Справа № 22ц-1533/ 2008 р.                                                                  Головуючий 1 інстанції  Іванюта
Категорія 48                                                                                Доповідач 2 інстанції Яворський М.А.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 лютого 2008 року                                                                                      м. Київ

Колегія
суддів  судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді:    Яворського М.А,

суддів:                             Приходька К.П., Данілова О.М.
,

при секретарі                             Колесник Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні апеляційного суду Київської області матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської
області від 20 лютого 2008 року в цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1   про зміну розміру аліментів на утримання
дітей, -

встановила :

У січні 2008 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до
суду з  позовом до ОСОБА_1 та просила
змінити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на утримання
двох дітей з 1/3 частини  на &frac12; всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від
прожиткового мінімуму для кожної дитини.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що згідно
рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 8 серпня 2005 року з
відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі
13 частини всіх видів заробітку, але аліментів не отримує. Так як відповідач
сплачував утримання дітей по 123,33 грн., а останні мають хворобливий стан
здоров'я, то вона вважала, що вказаних аліментів не достатньо для утримання
дітей,  а тому просила задовольнити її
позовні вимоги.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської
області від 20 лютого 2008 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів
стягуваних з ОСОБА_1. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 27 січня 1973 року
народження,  на користь ОСОБА_2  на утримання
дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 12 частини всіх видів
заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і до повноліття
дітей.

Виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного
суду від 8 серпня 2005 року відкликано з виконання.

В апеляційній скарзі відповідач по справі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та
матеріального права, не відповідність висновків суду встановленим обставинам
справи просить рішення суду першої інстанції скасувати як необґрунтоване. При
цьому посилався на те, що підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді -
доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апелянтів, вважає,
що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 Цивільного процесуального
кодексу України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального
права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано
закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який
підлягав застосуванню.

Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального
кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив з того, діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні та
вихованні, мають хворобливий стан здоров'я та знаходяться на обліку в
Кагарлицькій ЦРЛ. Відповідач, відповідно до наданих квитанцій, сплачував
аліменти на утримання двох дітей в розмірі 115 грн., має задовільний стан
здоров'я та місце роботи. Так як стан здоров'я дітей погіршився, що тягне за
собою зміну матеріального становища позивачки, то суд першої інстанції прийшов
до висновку, що розмір аліментів, стягуваних з відповідача слід збільшити до
1/2 частини всіх видів заробітку.

Проте, з таким висновком погодитись не можна,
оскільки він не відповідає обставинам справи, а обставини, що мають значення
для справи, які суд вважав встановленими, не були доведені.

Згідно до ст. 192 СК України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка по
справі, звертаючись до суду із вказаним позовом та, заявляючи вимоги про зміну
розміру стягнутих аліментів посилалася на те, що чинним законодавством змінено
розмір прожиткового мінімуму для дітей віком з 6 до 18 років до 604  грн., а тому вважала що й розмір аліментів на
утримання її дітей повинен становити не менше
181 грн. 20 коп. на кожну дитину. Крім того посилалася, що змінилося її
матеріальне становище.

Суд першої інстанції як підставу для зміну розміру
стягуваних аліментів визнав  погіршення
стану здоров'я дітей та зміну матеріального становище позивачки.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції постановлено з порушенням норм матеріального права, оскільки зміна
законодавчо визначеного розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідно до
ст. 192 СК України не є підставою для зміни розміру стягуваних аліментів.

Посилання суду в своєму рішення на погіршення
здоров'я стану здоров'я дітей також не може бути підставою для зміни розміру
аліментів в порядку передбаченому ст. 192 СК України, оскільки  порядок участі батьків у несенні додаткових
витрат передбачено ст. 185 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 185 Сімейного кодексу України
, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликано особливими
обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо ).

Таким чином, закон пов'язує обов'язок батьків брати
участь у додаткових витратах з особливими обставинами.

Такі витрати, згідно ч.2 цієї статті можуть
фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Частина 3 ст. 10 ЦПК України  покладає на сторони обов'язок довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачка по справі ОСОБА_2 доказів існування
особливих обставин (необхідність санаторно-курортного лікування, чи придбання
ліків на лікування чи інших понесених витрат),
які потребують додаткових витрат на дітей не надала.

З приєднаних до матеріалів справи виписок із
медичних карток амбулаторної хворої на дітей вбачається що не повнолітні діти
на протязі 2007и року проходили курс лікування від захворювань, однак будь яких
приписів щодо необхідності санаторно-курортного лікування чи інших видів
лікування, які потребували додаткових витрат позивачка суду не надала.

Не було надано і доказів наявності та розміру
фактичних додаткових витрат, понесених позивачкою ОСОБА_2

При розгляді справи суд першої інстанції не перевірив
доводи сторін та не надав належної оцінки доказам, які містять матеріали
справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

За таких обставин, судова колегія вважає, що
ОСОБА_2 не довела ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх
вимог, а тому позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню як обґрунтована, рішення суду
першої інстанції скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 п.2 ч.І, 309 ч.1 п.
п. 2, 3, 316, 319 ЦПК України , судова колегія , -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду від 20 лютого
2008 року  скасувати та ухвалити нове
рішення.

В позові позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1   про зміну
розміру аліментів на утримання дітей відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної
сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий :

Судді: