Справа №2-с-1/2008р
Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді   -
секретарі            -  Яценко Л.І.
та адвоката               -   ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Лубни цивільну справу за позовом
ОСОБА_2до редакції газети “ІНФОРМАЦІЯ_1”, ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання
опублікованих відомостей недостовірними та стягнення завданої моральної шкоди ,
Позивачка ОСОБА_2. звернулась до суду з
позовом до редакції газети “ІНФОРМАЦІЯ_1”, ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. про визнання опублікованих відомостей недостовірними та стягнення
завданої моральної шкоди .
мотивувала тим, що протягом 2005 року редакція газети “ІНФОРМАЦІЯ_1” у трьох
статтях опублікувала відомості, які є недостовірними, такими, що ганьблять
честь, гідність , ділову репутацію позивачки. Так, у НОМЕР_1від 18.03.2005 року
в статті “Два обличчя редакційної боярині” більш як 1500 (тираж газети 500
екземплярів, а пересічна сім'я складається з 3-ї осіб) читачі дізнались про
наступне: у неї два обличчя; на посаду редактора газети вона призначена завдяки
зв'язкам серед чиновницької братії; позивачка непрофесійна як журналіст та
редактор; в результаті інтриганства через деякий час в редакції не залишилось
нікого з достойних журналістів, прийшли люди з вулиці ; газета стала нецікавою,
тираж тримається тільки завдяки відносної дешевизни та неможливості доставки в
сільську місцевість іншої цікавої преси ; можливість бомбувати людей.
недостовірна інформація спростовується тим, що вона не вважає себе “бояринею” ,
поважає працівників колективу та інших громадян, які у значній кількості
звертаються до редакції зі своїми проблемами та скаргами і вона, в міру
можливості, надає їм допомогу. Вона є щирою і відкритою громадянам і вважає
приниженням та образою посиланням на те, що “має два обличчя”. На посаду
редактора призначена за результатами конкурсу, тираж газети становить більше
4000 примірників, отримувала різні грамоти, як відзнаку позитивної роботи.
з текстом, вона була вражена, відчувала пригніченість та безпорадність, чим
завдана їй була моральна шкода. Завдану їй моральну шкоду оцінює у 1700
цього, у статті ОСОБА_4. “Одним словом - заїда”, розміщеній уНОМЕР_2від
20.05.2005 року вжито наступні недостовірні відомості: забороняє вільно
користуватись загальним телефоном, редакційним диктофоном і цифровим
фотоапаратом; редакція вийшла на нову орбіту ескалації конфлікту, на кшталт
полювання на відьом з присмачками нецензурщини, погрозами, дулями.
з текстом цієї статті, вона зрозуміла, що редакція та її засновник
цілеспрямовано виконують поставлене перед собою завдання : дискредитацію її як
журналіста та керівника колективу, серед населення району та інших осіб, що
мають відношення до видавництва, преси. Вона змушена була пояснювати знайомим
про невідповідність викладених фактів. Цією статтею їй також було завдано
моральну шкоду, яку вона оцінює в 1000 гривень.
номері газеті розміщено статтю ОСОБА_5. та ОСОБА_6., в якій також розміщена
недостовірна інформація, що ганьбить її честь, гідність та ділову репутацію.
публікації стали причиною того, що люди, які до цього з повагою ставились до
неї, змінили своє відношення. У багатьох читачів “ІНФОРМАЦІЯ_1”, які не знайомі
з нею особисто, склалася думка, що вона такою є насправді. Це принесло певний
негатив і на колектив редакції, який вона очолює. Працівники редакції почувають
себе принижено, змушені виправдовуватися. Всі ці переживання негативно
відобразилися на її здоров'ї, вона змушена була звертатись до лікаря, бо не
могла повною мірою віддаватись виконанню службових обов'язків, що негативно
позначилось на виробничому процесі.
редакція газети “ІНФОРМАЦІЯ_1” відмовилась опубліковувати спростування
вищевказаних недостовірних відомостей, яке було надіслано засновнику за
рішенням трудового колективу, тому вона вирішила звернутись за захистом своїх
прав до суду.

Позивачка
прохає суд визнати недостовірними та такими, що ганьблять її честь, гідність і
ділову репутацію відомості, опубліковані в статті “Два обличчя редакційної
боярині”, розміщеній в НОМЕР_1від 18.03.2005 року газети “ІНФОРМАЦІЯ_1” та
зобов'язати редакцію, засновника у місячний термін з дня вступу рішення в
законну силу опублікувати в цій чи іншій газеті таким же тиражем поданий текст
спростування та вибачення. Стягнути з редакції газети та її засновника ОСОБА_3.
у солідарному порядку моральну шкоду в розмірі 1700 гривень на користь редакції
районної газети “Пирятинські вісті”.

Визнати
недостовірними, такими, що ганьблять її честь, гідність і ділову репутацію
відомості, розміщені вНОМЕР_2від 20.05.2005 року газети “ІНФОРМАЦІЯ_1” статті
“Одним словом - заїда” та зобов'язати автора ОСОБА_4., редакцію газети та
засновника газети ОСОБА_3. у місячний термін з дня вступу рішення в законну
силу опублікувати в “ІНФОРМАЦІЯ_1” чи іншій тиражем не менше 500 екземплярів
поданий текст спростування та вибачення. Стягнути з ОСОБА_4., редакції газети
та засновника газети ОСОБА_3. в солідарному порядку моральну шкоду в розмірі
1000 гривень.

Визнати
недостовірними, такими, що ганьблять її честь, гідність та ділову репутацію
відомості, розміщені вНОМЕР_2від 20.05.2005 року газети “ІНФОРМАЦІЯ_1” в статті
“Створений під керівництвом ...” та зобов'язати авторів ОСОБА_5., ОСОБА_6.,
редакцію газети, засновника ОСОБА_3. у місячний термін з дня вступу рішення в
законну силу опублікувати в газеті “ІНФОРМАЦІЯ_1” чи іншій, тиражем не менше
500 екземплярів, поданий текст спростування та вибачення. Стягнути з ОСОБА_5.,
ОСОБА_6., редакції газети “ІНФОРМАЦІЯ_1” та ОСОБА_3. моральну шкоду в розмірі
1000 гривень.

Під час
перебування даної цивільної справи в проваджені Пирятинського районного суду,
позивачка ОСОБА_2. відмовилась в частині позовних вимог до ОСОБА_5. та ОСОБА_6.
про визнання опублікованих відомостей недостовірними та стягнення завданої
моральної шкоди. 07.08.2006 року ухвалою Пирятинського районного суду відмова
позивачки ОСОБА_2. в частині позовних вимог до ОСОБА_5. та ОСОБА_6. судом
прийнято, провадження в цій частині закрито. (том 2 а.с.46)

Під час
судового розгляду позивачка ОСОБА_2. свої позовні вимоги уточнила ( Т.2
а.с.248), прохала суд визнати недостовірними та такими, що ганьблять її ділову
репутацію відомості, а саме: “у неї два обличчя; на посаду редактора газети
ОСОБА_2. призначена завдяки зв'язкам серед чиновницької братії; ОСОБА_2.
непрофесійна як редактор; в результаті інтриганства через деякий час в редакції
не залишилось нікого з достойних журналістів, прийшли люди з вулиці ; газета
стала нецікавою, тираж тримається тільки завдяки відносної дешевизни та
неможливості доставки в сільську місцевість іншої цікавої преси ; можливість бомбувати
людей”, опубліковані в статті “Два обличчя редакційної боярині”, розміщеній в
НОМЕР_1від 18.03.2005 року газети “ІНФОРМАЦІЯ_1”. Зобов'язати редакцію,
засновника у місячний термін з дня вступу рішення в законну силу опублікувати в
цій чи іншій газеті таким же тиражем поданий текст спростування та вибачення.
Стягнути на її користь з редакції газети та її засновника ОСОБА_3. у
солідарному порядку моральну шкоду в розмірі 1700 гривень .

Визнати
недостовірними та такими, що ганьблять її честь, гідність та ділову репутацію
відомості, а саме: “забороняє вільно користуватись загальним телефоном,
редакційним диктофоном і цифровим фотоапаратом; редакція вийшла на нову орбіту
ескалації конфлікту, на кшталт полювання на відьом з присмачками нецензурщини,
погрозами, дулями”, розміщені вНОМЕР_2від 20.05.2005 року газети “ІНФОРМАЦІЯ_1”
в статті “Одним словом-заїда”. Зобов'язати автора ОСОБА_4., редакцію газети та
засновника газети ОСОБА_3. у місячний термін з дня вступу рішення в законну
силу опублікувати в “ІНФОРМАЦІЯ_1” чи іншій газеті тиражем не менше 500
екземплярів поданий текст спростування та вибачення. Стягнути з ОСОБА_4.,
редакції газети та засновника газети ОСОБА_3. на її користь в солідарному
порядку моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

14.11.2007 року Лубенським
міськрайонним судом по даній цивільній справі було винесено заочне рішення.

03.01.2008 року за заявою
ОСОБА_4. про перегляд заочного рішення            ухвалою
суду заочне рішення від 14.11.2007 року скасовано, справу призначено до
розгляду.

Відповідачка ОСОБА_4. позов
ОСОБА_2. не визнала, своє не визнання позову нічим конкретно не мотивувала.

В судове засідання,
призначене на 25.01.2008 року відповідачі: головний редактор газети
“ІНФОРМАЦІЯ_1” ОСОБА_7., представник відповідачів ОСОБА_8. не з'явились без поважних
причин, про час, місце розгляду справи були повідомлені завчасно, належним
чином, про що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення.

Відповідач ОСОБА_3. двічі
відмовився отримувати судову повістку, про що свідчить відповідне поштове
повідомлення. Крім цього, про час та місце розгляду справи був повідомлений
належним чином його представник ОСОБА_8., який був допущений в якості його
представника за усним клопотанням ОСОБА_3. (Т.2 а.с.104). Враховуючи
вищевикладені обставини, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3. повідомлений про
розгляд справи належним чином.

Відповідно до ст.169 ЦПК
України, маються підстави провести розгляд справи у відсутність відповідачів,
які не з'явились у судове засідання.

Суд
заслухавши сторони, свідків : ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12.,
дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити
частково з наступних підстав.

У відповідності до ч.4 ст.32
Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати
недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати
вилучення будь-якої інформації, а також права на відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням
недостовірної інформації.

Згідно ст.297 ЦК України,
кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної
особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом
про захист її честі та гідності.

Згідно ст.299 ЦК України,
фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична
особа може звернутись до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно ст.275 ЦК України,
фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від
протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права
здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Захист особистого
немайнового права може здійснюватись також іншим способом відповідно до змісту
цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це
порушення.

Також у відповідності до
ст.276 ЦК України, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або
бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи,
зобов'язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення.

Якщо дії, необхідні для
негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не
вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а
також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Крім цього, згідно
п.п.1,3,4,7 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації...
Вважається, що негативна інформація, поширена про цю особу, є недостовірною...
Спростуваня недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила
інформацію... Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же
спосіб, у який вона була поширена.

Судом
встановлено, що 18 березня 2005 року в газеті “ІНФОРМАЦІЯ_1 “
НОМЕР_1тиражем  в 500 екземплярів із
статті “Два обличчя редакційної боярині” читачі дізнались про наступне: у
ОСОБА_2. два обличчя; на посаду редактора газети вона призначена завдяки
зв'язкам серед чиновницької братії; позивачка непрофесійна як редактор; в
результаті інтриганства через деякий час в редакції не залишилось нікого з
достойних журналістів, прийшли люди з вулиці ; газета стала нецікавою, тираж
тримається тільки завдяки відносної дешевизни та неможливості доставки в
сільські місцевість іншої цікавої преси ; можливість бомбувати людей.

07.03.2006 року ОСОБА_2.
звертається з листом до засновника “ІНФОРМАЦІЯ_1” ОСОБА_3. про опублікуванні у
найближчому номері газети текст спростування, який був прийнятий на зборах
трудового колективу газети “Пирятинські вісті” (Т.1 а.с.9-10).  В свою чергу, редактор газети “ІНФОРМАЦІЯ_1”
ОСОБА_7. на вищевказаний лист позивачки, знову відреагував статтею негативного
характеру “До зустрічі у суді?”, яка була надрукована у   №2 від 17.03.2007 року газети “ІНФОРМАЦІЯ_1”
(Т.1 а.с.64).

Відповідно
до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 “Про застосування судами
законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян
та організацій”, відповідач повинен довести, що поширені ним відомості
відповідають дійсності . На позивача покладається обов”язок довести лише
факт поширення відомостей, які його порочать, особою, до якої пред'явлений
позов. Проте позивач має право подати докази невідповідності дійсності таких
відомостей.

Відповідач
- головний редактор газети “ІНФОРМАЦІЯ_1” ОСОБА_7. недобросовісно користувався
своїми правами та обов'язками в судовому засіданні і не довів суду, що поширені
відомості в статті “Два обличчя редакційної боярині” - відповідають дійсності.
Навпаки, в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_2. на посаду
редактора газети “Пирятинські вісті” призначена за результатами конкурсу
(відповідно до архівного витягу із протоколу №4 засідання конкурсної комісії
Пирятинської райдержадміністрації (Т.1 а.с.19) Всі члени колективу мають вищі
освіти,  ОСОБА_2. має дві вищі освіти :
одну педагогічну - учителя російської мови та літератури, другу - за
спеціальністю “Журналістика”, закінчила у 2003 році Полтавський обласний університет
журналістики з відзнакою (Т.1 а.с.20-21). Тираж газети “Пирятинські вісті” з
кожним роком зростає (Т.2 а.с.190). Протягом 2001-2005 років ОСОБА_2., як
редактор газети отримувала різні подяки та грамоти, як відзнаку позитивної
роботи (Т.1 а.с.31, 33-38) , також колектив газети “Пирятинські вісті” у 2003
році отримував почесну грамоту, був переможцем творчого конкурсу на краще
висвітлення питань соціальної сфери (Т.1 а.с.32) .

Якщо
працівники газети “Пирятинські вісті” і звільнялись з роботи в редакції, то
причині звільнення були - вихід на пенсію та невелика заробітна плата в
редакції.

Враховуючи вищевикладені
обставини, суд вважає, що  поширені
відомості в статті “Два обличчя редакційної боярині”, а саме : “на посаду
редактора газети ОСОБА_2. призначена завдяки зв'язкам серед чиновницької
братії; ОСОБА_2. непрофесійна як редактор; в результаті інтриганства через
деякий час в редакції не залишилось нікого з достойних журналістів, прийшли
люди з вулиці; газета стала не цікавою, тираж тримається тільки завдяки
відносної дешевизни та неможливості доставки в сільську місцевість іншої
цікавої преси “, є такими, що не відповідають дійсності, які порочать
ділову репутацію позивачки з точки зору загальновизнаних правил співжиття та
принципів людської моралі.

Суд не може розцінювати
поширення відомостей в статті “Два обличчя редакційної боярині”, а саме : “у
неї два обличчя; можливість бомбувати людей”, як такими що порочать ділову
репутацію позивачки, оскільки сенс цих слів
взагалі є не зрозумілим.

Відповідно до п.8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 “Про застосування судами законодавства, що
регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій”,
суд вважає за необхідне зобов'язати  редакцію
газети “ІНФОРМАЦІЯ_1” і її засновника ОСОБА_3. у місячний термін з дня вступу
рішення суду в законну силу опублікувати в газеті “ІНФОРМАЦІЯ_1” таким же
тиражем текст спростування та вибачення.

Крім цього, суд вважає, що
неправомірними діями газети “ІНФОРМАЦІЯ_1” позивачці ОСОБА_2. спричинено
моральну шкоду, що виразилось в приниженні її ділової репутації, нервовому
переживанні, які негативно відобразились на стані здоров'я позивачки, в
результаті чого вона змушена була звернутися до лікаря-невропатолога та
терапевта, знаходилась на амбулаторному лікуванні (Т.1 а.с.26).

Оскільки редакція не вказала
автора статті, суд вважає, що саме редакція газети повинна відшкодовувати
позивачці моральну шкоду на підставі ст.1167 ЦК України. Враховуючи принцип
розумності та справедливості, суд оцінює моральну шкоду в розмірі 1700 гривень
.

Судом також встановлено, що
20 травня 2005 року в газеті “ІНФОРМАЦІЯ_1 “ № 10 тиражем  в 500 екземплярів із статті “Одним словом -
заїда” читачі дізнались про наступні недостовірні відомості : “ ОСОБА_2.
забороняє вільно користуватися загальним телефоном, редакційним диктофоном і
цифровим апаратом” ; “редакція вийшла на нову орбіту ескалації конфлікту, на
кшталт полювання на відьом з присмачками нецензурщини, погрозами, дулями”.

Відповідачка ОСОБА_4. в
судовому засіданні, відповідно до ст.60 ЦПК України та  п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 “Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі,
гідності і ділової репутації громадян та організацій” не надала суду докази і
судом не здобуто таких доказів, що поширені відомості в статті “Одним словом -
заїда” - відповідають дійсності. Навпаки, в судовому засіданні достовірно
встановлено і це підтверджено показами колег позивачки : ОСОБА_9., ОСОБА_10.,
ОСОБА_11., ОСОБА_12.,  що позивачка
ОСОБА_2. завжди всім працівникам газети дозволяє вільно користуватися загальним
телефоном, редакційним диктофоном і цифровим апаратом, в редакції ніколи ніхто
ні з працівників редакції, ні головний редактор ОСОБА_2. нецензурно не
висловлюються, не погрожує, тим більше не показує непристойні речі . В редакцію
в значній кількості звертаються люди зі своїми проблемами, скаргами, і редактор
газети ОСОБА_2., в міру можливості, надає їм допомогу.

Суд вважає, що  поширені відомості у вищезазначеній статті ,
а саме : “забороняє вільно користуватися загальним телефоном, редакційним
диктофоном і цифровим апаратом” ; “редакція вийшла на нову орбіту
ескалації конфлікту, на кшталт полювання на відьом з присмачками нецензурщини,
погрозами, дулями”, є такими, що не відповідають дійсності, які порочать
честь, гідність та ділову репутацію позивачки з точки зору загальновизнаних
правил співжиття та принципів людської моралі.

Суд також вважає за
необхідне зобов'язати  редакцію газети
“ІНФОРМАЦІЯ_1”, автора статті ОСОБА_4., засновника газети ОСОБА_3. у місячний
термін з дня вступу рішення суду в законну силу опублікувати в газеті
“ІНФОРМАЦІЯ_1” таким же тиражем текст спростування та вибачення.

Крім цього, суд вважає, що
неправомірними діями газети “ІНФОРМАЦІЯ_1”, автором статті ОСОБА_4. позивачці
ОСОБА_2. спричинено моральну шкоду, що виразилось в приниженні її ділової
репутації, нервовому переживанні, які негативно відобразились на стані здоров'я
позивачки, в результаті чого вона змушена була звернутися до
лікаря-невропатолога та терапевта, знаходилась на амбулаторному лікуванні (Т.1
а.с.26).

Суд вважає, що саме редакція
газети та автор статті ОСОБА_4. повинні солідарно відшкодовувати позивачці
моральну шкоду. Враховуючи принцип розумності та справедливості та ту
обставину, що ОСОБА_4. є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи першої категорії (Т.2 а.с.274), суд оцінює завдану моральну шкоду
Позивачці в розмірі 700 гривень .

Позивачем по справі понесені судові
витрати , пов'язані зі сплатою судового збору, які повинні бути стягнуті,
відповідно до ст. 88 ЦПК України, з редакції газети "ІНФОРМАЦІЯ_1"
пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь Позивачки в
розмірі 102 гривні. Відповідачку ОСОБА_4. слід звільнити від відшкодування
судового збору, оскільки, як вже раніше судом зазначалось, вона є особою , яка
постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і відповідно до чинного
законодавства звільнена від сплати судового збору.

Крім цього, з відповідачів :
редакції газети "ІНФОРМАЦІЯ_1" та ОСОБА_4. слід стягнути солідарно на
користь ОСОБА_2.  витрати на ІТЗ розгляду
справу в розмірі 15 гривень, та витрати на правову допомогу в розмірі 300
гривень (Т.2 а.с.104), які повинні бути стягнуті з редакції газети “ІНФОРМАЦІЯ_1”
на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Керуючись
ч.4 ст.32 Конституції України, ст.ст. 297, 299, 301, 275, 276,
п.п.1,3,4,7,ст.277, 1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України
№ 7 “Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і
ділової репутації громадян та організацій”, ст.ст.10, 15, 60 , 130, 212 - 214
ЦПК України,  суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2до
редакції газети "ІНФОРМАЦІЯ_1", ОСОБА_3, ОСОБА_4- задовольнити
частково.

Визнати недостовірними та
такими, що ганьблять ділову репутацію ОСОБА_2відомості, опубліковані в статті
"Два обличчя редакційної боярині", розміщеній в НОМЕР_1від 18 березня
2005 року газети "ІНФОРМАЦІЯ_1", а саме : "на посаду редактора
газети ОСОБА_2. призначена завдяки зв'язкам серед чиновницької братії; ОСОБА_2.
непрофесійна як редактор; в результаті інтриганства через деякий час в редакції
не залишилось нікого з достойних журналістів, прийшли люди з вулиці ; газета
стала нецікавою, тираж тримається тільки завдяки відносної дешевизни та
неможливості доставки в сільську місцевість іншої цікавої преси " та
зобов'язати  редакцію газети
"ІНФОРМАЦІЯ_1" і її засновника ОСОБА_3у місячний термін з дня вступу
рішення суду в законну силу опублікувати в газеті "ІНФОРМАЦІЯ_1"
таким же тиражем текст спростування та вибачення.

Стягнути з редакції газети
"ІНФОРМАЦІЯ_1" на користь ОСОБА_2моральну шкоду в розмірі 1700
гривень .

Визнати недостовірними та
такими, що ганьблять честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2відомості,
опубліковані в статті "Одним словом - заїда", розміщеній вНОМЕР_2від
20 травня 2005 року газети "ІНФОРМАЦІЯ_1", а саме : "забороняє
вільно користуватися загальним телефоном, редакційним диктофоном і цифровим
апаратом" ; "редакція вийшла на нову орбіту ескалації конфлікту, на
кшталт полювання на відьом з присмачками нецензурщини, погрозами, дулями"
та зобов'язати  автора ОСОБА_4, редакцію
газети "ІНФОРМАЦІЯ_1" і її засновника ОСОБА_3у місячний термін з дня
вступу рішення суду в законну силу опублікувати в газеті "ІНФОРМАЦІЯ_1"
таким же тиражем текст спростування та вибачення.

Стягнути солідарно з
ОСОБА_4, редакції газети "ІНФОРМАЦІЯ_1" на користь ОСОБА_2моральну
шкоду в розмірі 700 гривень .

Стягнути з редакції газети
"ІНФОРМАЦІЯ_1"  на користь
ОСОБА_2судовий збір в розмірі 102 гривні.

Стягнути солідарно  з редакції газети "ІНФОРМАЦІЯ_1",
ОСОБА_4витрати на ІТЗ в розмірі 15 гривень та 300 гривень за надання правової
допомоги .

На рішення суду може бути
подана до Апеляційного суду Полтавської області заява про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з дня оголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуючий
С.В.Гудков