Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 червня 2008
року                                                            м. Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області у складі:

головуючої
судді                                                      Лизенко
І.В.,

при
секретарі судового засідання                           Паршиковій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Лисичанського комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №4» ОСОБА_8, Лисичанського
комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №4» про визнання
наказів незаконними, до Лисичанського комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №4» про визнання наказів незаконними,
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
-

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом до начальника ЛКП «ЖЕК №4» ОСОБА_8 про визнання
наказів нечинними, посилаючись на те, що працює водієм ЛКП ЖЕК №4, відповідачем
наказом №80 від 05.03.2008 року на нього покладено обов'язок виконати роботи з
ревізії саленблоків закріпленого за ним автотранспорту; наказом №59 від
07.03.2008 року на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за
порушення вимог по охороні праці при виконанні робіт по ревізії саленблоків. Вважає дані накази незаконними, тому
просив суд визнати зазначені накази нечинними.

Ухвалою
Лисичанського міського суду від 02.04.2008 року до участі у даній справі
залучений ЛКП «ЖЕК №4» у якості співвідповідача.

Позивач
звернувся до суду з позовом до ЛКП «ЖЕК №4» про визнання нечинними наказів,
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, посилаючись на те, що працював водієм ЛКП ЖЕК №4 з 25.12.2006 року,
наказом №6 від 13.03.2008 року його звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40
КЗпП України за невиконання наказу №32 від 23.01.2008р. «Про персональну
відповідальність за автотранспорт підприємства» та грубе порушення «Правил
трудового розпорядку» з зазначенням, що до нього раніше застосовувались заходи
дисциплінарного впливу. Наказом №45 від 28.02.2008 року на нього накладено
дисциплінарне стягнення у вигляді догани за несвоєчасну здачу дорожнього листа
за 26.02.2008 року. Вважає наказ незаконним, оскільки на підприємстві відсутній
наказ або розпорядження, що встановлювали б порядок видачі та обліку, заповнення
дорожніх листів; він жодного разу не отримував дорожній лист для його
заповнення від майстра поточного ремонтуОСОБА_2., який є відповідальною особою.
Дорожні листи заповнює самостійно та на свій розсуд, тому вважає притягнення
його до дисциплінарної відповідальності безпідставним. Наказом №59 від
07.03.2008 року на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за
порушення вимог по охороні праці при виконанні робіт по ревізії саленблоків, до
яких був зобов'язаний наказом №80 від 05.03.2008 року. Вважає накази №59 від
07.03.2008 року та №80 від 05.03.2008 року незаконними, оскільки роботи з
ревізії саленблоків передбачають наявність відповідного підйомного
устаткування, демонтаж заднього вузлу ресори, самого саленблоку, запресовку
саленблоку за допомогою спеціального обладнання, що не обумовлено його трудовим
договором та не відповідає вимогам техніки безпеки, так як на підприємстві
відсутні необхідні пристрої, про що повідомив доповідними керівництво
підприємства. Просив суд визнати нечинним наказ про притягнення до
дисциплінарної відповідальності від 06.03.2008 року, визнати нечинним наказ №45
від 28.02.2008 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності,
скасувати наказ від 13.03.2008 року про звільнення, як виданий без належних підстав,
визнати звільнення незаконним та поновити його на роботі, стягнути
середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою
Лисичанського міського суду від 11.04.2008 року позовну заяву ОСОБА_1

до начальника ЛКП «ЖЕК №4» ОСОБА_8, ЛКП «ЖЕК №4» про
визнання нечинними наказів та позовну заяву ОСОБА_1 до ЛКП «ЖЕК №4» про
визнання нечинними наказів, визнання звільнення незаконним, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу об'єднано у
одне провадження, присвоївши справі №2-971.

У
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, підтвердив викладене у
позові, доповнивши, що при прийнятті на роботу був ознайомлений з посадовою
інструкцією та інструкцією про охорону праці. 23.01.2008 року був ознайомлений
з наказом №32 про персональну відповідальність за автотранспорт підприємства,
йому було відомо, що дорожні листи необхідно щоденно здавати майстру ОСОБА_2
Здав ОСОБА_2 дорожній лист за 26.02.2008 року, але куди він його подів -
невідомо. З наказом про закріплення за ним автомобілю ГАЗель ознайомився
05.03.2008 року о 7-00 годині. За актом прийому-передачі автомобіль не приймав.
05.03.2008 року механік зазначив, що автомобіль несправний, в тому числі,
необхідна заміна саленблоку задніх ресор. Він не має освіти з ремонту
автотранспорту, тому вважає, що ревізія саленблоків не охоплюється його
трудовим договором. На підприємстві відсутній домкрат та спеціальні засоби для
підйому автомобіля. Керівник підприємства зобов'язаний забезпечити нормальні
умови праці та нормальний за технічним станом транспортний засіб. На його
доповідні з приводу ревізії саленблоків начальник ЖЕКу не відреагував, тому він
був вимушений на виконання наказу №80 від 05.03.2008 року приступити до ревізії
саленблоків. 06.03.2008 року о 4-00 годині поставив домкрат під автомобіль, під
передні та задні колеса підклав цеглини, однак ніякі роботи не виконував,
автомобіль не піднімав. Зробив це для того, щоб показати керівництву
неможливість проведення ревізії саленблоків, не порушуючи техніку безпеки. О
7-00 годині запросив інженера з техніки безпеки та попросив скласти припис.
Ніякі роботи, зазначені у приписі, не виконував. Уточнивши та звівши позовні
вимоги у одній заяві, просив суд на підставі обставин, викладених у попередніх
позовах, визнати незаконним наказ про притягнення його до дисциплінарної
відповідальності №59 від 07.03.2008 року; визнати незаконним наказ про
притягнення його до дисциплінарної відповідальності №45 від 28.02.2008 року;
визнати незаконним наказ №80 від 05.03.2008 року в частині спонукання його до
виконання робіт з ревізії саленблоків; визнати наказ №6 від 13.03.2008 року про
його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України незаконним без належних на те
підстав; поновити його на роботі та зобов'язати ЛКП «ЖЕК №4» виплатити йому
середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу; допустити негайне
виконання судового рішення.

У
подальшому позивач у судове засідання не з'явився, у письмовій заяві просив суд
розглянути справу за його відсутності.

Представник
позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що
керівництво підприємства не забезпечило позивача засобами для виконання ревізії
саленблоків. За наявності наказу №80 від 05.03.2008р. позивач зобов'язаний був
виконувати ці роботи, тому знайшов не пристосовані для підйому автомобіля
засоби, однак автомобіль не піднімав. Усвідомлюючи, що подальше виконання робіт
буде порушенням техніки безпеки, сам запросив інженера з техніки безпеки, щоб
запобігти такому порушенню. Позивачем не було порушено техніку безпеки, бо ніякі
роботи він не виконував. Позивач не отримував 26.02.2008 року від
майстраОСОБА_2. дорожній лист, тому і не повинен був його здавати. Позовні
вимоги, уточнені у заяві, поданій суду 11.06.2008 року, є остаточними та
такими, що повністю змінюють позовні вимоги, заявлені раніше. Просив суд брати
до уваги заявлені раніше позовні вимоги лише у частині обґрунтування позову.

Відповідач
ОСОБА_8 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що виконує обов'язки
начальника ЛКП «ЖЕК №4» з 22.01.2008 року. 26 лютого 2008 року позивач порушив
пункт 5 наказу від 23.01.2008 року №32, так як несвоєчасно здав дорожній лист,
повернувшись на територію підприємства близько 10-00 години. За дане порушення
позивачу наказом від 28.02.2008 року оголошено догану. Наказом №51 від
04.03.2008 року позивач переміщений на автомобіль ГАЗель у зв'язку з
відсутністю водія даного автомобілю. Після перевірки ГАЗелі механіком ПП
«ОСОБА_3» 05 березня 2008 року видано наказ №80 про зобов'язання позивача
здійснити ревізію саленблоків задніх ресор. 06 березня 2008 року позивач
прийшов на роботу о 4-00 годині, чим порушив Правила внутрішнього трудового
розпорядку, так як початок роботи о 7-00 годині, а дозволу головного інженера
та майстра на проведення робіт у неробочий час не було. О 7-00 годині виявили,
що ГАЗель піднята домкратом, підкладено цеглини та колоду. Інженером з техніки
безпеки відразу винесено припис про заборону даних робіт. Станом на 06.03.2008
року у ЖЕКу не було спеціальних засобів для підйому автотранспорту, немає
оглядової ями чи естакади. Однак між ЛКП «ЖЕК №4» та ПП «ОСОБА_3» укладено
договір, за яким можна було скористатися їх оглядовою ямою. Вважає, що роботи з
ревізії саленблоків не потребують підняття автомобілю. Однак, якщо позивачу
була потрібна оглядова яма, міг повідомити про це його як начальника, і це
питання було б вирішено. Не відповів на доповідну позивача від 05.03.2008 року,
оскільки у ній висувалися вимоги, що не охоплювались наказом №80. При піднятті
автомобілю за допомогою непристосованих засобів позивачем, крім інструкції з
техніки безпеки, порушено п. 2.3.3 посадової інструкції водія. 07 березня 2008
року позивача наказом притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оголошено
догану за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, що виразилося у
порушенні графіка робочого часу, та за грубе порушення техніки безпеки,
інструкції по охороні праці, посадової інструкції водія, що виразилося у
застосуванні сторонніх непристосованих предметів при піднятті автомобілю.
Внаслідок вчинення позивачем зазначених порушень, було прийнято рішення про
його звільнення, тому направлено до профкому подання про надання згоди на
звільнення позивача за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Профком дав згоду на
звільнення. Позивач був звільнений наказом від 13.03.2008 року за порушення
наказу №32 від 23.01.2008 року, що виразилось у несвоєчасній здачі дорожнього
листа за 26.02.2008 року; за порушення техніки безпеки, Правил внутрішнього
трудового розпорядку, посадової інструкції водія, що виразилось у виході на
роботу о 4-00 годині та застосуванні непристосованих засобів. Після оголошення
доган позивач іншого проступку не вчиняв.

Представник
відповідача ЛКП «ЖЕК №4» у судовому засіданні позов не визнав, підтримав
пояснення відповідача ОСОБА_8, доповнивши, що позивачем було допущено два
проступки, за які йому оголошено догани, тому зі згоди профкому його було
звільнено.

Спеціаліст
ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що причиною несправності саленблоку може
бути зношеність матеріалу, з якого він виготовлений; зношеність ресори, на якій
він встановлений; неякісність саленблоку; неправильна установка саленблоку, в
тому числі, недостатньо затянуті гайки, якими він приєднується. Саленблок
ремонту не підлягає. У разі його несправності, проводиться заміна. Ревізія - це
визначення стану деталі. Для ревізії саленблоку проводиться його огляд з
оглядової ями або, піднявши автомобіль домкратом. Демонтувати саленблок для
ревізії не потрібно.

Судом
досліджені наступні докази:

показання
свідка ОСОБА_5., яка у судовому засіданні пояснила, що працює головним
інженером ЛКП «ЖЕК №4». 06.03.2008 року о 6-30 годині прийшла на роботу та
виявила, що у гаражі одне заднє колесо автомобілю ГАЗель підняте, встановлено
домкрат на край силікатної цеглини, підкладено колоду та цеглини. Зі слів
диспетчера їй стало відомо, що позивач прийшов на роботу о 4-00 годині та почав
ремонт ГАЗелі. Вона повідомила позивача, що він порушує техніку безпеки та
повинен усунути виконане. Повідомила інженера з техніки безпеки, яка винесла
припис про заборону даних робіт;

показання
свідка ОСОБА_6., яка у судовому засіданні пояснила, що працює інженером з
техніки безпеки ЛКП «ЖЕК №4». 06.03.2008 року о 7-00 годині прийшла на роботу,
позивач запросив її до гаражу, щоб вона подивилася, як в таких умовах можна
працювати. У гаражі вона виявила, що автомобіль (заднє колесо) піднятий
домкратом, який встановлено на цеглину. Підкладені цеглини та колода. Вона
заборонила позивачу працювати у таких умовах приписом;

показання
свідкаОСОБА_2., який у судовому засіданні пояснив, що працює майстром поточного
ремонту ЛКП «ЖЕК №4», відповідальний за автотранспорт підприємства, видачу та
здачу дорожніх листів, у його підпорядкуванні знаходяться водії. 06.03.2008
року о 7-00 годині він прийшов на роботу, позивач покликав його та інженера з техніки
безпеки та показав частково піднятий домкратом автомобіль, спитавши, що йому
далі робити в таких умовах. Поряд з автомобілем знаходились цеглини та колода.
ОСОБА_6. приписом заборонила позивачу подальші роботи. Не давав розпорядження
позивачу виходити на роботу о 4-00 годині. У ПП «ОСОБА_3» є оглядова яма, однак
за договором ПП «ОСОБА_3» надає послуги лише з передрейсового медичного огляду
водіїв та технічного огляду транспортних засобів. Про можливість використання
їх оглядової ями керівництво не повідомляло. Раніше ніколи не користувались
оглядовою ямою ПП «ОСОБА_3». До видання наказу №32 від 23.01.2008 року дорожні
листи водії брали у головного бухгалтера та здавали йому або у той же день, або
через кілька днів. На виробничій нараді 27.02.2008 року написав пояснювальну
записку про те, що позивач не здав йому дорожній лист за 26.02.2008 року. Після
виробничої наради при з'ясуванні цього питання з позивачем, о 15-00 годині
дорожній лист виявив на столі у диспетчерській кімнаті, де в основному перебував.
26.02.2008 року протягом дня та 27.02.2008 року до 15-00 години не бачив листа
на столі, але сказати, що лист був відсутній не може, бо на столі є інші
папери. Йому позивач 26.02.2008 року дорожній лист не здавав.

письмові
докази: копія наказу №80 від 05.03.2008р., копія дорожнього листа від
05.03.2008р., копія доповідної позивача від 05.03.2008р., копія доповідної
позивача від 05.03.2008р., копія наказу №45 від 28.02.2008р., копія доповідної
головного інженера від 21.01.2008р., копія пояснювальноїОСОБА_2. від
31.01.2008р., копія пояснювальної ОСОБА_1 від 28.02.2008р., копія наказу №6 від
13.03.2008р., копія наказу №32 від 23.01.2008р., копія наказу №96 від
25.12.2006р., копія статуту відповідача, копія робочої інструкції для водія,
копія доповідноїОСОБА_2. від 27.02.2008р., копія наказу №59 від 07.03.2008р.,
копія службової ОСОБА_7. від 06.03.2008р., копія доповідної ОСОБА_6. від
06.03.2008р., копія акту від 07.03.2008р., довідка про доходи позивача, виписка
з протоколу №3 засідання членів профспілкової організації ЛКП «ЖЕК №4» від
12.01.2005р., копія подання від 12.03.2008р., виписка з протоколу №6 засідання
профспілкового комітету від 13.03.2008р., доповідна позивача від 06.03.2008р.,
копія трудової книжки позивача, копія дорожнього листа від 26.02.2008р., копія
Правил внутрішнього трудового розпорядку, копія договору про надання послуг від
31.12.2007р.

Суд,
вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, показання свідків,
дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Судом
встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач
був прийнятий на роботу водієм Лисичанського комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №4» 25 грудня 2006 року, що підтверджується
наказом №96 від 25.12.2006 року (т.1 а.с.20), копією трудової книжки (т.1
а.с.84-85).

Наказом
№45 від 28.02.2008 року (т.1 а.с.8) на позивача накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді догани за невиконання наказу №32 від 23.01.2008 року по ЛКП
ЖЕК №4 «Про персональну відповідальність за автотранспорт підприємства», за
порушення трудової дисципліни, що виразилось у несвоєчасній здачі дорожніх
листів за 26.02.2008 року.

Пунктом
2 наказу №80 від 05.03.2008 року (т.1 а.с.4) на підставі висновку механіка ПП
«ОСОБА_3» за результатами технічного огляду автомобілю ГАЗель 002-19 АР
наказано водію ОСОБА_1. виконати роботи з ревізії саленблоків на задніх
ресорах.

Наказом
№59 від 07.03.2008 року (т.1 а.с.38) на позивача накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді догани за грубе порушення Правил внутрішнього трудового
розпорядку, що виразилось в порушенні графіка роботи, та грубе порушення Закону
«Про охорону праці» і інструкції по охороні праці водія, робочої інструкції для
водія, що виразилось у використанні у якості підставки під автомобіль
випадкових предметів (цегли та колоди).

Наказом
№6 від 13.03.2008 року (т.1 а.с.12) позивача звільнено за систематичне
невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим
договором або Правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника
раніше застосовувались заходи дисциплінарного або громадського стягнення, п. 3
ст. 40 КЗпП України. Підставою звільнення зазначено невиконання позивачем
наказу №32 від 23.01.2008 року по ЛКП ЖЕК №4 «Про персональну відповідальність
за автотранспорт підприємства»; грубе порушення «Правил внутрішнього трудового
розпорядку», що виразилось у порушенні графіка роботи, і грубе порушення Закону
«Про охорону праці», інструкції по охороні праці водія, робочої інструкції
водія, раніше притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Задовольняючи
позов частково, суд виходить з наступного.

Відповідно
до ст. 40 п.3 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником
без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або
правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно
до ч.1 ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні
стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу
(обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне
стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо
за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не
рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не
може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування
дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати
від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду,
обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення
оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під
розписку.

Дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення, накладене на позивача наказом від 13.03.2008 року №6, застосовано
правомочним органом, наказ повідомлено позивачу під розписку, що
підтверджується підписом позивача на наказі (т.1 а.с.51).

Однак,
суд вважає звільнення позивача незаконним, оскільки ввідповідачем
допущено грубе порушення норм трудового законодавства, а саме:  вимог ст. 149 КЗпП України, згідно якої за кожне порушення трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. З оскаржених позивачем наказів
та з пояснень відповідача ОСОБА_8. вбачається, що фактично на позивача за
обидва порушення накладено стягнення у вигляді доган та, згодом, у вигляді
звільнення, що є недопустимим.

Окрім
того, відповідно до ч.1 ст. 140, ст. 141 КЗпП України трудова дисципліна на
підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних
організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи,
свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням
за сумлінну працю. Власник або уповноважений ним орган повинен правильно
організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності
праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати
законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і
запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Відповідачем
ЛКП «ЖЕК №4» не було створено умов для виконання позивачем робіт з ревізії
саленблоків задніх ресор автомобілю ГАЗель, оскільки на підприємстві відсутні
відповідні технічні засоби (оглядова яма, естакада чи засоби, спеціально
призначені для підняття автомобілю), а тому наказ №80 від 05.03.2008 року, який
покладав на позивача обов'язок виконувати такі роботи за відсутності необхідних
умов, та наказ №59 від 07.03.2008 року, яким позивачу оголошено догану за
використання непристосованих випадкових предметів, суд вважає незаконними.

Пояснення
відповідача ОСОБА_8. про те, що для ревізії саленблоків автомобіль підіймати не
було потреби, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються усною
консультацією спеціаліста ОСОБА_4

Пояснення
відповідача ОСОБА_8. про те, що у разі потреби підняти автомобіль, позивач міг
поставити питання про використання оглядової ями ПП «ОСОБА_3» згідно договору
про надання послуг, суд не бере до уваги, оскільки з договору про надання
послуг від 31.12.2007 року (т.1 а.с.95) та з пояснень ОСОБА_8. вбачається, що
основним предметом договору є надання послуг по передрейсовому технічному
огляду транспортних засобів, медичного огляду водіїв і інструктажів з питань
безпеки дорожнього руху, які оплачені відповідачем. Інші, передбачені договором
послуги, надаються за додаткову плату. Про необхідність спеціального
устаткування для виконання робіт з ревізії саленблоків позивач повідомляв
відповідача доповідною від 05.03.2008 року (т.1 а.с.6), яка залишилась без
заходів реагування. Окрім того, за показаннями свідкаОСОБА_2. випадків
використання оглядової ями ПП «ОСОБА_3» не було.

Окрім
того, позивач не приступав до робіт з ревізії саленблоків після підняття
автомобілю з використанням непристосованих предметів, що підтверджується
показаннями свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6.,ОСОБА_2.

Згідно
Правил внутрішнього трудового розпорядку відповідача (т.1 а.с.87-91) вони мають
метою сприяти зросту продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню
ефективності суспільного виробництва та підйому на цій основі матеріального та
культурного рівня життя трудящих, укріпленню трудової дисципліни, тому вихід
позивача на роботу о 4-00 годині 06 березня 2008 року, тобто поза графіком
робочого часу, суд не розцінює як порушення Правил внутрішнього трудового
розпорядку, що тягне накладення дисциплінарного стягнення, оскільки позивач
діяв з метою виконання покладеного на нього наказом №80 від 05.03.2008р.
обов'язку.

Разом
з тим, суд вважає неналежним відповідачем ОСОБА_8., визначеним позивачем за
позовними вимогами про визнання незаконними наказу №80 від 05.03.2008 року та
наказу №59 від 07.03.2008 року, оскільки згідно наказу про прийняття на роботу
від 25.12.2006 року позивач перебував у трудових стосунках з ЛКП «ЖЕК №4», від
імені якого при виданні оскаржуваних наказів діяв ОСОБА_8 А тому належним
відповідачем за даними позовними вимогами є ЛКП «ЖЕК №4», який був залучений
судом у якості співвідповідача.

Таким
чином, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог до ЛКП «ЖЕК №4»
про визнання незаконним наказу №80 від 05.03.2008 року про спонукання позивача
до виконання робіт з ревізії саленблоків, визнання незаконним наказу №59 від
07.03.2008 року про накладення дисциплінарного стягнення, визнання незаконним
наказу №6 від 13.03.2008 року про звільнення позивача, про поновлення позивача
на роботі.

Позовні
вимоги про визнання незаконним наказу №45 від 28.02.2008 року про накладення на
позивача дисциплінарного стягнення суд вважає необгрунтованими з наступних
підстав.

Дисциплінарне стягнення, накладене на позивача
даним наказом, застосовано правомочним органом, в межах передбаченого законом
строку, наказ повідомлено позивачу під розписку, що підтверджується його
підписом на наказі (т.1 а.с.35). Письмові пояснення від позивача відібрані (т.1
а.с.37). Наказом №32 від 23.01.2008 року (т.1 а.с.19), з яким під підпис
ознайомлено позивача, призначено відповідальним за, зокрема, видачу і облік дорожніх
листів майстра поточного ремонтуОСОБА_2.; зобов'язано позивача здачу дорожніх
листів здійснювати щоденно. Окрім того, позивач зобов'язаний щоденно по
закінченню роботи здати дорожній лист згідно п. 2.28 робочої інструкції для
водіїв (т.1 а.с.28-34), з якою позивач також ознайомлений під підпис. Позивачем
в порушення даних локальних актів не здано 26 лютого 2008 року дорожній лист за
26.02.2008 року, хоча він закінчив роботу з транспортним засобом до закінчення
робочого дня, що підтверджується доповідноюОСОБА_2. (т.1 а.с.36), показаннями
свідкаОСОБА_2.

Пояснення позивача
у судовому засіданні про те, що здав листОСОБА_2, але той невідомо куди його
подів, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються пояснювальною
запискою самого позивача від 28.02.2008 року (т.1 а.с.37), у якій він зазначив,
що поклав лист на стіл у диспетчерській; та показаннями свідкаОСОБА_2., який
пояснив, що йому позивач дорожній лист не здавав.

Пояснення позивача
та представника позивача про те, що позивач не отримував під підпис від ОСОБА_2
дорожній лист, а тому і не повинен був його здавати, суд не бере до уваги,
оскільки сторонами не заперечується, що позивач мав дорожній лист 26 лютого
2008 року, а згідно вищезазначених локальних актів зобов'язаний був здати його
відповідальному за це ОСОБА_2

Таким
чином, у діях позивача наявне порушення трудової дисципліни, невиконання наказу
№32 від 23.01.2008 року, що виразилося у несвоєчасній здачі дорожнього листа за
26.02.2008 року. Дисциплінарне стягнення накладено відповідно до вимог
трудового законодавства.

Оскільки
суд дійшов висновку про незаконність звільнення позивача з наведених вище
підстав, то згідно ст. 235 ч.1 КЗпП України у разі звільнення без законної
підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі, органом, який
розглядає трудовий спір.

Відповідно
до ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні
рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, але не більш як за один рік.

З
відповідача слід стягнути на користь позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 14 березня 2008 року по 11 червня 2008 року включно, що
складає 61 робочий день при п'ятиденному робочому тижні восьмигодинному робочому
дні з розрахунку середньоденної заробітної плати позивача 41,62 грн. відповідно
до довідки про середню заробітну плату за останні повні два місяці роботи (т.1
а.с.50), та складає 41,62 грн. х 61 робочий день = 2538 грн. 82 коп.

На
підставі ст. 237 КЗпП України з особи, винної у незаконному звільненні
позивача, начальника ЛКП «ЖЕК №4» ОСОБА_8 на користь відповідача підлягає
стягненню шкода, завдана ЛКП «ЖЕК №4», у розмірі відшкодування позивачу
середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 2538,82 грн.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог про
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача ЛКП «ЖЕК №4» підлягає стягненню
на користь держави судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 30 грн.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в
частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, ст. ст. 40 п.3,
147-1-149, 232, 235 КЗпП України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1 до начальника Лисичанського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна
контора №4» ОСОБА_8, Лисичанського комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №4» про визнання наказів незаконними, до
Лисичанського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №4» про
визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати
пункт 2 наказу начальника Лисичанського комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №4» від 05 березня 2008 року №80 незаконним.

Визнати
наказ начальника Лисичанського комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №4» від 07 березня 2008 року № 59 незаконним.

Визнати
наказ начальника Лисичанського комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №4» від 13 березня 2008 року №6 незаконним.

Поновити
ОСОБА_1 на роботі на посаді водія Лисичанського комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №4» з 14 березня 2008 року.

Стягнути
з Лисичанського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №4»
на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14
березня 2008 року по 11 червня 2008 року включно у сумі 2538 (дві тисячі
п'ятсот тридцять вісім) гривень 82 копійки.

Стягнути
з ОСОБА_8 на користь Лисичанського комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №4» на відшкодування шкоди 2538 (дві тисячі
п'ятсот тридцять вісім) гривень 82 копійки.

Стягнути
з Лисичанського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №4»
на користь держави судовий збір у сумі 51 (п'ятдесят одна) гривня та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 30
(тридцять) гривень.

Допустити
негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської
області шляхом подання до Лисичанського міського суду заяви про апеляційне
оскарження протягом 10-ти днів з дня його проголошення або подання апеляційної
скарги у той самий строк. Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду
Луганської області.

Суддя: