Справа № 2-41/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2008
р.

Тячівським
районним судом Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при
секретарі Кошілко Н.М., з участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_9, ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Лазівської сільської ради, ОСОБА_3 про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Лазівської
сільської ради, ОСОБА_3 про скасування рішень, посилаючись на те, що 05.06.2004
року згідно договору купівлі-продажу житлового будинку вона купила житловий
будинокАДРЕСА_1, Тячівського району, за яким було закріплено земельну ділянку
площею 0,31 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку, а 0,06 га
для ведення особистого селянського фермерського господарства. Наведені
обставини стверджені згаданим вище договором купівлі-продажу житлового будинку,
зареєстрованим за № 3705 та довідкою № 147 від 06.06.2007 року виданої
відповідачем з абрисом до неї після інвентаризації землі у 2003 році
попередньому власнику будинку ОСОБА_5 Відповідач знав про наведені обставини з
присадибною ділянкою, однак нехтуючи земельним та цивільним законодавством
прийняв рішення № 21 від 19.05.2007 року про вилучення із згаданої земельної
ділянки 0,16 га. ніби за згодою стороннього по справі ОСОБА_6, тому, що з
підписанням договору купівлі-продажу житлового будинку по справі він не
являється власником земельної ділянки по справі, прийняв рішення № 21 „а” від
19.05.2007 року про надання дозволу на збір матеріалів для передачі згаданих
0,16 га у власність ОСОБА_3. Вважає, що згадані рішення відповідача є
незаконними, оскільки такі прийняті без її згоди, як власника житлового будинку
і користувача, земельна ділянка закріплена за купленим нею житловим будинком, а
тому вона просить суд скасувати рішення 4-ї сесії 5-го скликання від 19.05.2007
року Лазівської сільської ради Тячівського району про вилучення земельної
ділянки площею 0,16 га. в АДРЕСА_2, за згодою ОСОБА_6 та рішення № 21 „а” від
19.05.2007 року ”Про надання дозволу на збір матеріалів” щодо передачі у
приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 для ведення особистого
селянського господарства площею 0,16 га.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні
вимоги, викладені в позовній заяві підтримали, просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні
проти позову заперечив та пояснив, що відповідно до господарських книг
Лазівської сільської ради, зазначено, що за першим власником проданого будинку
зареєстровано 0,31 га земельної ділянки, але в вказаній книзі не записано, ким
виділялась земельна ділянка і де саме виділялась земельна ділянка. В наявності
є запис в господарській книзі, а також є протокол звітних зборів членів колгоспу
про виділення першому власникові проданого будинку ОСОБА_5 0,07 га під
будівництво житлового будинку. Відповідачка ОСОБА_3 не мала в користуванні
земельної ділянки, а тому було вилучено
земельну ділянку від ОСОБА_6 та передано їй 0,16 га земельної ділянки ,
яка навіть не знаходиться біля проданого будинку.

Представник Лазівської сільської ради проти позову
заперечив та пояснив, що сільською радою було виділено позивачці більшу частину
земельної ділянки чим знаходилась в користуванні першого власника будинку.
Згідно господарських книг Лазівської сільської ради за першим власником
проданого будинку зареєстровано 0,31 га земельної ділянки, але в вказаній книзі
не записано, ким виділялась земельна ділянка і де саме виділялась земельна
ділянка. В наявності є запис в господарській книзі, а також є протокол звітних
зборів членів колгоспу про виділення першому власникові проданого будинку
ОСОБА_5 0,07 га під будівництво житлового будинку. ОСОБА_3 не виділялась
земельна ділянка під придбаний нею житловий будинок 0.16 га і не знаходилася в
її користуванні, а була вилучена у ОСОБА_6 Ця земельна ділянка навіть не
знаходиться біля проданого житлового будинку.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника,
представника сільської ради, відповідачки, її представника та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу від 15.04.2002 року ОСОБА_5 продав ОСОБА_3 житловий
будинокАДРЕСА_1, Тячівського району, розташований на земельній ділянці, розмір
якої не встановлено. Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.06.2004 року
ОСОБА_3 продала ОСОБА_7 та ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній
ділянці, розмір якої не встановлено.

Згідно ст. 377 ч. 1 ЦК України до особи, яка придбала
житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі
або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить
право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком,
будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

Як вбачається з вищенаведених договорів купівлі-продажу
житловий будинок АДРЕСА_1, Тячівського району був проданий як відповідачці, так
і позивачці без встановлення розмірів закріпленої за ним земельної ділянки.

Разом з цим, в судовому засіданні встановлено, що першому
власнику проданого житлового будинку АДРЕСА_1, Тячівського району було виділено
земельну ділянку площею 0,07 га під будівництво житлового будинку, що
підтверджується протоколом загальних зборів членів колгоспу від 29.01.1964
року.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до
документації на будівництво житлового будинку першим власникам виділялась
земельна ділянка у безстрокове користування № АДРЕСА_3 в м. Тячів загальною
площею 600 кв. метрів, що підтверджується договором надання у безстрокове
користування земельною ділянкою від 18.08.1964 року, виданого виконкомом
Тячівської міської ради та рішенням № 20 від 27.02.1964 року виконавчого
комітету Тячівської міської Ради депутатів трудящих.

Також, з оглянутої в судовому засіданні господарської
книги Лазівської сільської ради вбачається, що за першим власником з 1992 року
зареєстровано 0.31 га. земельної ділянки, однак не зазначено, ким саме виділено
вказану земельну ділянку і де саме виділено земельну ділянку.

Згідно ст. 19 п. 17 Закону
України (в редакції 07.12.1990)„Про місцеві ради народних депутатів та місцеве
та регіональне самоврядування” до компетенції сільських рад віднесено:
регулювання земельних відносин відповідно до законодавства”.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції 18.12.1990
року) „сільські ... ради народних депутатів надають земельні ділянки у
користування для всіх потреб із земель сіл а також за їх межами для... ведення
особистого і підсобного господарства”.

Відповідно до ст. 23 Земельного Кодексу України (в
редакції 1990 року) право власності або право постійного користування землею
посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими,
селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно відповідей
з Закарпатського обласного Державного архіву в протоколах виконкому Лазівської
сільської ради за 1965-1973 роки не має даних про кількість виділеної
земліОСОБА_8., ОСОБА_5 в с. Лази, Тячівського району і документи Лазівської
сільської ради зберігаються в архіві по 1973 рік.

Відповідно до
відповіді з архівного відділу державної адміністрації, загальними зборами
правління радгоспу „Перемоги” виділялась земельна ділянка ОСОБА_5 таОСОБА_8.,
але де саме і в якому розмірі не зазначено.

Згідно ст. 116 Земельного Кодексу України
громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування
земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених Земельним Кодексом.

Відповідно до ст. 126
Земельного Кодексу право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

В судовому засіданні
не встановлено факт користування земельною ділянкою, виділеною у встановленому
законом порядку відповідачці ОСОБА_3 під придбанний нею житловий будинок
АДРЕСА_1.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і
заперечень...

Як вбачається, твердження позивача та його представника
щодо закріпленої за житловим будинкомАДРЕСА_1, земельної ділянки в розмірі 0.31
га в судовому засіданні не доведені.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування рішень 4-ї сесії 5-го скликання від
19.05.2007 року Лазівської сільської ради Тячівського району про вилучення
земельної ділянки площею 0,16 га. вАДРЕСА_2, за згодою ОСОБА_6 та рішення № 21
„а” від 19.05.2007 року ”Про надання дозволу на збір матеріалів” щодо передачі
у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства площею 0,16 га. слід відмовити.

Керуючись ст. 10, ч. 1 ст. 60, 213-215 ЦПК України, ст.
377 ч. 1 ЦК України, ст. 19 п. 17 Закону України (в редакції 07.12.1990)„Про місцеві ради народних
депутатів та місцеве та регіональне самоврядування”, ст. 19, 23 Земельного
кодексу України (в редакції 18.12.1990 року), 116, 126 Земельного Кодексу України,
суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Лазівської сільської
ради, 3-ої особи ОСОБА_3 про скасування рішень 4-ї сесії 5-го скликання від
19.05.2007 року Лазівської сільської ради Тячівського району про вилучення
земельної ділянки площею 0,16 га. вАДРЕСА_2, за згодою ОСОБА_6 та рішення № 21
„а” від 19.05.2007 року ”Про надання дозволу на збір матеріалів” щодо передачі
у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства площею 0,16 га.- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Закарпатської області через Тячівський районний суд шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з подальшим поданням апеляційної скарги
протягом 20 днів.

Суддя:
В.В. Чопик