АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008
року                                                                      м.
Хмельницький

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючої - судді Карпусь С.А.,

суддів :  Баса О.Г., Кізюн О.Ю.

при секретарі Стельмах І.В.

з участю :

відповідача ОСОБА_1.,
представника ОСОБА_2.,

представника Хмельницького
обласного відділення Фонду

соціального захисту інвалідів
Мороз Т.М.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-457 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19 жовтня 2007
року за позовом Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1., ОСОБА_2., Мороз
Т.М., дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи,  судова колегія

в с т а н о
в и л а :

В січні 2007 року Хмельницьке
обласне відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1. про відшкодування
матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 23.09.1999 року
між ним та ПНВП „Наука” в особі відповідача було укладено договір про надання
позики для створення робочих місць для інвалідів на суму 200000 грн. строком до
23.09.2001 року. В забезпечення виконання зобов'язання відповідач як власник та
засновник ПНВП „Наука” передав у заставу Хмельницькому обласному відділенню
Фонду соціального захисту інвалідів майна на загальну суму 436562 грн.,  на яке того ж дня нотаріально накладено
заборону відчуження. Взяті на себе зобов'язання ПНВП „Наука” в повній мірі не
виконало та кошти у сумі 69000 грн. не повернуло. Господарським судом
Хмельницької області 29 жовтня 2004 року було прийнято рішення та видано наказ
про звернення стягнення на конкретне заставлене майно, яке також не виконано.
Старокостянтинівською районною прокуратурою 25.08.2005 року було порушено
кримінальну справу відносно ОСОБА_1. за ч.2 ст. 222 та ч. 2 ст. 382 КК України,
постановою Старокостянтинівського районного суду від 30.09.2005 року його
звільнено від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії. Посилаючись
на те, що даним злочином завдано Фонду майнову шкоду в сумі 69000 грн., яку
просило відшкодувати з відповідача на підставі ст. 1166 ЦК України.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 19 жовтня 2007 року позов задоволено. Постановлено стягнути
з ОСОБА_1. на користь Хмельницького обласного

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Сарбей В.Л.                                               Справа № 22ц- 457

Доповідач - Карпусь С.А.                                                                                Категорія №  31

відділення Фонду соціального захисту інвалідів 69000 грн. та
на користь держави судовий збір в сумі
690 грн., витрати за ІТЗ в сумі 30 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. вважає рішення суду незаконним, просить  його скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в позові. Він посилається на неправильне застосування судом норм
матеріального та порушення норм процесуального права, неповноту судового
розгляду та недоведеність тих обставин,
які суд вважав встановленими. Суд не врахував, що заборгованість за
договором позики виникла у ПНВП „Наука” як юридичної особи,  яка самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями, а він як учасник підприємства
не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, чим порушив вимоги ст.
96 ЦК України. Даний спір вирішувався
господарським судом Хмельницької області, рішенням якого звернено
стягнення на конкретне заставлене майно, відкрито виконавче провадження, однак
цій обставині суд також не дав належної оцінки. Крім того, матеріалами справи
не доведено існування причинного зв'язку між його неправомірними діями та
наслідками, що настали в результаті недобросовісного виконання ПНВП „Наука”
договірних обов'язків із позивачем.

Судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом
вірно з'ясовані фактичні обставини, дана їм належна оцінка, його висновки щодо
обґрунтованості  вимог позивача
підтверджуються матеріалами справи, відповідають закону.

Відповідно
до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Судом
встановлено, що 23 вересня 1999 року між Хмельницьким обласним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів і ПНВП „Наука”  в особі засновника та власника ОСОБА_1.
укладено договір №4 про надання позики в сумі 200000 грн. для створення робочих
місць для працевлаштування інвалідів, згідно якого позика мала бути повернута
до 23.09.2001 року. На  забезпечення
виконання умов договору позики між сторонами було укладено договір застави від
23 вересня 1999 року, посвідчений у нотаріальному порядку. За умовами якого
ПНВП „Наука” передало в заставу, а позивач прийняв майна на загальну суму
436562 грн. ПНВП „Наука” своєчасно та в повному обсязі кошти за цим договором
не повернуло. Прийняте господарським судом Хмельницької області рішення від 29
жовтня 2004 року про звернення стягнення в сумі 69000 грн. заборгованості за
цією позикою на заставлене майно ПНВП „Наука” також не виконано на день
розгляду даної справи у зв'язку з відсутністю майна. Станом на січень 2007 року
заборгованість по зазначений позиці становила 69000 грн.

Також встановлено, що в подальшому після
укладення першого кредитного договору у березні 2001 року ОСОБА_1. як засновник
та директор ФГ „Велес” уклав кредитний договір з АТ „Укрінбанк” на суму 300000
грн. і в забезпечення цього договору передав в заставу майно, яке перебувало
під заставою за попереднім договором від 23 вересня 1999 року. 10 жовтня 2001
року, 26 квітня 2002 року від  ПНВП
„Наука” на виконання кредитних договорів він повторно передавав у заставу те
саме майно.

Старокостянтинівською
міжрайонною прокуратурою 25.08.2005 року було порушено кримінальну справу
відносно ОСОБА_1. за ч.2 ст. 222, ч.2 ст. 382 КК України.  Постановою Старокостянтинівського районного
суду від 30 вересня 2005 року його звільнено від кримінальної відповідальності
на підставі Закону України від 31 травня 2005 року „Про амністію”, тобто з
нереабілітуючих підстав. Дана постанова, яка набрала чинності,  свідчить про
протиправність дій відповідача, що заподіяли шкоду.

Наведене
підтверджується матеріалами даної цивільної справи та кримінальної справи.

За
таких обставин, давши належну оцінку зібраним по справі доказам в їх
сукупності, суд дійшов правильного
висновку про доведеність вини відповідача у заподіянні матеріальної
шкоди  Хмельницькому обласному відділення
Фонду соціального захисту  інвалідів та
наявності причинного зв'язку між діями відповідача та шкодою,  у зв'язку з чим підставно задовольнив позов.

Матеріали
кримінальної справи свідчать про те, що ОСОБА_1. укладаючи кредитні угоди і
передаючи в заставу одне і теж саме майно діяв у власних  корисливих інтересах, складені ним неправдиві
документи щодо належності підприємству майна,
яке не перебуває у заставі,  стали
підставою для видачі в послідуючому неодноразових кредитів. Відсутність цих
документів або складення їх з відображенням реальної кількості майна, що
пропонувалось в заставу, було б підставою відмови у видачі кредиту, а, отже, і
відсутності шкоди. Тому доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для
покладення на нього відповідальності за шкоду
заподіяну Хмельницькому обласному відділенню Фонду соціального
захисту  інвалідів є безпідставними.

Посилання
відповідача щодо  застосування до спірних
правовідносин положень ст. 96 ЦК України є необґрунтованими, оскільки
матеріальна шкода позивачу завдана злочином.

Не
спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду постановлене з
дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його
скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, судова
колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 19 жовтня 2007  року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення,  однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до Верховного Суду України.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна: суддя апеляційного суду
С.А.Карпусь