У Х В А Л А

Іменем  України

19 лютого 2008 року                                                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                     Берднік
І.С.,

Данчука
В.Г.,

Косенка
В.Й.,-

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння; за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області
від 14 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 29
травня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Зазначав, що з січня 2004 року до жовтня 2005 року
тимчасово проживав у ОСОБА_2. За місцем тимчасового проживання зберігав свій
автомобіль “Москвич 2140”, 1977 року випуску.

Посилаючись на те, що відповідачка сховала автомобіль у
своєму гаражі та відмовляється його повернути, позивач просив витребувати
автомобіль у судовому порядку.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 доповнив свої позовні вимоги
та просив також витребувати у відповідачки свої особисті речі.

Заперечуючи проти позову, у січні 2007 року ОСОБА_2 звернулася
в суд із зустрічним позовом про стягнення грошової компенсації та відшкодування
моральної шкоди.

Указувала, що з лютого 2004 року до вересня 2005 року вона
перебувала зі      ОСОБА_1 у фактичних шлюбних відносинах
і проживала з ним однією сім'єю в її будинку.

За час спільного проживання за їх спільні кошти було проведено
газифікацію і водопостачання будинку відповідача, а також придбано майно на загальну
суму 8 000 грн.: котел, прилад обліку газу, газова плита.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 відмовляється компенсувати їй
витрати на покращення свого будинку, приховав та витратив на шкоду інтересам їх
сім'ї спільно набуте майно, просила стягнути з нього грошову компенсацію у спільній
сумісній власності в розмірі 5 100 грн., а також 1 037 грн. моральної шкоди.

Рішенням Токмацького
районного суду Запорізької області від 14 березня 2007 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29 травня           2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального і
процесуального права, просить постановлені у справі рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_1 у частині
зобов'язання її передати позивачу пальто шкіряне, шапку хутряну, туфлі шкіряні,
годинник настільний, набір електроінструментів та в частині стягнення на  користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в
сумі 700 грн. відмовити, а її зустрічний позов задовольнити.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Рішення Токмацького
районного суду Запорізької області від 14 березня 2007 року та ухвала апеляційного
суду Запорізької області від 29 травня 2007 року постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Підстав для їх скасування немає.

Керуючись ст. ст. 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Токмацького
районного суду Запорізької області від 14 березня 2007 року та ухвалу апеляційного
суду Запорізької області від 29 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                      І.С.
Берднік

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко