Справа №2-1149/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м. Ковель
13 червня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської
області

під
головуванням судді
Лапіна О.Ф.

за участю секретаря                          Денисюк Т.В.

позивача
ОСОБА_1

представника
позивача                    ОСОБА_2

відповідачки                                       ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Ковель справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3
та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,
-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся
з позовом до ОСОБА_3 про поділ  спільного
майна подружжя, а саме частини  житлового
будинку поАДРЕСА_1, яка становить 56/100 будинку, з вимогою про  визнання права власності на 28/100 ідеальної
частини  даного житлового будинку з
відповідною частиною  господарських та
побутових споруд.

ОСОБА_3  пред'явила зустрічний позов про поділ
зазначеного нерухомого майна, з вимогою про визнання  за нею права власності на 71/100 ідеальної
частини частини житлового будинку поАДРЕСА_1, що відповідає 40/100 ідеальної
частки від усього будинку, враховуючи, що
при придбанні нерухомого майна були витрачені кошти, передані їй її
батьками з метою збільшення  частки в
спільному майні подружжя.

В судовому засіданні  ОСОБА_4 заявлений позов підтримав повністю,
зустрічний позов не визнав, пояснив, що частину житлового будинку по АДРЕСА_1
було придбано  у 2001 році під час
перебування з відповідачкою у шлюбі за
спільні кошти подружжя в сумі 2600 дол США, надання батьками ОСОБА_5
матеріальної  допомоги для придбання
житла заперечив, просить провести поділ майна шляхом визначення ідеальних
часток, виходячи із принципу рівності часток.

Представник  ОСОБА_4 позов підтримала з підстав,
викладених у позовній заяві.

ОСОБА_5 в судовому засіданні  заявлений позов підтримала повністю, суду
пояснила, що спірне нерухоме майно придбано за кошти в еквіваленті 2600 дол.
США, з яких лише  частина грошей була
спільними коштами, решта в сумі 1000 дол США
передана їй  її батьками  для збільшення частки в спільній сумісній
власності подружжя, тому просить   суд
врахувати даний внесок при придбанні спірного майна і визнати за нею право
власності на 40/100 ідеальної частини
житлового будинку поАДРЕСА_1.

Як вбачається з копії рішення Ковельського міськрайонного
суду від 07.02.2008 року сторони перебували в шлюбі з  08 листопада
1998 року.

Як вбачається з договору купівлі - продажу нерухомого
майна, під час перебування в шлюбі 22.06.2001 року ОСОБА_1 придбано  частину житлового будинку з відповідною
частиною  господарських та побутових  будівель та споруд, що становить 56/100  домоволодіння поАДРЕСА_1

Сторони в судовому засіданні  визнали, що нерухоме майно придбано  за ціною еквівалентною 2600 дол США. та
перебуває у їх спільній сумісній власності.

Згідно ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (чинного
на момент придбання нерухомого майна) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.28 Кодексу про шлюб та сім'ю
України  частки кожного з подружжя у
спільній сумісній власності визнаються рівними, разом з тим, відповідно до
ст.24  Кодексу про шлюб та сім'ю України
та роз'яснень даних у п.6 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15 червня 1973 № 6 « Про деякі
питання, що виникли в судовій практиці по застосуванню Кодексу про шлюб та
сім'ю України», якщо за рахунок майна(коштів), переданих одному з подружжя в
дар або в порядку спадкування, цим подружжям зроблені вкладення для придбання
спільного майна, то ці вкладення мають враховуватись при визначенні часток
подружжя у спільній сумісній власності.

ОСОБА_3 пояснила, що при придбанні житла були використані
кошти в еквіваленті 1000 дол США , які їй передали її батьки для збільшення її
частки в спільній сумісній власності, для підтвердження своїх пояснень
посилається на покази свідка ОСОБА_6

Свідок  ОСОБА_6,
мати ОСОБА_3, суду показала, що дійсно, маючи на меті допомогти  молодому подружжю  у створенню належних умов для
проживання,  у 2001 році  передала своїй дочці ОСОБА_3 гроші в
еквіваленті 1000 дол США для придбання житла, гроші давала  саме дочці з метою збільшити її частки в
спільній сумісній власності подружжя.

Свідок ОСОБА_7. суду показала, що  у 2001 році
надала ОСОБА_6 в позику гроші в сумі 1000 грн та 300 дол США, які
остання просила для придбання житла для своєї дочки.

Свідок  ОСОБА_8
також суду показала, що у 2001 році надавала ОСОБА_6 позику в сумі  200 дол США, які остання просила для
придбання житла для своєї дочки.

Відповідно до ст.244 ЦК України ( 1963 року) договір
дарування на суму понад 500 карбованців повинен бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до ст.47 ЦК України (1963 року) нотаріальне
посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання
в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди.

За таких обставин
наявність угоди не може бути підтверджена показами свідків.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_3 не довела  обставину передачі їй коштів її батьками з
метою збільшення частки в спільній сумісній власності подружжя.

Аналізуючи досліджені докази, суд не вбачає підстав для
відступу від принципу рівності часток  у
спільній сумісній власності і приходить до висновку про необхідність визнання
часток сторін в спірному нерухомому майні рівними.

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя підлягає повному задоволенню.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 слід задовольнити
частково.

За кожною із сторін по справі  необхідно визнати право власності на 28/100
ідеальної долі житлового будинку по АДРЕСА_1з відповідною частиною  побутових та господарських споруд.

Керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, на підставі ст.
22,28,47, 244 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст.69 СК України, суд-

В
И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 28/100 ідеальної
долі житлового будинку по АДРЕСА_1з відповідною частиною  побутових та господарських споруд.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 28/100 ідеальної
долі житлового будинку по АДРЕСА_1з відповідною частиною  побутових та господарських споруд.

В решті позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом
строку, встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

ГОЛОВУЮЧИЙ :                                                                        О.Ф.
ЛАПІН