Справа №22-ц-723/ 2008 р.                Головуючий у 1-й інстанції - Хитров В.Б.
Категорія -      30                                            Суддя-доповідач - Хвостик С.Г.
е м     У к р а ї н и
червня 2008 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Сумської області в складі:
суддів             -
Хвостика С.Г., Гагіна М.В.
секретаря судового засідання  - Кияненко
які беруть участь у справі - ОСОБА_2, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Ковпаківського районного суду м.Сум від
у справі за
позовом ОСОБА_2, неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальних збитків та моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,
в с т а н о в и л а :
звернулась з зазначеним позовом у лютому 2006 року. Свої вимоги мотивувала тим,
що 29 травня 2003 року близько 20 год. на вул.Дзержинського в м.Сумах в районі
ресторану «Бізнес-клуб» сталося зіткнення належного їй автомобіля «ДЕУ Нубіра»
під її керуванням з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 В результаті цієї
дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_1
правил дорожнього руху, пошкоджено її автомобіль і їй завдано матеріальну шкоду
дочці - ОСОБА_3, яка під час дорожньо-транспортної пригоди також знаходилась в
її автомобілі, завдано моральну шкоду внаслідок ушкодження здоров'я а їй, крім
того, ще й ушкодженням автомобіля, тому вона просила стягнути на її користь
на відшкодування моральної шкоди.
з первісним позовом і вважаючи винною в дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_2,
у  жовтні 2006 року з зустрічним позовом
звернувся ОСОБА_1 Свої вимоги він мотивував тим, що в результаті зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди пошкодженням належного йому автомобіля йому
вигляду  та 1500 грн. моральної шкоди.
Рішенням
Ковпаківського районного суду м.Сум від 24 квітня 2008 року  позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_1 на її користь 25819 грн. 72 коп. у відшкодування матеріальних збитків,
15000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 271 грн. 20 коп. повернення судових
витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5000 грн. у відшкодування
моральної шкоди та на користь держави - 38 грн. 50 коп.витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене
рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_2  в повному обсязі та про
задоволення його позовних вимог.

При цьому
апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Зокрема, зазначає, що суддя не мав права розглядати дану справу, оскільки
ухвалив постанову про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної
справи по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка є підставою для даного
цивільного позову, що суд поклав в основу рішення висновки експертиз, які були
зроблені на підставі даних, наданих ОСОБА_2 і не врахував інші встановлені
обставини, які свідчать про порушення Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_2,
внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода. Крім того, вказує, що суд
дійшов неправильного висновку щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які
отримала ОСОБА_2

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який підтримав
доводи і вимоги апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 про залишення рішення, як
законного і обґрунтованого, без зміни, перевіривши рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу  необхідно
відхилити, виходячи з наступного.

Як встановлено
судом першої інстанції, 29 травня 2003 року близько 20 год. на
вул.Дзержинського в м.Сумах в районі ресторану «Бізнес-клуб» в другому ряду
проїзної частини дороги в напрямку вул.Леваневського, сталося зіткнення
автомобіля «ДЕУ Нубіра», реєстраційний номер НОМЕР_1, під  керуванням ОСОБА_2, з автомобілем «Тойота
Камрі», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

В результаті
цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних
ушкоджень.

Зокрема,
відповідно до протоколів огляду технічних станів автомобіль ОСОБА_1 отримав
пошкодження в правій передній боковій частині, а автомобіль ОСОБА_2 - в лівій
передній боковій частині (а.с.24, 25).

Згідно з актом
автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку від пошкодження
автомобіля «ДЕУ Нубіра», з урахуванням експлуатаційного зносу деталей, що
підлягають заміні, та втрати товарного вигляду, становить 25819 грн. 72 коп. (а.с.8-9).

А як зазначено в
іншому акті автотоварознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота
Камрі» становить
17960 грн. 06 коп. (а.с.185-186)

Водій ОСОБА_2
отримала ряд тілесних ушкоджень, внаслідок чого проходила курслікування, а
пасажир автомобіля «ДЕУ Нубіра» - ОСОБА_3, отримала легкі тілесні ушкодження.

Правильно
встановивши фактичні обставини справи, суд дав належну оцінку наявним у справі
доказам,  тому доводи апеляційної  скарги є необґрунтованими.

Зокрема,
доведено, що проїзна частина вул.Дзержинського в м.Сумах призначена для руху
транспортних засобів у двох напрямках, загальна ширина її становить 12,6 м
(а.с.22).

Таким
чином, зважаючи на те, що автомобіль «ДЕУ Нубіра» рухався позаду автомобіля «Тойота
Камрі», тобто в попутному напрямку, по одній смузі проїзної частини, тому при
зміні напрямку руху вправо водій ОСОБА_1 не повинен був створювати перешкод або
небезпеки іншому учаснику руху.

Згідно з
висновками судової автотехнічної
експертизи від 3 лютого 2004 року, від 27 серпня 2004 року та від 16
листопада 2004 року (а.с.53-55, 73-76, 90-95), з технічної точки зору водій
автомобіля «Тойота Камрі» мав технічну можливість уникнути зіткнення, а водій
автомобіля «ДЕУ Нубіра» не мала такої можливості.

Відповідно до
висновків автотехнічної  експертизи від 7
грудня 2006 року (а.с.211-216) водій ОСОБА_1
мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог
п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, згідно з якими перед
початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху. У
разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що
рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір
перестроїтися.

За одночасного
перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій,
який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що
знаходиться праворуч.

В той же час
водій ОСОБА_2 не мала технічної можливості попередити зіткнення. Крім того, в
даній дорожній ситуації перевагою в русі користувався водій «ДЕУ».

На думку
колегії суддів, висновки додаткової автотехнічної  експертизи від 30 червня 2005 року та
експертизи від 8 серпня 2006 року щодо порушення водієм «ДЕУ» Правил дорожнього
руху (а.с.109-112, 174-181) не узгоджується з іншими доказами по справі, до
того ж автотехнічна експертиза від 7 грудня 2006 року, яка заперечувала вказані
висновки, була проведена на підставі нових вихідних даних, тому суд першої
інстанції обґрунтовано не взяв до уваги висновки тих експертиз, а доводи
апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними.

Що
стосується посилання в апеляційній скарзі на те, що судом, не дивлячись на
неодноразові клопотання, залишилось не вирішеним питання щодо швидкості руху
автомобіля «ДЕУ», то воно не заслуговує на увагу, оскільки висновками
автотехнічних експертиз від 27 серпня 2004 року та від 16 листопада 2004 року
швидкість руху автомобіля «ДЕУ», яким керувала ОСОБА_2, визначена в межах 60
км/год. (а.с.73-76, 90-95).

З
урахуванням  того, що саме внаслідок
винних неправомірних дій водія ОСОБА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода, що
належним чином доведено матеріалами справи, тому на підставі ст.ст.23, 1166,
1167 ЦК України суд першої інстанції обґрунтовано відшкодував з нього на
користь ОСОБА_2 заподіяну майнову шкоду з приводу пошкодження її автомобіля,
розмір якої визначений висновком автотоварознавчого дослідження, а також на
користь ОСОБА_2 та її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 - моральну шкоду.

Визначений
судом розмір моральної шкоди, стягнутої на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є вірним
та відповідає засадам виваженості, розумності та справедливості, так як винні
неправомірні дії відповідача за первісним позовом призвели до моральних
страждань позивачів, втрати нормальних життєвих зв'язків, що потребують
внесення вимушених змін у життєві стосунки і вимагають від них додаткових
зусиль для організації їх життя, з приводу чого суд першої інстанції у рішенні
навів переконливі мотиви.

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд допустився помилки при оцінці отриманих
позивачами тілесних ушкоджень, то на думку колегії суддів, вони не заслуговують
на увагу, оскільки при визначенні розміру заподіяної позивачам моральної шкоди
від дорожньо-транспортної пригоди суд виходив з критеріїв фізичних страждань,
яких зазнали позивачі у зв'язку з ушкодженням їх здоров'я, що є очевидним,
та  душевних страждань внаслідок
пошкодження майна.

Також
колегія суддів не погоджується з твердженням апелянта про те, що головуючий по
даній справі в суді першої інстанції суддя підлягав відводу, так як наведені
ним підстави цього не передбачають.

Щодо
зустрічних позовних вимог ОСОБА_1, то вони не доведені, спростовуються
встановленими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, тому в їх
задоволенні обґрунтовано відмовлено.

Таким
чином, ці та інші доводи апеляційної скарги висновків суду про часткове
задоволення первісного позову і про відмову в задоволенні зустрічного - не
спростовують, не містять посилань на такі порушення норм матеріального чи
процесуального права, що б являлось підставою для зміни чи скасування  рішення суду, тому апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а рішення, як законне й обґрунтоване, - залишити без
зміни.

Керуючись ст.
ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м.Сум від 24 квітня 2008 року в даній справі
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили негайно  і може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня її
проголошення  до Верховного Суду України.

Головуючий
:

Судді
: