АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
2008 року                                                                      м. Хмельницький
Колегія  суддів  судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі : головуючої - судді Кізюн
суддів: Баса О.Г., Карпусь С.А.
при секретарі  Мороз А.В.
відкритому    судовому    засіданні
справу   № 22ц - 1183  за
апеляційною скаргою  товариства з
обмеженою відповідальністю „Браво” на рішення Хмельницького міськрайонного суду
від 07 квітня 2008 року за позовом ОСОБА_1до товариства з обмеженою
відповідальністю „Браво” про стягнення матеріальних збитків.
доповідача,  пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
В листопаді 2007 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ТОВ „Браво” в обґрунтування якого зазначав, що
23.07.2004 року між ним та відповідачем було укладено договір лізингу
відповідно до якого йому передано автомобіль „ДЕУ Ланос” д/н НОМЕР_1для
перевезення пасажирів зі сплатою лізингових платежів. З 23.07.2004 року по
26.02.2007 року він сплатив відповідачеві за договором лізингу  61 153 грн., що становить 85,92% вартості
автомобіля. Проте, в квітні 2007 року відповідач надіслав йому претензію про
те, що станом на 01.03.2007 року
погасити в двотижневий строк. Оскільки претензія ним не була визнана,
відповідач в односторонньому порядку
розірвав договір лізингу. Вважає такі дії відповідача протиправними,
тому просив витребувати у відповідача автомобіль „ДЕУ Ланос” д/н НОМЕР_1разом з
технічним паспортом та ключами до нього. В ході судового розгляду позивач
уточнив позовні вимоги. Оскільки предмет лізингу проданий відповідачем іншій
особі, тому   просив стягнути з ТОВ
неотриманий прибуток в розмірі 7500 грн. та судові витрати.
Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 07 квітня 2008 року
позов задоволено частково і ухвалено стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Браво” на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальних
збитків 39584 грн. та державне мито 395,84 грн., а всього - 39979,84 грн. В
іншій частині позов залишено без задоволення.

В своїй апеляційній скарзі ТОВ
„Браво” вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його
скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість
судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій
інстанції -   Фанда В.П.
Справа №22ц-1183

Доповідач -Кізюн
О.Ю.
Категорія № 19

апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення з
наступних підстав.

Відповідно до положень ст.309 ЦПК
України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні
вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не було
правових підстав для розірвання договору лізингу в односторонньому порядку.

Проте  такий висновок суду не можна визнати законним
та обґрунтованим з наступних мотивів.

Встановлено і ці обставини ніким не
оспорюються, що між сторонами 23.07.2004 року було укладено договір лізингу,
відповідно до якого ТОВ „Браво” передало ОСОБА_1 строком на три роки автомобіль
„ДЕУ Ланос” д/н НОМЕР_1, 2003 року, вартістю 71 175 грн. для перевезення
пасажирів, а також вантажного перевезення дрібних речей зі сплатою щоденно
лізингових платежів у розмірі 65 грн. Умовами договору передбачалось, що по
закінченню строку дії даного договору автомобіль переходить у власність позивача
за умови повного розрахунку по договору. Хоча укладений договір найменований як
фінансовий лізинг, проте сторони погоджуються з тим, що фактично  мало місце укладення договору прямого
лізингу. Сторонами також не оспорюється, що позивачем в рахунок договору
лізингу станом на 01.03.2007 року внесено платежів на суму 39584 грн.

Згідно п/п 2п. 5.1 укладеного між
сторонами договору лізингу,
лізингодавець має право вимагати повернення у безспірному порядку
переданого у лізинг майна, та розірвати в односторонньому порядку договір, якщо
лізингоодержувач не сплатив лізингові платежі протягом двох чергових строків
без повернення лізингових виплат. Відповідно до п/п 2, 3 п. 6.2 цього ж
Договору лізингоодержувач зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі
виплачувати лізингові платежі відповідно до умов Договору; у разі розірвання
Договору та у разі несплати лізингових платежів протягом двох чергових строків
на вимогу Лізингодавця повернути йому об'єкт лізингу без повернення здійснених
лізингових виплат. Умовами Договору також передбачено дострокове припинення дії
Договору з ініціативи Лізингодавця, якщо лізингоодержувач не виконує будь-якого
зі своїх зобов'язань за цим Договором
(п.11.1.2).

Відповідно до розрахунку, наданого
відповідачем суду, вбачається, що заборгованість по лізингових платежах ОСОБА_1
станом на 01.03.2007 року становила
19401 грн. і ця заборгованість
утворилася  за період більш, ніж
за два чергових строка. В добровільному порядку у встановлений відповідачем
термін позивач заборгованість не погасив.

З огляду на ці обставини у
відповідача були правові підстави для дострокового розірвання Договору в
односторонньому порядку без повернення позивачеві лізингових платежів. Такі дії
відповідача узгоджуються з умовами укладеного договору та положеннями ст.773 ЦК
України.

За наведених обставин вимоги
позивача про повернення йому сплачених лізингових платежів не є підставними і
задоволенню не підлягають, як і вимоги про стягнення на його користь 7500 грн.
не отриманого доходу.

Керуючись
ст. ст.  303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в
и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу  товариства з
обмеженою відповідальністю „Браво” задоволити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 07 квітня 2008 року скасувати і ухвалити
нове рішення.

В позові
ОСОБА_1до товариства з обмеженою відповідальністю „Браво” про стягнення
матеріальних збитків відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча:    /підпис/                                  Судді:
/підписи/

Копія вірна: суддя                                 О.Ю. Кізюн