товариства він не мав укладеного з ФДМ України
контракту, а тому незаконно обіймав цю посаду.

Вказані обставини потягли за собою видання ФДМ України наказу № 2014 від
14.11.2002 року з метою припинення противоправної діяльності ОСОБА_2 на посаді
голови правління товариства.

Також, на думку представника ФДМУ, ніяких правових підстав для
відшкодування позивачу  моральної шкоди
не має.

Представник ВАТ „Кримський содовий завод” Дорошенко О.П. заперечує|речі||прохає||розгледіти|
|ріпроти|супроти|
задоволення позову ОСОБА_2,|супроти|
вказуючи|вказуючи|
на те, що його відсторонення від виконання обов'язків голови правління та
звільнення проведене|вироблене,справлене| відповідно до чинного
законодавства України, а тому підстав для визнання рішень загальних зборів
акціонерів ВАТ „Кримський содовий завод”, поновлення його на роботі, виплати
відповідних сум та відшкодування моральної шкоди не має|наявний|.

Разом з тим, Дорошенко О.П. не заперечує проти обгрунтованості
проведеного позивачем розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків|очевидців|, вивчивши матеріали справи|речі|,
вважає|лічить|,
що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

З|із|
матеріалів справи|речі| і пояснень сторін виходить, що
ОСОБА_2знаходився в трудових відносинах з|із| відповідачем ВАТ
„Кримський содовий завод” (КСЗ), починаючи|розпочинаючи,зачинаючи| з|із|
24.02.1997 року - спочатку на посаді директора КСЗ (наказ Мін.пром.політіки
України № 43 від 21.02.1997 року), а потім, у зв'язку з реорганізацією КСЗ в
ВАТ КСЗ (наказ ФДМ України № 24-АТ від 16.07.1998 року), на підставі рішення
загальних зборів акціонерів ВАТ КСЗ (протокол загальних зборів № 1 від
24.09.1999 року) - головою правління за контрактом на  період з 26.10.1999 року по 23.09.2004 року.

Додатковою угодою № 1 від
15.03.2001 року до контракту, строк дії даного контракту встановлений з
15.03.2001 року до 14.03.2006 року (протокол загальних зборів акціонерів ВАТ
КСЗ № 3 від 15.03.2001 року).

Контракт та додаткова угода до нього з позивачем підписані головою
спостережної ради товариства, яка здійснювала представництво інтересів
акціонерів між проведенням загальних зборів акціонерів (п.10.1 діючого на той
час Статуту ВАТ КСЗ).

Внаслідок змін до п.10.3 Статуту ВАТ КСЗ, прийнятих загальними зборами
(протокол № 4 від 21.02.2002 року), встановлено, що до реалізації 50% плюс одна
акція статутного фонду, контракт з головою правління ВАТ КСЗ, при його обранні
(переобранні), укладається з ФДМ України, або з іншим органом, який здійснює
функції управління державними корпоративними правами.

У випадках дострокового розірвання контракту з головою правління ФДМ
України або інший орган, що здійснює функції управління державними
корпоративними правами, призначає виконуючого обов'язки голови правління до
проведення загальних зборів акціонерів (а.с.24,25, т.1).

Відповідно до наказу ФДМ України № 2014 від 14.11.2002 року, виданого із
посилкою на ЗУ „Про приватизацію державного майна”, „Про господарські
товариства”, Статут ВАТ КСЗ та Положення про порядок укладання  або переукладання контракту з головою
правління відкритого акціонерного товариства, холдингової компанії та державної
акціонерної компанії, затвердженого наказом ФДМ України № 695 від 6.04.2000
року,  ОСОБА_2був відсторонений з
14.11.2002 року від виконання обов'язків голови правління ВАТ КСЗ (п.1 наказу),
при цьому посада голови  правління ВАТ
КСЗ вважалася вакантною (п.6 наказу) (а.с.78, т.1).

Підставою для відсторонення позивача від виконання обов'язків голови
правління ВАТ КСЗ був лист Голови Ради Міністрів АР Крим Куніціна С.В. від
12.11.2002 року за  № 01-02/6241, у якому
Голова Ради Міністрів АР Крим проінформував голову ФДМ України про необхідність
покращення показників ВАТ КСЗ як у шкалі збільшення прибутків, так і в
подальшому розвитку підприємства, а також просив звільнити ОСОБА_2 з посади
голови правління ВАТ КСЗ (а.с.47, т.1).

14.01.2003 року за засіданні правління ВАТ КСЗ було прийнято рішення про
проведення чергових зборів акціонерів ВАТ КСЗ на 6.03.2003 року, до порядку денного
яких, у числі інших, було включено питання № 6 про обрання голови правління
(а.с.142-146, т.3).

Загальними зборами акціонерів ВАТ КСЗ від 6.03.2003 року (протокол № 5),
при розгляді питання № 6 про обрання на посаду голови правління ОСОБА_3, було прийнято
рішення про звільнення позивача від посади голови правління (а.с.157-188, т.1),
однак дане рішення не було виконано, а тому не потягло за собою жодних правових
наслідків для ОСОБА_2.

Таким чином, внаслідок обрання на загальних зборах акціонерів ВАТ КСЗ
від 6.03.2003 року головою правління іншу особу - ОСОБА_3, з яким ФДМ України
був укладений контракт № 555 від 15.04.2003 року (а.с.307-318, т.3, а контракт
з ОСОБА_2 не був розірваний у встановленому порядку, у трудових відносинах з
ВАТ КСЗ знаходилися двоє голів правління - ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

12.08.2003 року за засіданні правління ВАТ КСЗ було прийнято рішення про
проведення позачергових зборів акціонерів ВАТ КСЗ на 3.10.2003 року, до порядку
денного яких були включені питання № 4 про звільнення від займаної посади
голови правління та питання № 4 про вибори голови правління (а.с.299-304, т.3).

3.10.2003 року позачерговими загальними зборами акціонерів ВАТ КСЗ
(протокол № 6) прийнято рішення про звільнення
ОСОБА_2 від займаної посади голови правління на підставі підпункту В)
п.6.2, підпункту В) п.6.3 і п.7.3 укладеного з ним контракту (питання № 4) та
підтверджено рішення загальних зборів акціонерів ВАТ КСЗ від 6.03.2003 року по
питанню 6 (про його звільнення з посади голови правління).

Крім того, на підставі п.п.8 п.10.4.12 Статуту ВАТ КСЗ голові правління
ОСОБА_3 було доручено здійснити необхідні заходи по звільненню ОСОБА_2 з
урахуванням норм діючого законодавства про працю  (а.с.189-200, т.1).

Наказом голови правління ВАТ КСЗ  ОСОБА_3
№ 162-к від 10.12.2003 року ОСОБА_2був звільнений з посади голови правління з
9.12.2003 року по п.8 ст.36 КЗпП України, з підстав, передбачених контрактом,
відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ВАТ КСЗ від 3.10.2003 року
(а.с.48, т.1).

Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_2, суд виходить з наступного|слідуючого|.

Згідно ст.46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи
власником або уповноваженим ним органом допускається в разі: появлення на
роботі в нетверезому стані, стані наркотичного або токсичного сп'яніння,
відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і
перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках,
передбачених законодавством.

Оскільки перелік підстав для відсторонення працівника від роботи,
вказаний у ст.46 КЗпП України, є вичерпаним, а підстави для відсторонення
позивача від виконання обов'язків голови правління ВАТ КСЗ, які були вказані у
наказі ФДМ України № 2014 від 14.11.2002 року - необхідність покращення
показників ВАТ КСЗ як у шкалі збільшення прибутків, так і в подальшому розвитку
підприємства, а також прохання про звільнення ОСОБА_2 з посади голови правління
ВАТ КСЗ, не входять до вказаного вище переліку та не передбачені нормами
Законів України „Про приватизацію державного майна”, „Про господарські
товариства”, Статутом ВАТ КСЗ та Положенням про порядок укладання  або переукладання контракту з головою
правління відкритого акціонерного товариства, холдингової компанії та державної
акціонерної компанії, затвердженого наказом ФДМ України № 695 від 6.04.2000
року, то суд вважає, що вищевказаний наказ виданий ФДМ України з перебільшенням
наданих йому повноважень, не відповідає вимогам діючого законодавства України,
а тому підлягає скасуванню.

Той факт, що ФДМ України на час видання спірного наказу був засновником
та учасником ВАТ КСЗ, значення при вирішенні цього питання не має, оскільки,
відповідно до ст.10 ЗУ „Про господарські товариства”, учасники товариства мають
право брати участь в управлінні справами товариства лише в порядку, визначеному
в установчих документах.

Крім того, згідно п.5 ст.7 ЗУ „Про приватизацію державного майна”,
державні органи приватизації не мають права втручатися в діяльність
підприємств, за винятком випадків, передбачених законодавством України та
установчими  документами цих
підприємства”.

Доводи представника ФДМ України про те, що ОСОБА_2не мав укладеного з
ФДМ України контракту, відповідно до вимог Положення про порядок укладання  або переукладання контракту з головою
правління відкритого акціонерного товариства, холдингової компанії та державної
акціонерної компанії, затвердженого наказом ФДМ України № 695 від 6.04.2000
року, а тому незаконно обіймав посаду голови правління товариства, суд визнає
необгрунтованими, оскільки вони суперечать положенням діючого на той час
Статуту товариства.

Крім того, пунктом 1.3 вищевказаного Положенням передбачено, що
товариства мають право встановлювати власний порядок укладання або
переукладання контракту з головою правління.

Відповідно до ст.43 ЗУ „Про господарські товариства”, п.п.9.6, 9.10
Статуту ВАТ КСЗ, затвердженого загальними зборами акціонерів ВАТ КСЗ від
24.09.1999 року (протокол № 1) з наступними змінами, повідомлення про проведення
загальних зборів акціонерів із зазначенням часу, місця та порядку денного
повинно бути зроблено не менш як за 45 днів до скликання зборів через місцеву
пресу і в одному з офіційних друкованих видань.

Рішення про зміни в порядку денному повинні бути доведені до відома всіх
акціонерів не пізніше як за 10 днів до проведення зборів у порядку,
передбаченому Статутом.

Загальні збори не вправі приймати рішення з питань, не включених до
порядку денного.

З матеріалів справи та пояснень сторін виходить, що 14.01.2003 року на
засіданні правління ВАТ КСЗ від був затверджений порядок денний загальних
зборів акціонерів товариства на 6.03.2003 року, який доведений до відома
акціонерів товариства через місцеву пресу - газету «Перекоп» (випуск від
18.01.2003 року) та надісланий усім акціонерам рекомендованою поштою.

У числі інших питань, до порядку денного даних зборів акціонерів
включено питання про обрання голови ВАТ КСЗ (питання № 6), при цьому до нього
не було включено питання про дострокове розірвання контракту з головою правління
ОСОБА_2 та його звільнення з цієї посади.

Незважаючи на ці обставини, при розгляді питання № 6 порядку денного
(про обрання голови правління), за клопотанням представника ФДМ України,
загальними зборами акціонерів ВАТ КСЗ від 6.03.2003 року було також розглянуто питання
про звільнення від займаної посади голови правління ВАТ КСЗ ОСОБА_2, внаслідок
чого прийнято рішення про звільнення останнього з посади голови правління
товариства без вказівки на підставі розірвання контракту.

Оскільки дане рішення загальними зборами акціонерів прийнято з
порушенням вищевказаних вимог ст.43 ЗУ «Про господарські товариства» та пунктів
9.6 і 9.10 діючого на той час Статуту ВАТ КСЗ, то суд вважає, що воно є
незаконним та підлягає скасуванню.

12.08.2003 року на засіданні правління ВАТ КСЗ від був затверджений
порядок денний позачергових загальних зборів акціонерів товариства на 3.10.2003
року, який доведений до відома акціонерів товариства через місцеву пресу -
газету «Перекоп» (випуски за № 33 від 16.08.2003 року та № 38 від 20.09.2003
року) та надісланий усім акціонерам рекомендованою поштою.

У числі інших питань, до порядку денного даних зборів акціонерів
включено питання про звільнення голови правління ВАТ КСЗ (питання № 4), при
цьому до нього не було включено питання про необхідність підтвердження рішення
загальних зборів акціонерів ВАТ КСЗ від 6.03.2003 року по питанню № 6 щодо
звільнення ОСОБА_2 з посади голови правління.

Незважаючи на ці обставини, при розгляді питання № 4 порядку денного
(про звільнення голови правління), за клопотанням представника ФДМ України,
загальними зборами акціонерів ВАТ КСЗ від 3.10.2003 року було також розглянуто
питання про підтвердження рішення загальних зборів акціонерів ВАТ КСЗ від
6.03.2003 року по питанню № 6 щодо звільнення ОСОБА_2 з посади голови
правління.

Оскільки дане рішення загальними зборами акціонерів прийнято з
порушенням вищевказаних вимог ст.43 ЗУ «Про господарські товариства» та пунктів
10.2.10, 10.2.11 та 10.2.13 діючого на той час Статуту ВАТ КСЗ, який був
затверджений загальними зборами акціонерів
6.03.2003 року (протокол № 5), то суд вважає, що воно є незаконним та
підлягає скасуванню.

Оскаржуючи обґрунтованість включення до порядку денного позачергових
загальних зборів акціонерів ВАТ КСЗ на 3.10.2003 року питання про
звільнення  від займаної посади голови
правління, ОСОБА_2посилається на те, що відповідачем неправильно було визначено
його формулювання, внаслідок наявності двох голів правління ВАТ КСЗ, чим, на
думку ОСОБА_2, було порушено його право на попереднє ознайомлення з питаннями
порядку денного та на можливість передбачення по ним рішення.

Відповідно до положень ст.43 ЗУ «Про господарські товариства» та
п.10.2.12 Статуту ВАТ КСЗ, прийнятого загальними зборами акціонерів від
6.3.2003 року, до проведення  загальних
зборів акціонерам надається можливість ознайомитися з документами, пов'язаними
з порядком денним зборів.

У зв'язку з тим, що позивач мав можливість ознайомитися з необхідними
для вирішення даного питання документами та своєчасно визначитися з прийняттям
по ньому рішення до початку зборів, однак він цього не зробив, то суд приходить
до висновку про те, що дані його права, у тому числі як акціонера, відповідачем
не були порушені.

Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача про незаконність
його звільнення загальними зборами акціонерів ВАТ КСЗ від 3.10.2003 року без
отримання на це попередньої згоди Верховної Ради АР Крим, з огляду на те, що на
час прийняття даного рішення він був депутатом ВР АР Крим 4-го скликання
(2002-2006 років) по виборчому округу № 22 (а.с.128, т.1).

В обґрунтуванні даних своїх доводів ОСОБА_2посилається на п.7 ст.29
Закону Республіки Крим «Про статус депутата Верховної Ради АР Крим».

Разом з тим, статус депутата Верховної Ради АР Крим, згідно ст.5 ЗУ «Про
Верховну Раду АР Крим», визначається відповідним законом України, який на час
прийняття рішення загальними зборами від 3.10.2003 року не був прийнятий ВР
України.

З урахуванням викладеного, рішення Конституційного суду України від
25.03.1998 року, згідно якого, вживання терміну «Закон» як форми
нормативно-правового акту Верховної Ради АР Крим є таким, що не відповідає
Конституції України, рішення Конституційного суду України від 26.03.2002 року
про неконституційність положень ст.28 ЗУ «Про статус депутатів місцевих Рад
народних депутатів» щодо неможливості звільнення депутата за ініціативою
адміністрації підприємства без попередньої згоди відповідної Ради, суд вважає,
що доводи позивача про необхідність отримання попередньої згоди ВР АР Крим про
його звільнення з посади суперечать вимогам діючого законодавства України.

Відповідно до ст.41 ЗУ «Про господарські товариства», Статуту ВАТ КСЗ,
до компетенції загальних зборів акціонерів відносяться обрання та відкликання
голови правління.

Згідно п.10.3, 11.5 Статуту ВАТ КСЗ, затвердженого загальними зборами
акціонерів 24.09.1999 року (протокол № 1) голова правління обирається на
загальних зборах акціонерів строком на 5 років, при цьому контракт з ним
укладається спостережною радою товариства.

26.10.1999 року між ВАТ КСЗ в особі голови спостережної ради і позивачем
був укладений контракт, згідно якого, останній призначається на посаду голови
правління ВАТ КСЗ на строк з 26.10.1999 року по 23.09.2004 року.

Додатковою угодою № 1 від 15.03.2001 року до контракту між теми же
особами, строк дії даного контракту встановлений з 15.03.2001 року до
14.03.2006 року (протокол загальних зборів акціонерів ВАТ КСЗ № 3 від
15.03.2001 року).

Відповідно до п.6.3 п.п.В) даного контракту, керівник може бути звільнений
від посади, а укладений контракт розірваний за ініціативою вищого органа
товариства до закінчення строку дії, в разі допущення ним необґрунтованого
зросту обсягів простроченої кредиторської заборгованості.

Рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ КСЗ від 21.02.2002 року
(протокол № 4), до пункту 10.3 Статуту були внесені зміни, згідно до яких, до
реалізації 50% плюс одна акція статутного фонду контракт з головою правління,
при його обранні (переобранні) укладає ФДМ України, або інший орган, що здійснює
функції управління державними корпоративними правами.

3.10.2003 року загальні збори акціонерів ВАТ КСЗ, діючи відповідно до
положень п.6.2 п.п.В)  укладеного з
позивачем контракту, згідно до якого, контракт припиняється за ініціативою
вищого органу товариства до закінчення строку дії контракту у випадках,
передбачених п.6.3 контракту, а також - відповідно до п.7.3 контракту, яким
передбачалось право загальних зборів прийняти рішення про зміну умов і строку
його дії, прийняли рішення про звільнення ОСОБА_2 з посади голови правління на
підставі п.6.3 п.п.В) контракту.

В судовому засіданні представник ВАТ КСЗ Дорошенко О.П. та ФДМ України
Косарев О.М. показали, що припинення укладеного з ОСОБА_2 контракту та його
звільнення сталося внаслідок допущення ним зросту простроченої кредиторської
заборгованості у 2002 році - 13,448 млн.грн на 1.01.2002 року до 21,596 млн.грн
на 1.11.2002 року, що підтверджується даними ВАТ КСЗ про фінансові результати
діяльності товариства за 2002 рік (а.с.139-167, т.2), а також висновком Ради
Міністрів АР Крим про фінансово-економічне становище ВАТ КСЗ в 1-му півріччі
2002 року (а.с.59-62, т.5).

Позивач заперечує проти вказаних у рішенні загальних зборів підстав для
його звільнення, посилаючись на те, що він ніяких порушень умов контракту не
допускав.

Дійсно, протягом 2002 року мав місце вищевказаний зріст простроченої
кредиторської заборгованості, однак це сталося внаслідок об'єктивних причин,
пов'язаних з господарської діяльністю товариства, та не має необґрунтованого
характеру.

Більш того, під час його роботи на посаді голови правління мало місце
значне пониження рівня простроченої кредиторської заборгованості - з 39,366
млн.грн на 1.01.2001 року до 21,596 млн.грн на 1.11.2002 року.

Дані обставини у  судовому
засіданні підтвердили свідки ОСОБА_4- голова ревізійної комісії товариства,
ОСОБА_5- секретар спостережної Ради товариства у 2001-2002 роках та головний
бухгалтер ВАТ КСЗ ОСОБА_6.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Посилаючись на зростання простроченої кредиторської заборгованості,
представники відповідачів Дорошенко О.П. та Косарев О.М. пояснили суду, що
доказів необґрунтованого характеру цього зростання в них не має і вони
представить їх не можуть.

Розділом 4 Положення про порядок укладання або переукладання контракту з
головою правління відкритого акціонерного товариства, холдингової компанії та
державної акціонерної компанії, затвердженого наказом ФДМ України № 695 від
6.04.2000 року, передбачений порядок звільнення голови правління ВАТ,
відповідно до якого, до реалізації 50% і більше відсотків акцій ВАТ, орган
приватизації  (ФДМ України) розглядає
питання щодо розірвання контракту та звільнення голови правління ВАТ в разі
прийняття рішення про те, що, в числі інших, голова правління не приймає
дійових заходів щодо ліквідації простроченої кредиторської заборгованості ( у
тому числі, з погашення кредитів, отриманих під гарантію уряду).

Разом з тим, як витікає з матеріалів справи і пояснень представника ФДМ
України Косарева О.М., ФДМ України рішення про дострокове розірвання контракту
з позивачем, відповідно до вищевказаного Положення, не приймалося.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що прийнято загальними
зборами акціонерів ВАТ КСЗ від 3.10.2003 року рішення по питанню № 4 про
звільнення ОСОБА_2 з посади голови правління не відповідає вимогам закону, а
тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу даного
працівника.

Працівники, яки займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за
рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законом.

Однак, незважаючи на те, що рішенням позачергових зборів акціонерів ВАТ
КСЗ від 3.10.2003 року, з посилкою на підпункт 8 п.10.4.12 Статуту ВАТ КСЗ,
затвердженого загальними зборами акціонерів ВАТ КСЗ від 6.03.2003 року, голові
правління ВАТ КСЗ ОСОБА_3 поручалося лише здійснити необхідні заходи по
звільненню ОСОБА_2, враховуючи норми діючого законодавства про працю, останній
особисто видав наказ №162-к від 10.12.2003 року про його звільнення.

Таким чином, голова правління ВАТ КСЗ ОСОБА_3, діючи всупереч
встановленого п.4.3 р.4 вищезгаданого Положення порядку звільнення голів
правління ВАТ, згідно якого, звільнення голови правління ВАТ проводиться на підставі
наказів органу приватизації (ФДМ України), перевищив свої повноваження, які
передбачені п.10.4.12 діючого на той час Статуту товариства.

Крім того, відповідно до ст.147 КЗпП України, за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у вигляді догани або
звільнення не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Приходячи до висновку про порушення позивачем умов укладеного з ним
строкового трудового договору - контракту, ФДМ України, загальними зборами
акціонерів ВАТ КСЗ та головою правління ОСОБА_3 не було враховано того факту,
що між скоєнням даного порушення і прийняттям рішення про звільнення позивача
пройшло понад 6 місяців, тобто строк притягнення позивача до дисциплінарної
відповідальності відповідачами вийшов.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що виданий головою правління
ОСОБА_3 наказ № 162-к від 10.12.2003 року є незаконним, а тому підлягає
скасуванню.

Той факт, що п.1.3 вищезгаданого Положення передбачено, що загальні
зборі акціонерів ВАТ можуть прийняти інший порядок звільнення і призначення
голови правління ВАТ та укладання з ним контракту, значення для вирішення
справи не має, оскільки інший порядок звільнення голови правління загальними
зборами ВАТ КСЗ не встановлювався.

При таких обставинах суд вважає, що доводі представника ВАТ КСЗ
Дорошенко О.П. про те, що голова правління ОСОБА_3 мав право видати наказ про
звільнення голову правління ОСОБА_2 на підставі доручення загальних зборів не є
обґрунтованими.

Разом з тим, незважаючи на те, що позивач був звільнений неправильно і
без законних підстав, суд приходить до висновку про необхідність відмови в
задоволенні його вимог в частині поновлення на роботі.

Так, відповідно до ст.21 КЗпП України, трудової договір є угода між
працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим
ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений
ним орган чи фізична особа зобов'язуються виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії,
права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Сфера застосування контракту
визначається законами України.

Статтею 23 п.2 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути
укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Як витікає з умов укладеного між ВАТ КСЗ та позивачем контракту від
26.10.1999 року і додатковою угодою до нього від 15.03.2001 року, згідно
рішення загальних зборів ВАТ КСЗ від 15.03.2001 року (протокол № 3), строк дії
укладеного з позивачем контракту встановлювався з 15.03.2001 року по 14.03.2006
року.

Оскільки на теперішній час строк дії даного контракту закінчився, при
цьому, згідно пояснень представника відповідача ВАТ КСЗ -Дорошенко О.П.,
власник товариства змінився і товариство
не має наміру на його продовження, то суд приходить до висновку про
неможливість поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді голови правління ВАТ КСЗ.

Згідно ст.235 КЗпП України, у разі визнання формулювання причини
звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у
випадках, коли це не тягне поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий
спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішення причину звільнення
у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на
відповідну статтю (пункт) закону.

З урахуванням викладеного, суд, відповідно до положень |п.18 Пленуму Верховного
суду України № 9 від 6.11.1992 року „Про практику розгляду судами трудових
спорів”, вважає за необхідне змінити дату звільнення позивача з 9.12.2003 року
на 14.03.2006 року і формулювання причин його звільнення - зі ст.36 п.8 КЗпП
України на ст.36 п.2 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку трудового
договору, а також стягнути на користь позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу - з 11.12.2003 року по 14.03.2006 року.

Згідно з Постановою КМУ № 100 від 8.02.1995 року, виходячи з даних
середньомісячного і середньоденного заробітку позивача перед його звільненням,
наданих представником ВАТ КСЗ - відповідно 11350,9 грн та 378,36 грн, його
середній заробіток за вказаний період складає 308587,7 грн, без урахування
податків та інших обов'язкових платежів, у тому числі заробіток - з 11.12.2003
року по 31.12.2003 року - 7567,26 грн (20 дн х 378,36 грн); за 2004 рік -
136210,8 грн (12міс х 11350,9 грн), за 2005 рік - 136210,8 грн (12 міс х
11350,9 грн), за 2 місяця 2006 року - 23301,8 грн (2 міс х 11350,9 грн), з
1.03.2006 року по 14.03.2006 року - 5297,04 грн (14 дн х 378,36 грн).

Крім того, в 2004 - 2007 роках та за 2 місяця 2008 року рівні інфляції в
Україні складали відповідно 12,3%, 10,3 %, 11,6 %, 16,6 % та 5,6 %, у зв'язку з
чим, у відповідності зі ст.3 ЗУ „Про компенсацію втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати”, інфляційні втрати позивача від
несвоєчасного отримання позивачем заробітку за 2003 рік - 4267,93 грн (7567,26
грн ( 0,123 + 0,103 + 0,116 + 0,166 + 0,056) ), за 2004 рік - 76822,89 грн
(136210,8 грн (0,123+0,103+0,116+0,166+0,056)), за 2005 рік - 60068,96 грн
(136210,8 грн(0,103 + 0,116 + 0,166 + 0,056)), за 2006 рік - 9666,40 грн (28598,84
грн(0,116 + 0,166 + 0,056)) повинні бути відшкодовані відповідачем ВАТ КСЗ.

Оскільки позивач в період з 7.07.2005 року по теперішній час працює на
посаді голови Красноперекопської райдержадміністрації (розпорядження № 252 від
7.07.2005 року), то, згідно зі статтею 117 ч.3 КЗпП України, вищезгаданий
середній заробіток слід зменшити на суму отриманого ним заробітку по новому
місцю роботи за період з 7.07.2005 року по 5.01.2006 року, що складає 14081,67
грн.

Таким чином, суд вважає, що з ВАТ КСЗ на користь позивача підлягає
стягнути 445332,21 грн (308587,7 грн + 4267,93 грн + 76822,89 грн + 60068,96
грн + 9666,4 грн - 14081,67 грн), без урахування податків та інших
платежів.

У відповідності зі ст.237-1 КЗПП України, власник або уповноважений їм
орган зобов'язаний відшкодувати працівникові моральний збиток, якщо порушення
його законних прав привели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від його додаткових зусиль для організації свого життя.

В результаті порушення відповідачем - ВАТ КСЗ трудових прав ОСОБА_2 у
вигляді неправильного і незаконного звільнення, несвоєчасної виплати заробітної
плати він змушений докладати додаткові зусилля в організації свого життя, йому
були спричинені моральні страждання, збиток від яких, з урахуванням їх
наслідків, підлягає відшкодуванню, на думку суду, у розмірі 5000 грн.

Оскільки наказ ФДМ України про відсторонення позивача від виконання
обов'язків голови правління є незаконним та таким, що не підлягав виконанню
посадовими особами ВАТ КСЗ без попереднього рішення вищого органу товариства,
згідно умов п.7.3 укладеного контракту, то суд приходить до висновку про те, що
вищевказаними діями ФДМ України не були порушені права та інтереси ОСОБА_2.

У зв'язку з вищевикладеним, позов в частині відшкодування моральної
шкоди ФДМ України задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі
необхідно покласти на відповідача ВАТ КСЗ.

Керуючись ст.ст.21,23,36, 46,117, 235,237-1 КЗПП| України, ст.10,43 ЗУ „Про господарські
товариства”, ст.7 ЗУ „Про приватизацію державного майна”, ст.3 ЗУ „Про
компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати”,
Статутом ВАТ „Кримський содовий завод” на 2002-2003 роки, п.18 Пленуму
Верховного суду України № 9 від 6.11.1992 року „Про практику розгляду судами
трудових спорів”, Положенням про порядок укладання або переукладання контракту
з головою правління відкритого акціонерного товариства, холдингової компанії та
державної акціонерної компанії, затвердженого наказом ФДМ України № 695 від
6.04.2000 року,  ст.ст.8,10,60,88,212-215
ЦПК| України, суд

В И Р І Ш И В|розв'язав|:

Позов|зізнання|
ОСОБА_2 до Фонду державного майна України і ВАТ „Кримський содовий завод” про
визнання наказу ФДМ України № 2014 від 14.11.2002 року в частині незаконним,
про визнання рішень загальних зборів акціонерів від 6.03.2003 року та 3.10.2003
року в частині незаконними та їх скасування, про по|зізнання|новлення на роботі, про визнання
наказу про звільнення незаконним, про стягнення середнього заробітку за період вимушеного|змушеного|
прогулу та відшкодування моральної шкоди|змушеного|
задовольнити частково.

Визнати наказ Фонду Державного Майна України № 2014 від 14.11.2002 року
в частині відсторонення ОСОБА_2 від виконання обов'язків голови правління ВАТ
«Кримський содовий завод» незаконним та скасувати його.

Визнати рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Кримський содовий
завод» від 6.03.2003 року по питанню № 6 порядку денного, в частині звільнення
ОСОБА_2 з посади голови правління товариства, незаконним та скасувати його.

Визнати рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Кримський содовий
завод» від 3.10.2003 року по питанню № 4 порядку денного, в частині звільнення
ОСОБА_2 з посади голови правління товариства та підтвердження рішення загальних
зборів акціонерів товариства від 6.03.2003 року з цього ж питання, незаконним
та скасувати його.

Визнати наказ ВАТ „Кримський содовий завод” № 162-к від 10.12.2003 року
про звільнення  ОСОБА_2 з посади голови
правління товариства по п.8 ст.36 КЗпП України, з підстав, передбачених
контрактом, незаконним та скасувати його.

Визнати формулювання причини звільнення ОСОБА_2 по ст.36 п.8 КЗпП
України, з підстав передбачених контрактом, зазначену в наказі № 162-к від
10.12.2003 року голови правління ВАТ „Кримський содовий завод”  неправильної і таким, що не відповідає
чинному законодавству, змінити її на «Звільнений за ст.36 п.2 КЗпП України, у
зв'язку з закінченням строку трудового договору, з 14.03.2006 року».

Зобов'язати ВАТ „Кримський содовий завод” внести запис в трудову книжку
ОСОБА_2 про зміну формулювання причини його звільнення відповідно до даного
рішення суду.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ВАТ „Кримський содовий завод”,
розташованому в м.Красноперекопську АР Крим вул.Проектна, 1, реєст.№ 05444546,
р/р 0061 в Красноперекопському відділенні Промінвестбанку, МФО
324418, 445332,21 грн, у тому числі 308587,7 грн - середній заробіток за час
вимушеного прогулу, без урахування податків та інших платежів, 136744,51 грн -
компенсація втрат від несвоєчасного отримання заробітку.

Стягнути з ВАТ «Кримський содовий завод» на користь ОСОБА_2, в рахунок
відшкодування моральної шкоди, 5000 грн.

В іншої частині позову ОСОБА_2 до ВАТ «Кримський содовий завод» - про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
і відшкодування моральної шкоди, до Фонду Державного Майна України - про відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ВАТ «Кримський содовий завод» державне мито в дохід держави у
розмірі 1700 грн, а також 30 грн - за інформаційне-технічне забезпечення
судового процесу Красноперекопським міськрайонним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення|розв'язання,вирішення,розв'язування|
може бути подана до Апеляційного суду АР Крим протягом 10 днів після|потім|
його оголошення через  Красноперекопський
міськрайонний суд АР Крим.

На рішення|розв'язання,вирішення,розв'язування| може бути
подана апеляція в Апеляційний суд АР Крим протягом 20 днів після|потім|
подачі заяви про його апеляційне оскарження через  Красноперекопський міськрайонний суд АР Крим.

Суддя: