РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19 березня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного

Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Браво” про відшкодування збитків,
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Браво” на
рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня
2007 року та ухвалу  Апеляційного суду
Хмельницької області від 22 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2006 року позивачки звернулися в суд із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю “Браво”  (далі - ТОВ “Браво”) про відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Зазначали, що 17 травня 2006 року під час відвідування
спортивно-розважального клубу "СВ", що належить відповідачу, вони
передали на зберігання особисті речі в камеру схову № 8, сплативши за це 1
грн., і отримали ключ з жетоном, тим самим уклавши договір зберігання належного
їм майна.

При поверненні речей виявилось їх зникнення з камери зберігання.

Оскільки внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язання щодо
зберігання їх речей їм було заподіяно збитки, позивачки просили суд стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1 2525 грн., ОСОБА_2. - 3105 грн.,  ОСОБА_3. - 2290 грн., що становить вартість
втрачених речей, та по 1000 грн. кожній для відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25
січня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької
області від 22 березня 2007 року, позов задоволено частково: стягнуто з
відповідача на користь позивачок завдані збитки, судові витрати та по 100 грн.
для відшкодування моральної шкоди кожній, а в решті вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на неправильне
застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права,
в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та ухвалення
нового рішення про відмову в позові.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України
- рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 цього Кодексу - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Вирішуючи спір в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, місцевий
суд, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що моральна
шкода позивачкам була заподіяна неналежним виконанням відповідачем договору
зберігання майна.

Однак погодитися з цим висновком судів не можна, виходячи з наступного.

При вирішенні справи суди виходили з того, що 17 травня 2006 року позивачки
здали відповідачу на зберігання в камеру схову № 8 особисті речі, сплатили за
це 1 грн., отримали ключ з жетоном, але назад їх не одержали через викрадення
невідомою особою з вини відповідача.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що між
сторонами було укладено договір зберігання, на який поширюються правила глави
66 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судами встановлено, що за умовами договору зберігання, укладеного між
сторонами, можливість відшкодування моральної шкоди не обумовлювалася.

Таким чином у місцевого суду не було правових підстав для задоволення
позову в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки такий вид
відповідальності у даному випадку за умовами договору на відповідача не
покладався.

Апеляційний суд, у порушення ст. 303 ЦПК
України, на зазначені порушення уваги не звернув та залишив рішення місцевого
суду в цій частині без змін.

Оскільки судові рішення в цій частині відповідають фактичним обставинам
справи, але судами неправильно застосовані норми матеріального закону, колегія
суддів вважає за можливе відповідно до вимог ст. 341 ЦПК України ухвалені
судові рішення в цій частині скасувати та ухвали нове рішення, яким у
задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Згідно ст.ст. 942 і 950 ЦК України зберігач зобов'язаний вживати усіх
заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного
законодавства, для забезпечення схоронності речі. За втрату (нестачу) або
пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних
підставах.

Межі відповідальності зберігача перед поклажодавцем за неналежне виконання
своїх обов'язків щодо схову переданої речі встановлено ст. 951 цього Кодексу,
відповідно до змісту якої збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею)
речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її
вартості.

Встановивши факт неналежного виконання відповідачем договору зберігання
майна, внаслідок чого сталася втрата речей позивачок, судами вірно задоволені
вимоги щодо стягнення завданих битків і постановлені в цій частині рішення
відповідають вимогам матеріального й процесуального закону.

Оскільки резолютивна частина рішення
місцевого суду була викладена шляхом визначення загальних сум стягнення на
користь кожної позивачки, вона потребує зміни для виключення з цих сум розміру
моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Браво”
задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від                     25 січня 2007 року та
ухвалу  Апеляційного суду Хмельницької
області від 22 березня 2007 року в частині стягнення моральної шкоди скасувати
та ухвалити нове рішення, яким у відшкодуванні моральної шкоди відмовити.

В частині стягнення збитків і судових витрат судові рішення змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Браво” на користь
ОСОБА_1 2561 грн. 40 коп., на користь ОСОБА_2 - 3141,40 грн. і на
користьОСОБА_3
- 2326,40 грн.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф.
Левченко

Л.М. Лихута

Л.І.  Охрімчук

Ю.Л. Сенін