Справа №22-ц-533/ 2008 р.                      Головуючий у 1-й інстанції - Макаровець
Категорія -      57                                            Суддя-доповідач - Рибалка В.Г.
е м     У к р а ї н и
квітня 2008 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду Сумської області в складі:
суддів             -
Хвостика С.Г., Криворотенка В.І.
секретаря судового засідання  - Чуприни
які беруть участь у справі - ОСОБА_1.
розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні
апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Кролевецького районного суду Сумської
області від 21 лютого 2008 року
у справі за
позовом ОСОБА_1 до Кролевецької державної нотаріальної контори про скасування
постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій та відновлення права
розпорядження майном,
в с т а н о в и л а :
Рішенням
Кролевецького районного суду Сумської області від 21 лютого 2008 року в
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення його позову.

При цьому
апелянт посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального
права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначає, що
державні акти про право власності на земельну ділянку для будівництва і
обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського
господарства він отримав законно, що споруди цілісного майнового комплексу
перебувають у такому стані, що їх вже не можна використовувати за призначенням,
тому суд дійшов невірного висновку про правомірність постанови державного
нотаріуса про відмову у посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Як
встановлено судом першої інстанції, 8 травня 2004 року ОСОБА_1 придбав
цілісно-майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній
ділянці територіальної громади.

26
травня 2004 року він продав 34/100 частини зазначеного майнового комплексу
ОСОБА_2

На
підставі рішення виконавчого комітету Бистрицької сільської ради від 22 червня
2004 року про надання дозволу на перепланування куплених ним приміщень
лабораторії та експедиційної під житловий будинок на дві квартири по АДРЕСА_2
отримав архітектурно-планувальне завдання №20 від 12 липня 2004 року.

Маючи
зазначений дозвіл на перепланування частини будівель цілісно-майнового
комплексу, ОСОБА_1 на підставі акту обстеження земельної ділянки від 30 липня
2004 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку від 20
вересня №040504 для будівництва і обслуговування жилого будинку.

Станом
на 12 липня 2006 року - на час закінчення дії архітектурно-планувального
завдання, ОСОБА_1  не виконав
будівельно-монтажні роботі та не ввів в експлуатацію житловий будинок.

16
жовтня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Кролевецької
державної нотаріальної контори посвідчити договір купівлі-продажу 66/100 часток
цілісно-майнового комплексу, розташованого на земельних ділянках для
будівництва і обслуговування житлового будинку та для ведення особистого
селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1.

Державний
нотаріус своє постановою від 16 жовтня 2007 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_3
у посвідченні зазначеного договору у зв'язку з тим, що у витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно №15601119 від 15 серпня 2007 року КП «Кролевецьке
РБТІ» зазначено тип об'єкту «цілісно-майновий комплекс», а в державних актах на
право приватної власності на земельну ділянку №040504 та №040505 від 20 вересня
2004 року вказано цільове призначення земельних ділянок «для будівництва і
обслуговування житлового будинку» та «для ведення особистого селянського
господарства».

Колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки суд першої
інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Доводи
апеляційної скарги про те, що державні акти про право власності на земельну
ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та для ведення
особистого селянського господарства він отримав законно, що споруди цілісного
майнового комплексу перебувають у такому стані, що їх вже не можна
використовувати за призначенням, тому суд дійшов невірного висновку про
правомірність постанови державного нотаріуса про відмову у посвідченні договору
купівлі-продажу нерухомого майна, є безпідставними.

Як вбачається з
матеріалів справи, у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно
№15601119 від 15 серпня 2007 року КП «Кролевецьке РБТІ» зазначено тип об'єкту
«цілісно-майновий комплекс» (а.с.6), в державних актах на право приватної
власності на земельну ділянку №040504 та №040505 від 20 вересня 2004 року
вказано цільове призначення земельних ділянок «для будівництва і обслуговування
житлового будинку» та «для ведення особистого селянського господарства» (а.с.7,
50).

Зважаючи на те,
що предметом вказаного договору купівлі-продажу є майно, що перебуває у
спільній частковій власності ОСОБА_1. та ОСОБА_2., для відчуження ОСОБА_1. мала
бути виділена його частка в натурі відповідно до п.59 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції
України від 3 березня 2004 року №20/5, чого неможливо зробити без приведення у
відповідність статусу та цільового призначення земельних ділянок і розташованих
на них споруд.

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відповідність
нормативним актам постанови державного нотаріуса Кролевецької державної
нотаріальної контори від 16 жовтня 2007 року про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у
посвідченні договору купівлі-продажу 66/100 частин цілісно-майнового комплексу
на земельних ділянках для будівництва і обслуговування житлового будинку та для
ведення особистого селянського господарства до приведення правовстановлюючих
документів у відповідність один з одним та з чинним законодавством.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Рішення суду
відповідає вимогам ст.49 Закону України «Про нотаріат», п.59 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5.

У зв'язку з цим
апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду - залишити без зміни.

Керуючись ст.
ст.303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення  Кролевецького районного суду Сумської області
від 21 лютого 2008року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили негайно  і може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня її
проголошення  до Верховного Суду України.

Головуючий
:

Судді
: