У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня
2008 року                                                                                  м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з цивільних справ

апеляційного суду Хмельницької області

в складі
:  головуючого - судді   Самчука П.П.

суддів :  Рищука П.К., Юзюка О.М.

при секретарі Стельмах І.В.

з  участю: ОСОБА_4

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-35 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 і ОСОБА_2на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області
від 08 листопада 2007 року по справі за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2про
поділ спільного майна і відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а
н о в и л а :

ОСОБА_308 травня 2007 року звернувся в суд з позовом, вказавши, що в 2003
році вступив в зареєстрований шлюб з ОСОБА_1., з якою не проживає з 06.12.2006
року. В період спільного проживання було придбано автомобіль ВАЗ 21063 1990
року випуску, телевізор, відеомагнітофон, спальний гарнітур, комп'ютер, пральну
машину, електродрель, мікрохвильову піч, телефон, гладильну дошку, килимову
доріжку, побудовано гараж. Зазначав, що відповідачка не дає користуватись
спільно нажитим майном, загальна вартість якого становила 26650 грн. В зв'язку
з цим просив провести поділ спільно нажитого майна в рівних долях, виділивши
йому автомобіль, зобов'язати відповідачку повернути йому всі його особисті речі
і документи, стягнути з відповідачки оплату судових витрат, 1700 грн. моральної шкоди, якої він зазнав внаслідок
того, щоОСОБА_1 не дозволяє йому користуватися спільно нажитим майном.

З метою забезпечення позову просив накласти арешт на все спільно нажите
майно.

В зв'язку з тим, що під час розгляду справи за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, остання без відома позивача продала
спільно придбаний автомобіль своїй матеріОСОБА_2, просив залучитиОСОБА_2 до
участі в справі в якості співвідповідача.

Ухвалою суду від 04.06.2007 рокуОСОБА_2 притягнута до
участі у справі як співвідповідач.

Рішенням Білогірського районного суду від 08 листопада
2007 року позовну заявуОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2про поділ спільного майна,
стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Виділено ОСОБА_3 пиломатеріали із самовільно збудованого
гаража на 1600 грн., електродрель вартістю 140 грн., відеомагнітофон вартістю
300 грн. та килимову доріжку вартістю 70 грн., всього майна на 2110 грн. Із
подарованого сторонам майна виділено одно ватне одіяло вартістю 140 грн.,
пилосос вартістю 320 грн., один сервіз вартістю 80 грн., настінний годинник
вартістю 70 грн. та набір ключів до автомобіля на суму 50 грн., а всього майна
на 660 грн.

Головуючий
у першій інстанції - Герасимчук Н.П.                                   Справа № 22ц- 35

Доповідач
-  Самчук П.П.
Категорія № 2,5

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 половину вартості автомобіля, а
всього 6817 грн.

Всього виділено ОСОБА_3 майна на загальну суму 9587 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Виділено ОСОБА_1. шифер на 400 грн. із самовільно збудованого гаража,
спальний гарнітур вартістю 1400 грн., DVD - плеєр
вартістю 270 грн., дошку для прасування вартістю 50 грн., а всього майна на
2120 грн. Із подарованого сторонам майна виділено одне ватне одіяло вартістю
140 грн., двоспальне покривало вартістю 200 грн., один сервіз вартістю 80 грн.,
покривало вартістю 70 грн., електропраску вартістю 40 грн., набір кухонних
ножів вартістю 37 грн., електрочайник вартістю 40 грн., фотоапарат вартістю 70
грн., а всього майна на 677 грн. Залишено за ОСОБА_1. половину вартості
автомобіля, а всього на суму 6817 грн.

Всього виділено ОСОБА_1майна на загальну суму 9614 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користьОСОБА_3 пропорційно до задоволеної суми позову
95,87 грн. сплачених ним судових витрат по справі та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзіОСОБА_1 іОСОБА_2 рішення суду вважали
неправильним,  просили його змінити,
виключивши із резолютивної частини речення: „Виділити ОСОБА_3 пиломатеріали із
самовільно збудованого гаража на 1600 грн.”, „Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 половину вартості автомобіля, а всього 6817 грн.”, „Виділити ОСОБА_1.
шифер на 400 грн. із самовільно збудованого гаража”, „Залишити за ОСОБА_1.
половину вартості автомобіля, а всього на суму 6817 грн.”, викласти в іншій
редакції речення резолютивної частини: „Всього виділити ОСОБА_3 майна на
загальну суму 2770 грн.”, „Всього виділити ОСОБА_1майна на загальну суму 2797
грн.”, посилаючись на те, що суд дав неправильну правову оцінку фактичним
обставинам справи.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із таких
підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається, суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини
справи, правовідносини, що виникли, та правильно застосував чинне
законодавство.

Зокрема, судом
встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2003
р. і проживали в будинку батьків відповідачки поАДРЕСА_1, проте мали з батьками
роздільні бюджети.

За період спільного проживання ними придбано автомобіль ВАЗ 21063 1990
р.в., бежевого кольору, двигун НОМЕР_2державний номерний знакНОМЕР_1 (а.с. 71),
самовільно збудовано гараж, а також придбано інше майно, наявність якого не
оспорюється сторонами в апеляційному суді.

Із пояснень ОСОБА_3, свідкаОСОБА_5., ОСОБА_1 в засіданні суду першої
інстанції вбачається, що в червні місяці 2006 року за 2700 доларів США
придбали  у гр.ОСОБА_6 автомобіль ВАЗ
21063 1990 р.в., бежевого кольору, двигун НОМЕР_2державний номерний знакНОМЕР_1.

Також судом встановлено, щоОСОБА_1 28.03.2007 року без відома позивача
продала спільно придбаний автомобіль своїй матеріОСОБА_2, що підтверджується
Біржовим договором купівлі-продажу транспортного засобу від 28.03.2007 р.,
повідомленням начальника 1-го МРВДАІ ВДАІ УМВС України в Рівненській області
Гапончука М.М. (а.с.78, 77).

В апеляційній скарзіОСОБА_1 посилалась на те, що вона продала автомобіль як
представник ОСОБА_7 за довіреністю, проте не надала суду жодних доказів того,
що діяла за його проханням, крім того, в судовому засіданні пояснила суду, що
виручені від продажу кошти ні власникуОСОБА_7, ніОСОБА_6не повертала. В зв'язку
з цим апеляційний суд приходить до висновку, щоОСОБА_1 продала зазначений
автомобіль своїй матеріОСОБА_2 з метою зменшити частку ОСОБА_3 в спільно
нажитому майні.

Оскільки вартість автомобіля було проплачено в період перебування в шлюбі,
тому судом першої інстанції правильно визнано вказаний автомобіль спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_1, та обґрунтовано визнано право
власності на  &frac12;  означеного автомобіля за ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги
про те, що гараж входить до складу садиби по                  АДРЕСА_1і належить батькам
ОСОБА_1, а тому не може відноситись до спільно нажитого майна подружжя ОСОБА_3,
не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків суду першої
інстанції, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, гараж самовільно
побудований і не оформлений відповідно до діючого законодавства..

Викладене свідчить, що доводи апеляційної скарги не містять підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307,
308, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2відхилити, а рішення Білогірського
районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає  законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
/підпис/

Судді              /підписи/

З
оригіналом згідно: суддя апеляційного суду                             П.П. Самчук