Справа
№ 2-176/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
квітня 2008 року  Южноукраїнський міський
суд Миколаївської області

у складі: головуючого - БОБРОВСЬКОГО І.М.

при секретарі                   ПЕТРЕНКО О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні   в залі суду в місті
Южноукраїнську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТВТ “Южноукраїнський
домобудівний комбінат”  про стягнення  заробітної плати, середнього заробітку за час
затримки розрахунку, виплати за вислуги років, відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до АТ “Южноукраїнський домобудівний комбінат”  про стягнення
заробітної плати в сумі 6094 гривні 93 копійок, за час затримки
розрахунку з 15 лютого 2007 року по 15 січня 2008 року  середній заробіток в сумі 11969 гривень 55
копійок, виплати за вислугу років в сумі 1887 гривень 50 копійок, моральної
шкоди в сумі 1600 гривень. Мотивує свої вимоги тим, що при його звільнені
відповідач залишився  винен 6094 гривні
93 копійки  заробітної плати. Крім того
не виплатив за вислугу років.

В
судовому засіданні  позивач підтримав
позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість з заробітної
плати в сумі 6094 гривні 93 копійок, за час затримки розрахунку з 15 лютого
2007 року по 15 січня 2008 року  середній
заробіток в сумі 11969 гривень 55 копійок, виплати за вислугу років в сумі 1887
гривень 50 копійок, моральну шкоду в сумі 1600 гривень   Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав
частково. Визнає за позивачем право на стягнення заборгованості по заробітній
платі в сумі 6094 гривні 93 копійок. Заперечує проти відшкодування моральної
шкоди та стягнення компенсації за час затримки розрахунку. Вважає, що
підприємство знаходиться в стані банкрутства, тому немає підстав для
відшкодування моральної шкоди і стягнення компенсації за час затримки
розрахунку. Крім того вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення за
вислугу років оскільки згідно до умов колективного трудового договору виплати
за вислугу років здійснюються лише за умови наявності коштів у підприємства.

Вислухавши
сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що  позов підлягає частковому   задоволенню.

Згідно
представлених документів позивач дійсно працював у відповідача з 26 квітня 1989
року до 14 лютого 2007 року.

Сума
заборгованості підприємства перед працівником підтверджується довідкою
відповідача, а також поясненнями сторін.

Згідно
ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Таким чином стягненню
з відповідача на користь позивача належить 6094 гривні 93 копійок заборгованості по
заробітній платі.

На підставі
ст. 117 КЗпП України підлягають задоволенню також
вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 14
лютого 2007 року по 15 січня 2008 року  в
сумі 11969 гривень 55 копійок.

Заперечення
відповідача
в тій частині, що розрахунок з відповідачем при звільненні не проведено в з'вязку з тим, що підприємство знаходиться в стані банкрутства, не можуть бути
підставою для відмови  в
позові. Відповідно до п. 6 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його
банкрутом» дія мораторию на задоволення вимог кредиторов, не поширюється на
виплату заробітної плати.

За ст. 237-1 КЗпП
позивач має право на відшкодування власником або уповноваженим ним органом
моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих з'вязків і вимагають від
нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Сторони
погодились с тим,  що відповідач не
провів розрахунок при звільненні позивача, тому судом встановлено, що  законні права ОСОБА_1. порушені відповідачем.

Вирішуючи питання
про відшкодування моральної шкоди суд враховує, обставини заподіяння такої
шкоди, ступінь вини підприємства і вважає, що часткове задоволення позову є достатнім
засобом відшкодування моральної шкоди.

Вимоги позивача про стягнення неотриманих сум за вислугу років задоволенню не підлягають в
зв'язку з тим, що п. 2 Додатку № 7 до колективного договору Положення «Про
виплату одноразової винагороди за вис лугів років працівникам АТВТ
«Южноукраїнський домобудівний комбінат», передбачено виплату винагороди при
наявності коштів на підприємстві.

Відповідачем надані докази неможливості
виплати винагороди за вислугу років.

Згідно до ст. 88
ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави полягають судові витрати
у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
судової справи.

Таким чином
стягненню з відповідача на користь позивача належить  6094 гривні 93 копійки заробітної плати та
11969 гривень 55 копійок середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні. Разом 18066 гривні 48 копійок.

Керуючись ст.ст.  10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1  до АТВТ “Южноукраїнський
домобудівний комбінат”  про
стягнення  заробітної плати задовольнити
частково.

Стягнути з  Акціонерного
товариства відкритого типу “Южноукраїнський домобудівний комбінат” на
користь  ОСОБА_1 18066 (вісімнадцять тисяч шістдесят шість) гривень 48 копійок.

Стягнути з АТВТ “Южноукраїнський домобудівний комбінат”  на користь держави
181 гривню судового збору.

Стягнути
з АТ “Южноукраїнський домобудівний комбінат” 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана до Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Апеляції в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області, подаються в Южноукраїнський міський суд протягом двадцяти днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
І.М.
Бобровський