Справа №  2-157
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

6 травня 2008 року Гадяцький районний суд Полтавської
області в складі:

головуючої - судді                     Романюк Л.І.

при секретарі                              Педько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Гадячі цивільну справу за позовом Гадяцької міської ради до ОСОБА_1, третя
особа комунальне підприємство «Гадяч - житло» про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю  в ньому понад шість місяців, -

в с т а н о в и в:

Гадяцька міська
рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1. про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю  в ньому понад шість місяців.

У своїй позовній
заяві позивач вказує, що  згідно рішення
Гадяцької міської ради в комунальну власність територіальної громади м. Гадяч
був прийнятий гуртожиток поАДРЕСА_1 з обладнанням та оборотними засобами. Під
час перевірки, на предмет проживання громадян в гуртожитку, було встановлено,
що  2 квітня 1991 року в кімнаті № 12
вказаного гуртожитку був зареєстрований ОСОБА_1., який з січня 2007 року
жодного разу за вказаною адресою не з'являвся і не проживав, кімнату здає в
піднайом громадянам. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1. не проживає в кімнаті № 12
гуртожитку більше шести місяців та здає кімнату в гуртожитку в піднайом без відповідного
дозволу власника гуртожитку, він підлягає виселенню та зняттю з реєстрації в
гуртожитку.

В судовому
засіданні представник позивача Гадяцької міської ради     Максименко П.І. позовні вимоги підтримав,
просив суд їх задовольнити, суду пояснив, що відповідач більше шести місяців не
проживає у гуртожитку, про що свідчать акти комісії, яка проводила обстеження
фактичного проживання мешканців гуртожитку, розташованому у АДРЕСА_1, а тому
відповідно до ст. 132 Житлового кодексу України він підлягає до виселення з
гуртожитку та зняттю з реєстрації в ньому.

Відповідач
ОСОБА_1. позовні вимоги Гадяцької міської ради не визнав, суду пояснив, що з
1991 року він проживав в даному гуртожитку, але в кінці 2006 року він дійсно
деякий час не проживав у гуртожитку за сімейними обставинами. В даний час
проживає там, іншим житлом не забезпечений, а тому просив позовні вимоги
Гадяцької міської ради про визнання його таким, що втратив право на проживання
у гуртожитку, залишити без задоволення.

Представник КП «
Гадяч - житло»  Богуш В.О. в судовому
засіданні  просив задовольнити позовні
вимоги позивача.

Суд, заслухавши
пояснення сторін та дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги Гадяцької
міської ради не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_1. з 2 квітня 1991 року зареєстрований в
гуртожитку, що знаходиться уАДРЕСА_1, що підтверджується копією карточки
прописки.

Відповідно до рішення десятої сесії п'ятого
скликання Гадяцької міської ради від 24 квітня 2007 року  Гадяцька міська рада  прийняла у комунальну власність
територіальної громади м. Гадяч об'єкти соціальної інфраструктури НГВУ
«Полтаванафтогаз», а саме гуртожиток, що розташований по АДРЕСА_1, з
обладнанням та оборотними засобами.

У
своїй позовній заяві позивач посилається на підстави виселення відповідача,
передбачені статтями 71, 72, 116 та 132 Житлового кодексу України.

В
судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив
визнати відповідача таким, що втратив право на проживання у гуртожитку, в
зв»язку з відсутністю проживання в ньому понад шість місяців.

Житловим
законодавством України, а саме ст.132 Житлового кодексу та примірним положенням
про гуртожитки, затвердженим Постановою РМ Української РСР № 208 від 3 червня
1986 року, передбачені  підстави
виселення з гуртожитків, які відсутні в даному випадку.

Як у позовній
заяві так і в судовому засіданні, позивач посилаючись на норму ст. 132 ЖК
України, яка передбачає виселення з гуртожитку, не зазначив жодної підстави для
виселення відповідача, передбаченої цією статтею.

Відсутні
також підстави для виселення відповідача на підставі ст.116 Житлового кодексу
України, на яку посилається позивач у своєму позові, оскільки позивачем не
надано доказів на підтвердження того, що відповідач систематично руйнує чи псує
надане йому жиле приміщення, або використовує його не за призначенням.

Посилання
позивача на ту обставину, що відповідач здає в піднайом кімнату в гуртожитку,
не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідач в даний час проживає в
даній кімнаті гуртожитку і тимчасово був відсутній там, з поважних причин. Крім
того, ніякого договору піднайму між відповідачем та  громадянином ОСОБА_2. укладено не було, що
також підтверджується як поясненнями відповідача так і свідченнями свідка
ОСОБА_2.,  який суду підтвердив про
тимчасове проживання у кімнаті № 12 гуртожитку, в період тимчасової відсутності
там відповідача ОСОБА_1.

Що
стосується посилання позивача на підставу втрати права відповідачем на житло у
гуртожитку, з підстав відсутності його понад шість місяців без поважних причин,
то суд вважає, що вони є безпідставними, оскільки  житловим законодавством визначені спеціальні
норми, що регулюють порядок виселення з гуртожитків, а не втрати права на
користування ним.

Згідно
примірного положення про гуртожитки затвердженого Постановою РМ Української РСР
№ 208 від 3 червня 1986 року, значиться, що гуртожитки призначаються для
проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у
період роботи або навчання.

Як вбачається з
зазначеного вище положення, підставами для виселення  з гуртожитку є припинення
роботи, а також навчання у зв'язку з якими було
надане жиле приміщення; в разі
звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової
дисципліни або вчинення злочину; у разі знесення чи переобладнання жилого
приміщення в нежилий, а також якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом;
самоправне зайняття жилої площі в гуртожитку.

Як вбачається з
зазначеного вище положення, перелік підстав для виселення з гуртожитку є
вичерпним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71,
72, 116, 132 Житлового кодексу  України,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити
Гадяцькій міській раді в задоволенні позовних вимог про визнання особи  такою, що втратила право на користування
житловим приміщенням у зв»язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без
поважних причин.

Рішення  може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги  або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуюча-підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького

районного суду
Л.І.Романюк