РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
-------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа № 2-1631/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

18 червня 2008
року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого:                   судді Оніщука М.І.,

при секретарі:                Сливка А.В.,

за участю
позивача:       ОСОБА_1.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь
1636,00 грн. боргу за договором позики та судові витрати, обґрунтовуючи це тим,
що відповідач 05.06.2005 року взяв у нього по розписці в борг гроші в сумі
1636,00 грн., які зобов'язувався повернути до 15.07.2005 року, проте в
обумовлений строк відповідач гроші не повернув, добровільно виконати свої
зобов`язання за договором позики не бажає.

Позивач в судовому засіданні
підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в
заяві на адресу суду визнав позов та просив розглянути справу у його
відсутність.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
05.06.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики,
відповідно до якого позивач позичив відповідачу 1636,00 грн., які останній
зобов'язувався повернути до 15.07.2005 року, проте насьогодні кошти не
повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів
(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір
позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

Згідно із ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від
суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в
момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530
ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його
умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення зобов'язання.

За таких підстав, коли судом
встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо вчасного
повернення позивачу запозичених грошових коштів, позов підлягає задоволенню.

Оскільки суд задовольняє позов, то
згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає
стягненню 51,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, 30,00
грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи та 70,00 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу, а всього
151,00 грн. у відшкодування понесених позивачем і документально підтверджених
судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст. 525, 526, 530, 614, 615, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10,
11, 15, 60, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, інші відомості
відсутні/ на користь ОСОБА_1 /проживаючого за адресою: АДРЕСА_2/ 1636 (одну
тисячу шістсот тридцять шість) гривень 00 копійок заборгованості та 151 (сто
п`ятдесят одну) гривню 00 копійок у відшкодування судових витрат, а всього
стягнути 1787 (одну тисячу сімсот вісімдесят сім) гривень 00 копійок.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його
проголошення, а апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження до Апеляційного суду м. Києва через Печерський
районний суд м. Києва.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ                                                                           М.І.
ОНІЩУК