Апеляційний суд  Кіровоградської  області
Справа № 22- 1718   2008 р.                                                                     Головуючий у 1-й інстанції -
Доповідач - Потапенко В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14
жовтня 2008 року
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

Головуючого-судді -  Черненка В.В.

Суддів - Потапенка В.І., Спірідонової Л.С.                                          при секретарі - Сегал О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою  прокурора Маловисківського району та
Державного казначейства України на рішення Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 2 липня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Кіровоградського управління Державного казначейства України про стягнення моральної
шкоди, завданої незаконними діями органів слідства , прокуратури та суду  , -

ВСТАНОВИЛА:

У
липні  2007 року ОСОБА_1.  звернувся у суд з зазначеним позовом та
просив стягнути на його користь з державного бюджету України через Державне
казначейство України з єдиного казначейського рахунку в рахунок відшкодування
моральної шкоди 250000 грн. Ухвалами суду до участі у справі як
співвідповідачів було притягнуто Державне казначейство України та УМВС України
в Кіровоградській області .                                                                                Рішенням Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 2 липня 2008 року  позов задоволено. Стягнуто з Державного
бюджету України через Управління по обслуговуванню кошторисів бюджетних установ  Державного казначейства України з єдиного
казначейського рахунку  № 3271,
ОПЕРУ ДКУ , код 20055032 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної
шкоди 250000 грн.                                                                                                                                                                         У
апеляційних скаргах прокурор Маловисківського району та Державне казначейство
України просять скасувати рішення Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 2 липня 2008 року
та ухвалити нове рішення , яким відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права.                                                                                                                                                                      У
письмових запереченнях на апеляційні скарги ОСОБА_1. просить апеляційні скарги
залишити без задоволення , а оскаржуване рішення суду без змін.                               Заслухавши
доповідача , учасників судового розгляду , обговоривши доводи апеляційних скарг
та дослідивши матеріали справи , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційні
скарги  підлягають  задоволенню з таких підстав.                                                                                     Відповідно
до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального
або

2

процесуального права.                                                                                                                              Судом першої інстанції встановлено ,
що 16 березня 2004 року була порушена кримінальна справа за ст. 191 ч.5 КК
України за фактом заволодіння  посадовими
особами Маловисківського спиртзаводу етилового спирту шляхом зловживання своїм
службовим становищем.                                                                                                                                                  15
березня 2004 року , ОСОБА_1, який на той час працював на посаді завідуючого складом
готової продукції Маловисківського спиртзаводу
було затримано працівниками УБОЗ та доставлено у м. Кіровоград.                                                                                                                  В
цей же день 15.03.2004 року Кіровоградським травм центром лікарні швидкої  медичної допомоги ОСОБА_1 був виданий
лікарняний лист № 600167 у зв'язку з виявленими тілесними ушкодженнями -
закритою черепно-мозковою травмою , струсом головного мозку та
пошкодженням  фаланги лівої руки.                                                                    17 березня
2004 року позивач був госпіталізований до Маловисківської центральної районної
лікарні, де перебував на лікуванні до 12 квітня 2004 року та продовжував
лікування у м. Києві.                                                                                                                                                          27
квітня 2004 року ОСОБА_1.  був затриманий
у лікарні в м. Києві та доставлений у м. Кіровоград.                                                                                                                                      30
квітня 2004 року постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда відносно
позивача було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту строком на два
місяці, а постановою цього ж суду від 27 червня 2004 року  запобіжний захід змінено на підписку про
невиїзд.                                                                                                                                                                    В ході досудового
слідства дії Довгополого два рази перекваліфіковувались і 6 квітня 2005 року
була винесена постанова про закриття кримінальної справи відносно окремої особи
за недоведеністю обвинувачення.                                                                                                                               Суд першої інстанції зазначив, що
правовідносини , які склалися врегульовано Законом України «Про порядок
відшкодування шкоди , завданої громадянинові незаконними діями органів
дізнання, досудового слідства , прокуратури і суду» ( далі Закон № 266/
94-ВР)   та ст.ст. 23, 1167, 1176 ЦК
України.           Виходячи з встановлених
обставин та вимог вищезазначених нормативних актів , суд першої інстанції
дійшов висновку про наявність порушення прав позивача з боку органів досудового
слідства та необхідності відшкодування йому моральної шкоди за рахунок держави.                                                                                                                               Суд вважає, що моральні
страждання позивачу дійсно були спричинені незаконним кримінальним
переслідуванням, притягненням у якості обвинуваченого за вчинення  тяжких злочинів, застосування запобіжного
заходу - тримання під вартою, обмеження тривалий час у вільному пересуванні та
виборі місця проживання, в незаконному проведенні в ході розслідування
кримінальної справи обшуку житла.

Проте з
такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися неможливо ,
оскільки вони не відповідають обставинам справи та зроблені з неправильним
застосуванням норм матеріального права.                                                                                                                                  Так
, відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону № 266/94 -ВР право на відшкодування шкоди в
розмірах і в порядку , передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття
кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю в діянні складу
злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину.                                                                                           З матеріалів
справи вбачається , що постановою старшого слідчого в ОВС СВ «ОЗ» СВ УМВС
України в Кіровоградській області від 6 квітня 2005 року кримінальну справу
відносно ОСОБА_1 , 1964 р.н. , за фактом заволодіння коштами у сумі 248122.48
грн. за ознаками ч.2 ст.192 КК України та за фактом підроблення документів та
їх використання за ознаками ч.2 ст.358 КК України закрито за недоведеністю його
участі у вчиненні цих злочинів ( ас.22-24).                                                                                                                     Разом
з тим , матеріали справи ( ас. 202-203)
містять постанову старшого прокурора відділу нагляду за додержанням
законів органами дізнання  внутрішніх
справ при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового
слідства прокуратури Кіровоградської області від 1 лютого 2006 року , якою
постанову про закриття кримінальної справи від

3

06.04.2005
року відносно ОСОБА_1 , 1964 р.н. , за недоведеністю обвинувачення за фактом
заволодіння коштами у сумі 248122.48 грн. за ознаками злочину , передбаченого
ч.2 ст.192 КК України та за фактом підроблення документів та їх використання за
ознаками злочину , передбаченого ч.2 ст.358 КК України - скасовано. Матеріали
кримінальної справи № 30 - 722 направлено начальнику СВ УМВС України в області
для організації досудового слідства.                                                                                                        Ухвалюючи рішення про задоволення
позову , суд першої інстанції не звернув уваги на наявність вищезазначеної
постанови від 1 лютого 2006 року та прийшов до помилкового висновку про
наявність підстав для задоволення позову, оскільки підставою для відшкодування
шкоди позивачу є наявність остаточного рішення по кримінальній справі , а саме
підстави, передбачені ст.2 Закону № 266/94 - ВР.                                                                                                  Такі підстави в матеріалах справи
відсутні і як вбачається з матеріалів справи ( ас.208)  постанова про зупинення слідства по
кримінальній справі № 30-722 , винесена 06.03.2006 року ст. слідчим в ОВС СВ
«ОЗ» СВ УМВС України в області  -
скасована та справа направлена до СВ «ОЗ» СВ УМВС України в області для
організації розслідування у повному обсязі.                   За таких обставин , колегія суддів
дійшла висновку , що в позивача не виникло право на відшкодування моральної
шкоди відповідно до ст. 2 Закону № 266/94-ВР виходячи з вищезазначених причин ,
що є підставою для скасування постановленого по справі судового рішення та
ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову .                                                      Посилання
суду першої інстанції на ст.23, 1167, 1176 ЦК України , як на підставу задоволення
позову , колегія суддів не може визнати правильним , оскільки відповідно до ч.2
ст. 1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду
виникає у випадках, передбачених законом , тобто Законом України «Про порядок
відшкодування шкоди , завданої громадянинові незаконними діями органів
дізнання, досудового слідства , прокуратури і суду».                 Відповідно до п.6 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93  та п.5 ч.4 ст.81 ЦПК України  ОСОБА_1. звільнений від сплати судових витрат
, а тому  згідно ч.2 ст.88 ЦПК України їх
необхідно віднести за рахунок держави.
Керуючись  ст.ст. 81, 88, 303,  п.2 ч.1 ст. 307, п.3, 4 ч.1 ст.309,  ст.ст. 313, 314, 316, 319 ЦПК України ,
колегія суддів , -

ВИРІШИЛА :

Апеляційні скарги прокурора
Маловисківського району та Державного казначейства України   - задовольнити.                                                                                                                                Рішення
Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 2 липня 2008 року -
скасувати та ухвалити нове рішення .                                                                                                      У
задоволенні позову ОСОБА_1 до Кіровоградського управління Державного
казначейства України,  Державного
казначейства України та УМВС України в Кіровоградській області про стягнення
моральної шкоди, завданої незаконними діями органів слідства , прокуратури та
суду   -  відмовити.

Судові витрати , пов'язані з
розглядом справи віднести за рахунок держави.                                    Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий
- суддя

Судді :