Справа № 2-5/2008
Р і ш е н н я

і м е н е м  У к р а ї н и

4 червня  2008 р.                                          Козельщинський
районний суд Полтавської області

в складі
головуючого - судді Мурашко А.О.

при секретарі -
Дніпровській Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт
Козельщина справу за позовом ОСОБА_1 до Новогалещинського житлово-комунального
підприємства (ЖКП) і ОСОБА_2 про поновлення на роботі, виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та виплату
заборгованості із заробітної плати,

встановив:

12.09.2007р.
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Новогалещинського ЖКП і прохав поновити
на роботі оператора станції перекачки, стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу, 2000 грн. моральної шкоди і невиплачену заробітну плату за
період з 1.01.2007р. по 15.08.2007р.

Свої вимоги
мотивував тим, що його незаконно було звільнено з роботи відповідно наказу
директора Новогалещинського ЖКП ОСОБА_2 №57а від 15.08.2007р. згідно статті 40
п.1 КЗпП України, оскільки його не було належним чином повідомлено про наступне
вивільнення за два місяці, інша робота не пропонувалася, порушення його
законних прав призвели до моральних страждань.

В ході розгляду
справи співвідповідачем визнано директора Новогалещинського ЖКП ОСОБА_2

В судовому
засіданні ОСОБА_1. підтримав свої позовні вимоги в частині поновлення на роботі
і наполягав, що фактично скорочення штату працівників на станції перекачки не
було, його персонально не попередили про наступне звільнення, а також збільшив
розмір позовних вимог і прохав стягнути невиплачену заробітну плату у розмірі
20523 грн. і середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 30890 грн.

Представник
Новогалещинського ЖКП ОСОБА_3 і ОСОБА_2. позов не визнали повністю і пояснили,
що трудовий договір з позивачем ОСОБА_1. був розірваний відповідно до чинного
законодавства, заробітна плата йому виплачувалась відповідно трудового договору
за виконану ним роботу.

Суд, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши інші докази, вважає,
що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

ОСОБА_1.
прийнятий на роботу оператора станції перекачки Новогалещинського ЖКП з оплатою
згідно штатного розкладу і відпрацьованого часу відповідно наказу №49 директора
підприємства від 31.10.2006р. (а.с.8), а також за сумісництвом при потребі
працював водієм асенізаційної машини.

Наказом
директора підприємства ОСОБА_2 за №57а від 15.08.2007р. його було звільнено з
роботи оператора станції перекачки в зв'язку з скороченням штатної одиниці у
відповідності до ст.40 п.1 КЗпП України.

При звільненні
ОСОБА_1 був порушений порядок вивільнення працівників передбачений ст. 49-2
КЗпП України.

Так, відповідно
до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у
випадках зміни в організації виробництва і праці враховується переважне право
на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від
переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації
працівник за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Не дотримуючись
цих вимог ОСОБА_1 персонально не попереджено про наступне вивільнення.

Суд не бере до
уваги пояснення ОСОБА_2, представника
відповідача і акт (а.с.138-140) про те, що наказ про попередження про
звільнення позивача був йому оголошений в присутності комісії 15.06.2007р. біля
насосної станції (місця роботи позивача) з наступних підстав.

Допитані в суді
в якості свідків члени комісії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6 і ОСОБА_7
дали суперечливі покази. Так, не збігаються покази членів комісії про місце
підписання акту і яким чином вони прибули до насосної станції.

Свідки ОСОБА_4 і
ОСОБА_5. вказували про закопченість приміщення насосної станції яке виникло
27.07.2007р. від дії блискавки про що свідчить складений ними акт (а.с.50).

Отриманий
ОСОБА_1. наказ №37 про ліквідацію посади оператора станції перекачки від 14.06.2007р.
не містить вказівки про наступне вивільнення позивача (а.с.23).

Крім цього суд
звернув увагу на те, що ОСОБА_2. і представник позивача спочатку наполягали на
тому, що позивач був попереджений про наступне вивільнення в направленому йому
поштою зазначеному наказі (а.с.67-69), а потім надали суду акт про попередження
про звільнення. Також директор Новогалещинського ЖКП ОСОБА_2. 15.08.2007р.
видала наказ №57 про ліквідацію посади оператора станції перекачки (а.с.10).

ОСОБА_1 не
пропонувалася інша робота, не була запропонована робота водія асенізаційної
машини, слюсаря аварійно відбудовних робіт на які 25.07.2007р. були прийняті
нові працівники (а.с.122,153). При цьому не було враховано, що ОСОБА_1. має
право керувати автомобілями (а.с.212), працював водієм асенізаційної машини і
відповідно медичної довідки і картки придатний керувати транспортними засобами
і його захворювання не є протипоказаннями до роботи оператором станції
перекачки (а.с.209,212), має кваліфікацію техніка-технолога і інженера технолога
у різних областях промисловості (а.с.217-218).

При прийомі
нового працівника на роботу водієм асенізаційної машини не були дотримані
кваліфікаційні вимоги які стосуються віку працівника і був прийнятий працівник
старше 50 років (а.с.153-157).

Суд не бере до
уваги посилання ОСОБА_2 і представників відповідача на те, що на даний час
відсутня посада оператора станції перекачки, оскільки до звільнення позивач
працював на цій роботі.

Отже, згідно
статті 235 КЗпП України позивач повинен бути поновлений на попередній роботі.

Відповідно вимог
цієї статті позивачеві необхідно виплатити середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 5244,36 грн. з врахуванням середньої заробітної плати за місяць
і за один день (а.с.108,207).

Незаконне
звільнення позивача заподіяло йому моральну шкоду у виді моральних страждань,
здійснення додаткових зусиль для організації життя.

Суд погоджується
з вимогою позивача і оцінює моральну шкоду в сумі 2000 грн., яка згідно ст.
237-1 КЗпП України підлягає стягненню з Новогалещинського ЖКП на користь
ОСОБА_1

Судові витрати
відповідно статті 88 КЗпП України необхідно покласти на Новогалещинське ЖКП.

Керуючись
статтями 137, 237 КЗпП України необхідно покласти на ОСОБА_2 обов'язок покрити
шкоду, заподіяну Новогалещинському ЖКП в зв'язку з оплатою працівникові
середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 1200грн.

Суд вважає, що
ОСОБА_2. винна в незаконному звільнені позивача, оскільки при звільненні не
дотрималася встановленого порядку. Але суд не вбачає її вини у тривалому
розгляді справи.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості із заробітної плати не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач працював
оператором станції перекачки і йому відповідно трудового договору і штатного
розкладу виплачувалася заробітна плата у виді тарифної ставки 485 грн.
27.04.2007р. внесені зміни до Колективного договору ЖКП - введена посада
оператор-слюсар на станції перекачки з тарифною ставкою 509,25 грн. Але
позивача не було переведено на цю посаду і він продовжував виконувати обов'язки
оператора станції перекачки. Посадова інструкція оператора станції перекачки не
включає виконання слюсарних робіт (а.с.48-49).

ОСОБА_1. не
виконував слюсарних робіт, що підтверджується поясненнями (а.с.38,172),
договорами про виконання  слюсарних робіт
іншими працівниками (а.с.79,81,83).

Отже, підстави
для виплати йому тарифної ставки 509,25 відсутні.

З врахуванням
зазначених обставин суд не бере до уваги розрахунок заробітної плати здійснений
позивачем. Крім цього розрахунок не підтверджується обліковими документами
виконаних  робіт, також не
підтверджується кваліфікація і посада позивача з врахуванням яких було
проведено розрахунок.

На підставі
викладеного і керуючись статтями 10,60,88,212,367 ЦПК України, статтями
40,49-2,137,235і 237-1 КЗпП України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1
на роботі в якості оператора станції перекачки Новогалещинського ЖКП.

Стягнути з
Новогалещинського ЖКП на користь ОСОБА_1 5244,36 грн. середнього заробітку за
час вимушеного прогулу; 2000 грн. моральної шкоди, а всього 7244,36 грн.

Стягнути з
Новогалещинського ЖКП судовий збір в сумі 72 грн. і 30 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Покласти на
ОСОБА_2 обов'язок покрити шкоду заподіяну Новогалещинському ЖКП в зв'язку з
оплатою працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 1200
грн.

Рішення суду в
частині поновлення на роботі і стягнення заробітної плати в сумі 580,78 грн. з
присуджених виплат заробітної плати підлягає негайному виконанню.

Інші позовні
вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано.

Рішення  може бути оскаржене шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання рішення у повному
обсязі і подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області
через Козельщинський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Головуючий:                         п і д п и с

Суддя

Козельщинського районного суду:                                                            А.О.
Мурашко