Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 квітня 2008 року

м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,

Григор'євої Л.І., Данчука В.Г.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до головного управління Міністерства внутрішніх справ
України (далі-ГУ МВС) в Автономній Республіці Крим, Ленінського районного
відділу  ГУ МВС України в Автономній
Республіці Крим, Державного казначейства України, відділення Державного
казначейства в Ленінському районі Автономної Республіки Крим про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за
касаційною скаргою заступника  прокурора Автономної
Республіки Крим на рішення
Ленінського  районного суду Автономної Республіки Крим  від 11
квітня
2006 року та рішення  колегії суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду  Автономної
Республіки Крим   від  19 жовтня 2006 року,

в с т а н о
в и л а :

У грудні 2005 року ОСОБА_1звернулась до суду із позовною
заявою до            ГУ МВС України в АР
Крим, Ленінського РВ ГУ МВС України в АР Крим, відділення Державного
казначейства України у Ленінському районі АР Крим про стягнення  матеріальної та моральної шкоди, завданих
незаконними діями слідчих, порушення ними кримінально-процесуального
законодавства, необґрунтованої тяганини під час досудового слідства по
кримінальній справі, яка була порушена за фактом пожежі на ринку м. Щолкіно, по
якій вона була визнана потерпілою та цивільним позивачем. При цьому зазначила,
що внаслідок вказаних порушень закону, розслідування кримінальної справи не
було завершене, а провадження в цій справі закрито на підставі п. 8 ст. 6 КПК
України внаслідок смерті обвинуваченої              ОСОБА_2 тому завдана їй злочином
майнова та моральна шкода не була відшкодована винуватими особами чи їх
спадкоємцями. Просила стягнути з відповідачів на її користь 68 543 гривні 59
копійок на відшкодування матеріальної шкоди, 100 000 гривень морального
відшкодування та судові витрати по справі.

Рішенням Ленінського районного суду від 11 квітня 2006
року позов було задоволено частково. Ухвалено стягнути з головного управління
Міністерства Внутрішніх справ України  в
Автономній Республіці Крим на користь позивачки             68 543 гривні 59 копійок на
відшкодування  матеріальної шкоди, 693
гривні 95 копійок на відшкодування витрат по сплаті державного мита, 400
гривень на відшкодування витрат за надання їй правової допомоги та 50 000
гривень на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 жовтня 2006 року
вказане рішення  місцевого суду змінено,
зменшено розмір відшкодування моральної шкоди до 1 000 гривень. В решті рішення
суду залишено без змін.

Заступник прокурора Автономної Республіки Крим звернувся
до Верховного Суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
постановлені судові рішення та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального
права.

У письмових запереченнях
позивачка просить відхилити подання, посилаючись на його
необґрунтованість.

У судовому засіданні прокурор просив скасувати рішення
місцевого суду та ухвалу апеляційного суду та постановити нове рішення про
відмову в задоволенні  позову.

Касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1., як
власниця магазину, приміщення якого та майно, загальною вартістю 68543.59
гривень було знищене внаслідок пожежі, була визнана потерпілою по кримінальній
справі, порушеній 22 листопада 2002 року посадовою особою Ленінського МВ ГУ МВС
України в АР за ст. 270 ч.2 КК України. Дана кримінальна справа постановою від             28 листопада 2004 року закрита на
підставі ст. 6 п. 8 КПК України, в зв'язку із смертю ОСОБА_2

Тому визнання судом першої інстанції вини та прямого
причинного зв'язку між діями посадових осіб - працівників МВС при розслідуванні
вказаної  кримінальної справи та завданою
потерпілій злочином  майновою та
моральною шкодою, а також  посилання на
ст.ст. 1173, 1174 ЦК України як на підставу задоволення позову є
необґрунтованим.

Апеляційна
інстанція цю помилку не виправила.

За таких обставин у суду не було підстав задовольняти
позов стосовно відповідача на підставі ст.ст. 1173, 1174 ЦК України, за якими
головне управління МВС України в АР Крим відповідальність нести не може.

Відносини, які виникли між позивачкою ОСОБА_1як
потерпілою по кримінальній справі та державою, врегульовані статтею 1177 ЦК
України.

Умови та порядок відшкодування за цією статтею не
встановлені законом на день розгляду спору судом, тому в позові слід відмовити
із підстав, зазначених в позовній заяві.

Керуючись
ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верхового Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу заступника прокурора Автономної
Республіки Крим задовольнити.

Рішення
Ленінського  районного суду Автономної
Республіки Крим від   11 квітня 2006 року
та рішення  колегії суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим  від 19
жовтня 2006 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1до головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, Ленінського
районного відділу  ГУ МВС України в
Автономній Республіці Крим, Державного казначейства України, відділення
Державного казначейства в Ленінському районі Автономної Республіки Крим про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити із
підстав, зазначених в позові.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук