справа № 2-171/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

28 травня 2008
року                                                                                                               м.
Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі
: головуючого судді - Березовського О.Д., при секретарі Швачко О.В., за участю
позивачаОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Агат» про стягнення
середнього заробітку за період затримки виплати розрахунку та індексації, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 18.02.2008 року звернулась до суду з позовною
заявою до ВАТ «Агат» про стягнення середнього заробітку за період затримки
виплати розрахунку та індексації.

Позивач в позовній заяві зазначила, що вона працювала в
філії „Агат - Арізона” ВАТ „Агат” на посаді директора з 18.03.1999 року по
10.08.2006 року, звільнена наказом № 26-к від 10.08.2006 року. При звільненні
розрахунку по заробітній платі вона не одержала і була змушена звернутись до
суду. Згідно виконавчого листа позивач одержала розрахунок 26.04.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з ВАТ
„Агат” на її користь середній заробіток за період затримки виплати розрахунку з
10.08.2006 року до розрахунку 26.04.2007 року, а також індексацію.

Ухвалою судді від 28 лютого 2008 року відкрито
провадження у зазначеній справі.

В судовому засіданні
позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі та просила суд
їх задовольнити. Надала суду розрахунок середнього заробітку за весь час
затримки по день фактичного розрахунку та з врахуванням часу затримки виплати
заробітної плати, який склав 252 дні, просила суд стягнути з відповідача
середній заробіток саме в розмірі 3097, 08 грн.. Вказала, що з липня 1999 року
вона працювала на посаді заступника директора філії «Агат - Арізона» ВАТ
«Агат», а з 05.02.2003 року була переведена на посаду директора філії
«Агат-Арізона», де працювала до 10.08.2006 року. Звільнилась з займаною посади
10.08.2006 року за згодою сторін. В день звільнення розрахунку по заробітній
платі ВАТ «Агат» з нею не провело. Відразу після звільнення з цього приводу
вона зверталась до заступника голови правління по фінансам ВАТ «Агат», але
розрахунку по заробітній платі з нею проведено не було. 30.11.2006 року вона
звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу та 14.12.2006 року  за результатами розгляду її заяви
Городнянський районний суд видав судовий наказ про стягнення з ВАТ «Агат» на її
користь заборгованості по заробітній платі в розмірі 3737, 17 грн.. В квітні
2007 року їй зателефонували з виконавчої служби та повідомили про надходження
коштів на її рахунок, а наступного дня вона отримала стягнуту за судовим
наказом з ВАТ «Агат» суму заборгованості по заробітній платі. В липні 2007 року
вона дізналась про те, що в разі затримки підприємством розрахунку при
звільненні має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки по
день фактичного розрахунку. Однак звернутись в липні 2007 року до суду з
позовом про стягнення з ВАТ «Агат» середнього заробітку вона не змогла,
оскільки потрапила в аварію та в період з 16.07.2007 року по 17.10.2007 року
перебувала в лікарні. 16.10.2007 року вона звернулась в суд з позовом до ВАТ
«Агат» про стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за період
затримки розрахунку при звільненні, а потім в лютому 2008 року звернулась до
суду з другим аналогічним позовом до ВАТ «Агат». Також просила суд стягнути з
відповідача індексацію за затримку виплати заробітної плати, яка підлягала
нарахуванню на суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 3737, 17 грн..
Пояснити за який період виникла заборгованість та за який період не було
виплачено своєчасно заробітну плату вона не може. Також вважає за неможливе
зробити розрахунок індексації, оскільки відсутні необхідні документи.
Документів і доказів щодо несвоєчасності виплати зарплати, періоду
заборгованості, розрахунку суми індексації, яка підлягає стягненню, в неї
немає, а тому вона не наполягала на задоволенні вимоги в частині стягнення з
відповідача індексації.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував з приводу його
задоволення. Вказав, що заробітна плата позивачу не була виплачена, оскільки
були відсутні кошти на розрахунковому рахунку філії «Агат - Арізона» ВАТ
«Агат». Виплата середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при
звільненні здійснюється тільки при наявності вини підприємства. Позивач не
заперечувала, що при звільненні на рахунку підприємства були відсутні кошти, а
тому вини підприємства в затримці розрахунку при звільненні немає. Крім того,
позивач пропустила тримісячний строк звернення до суду з заявою про вирішення
трудового спору визначений ст. 233 КЗпП України. В строк з липня 2007 року по
01 жовтня 2007 року позивач до суду  з
відповідною заявою не звернулась. Пояснити, де ділись документи стосовно
нарахування позивачу заробітної плати він не може. Заборгованість по заробітній
платі позивач отримала 26.04.2007 року, а до суду звернулась лише 16.10.2007
року, а після залишення її позову без розгляду повторно звернулась лише в
лютому 2008 року. Також позивач не надала суду доказів наявності заборгованості
по заробітній платі та не надала суду документів, що передбачали б можливість
задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача,
перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, встановив
наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Стаття 116 КЗпП
України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать
йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником
вимоги про розрахунок.

Статтею 117 КЗпП
України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільнення та
визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП
України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника.

З дослідженої в
судовому засіданні копії трудової книжкиОСОБА_1 встановлено, що наказом № 5-к
від 04.02.2003 року вона була призначена на посаду директора філії «Агат -
Арізона» ВАТ «Агат». Згідно наказу № 26-к від 10.08.2006 року по ВАТ
«Агат»ОСОБА_1 звільнена за згодою сторін на підставі ст. 36 п. 1 КЗпП України (
а.с. 6 ).

З дослідженої в
судовому засіданні справи № 2-н-98/2006 встановлено, щоОСОБА_1 30.11.2006 року
звернулась до Городнянського районного суду Чернігівської області з заявою про
видачу судового наказу про стягнення з ВАТ «Агат» на її користь заборгованості
по заробітній платі в розмірі 3737, 17 грн.. За результатами розгляду заяви
Городнянський районний суд Чернігівської області 14.12.2006 року виніс судовий
наказ про стягнення з ВАТ «Агат» на користьОСОБА_1 заборгованості по заробітній
платі в розмірі 3737, 17 грн.. Судовий наказ набрав чинності 01.01.2007 року.
Підставою для видачі судового наказу стала довідка філії «Агат-Арізона» ВАТ
«Агат» про те, що заборгованістьОСОБА_1 станом на 10.08.2006 року складає 3737,
17 грн. ( справа № 2-н-98/2006 ).

Згідно копії довідки
відділу ДВС Городнянського РУЮ Чернігівської області за вих. № 02-28/1/4095 від
14.04.2008 року встановлено, що при примусовому виконанні наказу Городнянського
райсуду Чернігівської області № 2-н-98 від 14.12.2006 року про стягнення з ВАТ
«Агат»  на користьОСОБА_1 3737, 17 грн.,
25.04.2007 року відповідні кошти було перераховано на особовий рахунокОСОБА_1 (
а.с. 22 ).

Відповідно до розділу
ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року, середня заробітна плата і
середньомісячна заробітна плата обчислюються виходячи з виплат за останні 2
календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна
виплата. Відповідно до п. 5 розділу IV порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної
плати провадиться виходячи з розміру середньоденної ( годинної ) заробітної
плати. П. 8 відповідного розділу передбачає, що нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи,
провадиться шляхом множення середньоденного ( годинного ) заробітку на число
робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством,
календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна
( годинна ) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців робочі ( календарні ) дні на число
відпрацьованих робочих днів ( годин ), а у випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки
управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі від 23.05.2008 року
встановлено, щоОСОБА_1 була нарахована заробітна плата в червні 2006 року в
розмірі 557, 33 грн., в липні 2006 року в розмірі 339, 29 грн. ( а.с. 62-66 ).

Відповідно до наданого
судуОСОБА_1 розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні, розрахунок проводився останньою виходячи з мінімальної заробітної
плати та норми тривалості робочого часу в цей період  та середньоденний заробітокОСОБА_1 склав 12,
69 грн.. Час затримки розрахунку з 10.08.2006 року по 26.04.2007 року склав 252
дні. РозрахованаОСОБА_1 відповідно до вимог Порядку обчислення середньої
заробітної плати сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку
склала 3097, 08 грн. ( а.с. 68 ).

В пункті 20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що установивши
при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст.
117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї
вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його
відповідальності.

Таким чином,
відсутність коштів на розрахунковому рахунку філії «Агат - Арізона» ВАТ «Агат»
не виключає вини підприємства в затримці розрахунку при звільненніОСОБА_1, а
тому не може бути підставою для звільнення ВАТ «Агат» від обов'язку здійснити
на користь позивача виплату середнього заробітку за весь час затримки
розрахунку.

Також суд вважає,
щоОСОБА_1 було пропущено тримісячний строку звернення до суду з поважних
причин, оскільки, як вбачається з довідки № 88 Городнянської ЦРЛ, остання в
період з 16.07.2007 року по 17.10.2007 року перебувала на лікуванні в даному
медичному закладі з діагнозом : закритий перелом поперечного відростка зліва,
забита рана голови ( а.с. 67 ).

В послідуючому
16.10.2007 рокуОСОБА_1 звернулась в суду з позовом до ВАТ «Агат» про стягнення
з останнього на її користь середнього заробітку за період затримки виплати
розрахунку з 10.08.2006 року до розрахунку 26.04.2008 року, та після залишення
ухвалою суду від 31.10.2007 року її позову без розгляду, повторно 18.02.2008
року звернулась до суду з аналогічним позовом до ВАТ «Агат».

Слід також зазначити,
що міжОСОБА_1 та ВАТ «Агат» відсутній спір про розмір сум належних їй до сплати
при звільненні, оскільки визначена в судовому наказі до стягнення на
користьОСОБА_1 з ВАТ «Агат» сума заборгованості по заробітній платі боржником
не оспорювалась та була перерахована на рахунокОСОБА_1 25.04.2007 року.

Враховуючи вищевикладене,
керуючись вимогами ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні
вимогиОСОБА_1 в частині стягнення з ВАТ «Агат» на її користь середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 3097, 08 грн.
підлягають задоволенню.

Щодо заявленихОСОБА_1
позовних вимог до ВАТ «Агат» про стягнення на її користь індексації, суд
приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги позивача задоволенню не
підлягають. В судове засідання позивач не надала суду документів та доказів
того, що в період нарахування та виплати їй заробітної плати ВАТ «Агат» не
проводилась індексація її грошових доходів. Також позивач не надала суду
будь-яких розрахунків та документів, які б підтверджували обґрунтованість її
вимог та розрахунок розміру індексації, яка підлягає стягненню з відповідача
відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 116, 117, 233
КЗпП України, Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, Законом України
«Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ,
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року „Про
практику застосування судами законодавства про оплату праці ”, ст.ст. 10, 11,
88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Агат» на
користь ОСОБА_1 3097 грн. 08 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні.

В частині заявлених ОСОБА_1позовних вимог до ВАТ «Агат»
про стягнення індексації  відмовити.

Стягнути з ВАТ «Агат» 25 грн. 50 коп. державного мита на
користь держави.

Стягнути з ВАТ «Агат» 15 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи для зарахування на
рахунок № 0101 держбюджету Городнянського району, код одержувача
21406290, ГУ ДКУ в Чернігівській області, МФО 853592.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя :
О.Д.Березовський