РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

Справа №  2-88/08

30 травня 2008 року
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі:

головуючого
- судді Куковенкова С.В.,

при секретарі - Стасенко Ю.С.,

з
участю прокурора - Шаповал В.М.

розглянувши у відкритому судовому  засіданні цивільну  справу за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної
комісії ДХК «Олександріявугілля» про визнання права користування квартирою та
зустрічним позовом ліквідаційної комісії ДХК «Олександріявугілля» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. у
червні 2007 року звернувся до суду з позовом до ліквідаційної комісії ДХК
«Олександріявугілля» про визнання права користування квартирою АДРЕСА_1 м.
Олександрії Кіровоградської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
11.05.07 року ліквідаційна комісія ДХК «Олександріявугілля» направила на його
адресу лист, яким вимагає, щоб він та члени його родини звільнили вищевказану
квартиру, оскільки вона повинна бути продана з торгів, а виручені кошти будуть
витрачені на погашення заборгованості працівникам ДХК.

Вважає дії
ліквідаційної комісії незаконними, оскільки квартира була надана йому та членам
його родини розпорядженням генерального директора ДХК «Олександріявугілля».
Відповідно до ст.108 ЖК України, договір найму житлового приміщення може бути
розірвано на вимогу наймодавця лише з підстав, встановлених законом і тільки в
судовому порядку, крім випадків виселення з будинків, що загрожують обвалом.
Згідно з ч. 2 ст. 109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень,
одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення
громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, придбані ними за рахунок кредиту
(позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою
відповідного житлового приміщення. Жиле приміщення, що надається виселюваному,
повинно бути зазначене у рішенні суду або постанові прокурора.

Таким чином,
ліквідаційна комісія ДХК «Олександріявугілля» не наділена повноваженнями на
його виселення без вирішення питання про забезпечення його та членів його
родини іншим житлом та на продаж квартири, яка йому була надана
підприємством.   Тому, просить суд
визнати незаконними дії ліквідкомісії ДХК «Олександріявугілля» щодо продажу
вищевказаної квартири, заборонити їй здійснювати продаж квартири та визнати за
ним та членами його родини право користування цією квартирою.

У
попередньому судовому засіданні ліквідаційна комісія державної холдингової
компанії «Олександріявугілля» позовні вимоги не визнала та звернулася до
позивача та його дружини - ОСОБА_2 з зустрічним позовом, просить виселити  відповідачів та їх неповнолітніх членів сім'ї
- ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 м. Олександрії Кіровоградської
області.  Зустрічний позов мотивовано
тим, що вищевказана квартира є власністю ДХК «Олександріявугілля», що
підтверджується балансом ДХК станом на 01.08.07 року. ОСОБА_1 та члени його
родини проживають у ній без будь-яких правових підстав, оскільки вселилися туди
на підставі усного розпорядження колишнього генерального директора ДХК
«Олександріявугілля». 13 травня 2004 року ОСОБА_1 припинив трудові відносини з
ДХК «Олександріявугілля», але продовжує незаконно займати житлове приміщення,
яке є власністю ДХК. Ордер на вселення ОСОБА_1 не видавався, договір найму не
укладався. ОСОБА_1 та члени його родини у даній квартирі не зареєстровані.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 наполягав на задоволенні своїх вимог, вимоги зустрічного
позову заперечував. ОСОБА_2. надала до суду заяву про проведення розгляду
справи за її відсутності. Представник позивача
ОСОБА_1. просила застосувати відносно вимог про виселення її довірителя
строк позовної давності.

Представник
відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом -
ліквідаційної комісії ДХК «Олександріявугілля» - наполягала на задоволенні
зустрічного позову, проти задоволення первісного позову заперечувала.

Заслухавши
пояснення ОСОБА_1., його представника, представника ліквідаційної комісії ДХК
«Олександріявугілля», представника ради опіки та піклування, думку прокурора,
допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов
задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. та члени його родини - дружина ОСОБА_2, а також
неповнолітні діти - ОСОБА_3, ОСОБА_4, мешкають у квартирі АДРЕСА_1 м.
Олександрії Кіровоградської області. З пояснень позивача ОСОБА_1., свідків
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. встановлено, що проживати у зазначеному приміщенні
ОСОБА_1. почав з серпня 2003 року, на підставі розпорядження генерального
директора ДХК «Олександріявугілля» Лисенка А.М.

Вказана
квартира належить на праві власності державній холдинговій компанії
«Олександріявугілля», що підтверджується рішенням Олександрійського міського
суду від 10.03.04 року та балансом ДХК станом на 01.08.07 р.

Згідно з ст.58 ЖК України єдиною підставою для вселення
в жиле приміщення є ордер, виданий виконкомом міської ради.

Відповідно
до ч.2 ст.61 ЖК України,
на підставі ордера на жиле приміщення в письмовій формі укладається договір
найму жилого приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією)
і наймачем- громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідачі за
зустрічним позовом вселилися до спірного приміщення на умовах
тимчасового проживання, на підставі усного розпорядження колишнього
генерального директора ДХК «Олександріявугілля». Ордер на зазначене приміщення їм не видавався,  договір найму житлового приміщення з ними не укладався. По вищевказаній
адресі вони не зареєстровані.

За відповідачем ОСОБА_2. зберігається
житлове приміщення по АДРЕСА_2 м. Олександрії, у якому зареєстровані
відповідачі та їх неповнолітні діти.

Посилання  ОСОБА_1. на те, що через невелику площу цього приміщення
вони не можуть проживати в ньому всі
разом, суд не приймає до
уваги, оскільки переваги одного чи іншого приміщення не мають правового
значення при вирішенні питання, чи є
взагалі правові підстави  у  відповідачів та їх неповнолітніх дітей користуватися ним.

Таких
правових підстав суд не вбачає. Права неповнолітніх в зв'язку цим не можна вважати
порушеними.

Таким
чином, у задоволенні вимог позивача за первісним позовом про визнання
незаконними дій ліквідкомісії ДХК «Олександріявугілля» щодо продажу спірної
квартири, заборони здійснювати продаж квартири та визнання за ним та членами
його родини право на користування цією квартирою слід відмовити у повному
обсязі.

Відповідно
до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Відповідачі
за зустрічним позовом чинять
перешкоди ліквідаційній комісії ДХК «Олександріявугілля» у здійсненні нею права власності, тому її права підлягають  захисту шляхом виселення відповідачів разом з неповнолітніми членами сім'ї з квартири без надання іншого жилого
приміщення.

Доводи представника позивача за
первісним позовом про застосування до зустрічних позовних вимог строку позовної
давності суд вважає безпідставними, оскільки строк для звернення до суду з цими
вимогами не пропущено.

Оскільки
представник позивача за зустрічним позовом не наполягає на відшкодуванні судових витрат, суд не
стягує їх з відповідачів.

Заходи забезпечення позову у вигляді
заборони вчинення будь-яких дій по зміні права власності на спірну квартиру
необхідно скасувати.

На підставі ст. 58, ч. 2 ст. 61 ЖК
України, ст. 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 214-215  ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ліквідаційної комісії ДХК «Олександріявугілля» про визнання права користування
квартирою АДРЕСА_1 м. Олександрії Кіровоградської області - відмовити.

Зустрічний позов ліквідаційної комісії
державної холдингової компанії «Олександріявугілля» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2  про виселення з житлового приміщення -
задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4  з квартири АДРЕСА_1 м.
Олександрії  Кіровоградської області, без
надання іншого жилого приміщення.

Заяву про апеляційне оскарження рішення
суду до Апеляційного суду Кіровоградської області може бути подано  протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається  до Апеляційного суду Кіровоградської області
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
Олександрійський міськрайонний суд, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий:
Куковенков С.В.