Справа №2-1890/08
Кіровський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

25 березня 2008 року
Кіровський  районний  суд
м.Кіровограда

в
складі: головуючого  судді - Кабанової
В.В.

при  секретарі -
Грабенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді цивільну справу
за позовом  Центра забезпечення службової
діяльності структурних підрозділів МО України до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної
шкоди завданої державі в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ   :

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою про матеріальної шкоди завданої державі в
порядку регресу в наслідок ДТП з відповідача. Відповідно до вимог позовної
заяви позивач просить стягнути на його користь майнову шкоду в розмірі
5171,82грн., судові витрати в сумі 81 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що
Центр  забезпечення службової
діяльності  структурних  підрозділів міністерства оборони України це
один із структуриних підрозділів МО України. Відповідач проходив стрококу
службу в лавах збройних сил України, а саме водієм 1го автомобільного
відділення, 2-го автомобільного взводу, 1-ї автомобільної колони. 02.10.2006
року о 8год.50хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 керуючи автомобілем: марки «ГАЗ-3110»,
державний номер НОМЕР_1, порушив п.12.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем: марки «Нісан Альмера», державі НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2 та наніс механічні пошкодження автомобілю «Нісан
Альмера». Відповідно до постанови Солом'янського районного суд м.Києва №
3-14211-1/06 від 01.11.2006 р. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення.
Враховуючи, що між ОСОБА_2і Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта» було укладено договір страхування наземного транспортного
засобу автомобіля «Нісан Альмера», державний номер НОМЕР_2 № 120/02-1688 від
14.09.06 р., страхова компанія «Провіта» 12.03.07 р., на підставі ст.2 Закону
України «Про страхування», ст. 993 Цивільного кодексу України, звернулася з
позовом: про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, до центру
забезпечення службової діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони
України. Зазначають, що рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.07
року № 22/13 позов страхової компанії «Провіта» задоволено та визначено
стягнути з центру забезпечення службової діяльності структурних підрозділів
Міністерства оборони України кошти у сумі 5171, 82 (п'ять тисяч сто сімдесят одна) грн. 82 коп. На
виконання рішення суду центром забезпечення службової діяльності структурних
підрозділів Міністерства оборони України було с плачено вказану вище суму на
рахунок. ТОВ «Страхова компанія «Провіта».

Відповідач в судове
засідання не з»явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду
справи. До суду було надано письмове заперечення щодо предмету позову в якому
зазначено, що позовні вимоги не відповідають дійсним обставинам справи та
суперечать чинному законодавству з наступних підстав: Військовий прокурор
Київського гарнізону в вправі подавати позови в інтересах тільки держави, в
особі Міністерства оборони України. Прокурор в даному випадку не має право
подавати позов в інтересах Центру забезпечення службової діяльності структурних
підрозділів МО України, так як останній є окремою юридичною особою, а центр
користується майном на праві оперативного управління. На час здійснення ДТП -
2.10.2006р. автомобіль „ГАЗ-3110" держ. номер НОМЕР_1 за відповідачем закріплений
не був. Просить відмовити військовому прокурору Київського гарнізону, в
інтересах Центру забезпечення службової діяльності структурних підрозділів МО
України по  всім його позовним вимогам
які  викладені  в позовній заяві, на всіх вищенаведених підставах.

Відповідачем до суду надано заяву про відкладення розгляду справи в зв»язку
з перебуванням на лікуванні. Зважаючи на те, що відповідачем не надано
підтверджуючих документів щодо проходження лікування, суд дійшов висновку щодо
неповажності неявки в судове засідання.У відповідності до ст.169, 225 ЦПК
України ухвалює розгляд справи без участі відповідача, на підставі наявних
матеріалів в справі, з постановленням заочного рішення.

Найбільш важливим з не сформульованих принципів пункту 1 статті 6 Конвенції
є принцип рівних можливостей, згідно з яким кожна зі сторін під час розгляду
справи повинна мати рівні можливості і жодна зі сторін не повинна мати
будь-яких істотних переваг над протилежною стороною.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно
до витягу з наказу Начальника центру забезпечення службової діяльності
структурних підрозділів Міністерства оборони України (по стройовій частині) від
25  вересня 2005 року №5 п.8 зазначено
про те, що військовослужбовців які з 30 автомобільної бази Генерального штабу
Збойних Сил України для подальшого проходження строкової служби з 25 вересня
2006 року зарахувати до списків особового складу Центру забезпечення службової
діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони України та на всі види
забезпечення до військової частини А 0139, а на котлове забезпечення з 26
вересня 2006 року, та призначити на посади: 8.15. рядового ОСОБА_1-водієм 1го
автомобільного відділення, 2-го автомобільного взводу, 1-ї автомобільної
колони.

Згідно до наказу
Начальника центру забезпечення службової діяльності структурних підрозділів
Міністерства оборони України від 25 вересня 2006 року №11 п.5 легковий
автомобіль ГАЗ-3110 кузов НОМЕР_3, двигун НОМЕР_4, 2003 року випуску,
колір-білий, ввести до строю, присвоїти військовий номерний знак НОМЕР_1. За
автомобілем закріпити рядового ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1
був ознайомлений з двним наказом про що свідчить підпис відповідача.

У відповідності до наказу
Начальника центру забезпечення службової діяльності структурних підрозділів
Міністерства оборони України від 08 листопада 2006 року №37 п.3.3 рядового
ОСОБА_1-водієм 1го автомобільного відділення, 2-го автомобільного взводу, 1-ї
автомобільної колони звільнено з військової служби та виключено з всіх видів
утримання.

Відповідно до постанови
Солом'янського районного суд м.Києва № 3-14211-1/06 від 01.11.2006 року ОСОБА_1
визнано винним у скоєнні правопорушення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.07 року № 22/13 позов
страхової компанії «Провіта» задоволено та визначено стягнути з центру
забезпечення службової діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони
України кошти у сумі 5171, 82 (п'ять тисяч сто
сімдесят одна) грнЗ 21 липня 2006 року ОСОБА_3 відповідно до наданої
заяви був прийняти на посаду  водія КП
«Автолегіон - Варварської Ю.В». З відповідачем було укладено договір на повну
матеріальну відповідальність.

В
судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 02 жовтня 2006 року
керував автомобілем марки «ГАЗ-3110», державний номер НОМЕР_1 на
підставі шляхового листка 4/494.

Про те, що за автомобілем був закріплений відповідач свідчить  копія формуляра автомобіля в якому містяться
відомості щодо водія- а саме з 25.09.2006 року зазначений ОСОБА_1.

Згідно
Постанови ВР України «Про затвердження Положення про матеріальну
відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» від 23 червня
1995 року N243/95-ВР визначено П.4
відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори
військовозобов'язаними провадиться незалежно від притягнення їх до  дисциплінарної  чи
кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було
заподіяно шкоду.

П.7військовослужбовці
і призвані на збори військовозобов'язані у разі заподіяння з їх вини  третім особам шкоди,яку було відшкодовано
відповідно до чинного законодавства військовою
частиною,зобов'язані відшкодувати її військовій частині у порядку,  передбаченому
цим Положенням та цивільним
законодавством України.

П.32.На
притягнутих до матеріальної відповідальності звільнених з військової
служби    військовослужбовців і
військовозобов'язаних після закінчення зборів, які не відшкодували заподіяної
ними державі шкоди, в 10-денний термін після дня вибуття їх з військової
частини  до суду за місцем їх постійного
проживання (роботи)надсилаються виконавчі написи органів, що виконують
нотаріальні дії. Для отримання виконавчого напису командир (начальник) військової частини подає органам, що виконують нотаріальні дії, довідки про
суму заборгованості, яка підлягає стягненню.

Статею 22
Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її
цивільного права, мас право на її відшкодування. Згідно із приписом ст. 1166
Цивільного кодексу України - «майнова завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим   немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала».

На. підставі ст.
1191 Цивільного кодексу України
«особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування».

Відповідно до
п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди розглядаючи позови
про відшкодування шкоди, слід мати на увазі, що шкода заподіяна майну юридичної
особи, підлягає відшкодуванню повному обсязі особою, яка її заподіяла, а коли
це було наслідком дії джерела підвишенної безпеки, незалежно від наявності вини"

Відповідно
до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під
володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або
громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу
права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з
інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Дослідивши всі
надані матеріали в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачу була
спричинена матеріальна шкода та підлягає стягненню на користь позивача

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Центра забезпечення службової
діяльності структурних підрозділів МО України стягується судові витрати в сумі
51 грн. судового збору, та 30 грн. зхбору на інформаційно технічне
забезпечення.

Керуючись ст..
1166,1187 ЦК України, ст. 88, 208,213-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов за позовом Центра забезпечення службової діяльності структурних
підрозділів МО України до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної шкоди завданої
державі в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1на користь
Центра забезпечення службової діяльності структурних підрозділів МО України»
відшкодування суми матеріальної шкоди 5171, 82 грн.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь Центра забезпечення службової діяльності структурних
підрозділів МО України судові витрати в розмірі 81 грн.

На рішення суду
може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення
може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його
копії.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через
суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя
Кіровського районного суду

м.Кіровограда
В.В.Кабанова