Справа № 22-
Головуючий у 1-й інст. - Панас О.В.
Доповідач - Оніпко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

3 березня  2008 р.                                                                                                м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді -  Оніпко О.В.

Суддів  -  Мельника Ю.М., Хилевича С.В.

При
секретарі  - Омельчук А.М.

розглянула у
відкритому судовому засіданні  цивільну
справу за апеляційною  скаргою  ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду
від 22 жовтня 2007 р. в справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ НАСК «Оранта» про
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, що з”явились у судове засідання, дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Рівненського міського
суду від 22 жовтня 2007 р. ОСОБА_1в позові відмовлено.

В поданій на рішення суду
апеляційній скарзі позивачка вказує на його незаконність, оскільки судом
неповно з»ясовано обставини справи та висновки суду їм не відповідають. Суд не
взяв до уваги, що  скороченість
чисельності  штату працівників було
створено штучно, з метою звільнення саме її з роботи. Після її звільнення за п.
1 ст. 40 КЗПП України, на посаду спеціаліста фінансово-економічного відділу
була прийнята ОСОБА_2, що ствердив і
представник відповідача.

Їй було запропоновано посаду спеціаліста на
час відпустки ОСОБА_3   (яка фактично
займала посаду начальника фінансово- економічного  відділу), а також і ОСОБА_4, хоча згідно
наказу від 9.10.2006 р. на неї вже було переведено ОСОБА_5.  Судом не застосовано Статут ВАТ НАСК «Оранта»
п.п. 26, 13.6 ст. 13, щодо регулювання порядку розробки та затвердження
організаційної структури Компанії. Правління має право розробити та подати на
затвердження Наглядовій раді організаційну структуру Компанії. Згідно п.п.10,
12.12 ст. 12 Статуту, таке затвердження і входить у компетенцію наглядової
ради.  ВАТ НАСК Оранта затверджує штатний
розпис ( п.п.21, 13.6 ст. 13 Статуту).

Внесення змін до штатного розпису
дирекції, затвердженого рішенням Правління, зміни подаються для погодження до
управління роботи з персоналом головного офісу,
яке в свою чергу погоджує ці зміни з управлінням регіональної політики
та подає голові Правління Компанії на затвердження.

Просить рішення скасувати , ухвалити нове,
яким задовольнити її позов: поновити на посаді головного бухгалтера  Рівненської обласної дирекції НАСК «Оранта»,
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду в розмірі
10 000 грн.

Апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення  суду 1-ї інстанції - скасуванню з ухваленням
нового рішення в справі, виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається, що позивачка працювала на посаді головного
бухгалтера у відділі бухгалтерського обліку та звітності Рівненської обласної
дирекції НАСК «Оранта».

Станом
на жовтень 2006 р. вказаний відділ складався з : головного бухгалтера, посаду
якого займала позивачка, заступника головного бухгалтера   (ОСОБА_5 ) та головного спеціаліста (  ОСОБА_4).

Фінансово-економічний
відділ РОД НАСК «Оранта» складався з : начальника відділу ( ОСОБА_3) та
провідного спеціаліста ( ОСОБА_6) .

Вказаний
штатний розпис  в такому ж стані був
затверджений 25.12.2006 р. і  на 2007 р.
та вводився в дію з 1.01.2007 р.

У
відповідності з Рішенням правління НАСК « Орната « від 9.10.2007 р. за № 10, що
надійшло 18.01.2007 р. у дирекцію  « Про
оптимізацію організаційної структури головного офісу та Севастопольської
міської, Рівненської обласної дирекції НАСК «Оранта « та у зв»язку з виробничою
необхідністю, а саме : існування двох відділів, функції яких в процесі роботи
фактично перехрещувалися , співпадали та дублювалися та недоцільністю їх
існування у такому складі, відповідачем в подальшому було прийнято рішення про
ліквідацію одного з відділів шляхом реорганізації.

Вказана
обставина позивачкою не спростована, тому її
посилання на те, що у відповідача не було необхідності скорочувати  посади або один з відділів , оскільки
вказаний лист носив лише рекомендаційний характер,   не заслуговують на увагу, як і її доводи про
те, що реорганізації фактично не відбулося .

Судом
встановлено, що наказом від 18.01.2007 р. № 8 всі посади бухгалтерського
відділу підлягали скороченню та працівники, які їх займали : ОСОБА_1, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 були попереджені про наступне звільнення.   В цей же день наказом за № 09 було внесено
відповідні зміни до штатного розпису апарату РОД НАСК «Оранта» ( а.с. 11, 13).

Так, згідно штатного розпису від 19.03.2007 р.
, затвердженого Головою Правління НАСК «Оранта» ( а.с. 15) , у Рівненській
обласній дирекції НАСК «Оранта» відділ бухгалтерського обліку та звітності
відсутній. Фінансово-економічний відділ складається   з :
начальника відділу, заступника начальника, головного спеціаліста та
спеціаліста.

Посаду
начальника вказаного відділу до жовтня 2006 р. займала  ОСОБА_3, яка з жовтня 2006 р. перебувала у
відпустці по вагітності та пологах та на даний час перебуває  у відпустці по догляду за дитиною по
досягненню нею 3-х років. У зв»язку з цим , наказом від 9.10.2006 р. № 20-О (
а.с. 51 ) на цю посаду тимчасово була переведена ОСОБА_5, яка працювала
заступником головного бухгалтера, тобто, позивачки.

Тоді
ж  на посаду,  яку займала ОСОБА_5 , була переведена ОСОБА_4

Після
розгляду питання щодо оптимізації організаційної структури дирекції  та внесення відповідних змін до штатного
розпису,  який вводився в дію з
19.03.2007 р., начальником фінансово-економічного відділу залишилася ОСОБА_5
постійно ( наказ від 19.03.2007 р. № 6-0), оскільки , як вбачається з пояснень
представника відповідача, ОСОБА_3,
згідно її заяви , з 19.03.2007 р. (наказ № 5-0) була переведена на
посаду спеціаліста фінансово-економічного відділу, однак, до роботи не
приступила, оскільки   продовжувала перебувати
у відпустці по догляду за дитиною. В подальшому, наказом від 10.04.2007 р.  № 9-0 на цю посаду тимчасово прийнята ОСОБА_2

З 19.03. 2007 р.  наказом № 7-0 на посаду заступника начальника
цього відділу була переведена ОСОБА_4, наказом № 8-0 переведено на посаду
головного  спеціаліста - ОСОБА_6

З
наведеного вбачається, що вільних посад , окрім посади заступника начальника
фінансово-економічного відділу, яка вводилася з 19.03.2007 р., не було.

До
затвердження штатного розпису 19.03.2007 р. та ведення нових посад, позивачці
6.02.2007 р. було запропоновано
переведення тимчасово на посаду спеціаліста фінансово-економічного
відділу з 19.03.2007 р. ( а.с. 19), як зазначено в додатку до попередження « на
час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_3»

ОСОБА_4
також 6.02.2007 р.  було запропоновано
переведення з 19.03.2007 р. на посаду заступника начальника
фінансово-економічного відділу , і також зазначено   (а .с. 57 ) « на час  відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_3»,
хоча   остання цю посаду ніколи не займала.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.  42 КЗпП України, при скороченні чисельності
чи штату працівників у зв»язку із змінами в організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці, а у ч. 2 цієї статті  зазначено підстави, які повинні бути
враховані при наданні переваги при рівних умовах праці і кваліфікації.

Згідно
вимог закону ( ст.  49-2 КЗпП України) та
роз»яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.1992 р. № 9, з
наступними змінами, при розгляді
трудових спорів, пов»язаних зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України,
суди зобов»язані з»ясовувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу
роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести
працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі,
організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне
вивільнення.

Таким
чином,  судом встановлено, і це
стверджується матеріалами справи, що  як
позивачка, так і ОСОБА_4, посади яких підлягали скороченню,  18.01.2007 р. були попереджені про наступне
звільнення, 14.03.2007 р. була дана згода профкому на їх звільнення за п. 1 ст.
40 КЗпП України.

Однак,  ОСОБА_4,
яка не має відповідної вищої освіти і кваліфікації ( що ствердив
представник  відповідача в судовому
засіданні)  було запропоновано ще
6.02.2007 р. посаду заступника начальника фінансово-економічного відділу , а з
19.03.2007 р. -  переведено на цю посаду
,  в той час, як позивачці, яка має
відповідну освіту, кваліфікацію та протягом 4-х років займала посаду головного
бухгалтера  Рівненської обласної дирекції
НАСК «Оранта» ( а.с. 58-64)  , вказана
посада не пропонувалася взагалі і питання щодо її або ОСОБА_4 переважного права
на залишення на роботі на вказаній посаді
при їх вивільненні відповідачем взагалі не вирішувалося.

У зв»язку з наведеним, звільнення відповідачем
ОСОБА_1за п. 1 ст. 40 КЗпП України відбулося з порушенням діючого законодавства
, а тому її позов про поновлення на роботі, підлягає до задоволення.

Згідно
ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного
переведення на іншу роботу , працівник повинен бути поновлений на попередній
роботі, органом, який розглядає трудовий спір, який одночасно приймає рішення
про виплату працівникові  середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,  але
не більш як за один рік.

Таким
чином до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає середній
заробіток за час вимушеного прогулу - за 11 місяців та 9 днів, починаючи з
дня  звільнення позивачки і до часу
ухвалення рішення судом .

Згідно
довідок ,наданих відповідачем ( а.с. 7, 8), заробітна плата  позивачки
за листопад та грудень  2006 р.,
тобто, за два повних місяці роботи, які передували звільненню,  становив 1847 грн. 19 коп . та   2 537 грн. 89 коп. відповідно. Таким чином
її  середньомісячний заробіток становить
:   1847,19   +
2537, 89   =  4 385,08 : 2 =    2192 грн.
54 коп. Середньоденний заробіток становить : 4 385, 08 : 41 = 106 грн.
95 коп. Всього за час вимушеного прогулу - за 11 місяців та 9 днів  середній заробіток становить :    2 192 грн. 54 коп. х 11 міс. + 9 днів х 106
грн. 95 коп.= 25 080 грн. 49 коп. ,  за
виключенням суми  отриманої нею вихідної
допомоги - 2 367 грн. 39 коп.  =   22 713 грн. 31 коп. та суми отриманої
позивачкою допомоги по безробіттю у Рівненськму МЦЗ  в сумі 11 306 грн. 23 коп. , тобто, 11 406
грн. 87 коп. , які підлягають до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1

Згідно
вимог ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди  у разі, якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати  нормальних життєвих зв»язків і вимагають від
нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом
встановлено , що   у зв»язку із
порушенням трудових прав позивачки відповідачем ,   їй завдано моральну шкоду,  оскільки у неї на утриманні перебуває 9-річна
дитина, чоловік є безробітним. ЇЇ заробіток
був єдиним джерелом доходу її сім»ї ,
і  незаконне звільнення  призвело до моральних страждань, вимушених
змін у  її житті та вимагало додаткових
зусиль  для його організації.   Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд
приходить до висновку про часткове задоволення вказаних позовних вимог та
визначає розмір моральної шкоди в сумі 1000 грн., який також підлягає до
стягнення з відповідач на користь ОСОБА_1

На
підставі наведеного,   керуючись ст. ст.
303, 307, 309, 313-314, 316, ст.ст.   п.
1 ст. 40, 42,  49-2, 232, 233, 235, 237-1
КЗпП України, - колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
Рівненського міського суду від 22 жовтня 2007 р. - скасувати.

Позов
ОСОБА_1 до  ВАТ НАСК «Оранта» про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та моральної шкоди  в сумі 10 000 грн. -
задовольнити частково.

Поновити
ОСОБА_1 на роботі на посаді головного бухгалтера Рівненської обласної дирекції
НАСК «Оранта» з 19.03.2007 р.

Стягнути
з ВАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 25080 грн. 49 коп.   та
моральну шкоду в сумі 1 000 грн.., в решті позову відмовити.

Рішення
в частині поновлення ОСОБА_1на роботі та стягнення заробітної плати  за один місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути
з ВАТ НАСК «Оранта» судовий збір в доход держави в сумі 259 грн. 30 коп.   та витрати з ІТЗ розгляду цивільних
справ  в сумі 30 грн.

Рішення
набирає законної сили негайно і може бути оскаржено безпосередньо до  Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня його  проголошення.

Головуючий

Судді

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у
х в а л и л а :

Апеляційну скаргу

Рішення

Головуючий

Судді