19 березня 2008 року                                                                                         м.
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України у складі:
Головуючого:                     Яреми
Суддів: Лихути Л.М., Охрімчук Л.І.,
Сеніна Ю.Л., Шабуніна В.М.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля",
третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Першотравенську Дніпропетровської області про перерахунок сум відшкодування
шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків,
в с т а н о в и л а :
У серпні 2001 року ОСОБА_1
звернувся в суд із позовом до відкритого акціонерного товариства
"Павлоградвугілля", третьої особи - відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Першотравенськ Дніпропетровської області
про перерахунок сум відшкодування шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що
під час перебування у трудових відносинах з підприємствами вугільної
промисловості отримав професійні захворювання і за висновком МСЕК від 25
вересня 1995 року йому вперше встановлено втрату працездатності 50 % та визнано
інвалідом 3 групи. В подальшому неодноразово був оглянутий МСЕК і кожного разу
ступінь втрати працездатності становив 50%. Позивач зазначив, що починаючи з 25
вересня 1995 року відповідач проводив виплати відшкодування шкоди з порушенням
правил діючого законодавства, тому просив суд стягнути з відповідача
недоплачену суму 23 700грн. 95 коп. в рахунок недонарахованих щомісячних сум
відшкодування шкоди за період з 25 вересня 1995 року по 1 квітня 2001 року та
13 350 грн. в рахунок недонарахованої одноразової допомоги.
Рішенням Першотравенського міського суду від 28 квітня 2006 року позов               ОСОБА_1 задоволено в повному
обсязі.

Стягнуто із відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля"
на користь ОСОБА_1  недоплачені щомісячні
страхові виплати та недоплату по одноразовій допомозі на загальну суму 37 078
грн. 70 коп.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2007
року рішення Першотравенського міського суду від 28 квітня 2006 року скасовано
та ухвалено нове рішення.

Стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля"
на користь ОСОБА_1 в рахунок недоплачених щомісячних платежів по відшкодуванню
шкоди за період з 13 серпня 1998 року по 12 серпня 2001 року 11 860 грн. 47
коп.

У касаційній скарзі відкрите акціонерне товариство
"Павлоградвугілля" просить скасувати рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 квітня 2007 року та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування
судом норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суди виходили із того, що починаючи з
25 вересня
1995 року відповідач не застосував всі коефіцієнти підвищення тарифних
ставок і невірно зробив розрахунок сум відшкодування шкоди ОСОБА_1, у результаті чого такі суми були незаконно занижені.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив,
що розмір одноразової допомоги і щомісячного втраченого заробітку позивача необхідно
було визначати із його середньомісячної заробітної плати за три
останні повні календарні місяці роботи, що передували стійкій втраті працездатності
з коригуванням на коефіцієнт підвищення тарифних ставок на день встановлення МСЕК
ступеня втрати працездатності. Обчислений таким чином середньомісячний заробіток
являється базовим для подальших перерахунків відповідно до п. 28 Правила відшкодування
власником підприємства, установи і організації та уповноваженим органом шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених постановою Кабінету Міністрів  України від 23 червня  1993 року № 472.

При цьому апеляційний суд,
вважаючи, що відповідачем неправильно було обчислено розмір щомісячних
страхових платежів, стягнув з відповідача заборгованість по щомісячних платежах
в межах трирічного строку позовної давності.

Проте при розгляді справи суди
допустили порушення норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних
чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі.

Частково задовольняючи позовні
вимоги, апеляційний суд стягнув заборгованість по щомісячних страхових виплатах
з ВАТ "Павлоградвугілля" за період з 13 серпня 1998 року по 12 серпня
2001 року, не взявши до уваги, що з 1 квітня 2001 року відшкодування шкоди
проводило відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків і сам позивач заявляв вимоги про стягнення заборгованості з
відповідача лише до 1 квітня 2001 року.

Крім того, при обчислені розміру
заборгованості, суд вважав, що при обчисленні розміру відшкодування позивачу з
1 квітня 1996 року безпідставно не було враховано коефіцієнт підвищення
заробітної плати 2,38.

При цьому судом не були перевірені
доводи представника відповідача про те, що на підставі Указу Президента України
№41/96 від 9 січня 1996 року наказом Міністра вугільної промисловості України
від 4 березня 1996 року №72 збільшення тарифних ставок і окладів на коефіцієнт
2,38 здійснювалося з метою збільшення долі тарифних ставок у середньомісячній
заробітній платі в межах встановленого фонду споживання. А тому при
застосуванні даного коефіцієнту при збільшенні тарифних ставок і окладів одночасно
були зменшені інші складові заробітної плати без зміни загального розміру
заробітної плати, у зв'язку з чим розмір середньомісячного заробітку не
збільшився і у відповідача не було підстав для проведення перерахунку розміру
відшкодування.

Крім того, пунктом 23 Правила відшкодування власником підприємства, установи і
організації та уповноваженим органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджені постановою
Кабінету Міністрів  України від 23 червня  1993 року № 472, які діяли на час виникнення
спірних правовідносин, передбачалось, що види оплати праці, що враховуються при
обчисленні середньомісячного заробітку, визначаються відповідно до чинного
законодавства про пенсійне забезпечення.

Всупереч вимогам даного положення,
взявши за основу розрахунку середньомісячного заробітку заробіток за три
місяці, суд зарахував до нього в повному розмірі виплату за вислугу років за
1993 рік, не врахувавши, що у такому випадку річні винагороди включаються
пропорційно періоду, який прийнято до розрахунку.

За таких порушень норм матеріального і
процесуального права ухвалені в справі судові
рішення підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої
інстанції з підстав, передбачених  ч. 2 ст.
338 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України,

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства
"Павлоградвугілля" частково задовольнити.

Рішення Першотравенського міського суду від 28 квітня
2006 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня
2007 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                    Ярема А.Г.

Судді:
Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.

Сенін Ю.Л.

Шабунін В.М.