печерський районний суд  міста києва
Справа № 2-747-1/08
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем україни

(     заочне)

11 червня 2008
року                     Печерський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого:                                       судді
Мельника А. В.,

при
секретарі:
Пшегарницькій І. Е.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства „Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна” про
визнання права власності та зобов'язання вчинити дії

В С Т А
Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому
просить визнати за ним право власності на нежитлову будівлю загальною площею
178,1 квадратних метри, яка розташована за адресою: місто Київ, вулиця
Інститутська, будинок № 4-А та зобов'язати відповідача зареєструвати за
позивачем право власності на зазначену нежитлову будівлю.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив,
що між ним та Відкритим акціонерним товариством «Універсальний Банк Розвитку та
Партнерства» 24 березня 2008 року був укладений договір купівлі-продажу
нежитлового приміщення - металевого павільйону обкладеного цеглою, з проведеною
модернізацією та поліпшеннями (типовий П-12), загальною площею 178,1 метра
квадратних, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 4-А.
Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 779.

Згідно п. 1.3. Договору, з моменту його
нотаріального посвідчення у позивача, як у покупця, виникло право власності на
Об'єкт, що також чітко регламентується , а саме ч. 3 ст. 334 Цивільного кодексу
України.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 334 Цивільного
кодексу України, позивач разом з відповідною заявою подав до Комунального
підприємства «Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації
права власності на об'єкти нерухомого майна» правовстановлюючий документ
(договір купівлі-продажу) на нерухоме майно для реєстрації права власності.

Проте, листом № 12813 від 14.04.2008 року
відповідач відмовив у реєстрації права власності нежитлової будівлі, посилаючись
на п. 2 ч. 2 ст. 331 ЦК України, чим на думку позивача хибно застосував статтю,
яка регламентує набуття права власності на новостворене майно, додаючи
посилання на Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно та інше.

З такою відмовою позивач не погоджується і вважає
її незаконною та безпідставною, оскільки спірний об'єкт не є новоствореною
будівлею або об'єктом незавершеного будівництва, на чому наголошує відповідач,
посилаючись на п. 2 ч. 2 ст. 331 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача
підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив суд позовні вимоги
задовольнити повністю.

Відповідач був належним чином повідомлений про
день, час та місце розгляду справи, в поясненнях надісланих на адресу суду
відповідач просить розглянути справу без участі його представника, а оскільки
представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутності
представника відповідача в заочному порядку, суд, керуючись ч. 4 ст. 169, ч. ч.
1, 2 ст. 224 ЦПК України, розглянув справу заочно на підставі наявних у справі
доказів.

В своїх письмових поясненнях відповідач зазначив,
що Бюро проводить реєстрацію прав власності на об'єкти нерухомого майна на
підставі правовстановлюючих документів які зазначені у Наказі Міністерства юстиції
України від 7 лютого 2002 року № 7/5 «Про затвердження Тимчасового положення
про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» та Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Також, відповідач пояснив, що оскільки, згідно
пункту 1.6. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти
нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у
встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації,
підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти,
у даному випадку у Бюро відсутні законні підстави здійснити реєстрацію права
власності, за відсутності свідоцтва про право власності, яке видається Головним
управлінням комунального майна та з урахуванням цього просить суд прийняти
рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача,
дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24 березня
2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсальний Банк Розвитку та
Партнерства» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу, за яким
останній купив павільйон, металеву конструкцію з проведеною модернізацією та
поліпшеннями, обкладену цеглою, (типовий П-12), загальною площею 178,1
квадратних метра, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Інститутська,
4-А.

Згідно п. 1.3. Договору, право власності на
Об'єкт виникає у Покупця з моменту нотаріального посвідчення цього Договору.

24 березня 2008 року Договір був посвідчений
приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстрований в реєстрі за № 779.

На виконання вимог закону щодо державної
реєстрації договору про відчуження майна, позивач звернувся до відповідача, як
до органу який здійснює таку реєстрацію, із відповідною заявою (а. с. 7).

У відповідь на таку заяву, відповідач листом №
12813 від 14.04.2008 року, посилаючись на п. 2 ч. 2 ст. 331 ЦК України, Закон
України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»
та Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
відмовив позивачу у реєстрації договору купівлі-продажу нежитлового приміщення,
який був укладений 24 березня 2008 року між позивачем та Відкритим акціонерним
товариством «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» (а. с. 8).

Судом встановлено, що Комунальне підприємство
«Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» проводить державну реєстрацію майна відповідно до
Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та
їx обмежень", «Тимчасового положення про державну реєстрацію об'єктів
нерухомого майна та прав власності на них в місті Києві», затвердженого
рішенням Київської міської ради № 74/74 від 20.06.2002 року та «Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно»,
затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року.

Державна реєстрація об'єктів нерухомого майна та
прав власності на них -

це внесення відомостей до міського державного
реєстру об'єктів нерухомого майна

у зв'язку з виникненням, переходом або
припиненням прав на об'єкти нерухомого

майна.

Державній реєстрації права власності підлягають
об'єкти нерухомого майна, що розташовані у місті Києві, будівництво або
реконструкція яких закінчені, незалежно від форм власності та які прийняті в
експлуатацію в установленому порядку при наявності актів прийняття об'єктів в
експлуатацію та матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених Київським
БТІ.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Власник майна може пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою
(ст. 392 ЦК України).

Частиною 3 статті 20 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їx обмежень" № 1952-IV від
01.07.2004 року передбачено, що не приймаються на державну реєстрацію прав
документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не
обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також із пошкодженнями,
які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.

Таким чином, договір купівлі-продажу нежитлового
приміщення загальною площею 178,1 квадратних метри, що розташоване за адресою:
місто Київ, вулиця Інститутська, будинок № 4-А, який був укладений 24 березня
2008 року між позивачем та Відкритим акціонерним товариством «Універсальний
Банк Розвитку та Партнерства», відповідає вимогам ст. 20 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень", а тому суд приходить до висновку, що дії відповідача по відмові
у державній реєстрації вказаного договору є неправомірними і такими, що
суперечать діючому законодавству та порушують права позивача.

Отже, коли судом встановлено, що позивачу на
праві власності належить нежитлове приміщення - металевий павільйон обкладений
цеглою, з проведеною модернізацією та поліпшеннями (типовий П-12), загальною
площею 178,1 метра квадратних, розташований за адресою: м. Київ, вул.
Інститутська, 4-А і в його державній реєстрації позивачу відмовлено та у
встановленому законом порядку не зареєстровано, суд приходить до висновку, що
відповідач порушив права позивача, а тому позов є обґрунтованим і підлягає
задоволенню, а договір купівлі-продажу зазначеного приміщення підлягає
державній реєстрації в Київському міському БТІ.

За таких обставин порушене відповідачем право
власності позивача слід захистити, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки
суд задовольняє позов з відповідача на користь позивача підлягають стягненню
судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду в розмірі
1700 гривень та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи в розмірі 30 гривень, а всього 1730 гривень у відшкодування судових
витрат.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом
України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їx обмежень»
№ 1952-IV від 01.07.2004 року, ст. ст. 328 ч. 1, 392 ЦК України, ст. ст. 3, 10,
11, 60, 88, 169 ч. 4, 209, 212-215, 224 ч. ч. 1, 2 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1до
Комунального підприємства „Київське міське бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна” про визнання права
власності та зобов'язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю загальною площею 178,1 кв.м., яка
розташована за адресою: м. Київ, вул. Інститутська,4-а( чотири „А”).

Зобов'язати
Комунальне підприємство „Київське міське бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна” зареєструвати за
ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю загальною площею 178,1 кв.м., яка
розташована за адресою: м. Київ, вул. Інститутська,4-а( чотири „А”).

Стягнути з Комунального підприємства „Київське
міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна” на користь ОСОБА_11700 гривень 00 копійок у відшкодування
судових витрат та 30 гривень 00 копійок у відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заява про
перегляд заочного рішення може бути подана до суду протягом  десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду
набирає законної сили  після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подана через Печерський районний суд міста Києва  до
Апеляційного суду міста Києва протягом десяти  днів з дня його проголошення

Апеляційна
скарга на рішення суду подається через Печерський районний суд міста Києва до
Апеляційного суду міста Києва протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий