Справа № 22-ц-474/2008                                Головуючий у 1-й
інстанції: Янова Л.М.
категорія - 32                                                         Суддя-доповідач   -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 квітня 2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
- Рибалки В.Г.

суддів
- Криворотенка В.І., Семеній Л.І.

з
участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та
осіб, які приймають участь у справі - позивачкиОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 14 лютого
2008 року  у справі за позовомОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої смертю внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 14 лютого 2008
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 3517 грн. завданих матеріальних збитків на
користьОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_1 20000 грн. завданої моральної шкоди на користьОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_1 500 грн. в розрахунок оплати за надання правової
допомоги - на користьОСОБА_2

Вирішено питання судових витрат.

Вказане рішення ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку.

В
апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, неповноту з'ясування обставин, просить оскаржуване
рішення скасувати та ухвалите нове яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вказує,
що суд безпідставно не взяв до уваги ту обставину, що в його діях не було
встановлено порушень правил дорожнього руху України, та той факт, що ДТП
сталося з вини потерпілого, окрім цього суд невірно дослідив та оцінив докази
по справі

Судом встановлено, що 3 серпня 2005 року близько 00 годин 20 хвилин сталося
ДТП в м. Яворів, Львівської області в результаті якого автомобіль
„Фольцваген-Пассат” д.н.НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, яким він керував на
законних підставах(а.с.31), здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3(сина позивачки),
який перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, допустив ряд порушень правил
дорожнього руху України, а саме раптово вийшов на смугу руху автомобіля, яким
керував відповідач, від отриманих травм ОСОБА_3помер на місці.

За даним фактом була порушена кримінальна справа, яку 29 вересня 2005 року
після проведення досудового слідства було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1
складу злочину.

Відповідачем відшкодовано позивачці 200 доларів, що в еквівалентному виразі
складає 1050 грн.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без зміни, з таких
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не
може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, повно, всебічно
встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності зі ст. 212 ч.
1 ЦПК України, дослідив всі наявні докази в справі та дав їм оцінку, що
ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх
дослідженні.

В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які б ставили під
сумнів законність рішення місцевого суду.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки.

Частина 2 ст.1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що
позивачці як матері загиблого була завдана матеріальна шкода, яка виразилась у
витратах на поховання сина в розмірі 4567 грн. 50 коп., та моральна шкода у
зв'язку з втратою сина в розмірі 20000 грн.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, що підлягала стягненню суд врахував
часткове погашення такої шкоди відповідачем і остаточно визначив до стягнення
3517 грн.

Колегія суддів не може погодитись із доводами апелянта про те, що суд при
вирішенні питання про стягнення суми моральної шкоди не взяв до уваги наявність
у нього трьох неповнолітніх дітей та інших утриманців, оскільки як вбачається
зі змісту рішення місцевий суд визначаючи розмір моральної шкоди врахував
вказані апелянтом дані щодо його утриманців, те що його дружина не працює, а
він зареєстрований як безробітний і частково задоволив позовні вимоги в цій
частині.

Посилання апелянта на відсутність його вини в настанні ДТП і у зв'язку з
цим відсутності у нього обов'язку щодо відшкодування завданої шкоди не можуть
бути підставою для скасування чи зміни рішення, оскільки апелянт як особа, що
правомірно володіла транспортним засобом в момент  ДТП повинен відшкодувати шкоду завдану
внаслідок дії транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки. Те що шкода
була завдана внаслідок умислу потерпілого апелянтом не доведено.

Інші доводи апелянта висновків суду також не спростовують.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни,
чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Тростянецького районного
суду Сумської області від 14 лютого 2008 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили але може бути оскаржена на протязі двох
місяців до Верховного Суду України з часу її проголошення.

Головуючий - Рибалко В.Г.

Судді - Семеній Л.І., Криворотенко В.І.