Апеляційний суд Запорізької
Справа №22-838/08
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Гончар О.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 року                                                             м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді      Бондаря
М.С.

суддів                         Гончара
О.С., Ломейко В.О.

при секретарі              Тахтаул
О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1на рішення Орджонікідзевського районного суду Запорізької області
від 05 грудня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1до Національного заповідника
“Хортиця” та ОСОБА_2про визнання незаконним звільнення, скасування наказів про
звільнення, визнання незаконними дій генерального директора Національного
заповідника “Хортиця”, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2007 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
Національного заповідника “Хортиця” та ОСОБА_2, який на той час був генеральним
директором заповідника. Позивач зазначала, що наказами №123 від 03.05.07р.,
№187к та №190к від 12.06.07р.,  її було
звільнено за п.2 ст. 41 КЗпП України з посади головного хранителя відділу
фондів та реставрації внаслідок дій працівника, що дають підстави для втрати
довіри до нього з боку власника.

ОСОБА_1 вважає своє звільнення незаконним тому просила
суд визнання незаконним її звільнення, скасувати зазначені накази про її
звільнення, поновити її на роботі визнання незаконними дій генерального
директора Національного заповідника “Хортиця” ОСОБА_2 стягнення з нього
середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди
в сумі 5000 грн..

Рішенням Орджонікідзевського районного суду Запорізької
області від 05 грудня 2007 року позов задоволено частково. Визнанно незаконним
звільнення ОСОБА_1, скасувано п.п.2, 3, 4 наказу №123 від 03.05.07р., поновлено
ОСОБА_1 на попередній роботі, визнано незаконними дії генерального директора
Національного заповідника “Хортиця” ОСОБА_2. В задоволенні вимог щодо
скасування наказів про звільнення №187к та №190к від 12.06.07р., стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

Із зазначеним судовим рішенням в частині відмови в
стягнені середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування
моральної шкоди позивач не погодилась, в зв'язку з чим, звернулась до суду з
апеляційною скаргою, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, а відтоді й порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просила зазначене рішення в цій частині скасувати,
ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Вислухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

В зв'язку з тим, що рішення суду оскаржено лише частково,
судова колегія керуючись положеннями ст. 303 ЦПК України перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги.

За змістом ст.ст. 307, 309 ЦПК
України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення по суті позовних вимог; підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального
права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходив з того,
що такі вимоги заявлено до відповідача ОСОБА_2, щодо якого такі вимоги бути
задоволені не можуть.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду
першої інстанції. Проте за змістом ст. 235 КЗпП України орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу незалежно від того чи заявлялась ним така
вимога. Отже відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2
середнього заробітку в сумі 12866,28 грн. за час вимушеного прогулу, суд
повинен був вирішити питання про стягнення зазначеної суми з іншого відповідача
- Національного заповідника “Хортиця”.

Судова колегія погоджується з висновком суду про те, що ОСОБА_2 є
неналежним відповідачем за позовними вимогами про стягнення з нього грошової
компенсації за завдану моральну шкоду. За такими вимогами в справі за трудовим
спором належним відповідачем може бути Національний заповідник “Хортиця”,
оскільки згідно ст. 2371 КЗпП України у разі, якщо порушення
законних прав робітника призвели до його моральних страждань, відшкодування
моральної шкоди проводиться власником або уповноваженим ним органом.

Національний заповідник “Хортиця” притягнуто до участі у
справі в якості відповідача. Позивачеві на переконання судової колегії
незаконним звільненням було завдано моральної шкоди. Отже за таких обставин
така шкода повинна бути відшкодована одним з відповідачів.

В ході судового розгляду апеляційної скарги також встановлено, що
задовольняючи вимоги про часткове скасування наказу №123 від 03.05.07р. суд
першої інстанції невмотивовано відмовив в задоволенні вимоги про скасування
наказів про звільнення №187к та №190к від 12.06.07р., що протирічить загальним
висновкам суду про поновлення на роботі, які ніким не оспорювались. Отже за
таких обставин судова колегія вважає за необхідне скасувати рішення суду і в
цій частині з ухваленням нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 314, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду Запорізької
області від 05 грудня 2007 року в частині відмови в задоволенні позову щодо
скасування наказів про звільнення №187к та №190к від 12.06.07р., стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати і ухвалити в цій
частині нове рішення.

Накази №187к та №190к від 12.06.07р. по Національному
заповіднику “Хортиця” про звільнення ОСОБА_1визнати незаконними.

Стягнути з Національного заповідника “Хортиця” на користь
ОСОБА_112866 грн. 28 коп. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу
та 150 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

суддя

суддя

Бондар М.С.

Ломейко В.О.

Гончар О.С.