№2- 522/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14  березня 2008     року
Печерський  районний суд м. Києва
в складі :

головуючого   -
судді Кафідової О.В.,

при
секретарі  -                    Нечаєвій Ю.Ю.,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні в м.Києві
цивільну справу за позовом  Консорціуму „ЄДАПС”  до
ОСОБА_1 , Міністерства
внутрішніх  справ України   про визнання
розповсюдженої  інформації  недостовірною , спростування  недостовірної
інформації , захист ділової
репутації та відшкодування
моральної    шкоди     ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся  до суду з позовом
до  зазначеного відповідачів  про визнання
інформації недостовірною ,спростування
недостовірної інформації, захист ділової
репутації  і відшкодування
моральної шкоди   ,  просить
постановити рішення  , яким
визнати  відомості  , які
були  висловлені відповідачем
ОСОБА_1  13.09.2007 року в
Міністерстві  внутрішніх  справ України    на брифінгу
для журналістів та розповсюджені на різних Інтернет сайтах в  мережі Інтернет   такими , що не  відповідають дійсності, а саме   :

„…были
попытки занять место ГП «Ресурсы-документ» со стороны  Консорциума «ЕДАПС» . В  начале
августа они предложили отдать им помещение ликвидированного предприятия
«Рикас» , чтоб выдавать там загранпаспорта …- сказал ОСОБА_1.»

Крім
того , позивач  просить  зобов”язати відповідача ОСОБА_1.  спростувати
наведену  інформацію не  пізніше
наступного дня  від набрання  рішенням
законної  сили , шляхом  проведення
брифінгу в Міністерстві внутрішніх
справ України  в присутності
журналістів з обов”язковим розміщенням
оголошення  на офіційному
Інтернет-сайті МВС України щодо проведення
брифінгу про спростування
інформації    , оголосівши на  брифінгу
рішення суду  та зазначити  :

„Інформація , поширена мною 13.09.2007
року  в Міністерстві
внутрішніх  справ України на  брифінгу
для  журналістів про те , що
Консорціум „ЄДАПС”  має намір зайняти
місце  державного підприємства „Ресурси-документ”в
процедурі оформлення і видачі паспортів громадян України для виїзду за  кордон , не відповідає дійсності .

З боку  Консорціуму „ЄДАПС”  ніколи не
було спроб  зайняти місце  ДП „Ресурси-документ” .

Позивач ніколи не  звертався  до Міністерства внутрішніх справ України  із пропозицією віддати йому приміщення  ліквідованого підприємства „Рікас” , щоб
видавати там паспорти громадян України для виїзду за  кордон .”

Крім того , позивач  просить стягнути
з відповідача ОСОБА_1. на його користь
моральну  шкоду в сумі 1 грн. 00
коп. та судові витрати  .

В судовому  засіданні
до участі  в справі  було залучено в якості співвідповідача  Міністерство внутрішніх  справ України.

В судовому засіданні представник   позивача Терещук Н.В. підтримала зазначені
позовні вимоги , просила їх задовольнити в повному обсязі,  посилаючись
на  обставини  ,
викладені  в  позові та додаткових  поясненнях
.

Представники відповідача ОСОБА_1. - ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. позов не визнали , просили в задоволенні позову відмовити  , посилаючись на те , що   позивачем
не  надано суду будь-яких доказів  оприлюднення саме  відповідачем
тієї інформації , про спростування
якої вони просять , а із наданої
роздруківки Інтернет сайту не
вбачається  поширення  саме ОСОБА_1
спірної  інформації.

Представник  відповідача  Міністерства внутрішніх  справ України Горбась Д.В. в судовому  засіданні
позов  не  визнав , посилаючись на  те , що позивачем  на підтвердження  своїх вимог
подані  неналежні  письмові
докази , тому викладену  в
них  інформацію не  можна вважати достовірною , на підставі чого
факт належності цих висловлювань саме ОСОБА_1 під час  брифінгу
вважають недоведеним  .

Крім
того , представник  зазначив , що
спірний  уривок не містить ознак прямої
мови ОСОБА_1. , а є   результатом  сприйняття
невідомою особою поданої на
брифінгу інформації , спірні відомості
не  містять ознак  негативності , не  порушує
суб”ктивне  право позивача, тому
не може  завдати шкоди інтересам позивача
,  вважає позов  необгрунтованим  та безпідставним .

Суд , вислухавши  пояснення представників сторін,  вивчивши письмові докази ,  приходить до
наступних  висновків .

В судовому засіданні встановлено ,
що  в
Інтернет-виданні на сайті ДЗГ МВС України - Цілком офіційно  від  12.09.2007
року до уваги представників ЗМІ було
розміщено оголошення  про проведення  13.09.2007 року о 14-й  годині брифінгу  для журналістів за участю  заступника
міністра внутрішніх  справ  ОСОБА_1. на
тему : „Соціальні програми МВС України” .

Як вбачається  з
наданих позивачем  копій  статті
з різних  Інтернет сайтів „Деятельность
„Ресурсы - документ” прекращена , а ЕДАПС к выдаче паспортов не  пустят” , яка
розміщена в період часу 13.09.2007
року близько 15 год - 16.00 год.
і не  підписана   автором, в статті містяться оспорювані  позивачем фрагменти   .

Згідно  ст.  10
Конвенції  про  захист
прав  і  основних
свобод  людини ,  кожна
людина  має  право
на  свободу  виявлення
поглядів  . Це  право
включає  свободу  дотримуватись
своїх  поглядів  ,
одержувати і  поширювати  інформацію
та  ідеї без  втручання
держави  і незалежно  від
кордонів.

Згідно  ст.  34
Конституції  України  ,
кожному  гарантується  право
на  свободу  думки
і  слова  ,
на  вільне  вираження
своїх  поглядів  і
переконань ,  кожен  має
право  вільно збирати , зберігати
, використовувати  і  поширювати інформацію  усно ,
письмово   або в  інший
спосіб  -  на
свій  вибір .

Однак , позивачем  не
надано суду  жодного доказу  на
підтвердження  тієї обставини ,
що  саме
спірні фрагменти зі  статті  невідомого
автора  були оприлюднені  на
брифінгу  саме відповідачем
ОСОБА_1 , а не є тлумаченням та аналітичними висновками невідомого автора  , тому відсутні у суду  будь-які підстави  для визнання
спірної  інформації  такою , що оприлюднена відповідачем
ОСОБА_1  .

Крім того , як вбачається  зі
спірної інформації , вона  не  може вважатись негативною    , оскільки не  містить ознак такої , що  формує у читача  негативну оцінку  , тому
не  може  зашкодити
правам позивача  .

Таким
чином ,  будь яка особа , яка  висловила
свої оціночні  судження , щодо
конкретних  подій ,  не
може  бути  зобов”язана
доводити їх  правдивість ,
оскільки  це  є
порушенням  свободи  поглядів
,  яка є  основною
складною  права , гарантованого
ст. 10  вищезазначеної  Конвенції .

Виходячи з  вищенаведеного , суд  вважає доведеною  невідповідність відомостей , викладених  в
спірному   уривку ознакам  таких , що не відповідають дійсності, є
негативними  , підлягають
спростуванню     та  завдають шкоди інтересам позивача,
відсутні  докази, що спірна інформація є
недостовірною , а  відтоді  відсутні
підстави  для  їх
спростування  та  відновлення
порушеного права  позивача за  ст. 277 ЦК України.

Посилання представника  позивача  на  те
,  що
саме вище  зазначена  ним інформація  , як
цілісне  джерело інформації  , завдало
шкоди  його інтересам та  моральної
шкоди  на 1 грн. , не  знайшло
свого підтвердження в судовому
засіданні.

Таким чином суд , оцінивши в сукупності
добуті в судовому засіданні докази
, знаходить необхідним  в задоволенні
позову відмовити , оскільки встановлено,
що позов  необгрунтований  та безпідставний  , відповідачами не порушені  права
позивача.

На підставі викладеного , керуючись
ст. ст.  34, 68 Конституції
України , ст. 10 Конвенції про
захист  прав  і  основних  свобод
людини ,  ст.ст.16,  23, 94, 201, 277 ЦК України ,   Законом України  “Про інформацію “, ст. ст. 10,  60, 131,
140,   174 , 195 , 208, 209, 212, 213,
214, 215, 218 ЦПК України суд , -

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву   Консорціуму „ЄДАПС”  до  ОСОБА_1,
Міністерства  внутрішніх  справ України   про визнання
розповсюдженої  інформації  недостовірною , спростування  недостовірної
інформації , захист ділової
репутації та відшкодування
моральної    шкоди       -
залишити без  задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного  суду  м. Києва
через Печерський  районний   суд м. Києва .

Заяву про  апеляційне  оскарження рішення  суду
може  бути подано  протягом 10
днів  з  дня
проголошення  рішення  .

Апеляційна  скарга  на
рішення  суду  подається
протягом  20 днів після  подання заяви про апеляційне оскарження .

СУДДЯ: