Справа № 22-1031/2008                                 Головуючий
у  І інстанції Калмиков Б.Л.
Доповідач  Єгорова С.М.
У Х В А Л А

іменем  України

11 червня  2008 року                   Колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого
Вербицького В.С.

суддів:
Єгорової С.М.

Дуковського О.Л.

при секретарі
Тітенко Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Долинського  районного суду  від 18 березня  2008 року
в справі за  позовом  ОСОБА_1товариства з обмеженою
відповідальністю “Нагірне”, третьої особи ДП
“Центр державного земельного кадастру”
про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної
реєстрації, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ТОВ “Нагірне”, вивчивши
матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2007 року
ОСОБА_1звернулась в суд з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю “Нагірне”, третьої особи ДП
“Центр державного земельного кадастру” про визнання договору оренди
землі недійсним, скасування його державної реєстрації, усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою.
Посилалась на те, що з порушенням її прав між нею та ТОВ “Нагірне” було
укладено договір оренди земельної ділянки №044 площею 8,14 га, яка належить їй
на праві власності на підставі Державного акта серії НОМЕР_1, розташованої на
території Василівської сільської ради Долинського району, від
ІНФОРМАЦІЯ_1терміном на 7 років. При його укладенні та реєстрації було допущено
суттєві порушення законодавства: договір нею не підписувався, в нього внесені
неузгоджені з нею доповнення, в додатку до нього неправильно вказано місце
розташування земельної ділянки, реєстрацію проведено з порушенням встановлених
законом строків, на її пропозицію щодо повернення землі відповідач не реагує.
Тому вона  просила усунути перешкоди в
користуванні належною їй земельною ділянкою, визнавши договір оренди недійсним
та скасувавши його державну реєстрацію.

Рішенням  Долинського  районного суду  від 18 березня  2008 року
в задоволенні позову  відмовлено.

В  апеляційній скарзі  ОСОБА_1 ставиться питання про скасування
судового рішення і направлення справи на новий розгляд. Зазначається, що суд не
з”ясував всі обставини справи, не належним чином перевірив надані нею докази,
зробив висновки, що не відповідають закону.

Колегія  суддів, заслухавши
доповідача, пояснення представника ТОВ “Нагірне”, який заперечував проти
скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи,
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог
ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив  справу згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів
справи і встановлено судом першої інстанції, між сторонами було укладено
договір оренди земельної ділянки, належної на праві власності ОСОБА_1, від   ІНФОРМАЦІЯ_1строком  на 7 років, який зареєстровано ДП “Центр
державного земельного кадастру”  16.06.2006
р.   Договір укладено в письмовій формі.
В ньому зазначено істотні умови договору оренди землі, передбачені ст.15 Закону
України “Про оренду землі”, в зв”язку з чим відсутні передбачені Законом
підстави  для визнання його недійсним та
скасування   державної реєстрації.  В додатку до договору мається план земельної
ділянки, яка передана в оренду, акт визначення її  меж в
натурі, акт прийому-передачі. В додатках маються неточності щодо розміру
та місцезнаходження спірної земельної ділянки, проте, питання щодо
ідентифікації об”єкту оренди  між
сторонами не виникало. Після укладення
договору оренди протягом двох років відповідач безперешкодно
користувався земельною ділянкою, а
позивачка отримувала орендну плату. Підставою її звернення до суду з даним
позовом стало те, що орендар відмовився виконати її прохання про надання
кредиту для придбання житла, що не заперечувалось сторонами в ході розгляду
справи.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в  судовому засіданні не було встановлено, що
ОСОБА_1 не знала про укладення від її імені договору оренди належної їй
земельної ділянки або заперечувала проти
його умов щодо об”єкту оренди,
строку її дії, розміру орендної плати та порядку її виплати, інших
істотних умов, зазначених в тексті договору. Навпаки, своєю подальшою
поведінкою після укладення договору оренди вона засвідчила про його схвалення.
Тому суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених
ст.15 Закону України “Про оренду землі”, ст.215 ЦК України, для визнання  договору оренди земельної ділянки
недійсним.  Не може бути підставою для
визнання спірного договору недійсним і та обставина, що позивачкою
заперечується підписання договору та додатків до нього. Ст.ст.218, 638-640 ЦК
України передбачено, що з підстав недодержання сторонами письмової форми
правочину (договору), яка встановлена законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків встановлених законом. Про нотаріальне посвідчення
спірного договору, яке за відповідним Законом не є обов”язковим, сторони не
домовлялись. Доказів звернення із запереченням проти договору після передачі
об”єкту оренди до його державної реєстрації позивачкою не надано. Посилання
останньої на те, що вона є неграмотною, тому не могла підписати договір та інші
документи, надані на підтвердження існування між ними договору, укладеного в
належній формі, не грунтуються на доказах. Судом першої інстанції було вжито
передбачених процесуальним законодавством заходів до перевірки цих спірних обставин,  проте позивачка не сприяла їх встановленню.
Вона не виконала свого обов”язку по наданню доказів або належних зразків
підпису і почерку для проведення відповідного експертного дослідження для
спростування заперечень відповідача (ст.60 ЦПК України). Тому  доводи її апеляційної скарги щодо  безпідставної відмови суду у призначенні
повторної  почеркознавчої експертизи  не можуть бути підставою для висновку про
порушення судом  норм  процесуального права при розгляді справи.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають обставинам справи і грунтуються на вимогах
закону.

Суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права,  підстави для його скасування та направлення
справи на новий розгляд відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х  В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити,
а рішення Долинського  районного
суду  від 18 березня  2008 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом  двох місяців з наступного дня.

Головуючий

Судді: