У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 березня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Головуючого
- Яреми А.Г.,

Суддів:

Барсукової В.М.,

Берднік
І.С.,

Гнатенка
А.В.,

Григор'євої Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Данчука
В.Г.,

Косенка
В.Й.,

Костенка А.В.,

Левченка
Є.Ф.,

Лихути
Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Патрюка
М.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки
М.П.,

Романюка Я.М.,

Сеніна
Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства “Рудник ім. Кірова”,
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
про перерахунок та стягнення щомісячних страхових виплат,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2005 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що працюючи в
державному підприємстві “Рудник ім. Кірова” отримав професійне захворювання і
за висновками МСЕК  йому встановлено з 21
жовтня 1991 року 25% втрати професійної працездатності, з 18 жовтня 1993 року -
40%, а з 14 листопада         1995 року -
30%. Державне підприємство “Рудник ім. Кірова”, встановлюючи розмір щомісячного
відшкодування втраченого заробітку, з грудня 1995 року не застосувало
коефіцієнт підвищення заробітної плати, що призвело до неправильного
нарахування йому щомісячних страхових виплат; таким чином, утворилась
заборгованість перед ним як з боку державного підприємства “Рудник ім. Кірова”,
так і відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі.

Позивач просив стягнути з
державного підприємства “Рудник ім. Кірова” заборгованість по щомісячних
виплатах відшкодування частини втраченого заробітку за період з 1 грудня 1995
року по 1 квітня 2001 року в сумі 5472 грн. 09 коп., компенсацію втрати частини
коштів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 2927 грн. 92 коп. та
стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
заборгованість по щомісячних виплатах відшкодування частини втраченого
заробітку за період із 1 квітня
2001 року по 1 лютого 2006 року в сумі 8436 грн. 65 коп., компенсацію
втрати частини коштів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 1638
грн. 31 коп. та стягувати щомісячно, починаючи з 1 лютого 2006 року, страхові
виплати в розмірі 465 грн. 89 коп.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 2 березня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2006 року, позов
задоволено.

Ухвалою судді Верховного Суду
України від 6 березня 2007 року відмовлено у відкритті касаційного провадження
в зазначеній справі на підставі пункту
5 частини 3 статті 328 ПК України.

Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі звернулося до Верховного Суду
України зі скаргою про перегляд судових рішень у зв'язку з винятковими
обставинами, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції
одного і того самого положення закону.

У скарзі заявник просить
скасувати ухвалені в справі судові рішення та передати справу на новий розгляд.

Скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що з грудня 1995 року державне підприємство “Рудник
ім. Кірова” не застосувало для розрахунку сум відшкодування шкоди ОСОБА_1.
коефіцієнт 2,5 підвищення тарифних ставок, в результаті чого такі суми були
незаконно занижені; тому на його користь підлягають стягненню суми
заборгованості, починаючи із 1 грудня 1995 року.

Апеляційний та касаційний суди
погодилися з такими висновками суду першої інстанції.

Проте з
такими висновками судів цілком погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України
судові рішення у цивільних справах можуть бути переглянуті у зв'язку з
винятковими обставинами після їх перегляду у касаційному порядку, якщо вони
оскаржені з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної
інстанції одного і того самого положення закону; визнання судового рішення
міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, таким, що
порушує міжнародні зобов'язання України.

Колегіями суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України за результатами розгляду цивільних
справ за позовами потерпілих до відділень виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України і підприємств були постановлені ухвали від 31 травня 2006 року,            29 червня 2006 року та 6 грудня
2006 року, відповідно до яких суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що вимоги потерпілого про перерахунок та стягнення сум
щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, у зв'язку з
неправильним застосуванням  коефіцієнтів
підвищення тарифних ставок підлягають задоволенню за
час, що не перевищує трьох років.

Згідно
роз”яснень, викладених у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” від 27 березня 1992 року № 6, виплати,
призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка
має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок
(наприклад, за відсотком втрати працездатності) сум щомісячних
платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають
задоволенню за час, що не перевищує трьох років.

Суд у порушення вимог статей 214,
215 ЦПК України належним чином не визначився із
характером спірних правовідносин, вказані вимоги закону залишив поза увагою,
всупереч зазначеним правилам стягнув на користь позивача заборгованість
по щомісячних виплатах відшкодування частини втраченого заробітку за увесь
період, починаючи з 1 грудня
1995 року.

Апеляційний суд на зазначене
уваги не звернув, у достатній мірі не перевірив доводів апеляційної скарги, в
ухвалі не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, і
залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Такі порушення
залишилися поза увагою також суду касаційної інстанції, що призвело до
неоднакового застосування  ним одного і
того самого положення закону.

За таких обставин ухвалені в
справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий
розгляд у суд першої інстанції з підстав, передбачених статтями 354, 359 ЦПК
України.

Керуючись статтею 358 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а
л и л а :

Скаргу відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 2 березня 2006 року, ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 листопада 2006 року та ухвалу судді Верховного
Суду України від 6 березня 2007 року скасувати, справу направити на новий
розгляд у суд першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
-
А.Г.Ярема

Судді Верховного Суду України :

_____________
В.М. Барсукова
______________Л.М. Лихута

_____________
І.С.Берднік
______________ Є.Ф. Левченко

_____________
Л.І. Григор'єва
______________  Л.І. Охрімчук

_____________
А.В. Гнатенко
______________М.В. Патрюк

_____________  В.І. Гуменюк                 _____________ Ю.В.
Прокопчук

_____________  В.Г. Данчук                   _____________ М.П.
Пшонка

_____________А.В.
Костенко                 _____________Я.М. Романюк

_____________В.Й.Косенко                   _____________ Ю.Л.
Сенін