Справа № 22-497/2008                       Головуючий в 1
інстанції: Доля В.А.
Доповідач: Демянчук С.В.
суддів судової палати  в цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області у складі:
Головуючого судді: Буцяка З.І.
суддів: Демянчук С.В., Григоренка М.П.
при секретарі: Івановій І.С.
розглянула у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від 24 січня 2008 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.
Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2008
року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 469,17 грн. майнової шкоди.

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 581 грн.
майнової шкоди завданої тим, що на час ремонту автомашини він користувався
послугами таксі по договору про організацію транспортних послуг від 10 серпня
2007 року - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 88,34грн. - оплати праці адвоката,
22,78 грн. - сплаченого державного мита, 13,40 грн. - сплаченого збору
інформаційно-технічного забезпечення.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що суд першої інстанції
при винесенні рішення неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи
, що призвело до неповного задоволення позовних вимог.

Вказує, що відмовляючи в
задоволенні позовної вимоги про стягнення 581 грн. майнової шкоди -
користування послугами таксі за період перебування його автомобіля в ремонті
судом першої інстанції не було враховано, що автомобіль він придбав як фізична
особа згідно договору купівлі-продажу автомобіля, та кредитного договору не є
підставою для невизнання 581 грн. майнової шкоди - користування послугами таксі
за період перебування його автомобіля в ремонті його збитком, оскільки саме з
вини відповідача він був позбавлений можливості користування своїм транспортним
засобом, і це є втрати, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням його автомобіля.
З метою не витратити джерела для існування він був змушений користуватися
найманим транспортом і тому має право на відшкодування збитків в повному
обсязі.

Просив скасувати рішення
Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2008 року в частині
відмови в задоволенні вимог про стягнення 581 грн. майнової шкоди та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі:
1050,17 грн. - майнової шкоди, покласти на відповідача судові витрати,
пов”язані із розглядом справи.

В поданих на апеляційну скаргу запереченнях ОСОБА_2 вказує, що оскаржуване
рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а
вимоги ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі неправомірними, безпідставними та
необґрунтованими, які не підлягають задоволенню. Просить апеляційну скаргу
відхилити, а рішення залишити без змін.

В судовому засіданні
ОСОБА_1, його представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу в повному
обсязі.

Відповідач  вважає апеляційну скаргу необґрунтованою ,
просив  її  відхилити , а рішення залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у
задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення 581 грн. майнової шкоди,
завданої тим, що на час ремонту автомашини він користувався послугами таксі по
договору про реалізацію транспортних послуг від 10 серпня 2007 року,  суд першої інстанції виходив з того, що
доказів того, що придбаний позивачем автомобіль використовувався для підприємницької
діяльності позивач не надав, а з договору купівлі-продажу автомобіля № 152/7
від 01 березня 2007 року та кредитного договору слідує, що автомобіль позивач
придбав як фізична особа.

Щодо даних висновків, суд
першої інстанції навів відповідні мотиви і докази, з якими погоджується і
апеляційна інстанція.

Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства  / ст.11 ЦПК України/ суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб,  які беруть участь
у справі. Обов'язок  доказування і
подання доказів  процесуальним Законом /
ст.60 ЦПК/, покладено на сторони.

Однак,
будь-яких доказів заслуговуючих
на увагу і спростовуючих висновки суду ОСОБА_1
суду не надав.

Наявний в справі договір про організацію транспортних послуг від 10.08.2007
року та довідка про вартість наданих транспортних послуг на суму 674 грн.
/а.с.21, 22/ не є достатніми доказами в підтвердження вимог позивача про те, що
він як суб'єкт підприємницької діяльності поніс шкоду в результаті
неправомірних дій відповідача, оскільки вони жодним чином не підтверджують, що
ОСОБА_1 даними послугами користувався
саме для виконання підприємницької діяльності та поніс ці затрати саме
виконанням такої діяльності, та того, що вказана сума затрачена на транспортні
послуги перебуває в причинному зв'язку з винними діями відповідача.

Поскільки
доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та, враховуючи, що
суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно встановив дійсні обставини
справи, з'ясував характер взаємовідносин сторін, постановив рішення з
додержанням  вимог матеріального і
процесуального права, та зважаючи, що не може бути скасоване правильне по суті
рішення суду з одних лише формальних міркувань, судова колегія не вбачає
підстав для скасування  оскаржуваного
рішення.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х
в а л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2008 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий :
Буцяк З.І.

Судді :                                                                           Демянчук С.В.

Григоренко М.П.