Справа № 22-1091/2008
Головуючий у  І інстанції Адаменко
Доповідач  Єгорова С.М.
У Х В А Л А

іменем  України

10 червня  2008 року  Колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого
Вербицького В.С.

суддів:
Єгорової С.М.

Дуковського   О.Л.

при секретарі
Тітенко Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Бобринецького районного суду від 10 квітня  2008 року в справі за позовом ОСОБА_1до Бобринецької районної державної адміністрації, третьої
особи Червонодолинської сільської ради Бобринецького району, про визнання права
на земельну ділянку в порядку спадкування.

Заслухавши доповідача, пояснення представників апелянта, третьої особи, вивчивши матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2008 року ОСОБА_1звернувся в суд з  позовом до Бобринецької районної державної
адміністрації, третьої особи Червонодолинської сільської ради Бобринецького
району, про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування.
Посилався на те, що в ІНФОРМАЦІЯ_1року
померла його  мати ОСОБА_2., після
її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві власності земельну
ділянку. Він є єдиним спадкоємцем, проте через відсутність правовстановлюючого
документу не може оформити своє право на спадкове майно. Просив визнати за ним
право власності в порядку спадкування на земельну ділянку розміром 6,93 га,
розташовану на території Червонодолинської сільської
ради Бобринецького району, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на землю
серії П КР №040589, виданого Бобринецькою РДА від 25.10.2001 р.

Рішенням Бобринецького районного суду від 10
квітня  2008 року в задоволенні позову
відмовлено.

В
апеляційній  скарзі  ОСОБА_1.
ставиться  питання  про скасування рішення  суду як незаконного і такого, що порушує його
права. Зазначається, що в порушення  норм
процесуального та матеріального права суд  безпідставно відмовив йому у визнанні права
власності на землю в порядку спадкування, не врахувавши, що він єдиний
спадкоємець і не звертався до нотконтори лише через відсутність документу про
право власності спадкодавця на землю.

Колегія суддів,
заслухавши доповідача, пояснення представників
апелянта, третьої особи, які підтримали апеляційну
скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи,
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст..1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в строк,
передбачений ст..1270 ЦКУкраїни. Він вважається таким, що не прийняв спадщину,
якщо протягом цього строку не подав заяву, проте може звернутися в суд з
позовом про визначення йому додаткового строку для подання ним такої
заяви(ст..1272 ЦК України).

З матеріалів  справи вбачається,  що позивач
звернувся з даним позовом, виходячи з тих обставин, що він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері
ОСОБА_2., а тому має право на успадкування належної їй на праві власності
земельної ділянки. Проте, не має можливості оформити своє право через
відсутність Державного акту на землю, виданого на ім»я померлої, тому звернувся
в суд, а не в нотаріальну контору.

Відмовляючи в  задоволенні позову, суд  встановив і правильно виходив з того, що  позивач не довів факту прийняття ним спадщини
після смерті ОСОБА_2. Він у шестимісячний
строк  з часу відкриття спадщини не
звертався з заявою про її прийняття до нотаріальної контори, а також не ставив
питання  перед судом про визначення йому
додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Тобто у передбачений законом спосіб не вчинив дій, що свідчать про прийняття
ним спадщини після смерті матері.

Колегія суддів вважає, що висновки суду щодо відсутності підстав для
визнання права ОСОБА_1. на спадкове майно - земельну ділянку  ґрунтуються на повно і всебічно з»ясованих
ним обставинах, відповідають наданим сторонами і дослідженим доказам, заявленим
позовним вимогам. Судом дотримано вимоги норм процесуального і матеріального
права, а тому підстав для скасування ухваленого ним рішення немає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308,  314,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити,  а рішення Бобринецького районного суду від 10 квітня  2008 року залишити без зміни.

Ухвала набирає  законної
сили з моменту її проголошення  і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом  двох місяців  з
наступного дня.

Головуючий

Судді: