НОВОВОЛИНСЬКИИ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 квітня 2008 року    справа № 2-20-08     м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого                                         судді
Кратюка С.П.

при
секретарі
Дячук С.Л.

за участю позивача
ОСОБА_1.

представника позивача                                  ОСОБА_2.

представника відповідача                             Козіка А.М.

третьої особи
ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську справу за позовом
ОСОБА_1до МП «Гарант» м.Нововолинська, третя особа
ОСОБА_3.
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки,

встановив:

23 лютого 2007 року позивач ОСОБА_1. звернувся в суд з
позовом до відповідача МП «Гарант» про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки мотивуючи тим, що 02 листопада 2006 року приблизно о 17
год. 30 хв. він, керуючи автомобілем Фіат-Дукато д.н. НОМЕР_1, рухався по
автодорозі сполученням Ковель-Жовква зі
сторони м.Львова в напрямку м.Нововолинська. В цей момент в районі шахти
№ 2 з другорядної дороги зі сторони с.Морозовичі Іваничівського району в
напрямку до м.Нововолинська виїхав автомобіль МАЗ д.н. НОМЕР_2, що належить
відповідачу МП «Гарант» , під керуванням водія ОСОБА_3. , який виконував маневр
розвороту, виїхавши при цьому на головну дорогу, де зупинився. В результаті
такого маневру автомобіля МАЗ виникла аварійна
ситуація, яку він, ОСОБА_1., рухаючись по головній дорозі, намагався
уникнути шляхом екстренного гальмування, однак , з огляду на погодні умови, та наявність пішохода ОСОБА_4.,
технічної можливості зробити цього не
мав, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Зазначає, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини
водія автомобіля МАЗ, що належить МП «Гарант», йому завдано матеріальної
шкоди на суму 22 277, 05 грн., тобто вартість відновлювального ремонту, який на
даний час проведений ним самостійно. Також
просив стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду в розмірі 2500
грн., та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1та його представник ОСОБА_2. позовні вимоги щодо
відшкодування матеріальної шкоди в розмірі   22,277, 05 грн. підтримали повністю, посилаючись на
доводи викладені в позовній заяві ОСОБА_1., матеріали авто-технічної експертизи, автотоварознавчого дослідження та адміністративної справи, яка провадженням
закрита в зв'язку з відсутністю в діях
позивача, складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу
України про адміністративні правопорушення. В частині стягнення моральної шкоди
позовні вимоги змінили. Просять суд стягнути з відповідача на користь позивача
6000 грн. моральної шкоди та 900 грн. витрат на юридичну допомогу.

Представник відповідача МП «Гарант» Козік А.М. в судовому
засіданні позов не визнав. Пояснив, що ОСОБА_1. не являється власником
пошкодженого транспорного засобу, йому матеріальної шкоди не завдано і він не
може звертатися до суду з позовною заявою про відшкодування вартості ремонту
даного автомобіля. Також вважає, що вина третьої особи ОСОБА_3. ніякими
доказами не підтверджена. Висновки спеціаліста не відповідають фактичним
пошкодженням мікроавтобуса, внаслідок завищення вартості робіт, матеріалів, а
отдже і невірного визначення заподіяних збитків.

Третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_3. позов не визнав, вважає, що підстав для його задоволення немає.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1., представника позивача ОСОБА_2.,
представника відповідача Козіка А.М., третьої особи ОСОБА_3., дослідивши письмові докази,
оглянувши матеріали адміністративної справи №
3-7476 - 06, суд дійшов висновку, що позов
підлягає до задоволення частково.

В судовому засіданні встановлено, що 02 листопада 2006
року, о 17 год.ЗО хв., позивач ОСОБА_1.
керував автомобілем «Фіат-Дукато» д.н. НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі
Ковель-Жовква. В цьому ж напрямку з с.Морозовичі, виїхав автомобіль марки «МАЗ»
д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3., який
не впевневшись в тому, що його виїзд на головну дорогу з другорядної буде
безпечним для інших учасників дорожнього руху, намагався здійснити маневр
розвороту. Для відвернення зіткнення, автомобілів, позивач ОСОБА_1., в даній
дорожньо-транспортній ситуації, був змушений змінити напрямок свого руху та
застосувати екстренне гальмування. Однак, зіткнення транспортних засобів
уникнути не зміг, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно п.10.1 Правил дорожнього руху
України, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як зазначено у висновку автотехнічної експертизи № 73 від
29 травня 2007 року (а.с. 60), водій автомобіля МАЗ р.н. знак НОМЕР_2 ОСОБА_3.
при виконанні вимог п.10.1 та вимог дорожнього знаку 2.1. ПДР «Дати дорогу»,
мав технічну можливість уникнути ДТП, шляхом надання дороги автомобілю Фіат- Дукато, яким керував позивач,
тобто шляхом невиїзду на його смугу
руху.

Про відсутність вини позивача
ОСОБА_1. у даній ДТП свідчать матеріали,
оглянутої в суді, адміністративної справи № 3-7476-06, зокрема постанови    судді
Нововолинського міського суду  від
26 грудня 2006 року,

згідно якої провадження у справі про притягнення ОСОБА_1.
до адмінвідповіальності
закрито в зв.язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана
постанова судді залишена без змін постановою
голови апеляційного суду Волинської області від 14 червня 2007 року, в
якій зазначено, що водій ОСОБА_1. перед ДТП
рухався з дозволеною правилами дорожнього руху швидкістю і при виявленні перешкоди на своїй смузі руху, та, діючи
в стані крайньої необхідності, з метою
недопущення зіткнення автомобілів, вжив всіх заходів для уникнення ДТП, однак уникнути пригоди не зміг
через незалежні від нього причини.

Наведене дає суду підстави вважати,
що ДТП, внаслідок якої був пошкоджений
автомобіль Фіат Дукато, під керуванням позивача ОСОБА_1. сталася внаслідок
порушення ПДР водієм автомобіля МАЗ , що належить відповідачу МП «Гарант», яке є власником джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

Розмір завданого позивачу
матеріального збитку, визначений висновком
експерта - автотоварознавця № 00434 від 21 березня 2008 року (а.с.182-214),
який проводив дослідження відповідно до ухвали Нововолинського міського суду
від 08 листопада 2007 року за клопотанням відповідача (а.с. 154), і складає
всього 20370,20 грн. (а.с. 214) , які підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1.

Враховуючи, що вина позивача у ДТП,
яка мала місце 02 листопада 2006 року,
за участю автомобіля МАЗ, що належить відповідачу, відсутня, суд, при визначенні розміру відшкодування шкоди, не
застосовує положень ст. 1188 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як зазначено в ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При ухваленні рішення в частині відшкодування моральної
шкоди, суд враховує душевні страждання, яких позивач зазнав у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо нього, та в зв'язку із пошкодженням його майна.
Те, що після дорожньо-транспорної пригоди виникли психологічні фактори, які
спричинили негативні емоції та переживання.

Суд стягує з відповідача на користь
позивача 20370,20 грн. завданої майнової шкоди, 2500 грн. моральної шкоди, 900
грн. витрат на юридичну допомогу, витрати по оплаті за проведення автотехнічної (а.с. 57) в сумі 188,30
грн.  та автотоварознавчої (а.с. 182) в
сумі 680 грн. експертиз, за проведення автотоварозначого дослідження - 486
грн., 258 (двісті п'ятдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення
рогляду справи.

Керуючись
ст.10, ст.11, ст.60, ст.88, ст.ст. 212-215, ст. 218 ЦПК України, на підставі
ст. 23, ст.1167, ст. 1172, ст.ст. 1187 ЦК України, суд, --

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з МП «Гарант» м. Нововолинська
на користь ОСОБА_1  20370 (двадцять тисяч
триста сімдесят) грн. 20 копійок завданої майнової шкоди, 2500 (дві тисячі
п'ятсот) грн. завданої моральної шкоди, 258 (двісті п'ятдесят вісім) грн. 00
коп. судового збору, 30 (тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, 900 (дев'ятсот) грн. витрат на юридичну допомогу,
1354 (одну тисячу триста п'ятдесят чотири) грн.
30 коп. за проведення експертиз, всього 25382 (двадцять п'ять тисяч
триста вісімдесят дві) грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк після
подання заяви про апеляційне оскарження, то рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення суду,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення
можна оскаржити до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський
міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Головуючий
підпис

Згідно з оригіналом

Суддя                                             С.П.
Кратюк