Справа № 22ц- 79/2008
Головуючий у першій інстанції Ільченко
Категорія - цивільна
Доповідач - Іваненко Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

02 липня 2008  року
м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі:

головуючого -
судді:  Іваненко Л.В.

суддів:                          Шарапової О.Л., Страшного
М.М.

при
секретарі:             Сетченко Н.М.

за участю:                   ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1та ОСОБА_2на рішення
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди та за позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2005 року ОСОБА_1. звернулась з позовом до
ОСОБА_2. про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом
знесення господарської будівлі, посилаючись на те, що ОСОБА_2. побудувала  господарську споруду по АДРЕСА_1, захопивши
частину її земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2. Позивачка просила
стягнути на її користь з відповідачки моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

ОСОБА_2. звернулась з позовом до ОСОБА_1., Прилуцького відділу земельних
ресурсів і МТП „Зодчий” про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою, посилаючись на те, що Прилуцький міськвиконком своїм рішенням № 220
від 25 квітня 2000 року надав їй в тимчасове користування земельну ділянку на
умовах оренди терміном на 5 років, площею 1711,0 м2 для
обслуговування магазинів (а.с. 44), однак враховуючи те, що фактично вона
користується меншою земельною ділянкою, просила суд зобов'язати Прилуцький
земельний відділ та МТП „Зодчий” провести інвентаризацію земельної ділянки, а
ОСОБА_1. зобов'язати не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою
АДРЕСА_1, шляхом знесення паркану, зобов'язати Прилуцький відділ земельних
ресурсів та МТП „Зодчий” провести перерахунок орендної плати за користування земельною
ділянкою.

В подальшому, в листопаді 2006 року, ОСОБА_2. звернулась з позовом до
ОСОБА_1. про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн., посилаючись на те, що
протягом 2006-2007 років остання чинить їй перешкоди у будівництві майстерні та
гаражу, звертається з численними скаргами, перевірки яких відповідними
установами перешкоджають їй у здійсненні підприємницької діяльності.

Ухвалою суду від 09.03.2006 року (а.с.126) була прийнята відмова від позову
ОСОБА_2. в частині позовних вимог щодо відповідачів Прилуцького міського
відділу земельних ресурсів та МТП „Зодчий” та залучено їх в якості третіх осіб
без самостійних вимог.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 29.10.2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1. до ОСОБА_2. задоволені частково, ОСОБА_2. зобов'язано усунути
перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1., шляхом знесення  розпочатого будівництвом гаражу, стягнуто з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 2092.03 грн. в рахунок відшкодування втрат на
проведення експертизи тиа 500 грн. моральної шкоди, в іншій частині  позову відмовлено.

Позов ОСОБА_2. задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_1. та ОСОБА_4.
усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_2. шляхом відступу 1
метру від стін будівель під літерами
Б-1, б-1, Ж-1 на ділянці № 84 у відповідності  з планом-схемою висновку повторної судової
будівельно-технічної експертизи № 755ц від 28.09.2007р., визначено, що земельна
ділянка по АДРЕСА_1 , що знаходиться в користуванні ОСОБА_2., повинна мати
загальну площу 1708 кв. м. та стягнуто з ОСОБА_1.  на користь ОСОБА_2. на  відшкодування моральної шкоди 200 грн., а в
іншій частині позову  ОСОБА_2.
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просила апеляційний суд відмовити ОСОБА_2. в
позові, посилаючись на те, що ОСОБА_2. захопила частину її земельної ділянки,
порушивши принципи добросусідства, що виключає можливість задоволення її
позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2.
просила рішення Прилуцького районного суду від 29.10.2007 р. скасувати та
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі
суду.

Посилалась на те, що зазначене рішення підлягає скасуванню за
невідповідністю висновків обставинам справи. Апелянт зазначала, що при розгляді
даної справи судом не усунуті протиріччя між двома абсолютно протилежними
висновками експертизи, які могли були бути
усунуті призначенням комісійної судової будівельно-технічної експертизи.
У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2. зазначала, що суду необхідно було

залучати в
якості свідків колишніх власників земельних ділянок та з'ясувати повністю
обставини справи щодо розмірів земельних ділянок та прав і обов'язків сторін.
Також посилалась на те, що суддею під час
розгляду справи  порушені вимоги
ст.ст. 195, 196 ЦПК України  щодо
необхідності постановлення судового рішення в нарадій кімнаті, оскільки 29
жовтня 2007 року рішення судом  взагалі
проголошено не було.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга
ОСОБА_1. підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2. частковому
задоволенню, а рішення Прилуцького міськрайонного суду від 29.10.2007 року
скасуванню, з постановленням  нового
рішення  апеляційним судом, виходячи з
наступного.

Вирішуючи спір між суміжними землекористувачами про усунення перешкод у
користуванні земельними ділянками  та
застосування наслідків порушення прав землекористувача, суд виходив  з варіантів відновлення меж земельних
ділянок, що були запропоновані у висновку експертизи  Чернігівського відділення Київського
науково-дослідного інституту судових експертиз № 755- ц   від 28 09. 2007 року, застосувавши при
цьому  перший   варіант ( т.2, а.с.107), та визначив площі
ділянок, якими користуються ОСОБА_2. - 1708 кв. м., ОСОБА_1. - 1979 кв. .м.

Зазначені висновки суду суперечать ст.ст.. 13, 124, 143 Конституції
України, ст.ст.9, 158 ЗК України, ст.26 Закону України „ Про місцеве самоврядування
в Україні „ , оскільки фактично суд при вирішенні даного спору привласнив
повноваження органу місцевого самоврядування щодо визначення розмірів
надаваємих земельних ділянок у користування громадян  та їх конфігурації, у зв'язку з чим рішення
суду підлягає скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, що власницею домоволодіння № 82  по вул.. Леніна ( нині Київська ) у м.
Прилуках в цілому являлась ОСОБА_5. - мати ОСОБА_1., якій 26.11.1954 року за за
рішенням виконкому Прилуцької міської ради
№ 339 була виділена земельна ділянка площею 910 кв.м. ( т.2, а.с.21 ).
Згідно з даними генерального плану  від
17 жовтня 1985 року, що знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи,
ОСОБА_5., що померла ІНФОРМАЦІЯ_1, користувалась до дня смерті  земельною ділянкою загальною площею 2001
кв.м. в тому числі: 910 кв. м. - за рішенням міськвиконкому, 1091 кв.м. -
лишків,  до витребування від неї цієї
землі органом місцевого самоврядування. Після смерті ОСОБА_5. відкрилась
спадщина, яка була прийнята ОСОБА_1., ОСОБА_4., ОСОБА_3. та останніми отримані
правовстановлюючі документи. Площа земельної ділянки з того часу не
змінювалась.

Рішенням Прилуцького міськвиконкому від 25 квітня 2000 року № 220 ОСОБА_2.
була надана земельна ділянка площею 1711 кв.м. ( том 1, а.с. 44 ), що
розташована поряд з ділянкою ОСОБА_1. , по АДРЕСА_1, після винесення меж
ділянки в натурі, укладений договір оренди 27 липня 2000 року строком на 5
років для обслуговування магазину ( том 1, а.с.163, 164 ).

Спір між сторонами виник через те, що ОСОБА_2. розпочала будівництво гаражу
частково  на земельній ділянці, що
знаходиться в користуванні ОСОБА_1.. Як встановлено судом з висновку повторної
судової будівельно-технічної експертизи Чернігівського відділення Київського
науково-дослідного інституту судових експертиз
№ 705 ц від від 28 вересня 2007 року ( т.2, а.с.102-113 ) та  додаткового висновку тієї ж експертної
установи  № 667 ц від 15.05.2008 року (
т.2, а.с.240-241 ), ОСОБА_1. фактично користується земельною ділянкою площею
1943 кв.м., ОСОБА_2. - 1744 кв.м. ( т2, а.с.106 ), при цьому  ОСОБА_2. порушене право землекористування
ОСОБА_1. тим, що розпочате нею будівництво гаражу  на ділянці АДРЕСА_2  перетинає межу сусідньої ділянки № 82 , що
знаходиться в користуванні ОСОБА_1., та частково розташоване  на цій ділянці на відстані 3, 44 метра.

Враховуючи, що права ОСОБА_1., як землекористувача, передбачені ст. 95 ЗК
України,  порушені ОСОБА_2.  та виходячи з позовних вимог ОСОБА_1.,
передбачених у ст.152 ЗК України способів захисту прав на земельні ділянки,
апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення
позовних вимог ОСОБА_1.  та забов”язання
ОСОБА_2. усунути перешкоди ОСОБА_1. у користуванні земельною ділянкоюАДРЕСА_2
шляхом знесення  розпочатої будівництвом
господарської споруди ( гаражу ) та звільненням земельної ділянки ОСОБА_1. у
відповідності з планом-схемою  додатку №
3  до висновку Чернігівського відділення
КНДІСЕ  № 705 ц від 28.09.2007 року ( том
2, а.с.108 ) Крім того, згідно до положень ст.23 ЦК України  з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. підлягає
стягненню моральна шкода в сумі 500 грн., що була заподіяна  відповідачкою неправомірними діями щодо
майна, яке знаходиться в користуванні ОСОБА_1., 2092 грн.  03  коп
. витрат за проведення експертизи, 5.30 грн. судового збору, 30 грн. витрат на
ітз.

В задоволення решти вимог ОСОБА_1. належить відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2. до ОСОБА_1. про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та забов”язання останньої перенести паркан, а також про
стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн. не підлягають задоволенню, оскільки
судом під час розгляджу справи було встановлено , що ОСОБА_1. не допустила
порушень права землекористування ОСОБА_2. Що стосується звернень ОСОБА_1. до
державних органів з питання врегулювання спірної ситуації, то судом
встановлено, що такі звернення були підставними, а право на звернення
гарантовано Конституцією України, у зв”язку з чим не підлягають задоволенню і
вимоги ОСОБА_2. про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст. 23 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 95, 152, 158 Земельного кодексу
України, ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319  Цивільного процесуального кодексу України
апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити
частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 29 жовтня 2007 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1- задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_2усунути
перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1, що знаходиться по
АДРЕСА_2, шляхом знесення розпочатої будівництвом господарської споруди
(гаража) та звільненням земельної ділянки з приведенням її у відповідність до
плану-схеми Додатку № 3 висновку повторної судової будівельно-технічної
експертизи Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту
судових експертиз № 705ц від 28.09.2007р.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1500 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди, в іншій частині - в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1
2092, 03 грн. в рахунок відшкодування витрати на проведення експертизи, 5,30
грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2до ОСОБА_1відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення, і може бути
оскаржене до  Верховного Суду
України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.

Головуючий:
Судді: