Справа  № 2 - 682
10 квітня 2008 року                                                                            Ялтинський
міський суд Криму
у складі судді  :
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі   Ялтинського міського
суду цивільну справу  за  позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та при
будинковою територією, суд
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов'язати
відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні її власністю і
прибудинковою територією, а саме:
зобов'язати їх зробити систему водовідведення дощових вод з даху
домоволодіння АДРЕСА_1 згідно висновків експертизи; прибрати самовільно
перенесену хвіртку від воріт домоволодіння АДРЕСА_2 і звільнити захоплену
частину прибудинкової території домоволодіння.
Вимоги мотивує тим, що вона є власницею будинку АДРЕСА_2, а відповідачі -
будинку АДРЕСА_1. На даху свого будинку відповідачами була зроблена система
водовідведення дощової води з даху на дах навісу її домоволодіння і в її город,
що підтверджується  висновком експертизи.
Крім того, в серпні 2004 року вони самовільно перенесли хвіртку на декілька
метрів впритул до воріт її будинку, що створило їй певні незручності, вона не
може залишати біля воріт автомобіль, побоюючись, що його можуть пошкодити
хвірткою. Крім того, відповідачі самовільно розібрали кам'яний забір між
ділянками їх домоволодіння, незаконно захопили і використовують частину
присадибної ділянки, що належить їй.
Представники відповідачів позовні вимоги не визнали, свої заперечення
мотивують тим, що система водовідведення дощових вод була встановлена не ними,
а самою позивачкою, через що вони навіть зверталися до суду про відновлення
попереднього стоку дощових вод, проте їм в позові було відмовлено. Щодо хвіртки
- стверджують, що ніхто її нікуди не переносив, вона знаходиться на тому ж
місці, на якому знаходилася з моменту придбання ними домоволодіння. Факт
розбору кам'яного забору між ділянками, а також захоплення присадибної ділянки
позивачки також заперечують. Представник відповідача ОСОБА_2, крім того,
просить застосувати строк позовної давності.
Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
задоволенню не підлягає.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності домоволодіння
АДРЕСА_2 (а.с. 14-15).
ОСОБА_2 є власником 1120 часток, а ОСОБА_3 - власницею 920 часток
домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 39).
На крівлі навісу літер «Б» домоволодіння АДРЕСА_2 частково знаходиться
водостічна труба, з якої стік дощової води відбувається на проїжджу частину
вул. Дм. Ульянова, що не відповідає п. 4.5 ДБН В.2.6-14-97,
тобто водостік виконаний з порушенням технології (висновок експертизи № 514 від
28 вересня 2007 року, проведеної по справі № 2-81107 за позовом ОСОБА_2 В.І.
до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні і відшкодуванні матеріального
Позивачка стверджує, що водостік на даху її навісу був прокладений втісно
знаходиться водостічна труба, з якою стік дощової води відбувається на проїжджу
частину вул. Дм. Ульяноваова в місті ЯлтГранкиним і порушення технології його пристрою, порушує її права власника
домоволодіння, оскільки стічні води потрапляють на дах її навісу і в її город.
Разом з тим, представник відповідача ОСОБА_2 і представник Погорєлової факт
пристрою відповідачами водостоку заперечують, стверджуючи, що він був
прокладений самою позивачкою. Підтвердженням їх доводів є те, що ОСОБА_2
звертався до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив зобов'язати її відновити
колишній стік дощових вод з даху будинку АДРЕСА_1. Рішенням суду від 07 грудня
2007 року в позовних вимогах ОСОБА_2 було відмовлено з тих підстав, що суду не
було представлено доказів, що саме ОСОБА_1 привела в непридатність водостік
(цив. справа № 2-811, а.с. 50). Проте суд вважає, що в даному судовому
засіданні позивачкою, в свою чергу, також не було представлено суду доказів, що
система водостоку була зіпсована саме відповідачами.
Теж стосується й тверджень позивачки про руйнування ОСОБА_2 кам'яного
забору між їх з відповідачами домоволодіннями. Представник позивачки в судовому
засіданні пояснила, що не може з повною упевненістю сказати, що кам'яний забір
був розібраний саме ОСОБА_2, а це є лише її припущенням. Більш того, раніше в
своєму позові, в задоволенні якого судом було відмовлено, ОСОБА_2 також просив
зобов'язати ОСОБА_1 відновити кам'яний забір між домоволодіннями, вважаючи, що
він був розібраний саме нею.
Таким чином, на сьогоднішній день достовірних доказів того, що саме ОСОБА_2
або Погорєловою  був зруйнований кам'яний
забір, суду не представлено, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.
Що стосується вимог про звільнення відповідачем захопленої частини
прибудинкової території, то як пояснили в судовому засіданні сторони,
правовстановлюючі документи на прибудинкову територію їх домоволодінь, ними до
теперішнього часу не оформлені, державних актів на право власності на земельні
ділянки в них немає.  Таким чином, на
сьогоднішній день власником земельних ділянок є орган місцевого самоврядування
- Ялтинська міська Рада, від якої сторонами отримані дозволи на виготовлення
проектно - технічної документації по відведенню земельних ділянок для
обслуговування їх домоволодінь, в ході збору якої і буде встановлено, які
земельні ділянки відносяться до домоволодінь сторін і необхідні для їх обслуговування.
У зв'язку з відсутністю сьогодні у сторін державних актів на землю, суд
позбавлений можливості встановити наявність або відсутність захоплення
якої-небудь земельної території будь ким з них.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.
Суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про ліквідацію самовільно перенесеної
хвіртки   задоволенню також не
підлягають, оскільки відповідачі факт перенесення хвіртки категорично заперечують,
а позивачкою, в свою чергу, достатніх доказів того, що цей факт дійсно мав
місце і хвіртка знаходиться не на колишньому місці, суду не представлено.
підставі викладеного, керуючись  ст..
ст.. 10, 60, 66, 212, 213, 215, 217, 218
ЦПК України, суд
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні
власністю та прибудинковою територією - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному суді АРК через Ялтинський
міський суд в строки та порядку згідно статей 294, 296 ЦПК України.

Суддя: