Апеляційний суд Запорізької
Справа №22-982/08
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Гончар О.С.
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 року                                                             м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді      Бондаря
М.С.

суддів                         Гончара
О.С., Ломейко В.О.

при секретарі              Тахтаул
О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1та ОСОБА_2на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 18 грудня 2007 року в справі за позовом Бердянської міської ради до
ОСОБА_1та ОСОБА_2про знесення самочинної будівлі, третя особа ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2007 року Бердянська міська рада звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якому зазначала, що відповідачі будучи
власниками 1/10 частини АДРЕСА_1без отримання належних дозволів від
компетентних органів і проведення необхідних погоджень самочинно збудували
тамбур, що примикає до їхньої частини будинку. Самочинно зведений тамбур
порушує права інших власників будинку. В зв'язку з чим, позивач просив суд
зобов'язати відповідачі знести зазначений тамбур за власний рахунок.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 18 грудня 2007 року позов задоволено повністю.

Із зазначеним судовим рішенням відповідачі не погодилися,
в зв'язку з чим, звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись
на невідповідність висновків суду обставинам справи, а відтоді й порушення
судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просили
зазначене рішення скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову
відмовити.

Вислухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд вправі
відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У відповідності до ч.4 ст. 376 якщо власник земельної ділянки заперечує
проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує
права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ст.ст. 22, 23, 24 Закону України “Про
Планування та забудову територій” для міст
обласного значення розробляються правила нового будівництва, реконструкції,
реставрації, капітального ремонту, впорядкування об'єктів містобудування та
інш.

Будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно з законодавством,
державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими
правилами забудови, містобудівною та проектною документацією.

Фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів
містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи
користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад
дозвіл на будівництво об'єкта містобудування.

Дозвіл на будівництво об'єкта містобудування не дає права на початок
виконання будівельних робіт без одержання відповідного дозволу місцевої
інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до Положення про порядок надання дозволу на виконання
будівельних робіт, затвердженого наказом N 273, 05.12.2000р. Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової політики України (зареєстровано
Міністерством юстиції 25.12.2000р. за №9455166) на виконання будівельних робіт
з реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших
об'єктів, розширення і технічного переоснащення інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю видається спеціальний дозвіл. Виконання цих
робіт без вищезазначеного дозволу забороняється.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності
належить 18 частина АДРЕСА_1. Даний будинок розташований на земельній ділянці,
яка належить на праві власності територіальній громаді м. Бердянська, інтереси
якої представляє Бердянська міська рада.

Без отримання від місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного
контролю спеціального дозволу на виконання будівельних робіт з реконструкції
належної відповідачам частини будинку із зведенням споруди (тамбуру, веранди),
відповідачі за власний кошт звели тамбур (веранду).

Більш того, самочинна споруда зведена ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
перекриває доступ до траси телефонної мережі, що проходить під тамбуром.

Було відсутнім погодження з міським управлінням ГУМ НС
України на предмет пожежної безпеки. Споруда самовільно приєднана до
електричної мережі, при цьому не має проекту електрозабезпечення об'єкту і його
технічних умов.

Крім того, зведений відповідачами тамбур обмежує
можливість третій особі по справі ОСОБА_3 занести до належної їй частині
будинку громіздкі речі, оскільки тамбур значно звузив вільний простір навколо
входу до її помешкання.

ОСОБА_1 07.09.06р. вносився припис про зупинення
проведення будівельних робіт, щодо спірної веранди. 18.10.06р. постановою
адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бердянської міської ради
ОСОБА_1. притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне зведення
зазначеного тамбуру.

Під час розгляду справи в першій інстанції суд всебічно і
повно дослідив надані сторонами докази своєї позиці і прийшов до вірного
висновку про те, що спірний тамбур підлягає знесенню.

Суд навів обґрунтований аналіз такого висновку, з яким
погоджується й судова колегія. Доводи відповідачів, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції. Судом вірно
застосовано норми матеріального та процесуального права та прийнято рішення,
яким спір знайшов своє належне вирішення.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав
для скасування рішення суду першої інстанції або ж направлення справи на новий
розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1та ОСОБА_2відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 18 грудня 2007 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

суддя

суддя

Бондар М.С.

Ломейко В.О.

Гончар О.С.