Справа № 22-411/2008 р               головуючий у 1 інстанції -
доповідач - Григоренко М.П.
РІШЕННЯ

І М Е Н
Е М         У К Р А Ї Н И

27 березня
2008 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді -  Буцяка З.І.,

суддів : Григоренка М.П., Демянчук
С.В.,

при секретареві Колесовій Л.В., за участю позивача і
відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Рівненського районного суду від 11 грудня 2007 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИЛА  :

Рішенням Рівненського районного суду від 11 грудня
2007 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та дочки
ОСОБА_4 в розмірі 40 % від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину,
починаючи з 01.06.2007 року і до повноліття дітей, а також  на користь держави 51 грн. судових витрат по
оплаті судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільних справ.

В задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вважаючи рішення
незаконним, відповідач-позивач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує, що суд не
врахував його матеріальне становище, оскільки він  хоч і проживає в сільській місцевості, проте
ніякого доходу від ведення підсобного господарства не отримує, ніде не працює,
оформлення документів на отримання пенсії ще не завершилося.

Крім того, суд
безпідставно відхилив  клопотання
представника відповідача про закриття провадження у даній справі, оскільки
позивач в 2005 році вже зверталася до суду з приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав і ухвалою Рівненського
міського суду від 01 грудня 2005 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей
закрито, в зв'язку з відмовою позивача від позову.

В зв'язку із
чим, апелянт просить скасувати рішення Рівненського районного суду від 06
грудня 2007 року та закрити провадження у справі.

В поданих
запереченнях на апеляційну скаргу позивач-відповідач вказує, що рішення суду
першої інстанції вважає правильним, а тому просить залишити його без змін.

В ході
апеляційного розгляду апелянт підтримав свою апеляційну скаргу та наполягав на
її задоволенні, а позивач ОСОБА_1 просила суд рішення суду першої інстанції
змінити, шляхом встановлення аліментів у твердій грошовій сумі, по 200 грн.
щомісяця, на кожну дитину, так як відповідач не має постійного доходу.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши
матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна
скарга  підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1, суд першої інстанції
керувався статтею 183 СК України, але при цьому не прийняв до уваги те, що в
справі взагалі відсутні будь-які дані про наявність у відповідача ОСОБА_2
постійного доходу, з якого можливо було б відрахування аліментів, в зв'язку із
чим, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 309 ЦПК України, рішення  Рівненського
районного суду від 11 грудня 2007 року підлягає скасуванню, з ухваленням у
справі нового рішення.

Частиною першою
статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний,  мінливий
дохід, частину  доходу  одержує
в  натурі,  а
також  за наявності інших
обставин,  що мають істотне
значення,  суд за заявою платника  або одержувача  може
визначити  розмір  аліментів
у твердій грошовій сумі.

З огляду на те,
що відповідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати  дитину
до  досягнення  нею повноліття і приймаючи до уваги
відсутність у відповідача регулярного доходу, колегія суддів вважає за
необхідне ухвалити рішення про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 та
стягнення з ОСОБА_2 на користь останньої аліментів на утримання неповнолітніх
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н, в твердій
грошовій сумі, по 200 грн. щомісяця на кожну дитину,  починаючи з 1 червня 2007 року і до досягнення
дітьми повноліття.

Рішення суду
першої інстанції, в частині стягнення судових витрат по справі, залишити без
змін.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну  скаргу ОСОБА_2  задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного
суду від 11 грудня 2007 року  частково
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н,
в твердій грошовій сумі, по 200 грн. щомісяця на кожну дитину,  починаючи з 1 червня 2007 року і до
досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення суду першої інстанції, в частині
стягнення судових витрат по справі, залишити без змін.

Рішення  набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Рішення апеляційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду
України протягом двох місяців починаючи з дня набрання ним законної сили, з
подачею касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий
З.І. Буцяк

Судді                                                                             С.В.
Демянчук

М.П. Григоренко