Справа № 22ц-205/2008                                 Головуючий у 1
Категорія - цивільна
Доповідач - Шевченко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

Позігуна
м.і.

суддів:

ішутко
в.м., шевченка в.м.

при секретарі:         з участю:

Гавриленко Ю.В. ОСОБА_1,
Вакуленко М. І., ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту
недійсним, визнання недійсною реєстрації права власності на будинок, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
апеляційною скаргою на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області
від 20 листопада 2007 року, яким відмовлено в задоволенні її та ОСОБА_2 позову
до ОСОБА_3 про визнання заповіту від 20.04.2006 року недійсним  та визнання недійсною реєстрації права
власності  на будинок АДРЕСА_1 за
ОСОБА_4, 1992 року народження, згідно заповіту ОСОБА_5., складеного 20 квітня
2006 року, та посвідченого секретарем виконкому Ольшанської  сільської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду, а справу передати на новий розгляд, посилаючись
на порушення судом норм процесуального права, оскільки суд в основу рішення
поклав  рішення місцевого суду від
23.03.2007 року про визнання права власності на будинок за ОСОБА_4,
залишене  ухвалою апеляційного суду від
27.09.2007 року було без змін, але, на думку апелянта, цю справу також було
розглянуто з порушенням процесуального закону, зокрема,  без
участі відповідача, і вона як спадкоємиця спірного будинку не була
залучена до участі у справі. Крім того, вона вважає, що заповіт був
складений  без дотримання вимог  ст.ст.1247, 1248 та 1253 ЦК України щодо його
форми та  посвідчення, а тому за таких
умов є недійсним.  Причиною смерті її
сестри був церебросклероз, а тому на момент складення заповіту вона не могла
нічого розуміти, не могла ні говорити,
ні рухатись, про що можуть підтвердити свідки, які бачили її і в
наступні дні аж до самої смерті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

По суті справи встановлено, що
ОСОБА_5., письмово заповіла належний їй будинок неповнолітньому ОСОБА_4, який
не перебував із нею у родинних стосунках. Внаслідок хвороби рук заповідача, на
її прохання і присутності, та присутності посадової особи- секретаря
виконавчого комітету сільської Ради яка має право на посвідчення заповіту, цей
правочин був підписаний відповідно до правил ч.4 ст.207 ЦК.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивачі  фактичну підставу свого
позову обґрунтовували тим що ОСОБА_5., у момент вчинення нею заповіту, за яким
вона зробила розпорядження належним їй майном- будинком з господарськими
спорудами, на користь ОСОБА_4, мала поганий стан здоров”я і тому не
усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Виходячи зі змісту
правової норми ст.225 ЦК  яка підлягає
застосуванню до цих правовідносин, фізичний стан особи у момент  укладення правочину, суд визначає на підставі
висновку судово- психіатричної експертизи та інших доказів, котрі підтверджують
перебування фізичної особи у момент укладення правочину  у стані, за якого не усвідомлювала значення
своїх дій.

З матеріалів справи
вбачається, що позивачами не надано жодного доказу котрий підтверджує
перебування  ОСОБА_5., у момент укладення
нею заповіту у стані, за якого остання
не могла усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними( тимчасовий
психічний розлад, нервове потрясіння та ін.). Позивачами не заявлялось також
ніяких клопотань про призначення судово- психіатричної експертизи для
визначення психічного стану ОСОБА_5., у момент укладання нею заповіту.

Посилання позивачів, що
при укладенні заповіту, було недотримано секретарем виконкому сільської ради
загальних вимог  щодо форми заповіту,  тому що такий не був особисто підписаний
заповідачем- ОСОБА_5., є безпідставними.
Оскільки посвідчуючи заповіт, уповноважена на це посадова особа  виконкому сільської ради її секрктар,
виходячи з положень ч.4 ст.207 ЦК засвідчила підпис-ОСОБА_6., яка за дорученням
ОСОБА_5., підписала заповіт, та зазначила що заповідач не має можливості
підписати  заповіт  власноручно,
у зв”язку з хворобою рук. Дії зазначеної посадової особи виконавчого
комітету яка посвідчила заповіт, не суперечили п.13 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських рад народних депутатів України

Суд виходячи з вимог п.1
ст.11 ЦПК розглянув справу в межах заявлених позивачами вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. Із наданих
позивачами   доказів якими вони
обґрунтовували свої вимоги, не встановлено підстав для визнання недійсним
заповіту.  Тому суд правильно відмовив в
задоволенні позовних вимог.

Оскільки, постановлене
судове рішення відповідає матеріалам справи і вимогам закону, і доводи
апеляційної скарги не спростовують судового рішення, апеляційну скаргу
необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст.  303,
307,  308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України,  суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 листопада
2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: