Справа №2-183/08
І М Е Н Е М             У К Р А Ї
Знам”янський міськрайонний суд
в складі : головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Знам”янка справу за позовом
акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” міста Києва
про визнання такою, що написана під тиском, та незаконно
розглянута заяви про звільнення за власним бажанням, незаконним наказу про
звільнення, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди та виплати
вимушеного прогулу, -
просить суд визнати заяву про її звільнення з роботи за власним бажанням, як
таку, що написана під тиском, наказ про її звільнення незаконним, поновити її
на роботі та виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу і
відшкодувати завдану їй моральну шкоду та поновити строк для звернення до суду
для вирішення вказаного спору, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що заяву про
звільнення з роботи за власним бажанням вона написала під тиском з боку
адміністрації обласної дирекції ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, так як не хотіла
поставити хрест на своїй трудовій діяльності в банківській системі, враховуючи
те, що відповідачем були прийняті накази про її звільнення за п.2 ст.41 КЗпП
України, потім що вона заслуговує звільнення за п.1 ст.41 цього ж Закону.
що не допускала грубих порушень трудових обов”язків, як вказано в першому
варіанті наказу №555 від 5 жовтня 2007 року, а посилання відповідача в наказі,
що з її боку була відсутність попереднього і поточного контролю за роботою
підлеглих працівників безпідставні, так як це не передбачено Положенням П-90/4
від 17 серпня 2006 року і ці функції не передбачені її, як начальника
Знам”янського відділення КОД АППБ, посадовою Інструкцією та її винних дій, які
дають підстави для втрати до неї довір”я з боку відповідача теж відсутні, так
як вона безпосередньо не обслуговувала грошові та товарні цінності. Якщо
відповідач на її думку, вважав, що вона підлягає звільненню з роботи з вказаних
вище підстав, то ним були порушені вимоги
ст.147, 149 КЗпП України, поскільки без її відома в відділенні банку
проводилась ревізія представниками відповідача в серпні 2007 року, а потім по
її результатам і службове розслідування в вересні 2007 року, про що вона
дізналася і ознайомилася з цими документами в прокуратурі.
того, звільнена вона з роботи 19 жовтня 2007 року, тобто до сплину
двохнедільного строку, який закінчувався 20 жовтня 2007 року, без її згоди.
незаконним звільненням з роботи, відповідачем заподіяна їй моральна шкода,
відповідача на її користь вказану суму.
поновити строк для звернення до суду з позовом
для вирішення порушеного її права, мотивуючи це тим, що звернутися до
суду з позовом про поновлення її на роботі в строки, передбачені ст.233 КЗпП
України, не могла, так як захворіла і перебувала на лікуванні з 6 листопада по
29 листопада 2007 року і за станом свого здоров”я не змогла своєчасно
звернутися до суду за захистом своїх інтересів.
відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що позивач звільнена з роботи
на законних підставах. Крім того, вона не надала жодних доказів суду, що заяву
про звільнення її з роботи за власним бажанням, вона написала під тиском, а її
позовні вимоги грунтуються лише на її припущеннях, а тому вони не підлягають
Суд,
вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справ,
приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом
встановлено, що ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду виконуючої обов”язки
начальника Знам”янського відділення Кіровоградської Дирекції
акціонерно-поштово-пенсійного банку “Аваль” 10 жовтня 2004 року, згідно наказу
від 5 жовтня 2004 року за  №818-к.  19 жовтня 2005 року переведена на посаду
начальника Знам”янського відділення Кіровоградської області дирекції ВАТ
“Райффайзен Банк Аваль”, наказ  №1212-к
від 19 жовтня 2005 року і звільнена з цієї посади 19 жовтня 2007 року за
власним бажанням, наказ №892-к від 17 жовтня 2007 року (а.с.5).
наказу КОД  ВАТ “Райффайзен Банк
Аваль”№555 від 5 жовтня 2007 року (в електронному варіанті) видно, що ОСОБА_1.
звільнена з займаної посади за п.2 ст.41 КЗпП України у зв”язку з втратою
наказу КОД  ВАТ “Райффайзен Банк
Аваль”  №555 від 5.10.2007 року, який
наданий представником відповідача у судовому засіданні
(а.с.81-82) видно, що ОСОБА_1. заслуговує звільнення з роботи на підставі п.1
ст.41 КЗпП України, але зважаючи на те, що 5.10.2007 року нею подана заява про
звільнення з займаної посади за власним бажанням, задовольнити заяву та
повідомлення (в електронному варіанті) датоване 15.10.2007 року і отриманим в
цей же день Знам”янським відділенням КОД
ВАТ”Райффайзен Банк Аваль”, яке адресоване ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - працівникам Знам”янського відділення КОД ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”
видно, що до профсоюзного комітету профорганізації працівників КОД надійшло
подання директора КОД про розірвання з ними трудового договору та звільнення з
займаної посади, яке відбудеться 16.10.2007 року в приміщенні КОД, де не велася
мова про те, що ОСОБА_1. запрошується на засідання як керівник Знам”янського
відділення КОД (а.с.9).
повідомлень (а.с. 103-105), які надані представником відповідача в судовому
засіданні, датовані 11.10.2007 року, видно, що на засідання профкому
викликаються ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про погодження розірвання з ними
трудового договору та звільнення з займаних посад на 16.10.2007 року.
засідання профкому профсоюзної організації працівників КОД від 16.10.2007 року
(а.с.90-91) видно, що на засіданні профкому були присутні ОСОБА_6 і ОСОБА_1.,
але в якості кого була присутня ОСОБА_1., чи як керівник Знам”янського
відділення КОД, чи вона просто була присутньою на засіданні, поскільки рішення
профкому було прийнято тільки відносно ОСОБА_6
висновку про результати службового розслідування  від 24.09.2007 року (а.с.109-112), наданої
прокуратурою Кіровоградської області на вимогу суду видно, що комісією КОД
запропоновано звільнити ОСОБА_1 з роботи на підставі п.2 ст.41 КЗпП України, а
висновку про результати службового розслідування від 24.09.2007 (а.с.93-101),
який наданий представником відповідача у судовому засіданні видно, що начальник
Знам”янського відділення Кіровоградської обласної дирекції ВАТ “Райффайзен Банк
неналежно виконує посадові обов”язки з причин недостатньої кваліфікації
та підлягає атестації.
службових записок від імені ОСОБА_1 на адресу КОД (а.с.10-60) видно, що
протягом з 24.05.2007 року до 16.07.2007 року ОСОБА_1. доводила до відома
головного бухгалтера КОД  ОСОБА_7 про
порушення касових операцій, які були нею виявлені при зверненні клієнтів банку.
ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи  власника або уповноваженого ним органу може
бути розірваний у випадках: 1). одноразового грубого порушення трудових
обов”язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності
та  2). винних дій працівника, який
безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії
дають підстави для втрати довір”я до нього з боку власника або уповноваженого
ним органу та згідно ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати  трудовий договір, укладений на невизначений
строк, попередивши про це власника або уповноваженого ним органу письмово за
Суд, з
урахуванням наданих суду вищевказаних доказів, приходить до висновку, що
ОСОБА_1., згідно наказу  №555 від
5.10.2007 року (а.с.6) була звільнена з роботи за п.2 ст.41 КЗпП України, про
що свідчить і висновок про результати службового розслідування (а.с.109-112), а
згідно наказу №555 від 5.10.2007 року (а.с.81) в іншій редакції вона
заслуговувала звільнення з роботи за п.1 ст.41 КЗпП України, але в зв”язку з
тим, що 5.10.2007 року нею подана заява про звільнення з займаної посади за
власним бажанням, задовольнити заяву та обмежитись цим, а згідно наказу за
№892-к від 17.10.2007 року вона була вдруге звільнена з роботи за власним
бажанням на підставі ст.38 КЗпП України; що з висновком про результати
службового розслідування вона була ознайомлена 16.10.2007 року в КОД, з якою їй
стало відомо, що в серпні 2007 року в Знам”янському відділенні КОД була
проведена позапланова ревізія, з якою вона ознайомилася в прокутарурі області в
листопаді 2007 року, саме в той день, день проведення засідання профкому, куди
вона була запрошена, де головний бухгалтер ОСОБА_7 запропонувала їй написати
заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, щоб її не звільнили з роботи
за грубе порушення трудової дисципліни, що вона і підтвердила в судовому
засіданні в якості свідка, що ОСОБА_1. і зробила, написавши в цей же день,
тобто 16.10.2007 року заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, але не
з метою уникнути відповідальності, нібито за її винні дії, як це вказано в
наказах  №555 від 5.10.2007 року і в
висновках про результати службового розслідування, а тому, що з боку  адміністрації на неї був тиск, про що
свідчить те, що на вимогу адміністрації КОД вона переписала заяву про
звільнення її з роботи, вказавши дату написання заяви 5.10.2007 року, на якій
відсутні дати прийняття заяви відділом кадрів і на резолюції керівника КОД.
вище в рішенні, дає суду підстави визнати, що заява ОСОБА_1 про звільнення з
роботи за власним бажанням носила характер недобровільного виявлення, а
результатом впливу та тиску з боку КОД.
Суд не
може прийняти доводи представника відповідача, що відправлений електронною
поштою наказ  №555  від 5.10.2007 року не був погоджений
керівництвом КОД, так як не був підписаний директором, а до робітника, який
направив цей наказ, застосовані заходи дисциплінарного впливу, що повідомлення,
які надіслані електронною поштою про призначення засідання профкому, були
надіслані працівникам відділення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а ОСОБА_1 тільки до
відома, як керівнику відділення, поскільки, на думку суду, документи, які
надані представником відповідача, складені або внесені в них зміни, після
подання позову до суду.
відповідача не надано доказів суду, що документи, виготовлені в електронному
варіанті, а саме наказ  №555 від
5.10.2007 року не можливо сприймати як належний доказ в зв”язку з тим, що він
не містить підпису керівника та печатки установи, а
тому судом ці доводи не можуть бути прийняті, як
спростовуючи позовні вимоги.
представника відповідача на показання свідка ОСОБА_6, яка підтвердила, що
питання про звільнення позивача з роботи на засіданні профкому не розглядалося,
не заслуговують уваги, так як сама ОСОБА_1. про це не заперечувала, поскільки
їй до засідання профкому було запропоновано написати заяву про звільнення з
роботи за власним бажанням.
ст.38 КЗпП України волевиявлення про розірвання трудового договору повинно
відповідати дійсному бажанню працівника і тому при розгляді позовів про
звільнення за вказаною статтею, суд повинен перевірити його доводи про те, що
власник або уповноважений ним орган примусили працівника подати заяву про
розірвання трудового договору.
суд, аналізуючи і оцінюючи у сукупності всі досліджені у судовому засіданні
докази, прийшов до висновку, що ОСОБА_1. була звільнена з роботи під тиском з
боку адмінстрації КОД, яка фактично примусила написати заяву про її звільнення
за ст.38 КЗпП  України, а тому є підстави
вважати таке звільнення позивача незаконним і вона підлягає поновленню на
роботі на посаді начальника Знам”янського відділення КОД  ВАТ”Райффайзен Банк Аваль” з 19 жовтня 2007
року, стягнувши з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь
за ст.233, 234 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення
спору безпосередньо до суду у справах про звільнення в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі
пропуску з поважних причин вказаного строку, суд може поновити цей строк.
Суд
вважає, що позивач пропустив строки подачі позову з поважних причин, так як
хворіла і, як видно з епікризу на час подання позову, продовжувала хворіти, а
тому необхідно поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду  з вказаним позовом для вирішення трудового
Суд не
може прийняти доводи представника відповідача, що позивачем було порушено без
поважних причин строк звернення до суду, посилаючись на те, що ОСОБА_1.
ознайомилась з наказом про звільнення під роспис під час отримання трудової
книжки, поскільки вони нічим не підтверджені, так як в наказі відсутні дати її
ознайомлення з наказом і відсутні відомості про отримання трудової книжки.
того, як видно з угоди укладеної між ОСОБА_1та адвокатом ОСОБА_2, що між ними
30 листопада 2007 року була укладена угода про надання ОСОБА_1 юридичної
допомоги по складанню позову до суду і ведення справи в суді.
підставі ст.237-1 КЗпП України, суд з урахуванням наведених у позові ОСОБА_1
доказів, що незаконним її звільненням з роботи, відповідачем були порушені її
законні права, що призвело до моральних страждань, втрати життєвих зв”язків і
вимагають від нього  додаткових зусиль
для організації свого життя, вважає, що позов в цій частині підлягає частковому
рахунок завданої їй моральної шкоди.
відповідача також необхідно стягнути судові витрати: державне мито в сумі 290
грн. 50 коп.  (282 грн. - 1% від суми
задоволених вимог і 8,50 грн. - моральної шкоди) та 30 грн. - за забезпечення
інформаційно-технічне, на рахунок держави.
ст.41, 43-1, 233, 234, 237-1 КЗпП України, ст. 209, 212-215 ЦПК України суд, -
ОСОБА_1до Відкритого акціонерного
“Райффайзен Банк Аваль” міста Києва про визнання такою,
що написана під тиском та незаконно розглянута, заяви про звільнення за власним
бажанням, незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплати
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.
строк звернення ОСОБА_1 до суду з позовом за вирішенням трудового спору.
незаконним наказ  №892-к від 17 жовтня
2007 року директора Кіровоградської обласної дирекції “Райффайзен Банк Аваль”
про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Знам”янського відділення
Кіровоградської обласної дирекції “Райффайзен Банк Аваль”
ОСОБА_1на роботі на посаді начальника Знам”янського відділення Кіровоградської
обласної дирекції “Райффайзен Банк Аваль” з 19 жовтня 2007 року.
з ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” міста Києва на користь ОСОБА_1середній заробіток
рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди.
Рішення
в частині поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за весь час
вимушеного прогулу підлягає негайному виконанню.

Стягнути
з ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” міста Києва судові витрати: державне мито в сумі
290 грн. 50 коп., за інформаційно-технічне забезпечення 30 грн. на користь
держави.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення  може
бути подано протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя Знам”янського міськрайонного суду
Н.І. ПОПОВА