РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  2-152-1/08

05 червня 2008 року Печерський
районний суд в складі :

Судді : Вовк С.В.

при секретарі : Горовій Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Печерської районної в м. Києві державної адміністрації
про визнання недійсним правочину, розпорядження та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У
листопаді 2007 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом до
відповідача, в якому в останній редакції просить визнати недійсним правочин
щодо створення ОСОБА_1. та ОСОБА_2. спільної часткової власності шляхом
об'єднання квартир АДРЕСА_1 в м. Києві в одну спільну квартиру, оскільки ним не
були створені передбачені законом юридичні наслідки; визнати недійсним розпорядження
№611 від 26.05.2004 року Печерської РДА в м. Києві про затвердження акту
комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту від
18.03.2004 року - перепланованих квартир АДРЕСА_1 з об'єднання їх у 4-кімнатну
та присвоєнням єдиного НОМЕР_1, житловою площею 97,5 кв.м. загальною площею
135,9 кв.м.;  зобов'язати ОСОБА_2 не
порушувати право власності позивача на належну йому кв.АДРЕСА_1 в м. Києві та
не чинити перешкоди позивачу у здійсненні власними силами та коштами
переобладнання об'єднаної шляхом перепланування 4-х кімнатної квартири з
належних позивачу та відповідачці квартир АДРЕСА_1 в м. Києві, відповідно до
первинних технічних паспортів та поверхових планів зазначених квартир у БТІ м.
Києва, що існували до перепланування об'єднаної квартири на підставі оформленої
проектної документації.

Позов
мотивований тим, що власник 3-кімнатної квартири загальною площею 79,6 кв.м.
житловою - 55.6 кв.м.АДРЕСА_1 в м.Києві ОСОБА_1. позивач по справі, та власник
2-кімнатної квартири НОМЕР_2 у цьому ж будинку загальною площею 51.1   кв.м., житловою - 29,7 кв.м. ОСОБА_2, маючи
намір на створення спільної часткової власності на житло звернулися у 1998 р.
до Печерської районної державної адміністрації з заявами про пере­обладнання
вищезазначених квартир з влаштуванням нового входу розширенням балкону та
частини загального коридору будинку.

На
підставі розпорядження № 402 від 06.04.1998 р Печерської районної державної
адміністрації в м.Києві був наданий дозвіл ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на їх
переобладнання у одну 4-кімнатну квартиру з влаштуванням окремого входу,
розширення балкону кв. 36 та використання частини загального коридору будинку
площею 2,7 кв.м. за умови укладення договору оренди з
комунальним підприємством району та корис­туванням ним на підставі орендних
відносин разом з загальною площею кв. № 36.

Відповідно
до робочого проекту переобладнання квартир, розробленого «Укрпроектбуд» м.
Києва, були виконані будівельно-монтажні роботи щодо
перепланувань ква­ртир.

Актом
районної комісії про обстеження перепланованих та об'єднаних квартир АДРЕСА_1
були виявлені суттєві   відхилення від
узгодженого в встановленому законом порядку проекту перепланування щодо
об'єднання вищевказаних квартир AT «Укрпроектбуд», а саме :

- на місці колишньої кухні кв. НОМЕР_2 було запроектовано комору, фактично влаштовано санвузол,
демонтовані газові прилади без погодження відповідних служб «Київгаз»;

-  в приміщеннях діючої кухні та санвузлів виконаний
електропідігрів підлоги без відповідного розділу проекту на електропостачання;

- внесені
зміни до внутрішньої системи водопостачання
та каналізації квартири без відповідного розділу проекту ;

- площа 2,7 кв.м. частини загального коридору будинку   за умовами проеекту ввійшла до площі
житлової кімнати кв.НОМЕР_1 і може використовувавтись лише на умовах оренди.

Висновками
зазначеного обстеження квартир власникам квартир ОСОБА_1. та ОСОБА_2 було
запропоновано усунути виявлені порушення.

Проте
вимоги районної комісії по прийняттю у експлуатацію закінчених будівництвом
(реконструкцією, переобладнанням) об'єктів нерухомості не були виконані.

В цей же
день 18.03.04 р був оформлений акт цієї ж комісії, рішення якої було вже
позитивним щодо об'єднання квартир НОМЕР_1та НОМЕР_2 у одну квартиру під
НОМЕР_1.

Зазначений
акт був затверджений оскаржуваним розпорядженням № 611 Печер­ської РДА від 26.05.04 р

При
цьому   вимога   Розпорядження Печерської РДА від 26.05.04 р
№ 611,а саме : про видачу Головним управлінням житлового забезпечення м. Києва
власникам свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості   взагалі не була реалізована та виконана,
оскільки правовстановлюючі   документи
позивачем та відповідачем для цього не надавались і їх заміна на спільне свідоцтво
не відбулася.

Бюро
технічної інвентаризації на підставі розпорядження РДА зареєструвала об'єкт
нерухомості загальною площею 135,9 кв.м., жилою 97,5 кв.м. та виготовила новий
поповерховий план об'єднаної квартири і одночасно зазначила, що «дозвіл на
об'єднання квартир № 36 та 37 і приєднання коридору 2,7 кв.м. з місць загального
користування до житлової кімнати 22.7 кв.м. в БТІ не подано. Квартира в
експлуатацію не прийнята. Правовстановлюючі документи не замінені.»

Таким
чином, зазначає, що штучне створення об'єднання зазначених квартир їх
власниками при наявності відхилень від проекту перебудови та незаконного
затвердження Печерською РДА акту районної комісії про прийняття квартир у
експлуатацію - фактично призвели до немо­жливості належного
користування квартирами їх власниками.

Також
вказує, що внаслідок протиріч з відповідачкою щодо умов подальшого користування
переоб­ладнаною квартирою   він   не дійшов з нею   до взаємної згоди про укладання правочину
про створення спільного майна на базі об'єднання квартир, який повинен був
посвідчений в нотаріальному порядку.

Тому правочин сторін щодо створення сумісної часткової
власності на житло не був реалізований в встановленому законом порядку, не
створив юридичних наслідків, а тому повинен бути визнаний недійсним.

При цьому зазначає, що виходячи з цього розпорядження № 611 від 26.06.04 р Печерської РДА також слід вважати нечинним, оскільки на
його підставі    не відбулася реєстрація
права сумісної власності як у Головному управління житлового забезпечення м.
Києва шляхом видачі свідоцтва на об'єкт нерухомого майна, так і БТІ.

Відповідні
заяви про це позивач та відповідач у зазначене управління також не надавали .

Також
зазначає, що суттєві порушення та не врахування істотних недоліків при
виконанні будівельно-монтажних робіт при переплануванні квартир   призвели до втрати таких властивостей і
якостей перепланованої квартири, які призвели до неможливості її подальшого
спільного використання сторонами фактичного «захвату» частки площі комунальної
власності 2,7 кв.м., яка для придания правомірності використання оформлена на орендних відносинах з органами держадміністрації, але
увійшла у план переоб­ладнаної квартири.

Письмова
згода сусідів та ЖЕК на використання частки площі комунальної власності з ціллю
приєднання до квартири взагалі не оформлювалася і зазначений аспект взагалі не
враховувався Печерською РДА при прийнятті розпорядження.

Тому
вказує, що реальне настання і створення правових наслідків щодо наміру
учасників правочину не відбулося, спільна власність на нерухоме майно взагалі
не була зареєстрова­на в встановленому законом порядку

Внаслідок порушень при виконанні будівельних робіт по
переплануванню стало зрозумілим про необхідність   здійснення значних матеріальних вкладень с тим, щоб виконати зазначені монтажні роботи відповідно
проекту та зареєструвати зміні у БТ1 без будь-яких зауважень, оскільки без
цього у подальшому будуть виникати складнощі при виникненні питань при намірі
відчуження квартир їх власниками.

Проте   відповідачка відмовилась від подання заяви у
Печерську РДА про скасу­вання
помилкового розпорядження №611 від 26.05.04 р на підставі якого була
здійснена перереєстрація переобладнаних квартир та від понесення матеріальних
витрат на усу­нення виявлених порушень у будівництві.

Також
зазначає, що у нього з ОСОБА_2 виник спір щодо участі сторін у витратах за   комунальні та інші платежі.

Відповідачка
ухиляється від пропозиції відновити попередній стан своєї квартири № 37 шляхом
переобладнання .

Внаслідок
викладених вище обставин він прийшов до висновку про необхідність звернення з
позовом до суду для вирішення питання про відновлення стану квартир який
існував до їх переобладнання, у 2004 p., усунення
недоліків   ремонтних робіт по перепла­нуванню
квартир та скасування незаконного розпорядження № 611 Печерської РДА про прийом у експлуатацію перепланованих
квартир.

В судовому представник позивача позов підтримав та просив його
задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та заві про доповнення
позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2. під час розгляду справи позов не
визнала посилаючись на безпідставність вимог позивача та просила суд відмовити
ОСОБА_1. у задоволенні його позову.

Представник співвідповідача Печерська районна в м. Києві
державної адміністрації, повідомлений належним чином про час та місце слухання
справи, в судове засідання не з'явився.

На підставі ст. 169 ЦПК України судом визнано за можливе
проводити розгляд справи за відсутності представник співвідповідача Печерська
районна в м. Києві державної адміністрації.

У своїх письмових поясненнях, що містяться в матеріалах
справи, Печерська районна в м. Києві державної адміністрації позов не визнала
посилаючись на те, що розпорядження № 611 від 26.05.04 видано правомірно - на
підставі взаємного звернення ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами
суд вважає за необхідне позовОСОБА_1. задовольнити частково виходячи з
наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із
сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.

Судом встановлено, що у 1998 роціОСОБА_1. та ОСОБА_2. уклали між собою усний договір про
створення спільної часткової власності шляхом об'єднання квартир НОМЕР_1
таАДРЕСА_1 в м. Києві в одну спільну квартиру.

Дана обставина підтверджується вчиненням сторонами
активних дій щодо реалізації вказаного договору, а саме - спільне звернення до
Печерська районна в м. Києві державної адміністрації із заявами про надання
дозволу на перепланування квартир НОМЕР_1 таАДРЕСА_1 в м. Києві в одну спільну
квартиру, а також поясненнями сторін під час розгляду справи.

Істотною умовою договору про створення об'єкта спільної
часткової власності є визначення частки
кожного з суб'єктів у праві спільної часткової власності.

Не визначення в умовах договору розміру частки кожного із
співвласників у  праві спільної часткової власності має юридичним наслідком
визнання часток кожного з них рівними.

Домовляючись про створення спільної частково власності на
квартиру, сторони навмисно не обумовили та не визначили розмір часток кожного з
них у новоствореному об'єкті, чим ввели один одного в оману щодо істотних умов
договору. При цьомуОСОБА_1. та ОСОБА_2. мали на меті закріпити за собою на
праві власності якнайбільшу частку у об'єднаній квартирі як об'єкті права
спільної часткової власності, не враховуючи при цьому думку та інтереси іншої
сторони.

Так, ОСОБА_2., яка була власником 2-кімнатної квартири,
а, отже, внесок якої становив меншу частину у об'єднаній квартирі, має намір
набути рівні частки розраховуючи, що розмір частки її та позивача будуть
відповідно до закону рівними.

ОСОБА_1., в свою чергу, вважає, що розмір його частки у
праві спільної часткової власності на об'єднану квартиру буде відповідно до
закону більшим у зв'язку із значнішим розміром його внеску ( 3-кімнатної
квартири, на відміну від 2-ї квартири відповідачки ) у створення об'єкта
спільної часткової власності.

Замовчуванням про майбутній розділ часток у праві
власності на переплановану квартиру ОСОБА_1. розраховував у коротший термін
схилити ОСОБА_2 до надання згоди на об'єднання належних їм квартир в одну
квартиру, чим намагався створити собі більш комфортні житлово-побутові умови.

За таких умов суд приходить висновку, що сторони навмисно ввела одна одну в оману щодо обставин,
які мають істотне значення, а саме - розміру часток кожного з них у праві спільної часткової власності на об'єднану
квартиру, тому керуючись положенням ч. 1 ст. 230 ЦК України суд визнає правочин
про створення ОСОБА_1. та ОСОБА_2. спільної часткової власності шляхом
об'єднання квартир АДРЕСА_1 в м. Києві в одну спільну квартиру - недійсним.

Розпорядження Печерської районної в м. Києві державної
адміністрації № 611 від 26.05.2004 року про затвердження акту комісії про
приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту від 18.03.2004 року -
перепланованих квартир №№ 36, 37 по вул. Грушевського 34/1 з об'єднання їх у
4-кімнатну та присвоєнням єдиного № 36, житловою площею 97,5 кв.м. загальною
площею 135,9 кв.м. прийнято на підставі спільних заявОСОБА_1. та ОСОБА_2. та
Акту № 611 від 26.05.2004 про надання дозволу на прийняття в експлуатації
перепланованих квартир №№ 36, 37 по вул. Грушевського 34/1 з об'єднання їх у
4-кімнатну та присвоєнням єдиного № 36.

Судом визнано недійсною угоду між ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
про створення спільної часткової власності шляхом об'єднання квартир №36 та №37
у будинку № 34/1 по вул. Грушевського в м. Києві в одну спільну квартиру, яка
слугувала першопричиною для проведення комплексу дій з проведення
перепланування квартир та в кінцевому результаті - для видачі  Печерською районною в м. Києві державною
адміністрацію вищевказаного розпорядження № 611 від 26.05.2004 року.

Таким чином, у зв'язку з визнанням в судовому порядку
недійсною підстави, на основі якої було видано розпорядження Печерської
районної в м. Києві державної адміністрації № 611 від 26.05.2004 року,  визнанню недійсним підлягає і безпосередньо
саме розпорядження.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1. в
задоволенні позову в частині зобов'язання ОСОБА_2. не порушувати право власності
позивача на належну йому кв.АДРЕСА_1 в м. Києві та не чинити перешкоди позивачу
у здійсненні власними силами та коштами переобладнання об'єднаної шляхом
перепланування 4-х кімнатної квартири з належних позивачу та відповідачці
квартир АДРЕСА_1 в м. Києві, відповідно до первинних технічних паспортів та
поверхових планів зазначених квартир у БТІ м. Києва, що існували до
перепланування об'єднаної квартири на підставі оформленої проектної
документації виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у
разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки
в суду відсутні відомості про те, що позивач звертався до відповідачки з
проханням не чинити йому перешкод у здійсненні власними силами та коштами
переобладнання об'єднаної квартири у стан, що існував до перепланування
квартири на підставі оформленої проектної документації, вимога щодо усунення
зазначених перешкод є передчасною, спрямованою на майбутнє, не пов'язана із захистом порушеного або оспорюваного права та не може бути
задоволена судом при розгляді даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 60, 169,
212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2та Печерської районної
в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним правочину, розпорядження
та зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Визнати недійсним правочин щодо створення ОСОБА_1та ОСОБА_2 спільної
часткової власності шляхом об'єднання квартир НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 в м. Києві в
одну спільну квартиру.

Визнати недійсним розпорядження №611 від 26.05.2004 року Печерської
районної у м. Києві  державної
адміністрації про затвердження акту комісії про приймання в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкту від 18.03.2004 року - перепланованих квартир
АДРЕСА_1 в м. Києві з об'єднанням їх у 4-кімнатну та присвоєнням єдиного
НОМЕР_1 житловою площею 97,5 кв.м., загальною площею 135,9 кв.м.

В решті задоволення позовних вимог відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: