Справа
№2-340/2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 року
смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд
Харківської області у складі:

Головуючого судді Марюхна Л.А.

при секретарі Великородній Л.Ф.

розглянув у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Старовірівської сільської ради Нововодолазького району про
продовження строку для прийняття спадщини та визнання права власності на
спадщину.

ВСТАНОВИВ :

Позивач, звернувся до суду з позовною заявою до Старовірівської сільської
ради Нововодолазького району про продовження строку для прийняття спадщини та
визнання права власності на спадщину.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її
рідна мати - ОСОБА_2, та залишила після смерті спадщину, у вигляді земельної
ділянки  розміром 5,66 га., що
знаходиться на території  Старовірівської
сільської ради.

Право на спадщину підтверджується копією заповіту ОСОБА_2 від  27 січня 1992 року в якому вона все своє
майно заповідає ОСОБА_1.

Заповіт не змінено та не скасовано.

Після смерті ОСОБА_2 позивач в наслідок своєї юридичної необізнаності не
звернулась у встановлений законом термін для прийняття спадщини до нотаріальної
контори.

Представник Старовірівської сільської ради Нововодолазького району позовні
вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, заслухав сторони по справі, перевірив докази по справі вважає, що
позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню так, як згідно заповіту
ОСОБА_2 зареєстрованого в Реєстрі секретарем виконавчого комітету
Старовірівської сільської ради  27 січня
1992 року за № 20 ОСОБА_1 має право на все майно ОСОБА_2, яка відповідно до
свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 26.07.1996 року померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заповіт не змінено та не відмінено, що підтверджується копією заповіту.

На підставі сертифікату на право на земельну частку /пай/ НОМЕР_2
зареєстрованого  в книзі реєстрації
сертифікатів по КСП «Путь Леніна» за № 295 01.10.1996 року, померлій ОСОБА_2.
належить земельна ділянка площею 5,66 га., розташована на території
Старовірівської сільської ради Нововодолазького району.

Після смерті ОСОБА_2 позивач по причині своєї юридичної необізнаності не
звернулась у встановлений законом термін для прийняття спадщини до нотаріальної
контори, яку суд визнає поважною.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому
додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, ст.
1268 ЦК України згідно якої спадкоємець за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

В даному випадку причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає
поважною тому позивачу слід визначити додатковий строк достатній для подання
ним заяви та визнати право власності на вищевказану спадщину.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з правочинів, що має місце в даному випадку.

Керуючись ст.ст.5-11,57-66,130,159,212-215,218 ЦПК України, ст. 328, ст.
1268, ч.3 ст. 1272, ЦК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Старовірівської сільської ради Нововодолазького району про
продовження строку для прийняття спадщини та визнання права власності на
спадщину задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження  строк для прийняття спадщини після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження  право власності на спадщину на земельну
частку /пай/ розміром 5,66 га., що знаходиться на території Старовірівської
сільської ради Нововодолазького району Харківської області

Рішення може бути оскаржене  в
апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                                                                                                  Л.А. Марюхна