УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 травня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,

Лященко  Н.П.,

Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1на бездіяльність Деснянського відділу
державної виконавчої служби (далі - ДВС) Чернігівського міського управління
юстиції та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу
Деснянського районного суду м. Чернігова від                     27 вересня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від                 7 грудня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
бездіяльність Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління
юстиції та відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що на виконанні в Деснянському відділі ДВС Чернігівського
міського управління юстиції знаходилися виконавчі листи № 2-1893/95 від                  5 липня 1995 року та №
2-1898/95 від 21 липня 1995 року про стягнення на його користь коштів з ДТ
«Гермем-Фінанс-Україна» та ДТОВ «Західний-Міст-Траст».

8 липня 2007 року він отримав відповідь на своє звернення від начальника
Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції, в якому
повідомлялося, що зазначені виконавчі листи у відділі відсутні.

У листі від 3 липня 2007 року Головне управління юстиції м. Києва від 3
липня 2007 року повідомило, що у відділах ДВС районних управлінь юстиції у м.
Києві на виконанні вказані виконавчі листи також не перебувають.

Посилаючись на те, що рішення судів, по яких були виписані виконавчі листи № 2-1893/95 від 5 липня 1995 року та № 2-1898/95 від 21 липня 1995 року, не виконані, заявник просив визнати факт бездіяльності Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції, зобов'язати
його виконати рішення суду в повному обсязі та стягнути з Деснянського відділу ДВС Чернігівського
міського управління юстиції 100 000 грн.
на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27
вересня 2007 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 7
грудня 2007 року ухвалу районного суду скасовано, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвали
судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права, і справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, на виконанні в
Деснянському відділі ДВС Чернігівського міського управління юстиції знаходилися
виконавчі листи № 2-1893/95 від 5 липня 1995 року та № 2-1898/95 від 21 липня
1995 року про стягнення на користь ОСОБА_1 коштів із ДТ «Гермем-Фінанс-Україна»
та ДТОВ «Західний-Міст-Траст», виписані на підставі рішень Деснянського
районного суду м. Чернігова, ухвалених відповідно до положень ЦПК України 1963
року.

Згідно ст.  383 ЦПК України, який
набрав чинності з 1 вересня 2005 року, учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх
права чи свободи.

Оскільки в скарзі ОСОБА_1 оскаржує дії посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судових рішень у цивільних справах, постановлених за
правилами ЦПК України 1963 року, ця скарга не може бути подана та розглянута
судом за правилами розділу VII ЦПК України, який діє з 1 вересня 2005 року.

Отже, скасовуючи ухвалу районного суду й закриваючи провадження у справі,
апеляційний суд обґрунтовано керувався п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та виходив
із того, що зазначена справа не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу на ухвалу суду і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято
ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом
вимог закону.

Керуючись ст.ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 7 грудня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка