справа №2-120/08/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

04 червня
2008 року  Київський районний суд  м. Харкова
у складі:

головуючого судді -  Колесник С.А.

при секретарях -      Єна Л.А., Павловій О.М., Толстовій О.О.,
Половинко М.А.

розглянувши
у відкритому  судовому засіданні в залі
суду в м.Харкові  цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1 до Приватної
науково-виробничої фірми «Інтерпротео плюс» про стягнення заробітної плати,
моральної шкоди та видачу довідки про роботу та середній заробіток -

Встановив:

Позивач
30.08.2006 року звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи
уточнив та просив зобов»язати відповідача видати довідку про заробітну плату за
період з 01 квітня 2004 року по 07 квітня 2008 року; стягнути з відповідача
Приватної науково-виробничої фірми «Інтерпротео плюс» середню заробітну плату
за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 17 березня 2006
року по 07 квітня 2008 року у розмірі 91937 грн. 16 коп., невиплачені відпускні
в сумі 7718 грн. 04 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.  При цьому, позивач обґрунтовував позовну
заяву наступним.

Позивач
працював у Приватній науково-виробничій фірмі «Інтерпротео плюс» з грудня 1998
року, був її засновником та директором. 16.03.2005р. між позивачем та ОСОБА_2.
було підписано угоду про передачу фірми ОСОБА_2. 17.03.2005р. позивач підписав
заяву, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстр №2171 про передачу
ОСОБА_2. права власності, користування та розпорядження приватною науково-виробничою
фірмою «Інтерпротео плюс». В цей же день був виданий наказ, яким ОСОБА_2.
призначена директором вказаної фірми. 31.03.2005р. позивач подав на ім»я
директора фірми ОСОБА_2. заяву про переведення його на посаду менеджера фірми
та з 01.04.2005р. позивач виконував обов»язки менеджера з правом отримання
матеріально-технічних цінностей за дорученням фірми. Позивачу була встановлена
заробітна плата в розмірі 2000 грн. Під час роботи менеджером позивач вчасно
отримував заробітну плату та премії. 30.12.2005р. позивач подав на ім»я
директора вищевказаної фірми ОСОБА_2. заяву про надання щорічної відпустки, а
також додаткової відпустки за минулий час. 30.12.2005р. позивач подав на ім»я
директора фірми заяву про його звільнення після використання відпустки. Таким чином,
з 01.01.2006р. позивач знаходився у відпустці та йому повинні були виплатити
відпускні, які до теперішнього часу не виплачені. В заяві про звільнення
позивач просив належні йому до виплати кошти перераховувати на його пенсійний
рахунок в «Факторіал-банку» та вказав номер розрахункового рахунку. Сума
відпускних у відповідності до розрахунку, проведеного Державною інспекцією
праці в Харківській області з
відрахуванням всіх податків складає 4926 грн. 43 коп. Крім того, позивач
не отримав розрахунок при звільненні та відповідач не видав оформлену у
встановленому порядку трудову книжку та довідку про розмір заробітної плати для
перерахунку пенсії. З наказом №06 від березня 2006 року позивач не був
ознайомлений, його не підписував, про його існування дізнався тільки під час
розгляду справи в суді. Таким чином, позивач вважав, що приватна
науково-виробнича фірма «Інтерпротео плюс» не провела з ним остаточний
розрахунок при звільненні, а тому час затримки повного розрахунку при
звільненні рахується з 17.03.2006р. по 16.05.2007р., а також за період з
10.09.2007р. по 07.04.2008р. В 2005 році позивачу була нарахована заробітна
плата в сумі 41488 грн. 23 коп., тобто середньомісячна заробітна плата складає
3457 грн. 35 коп., на підставі чого відповідач повинен сплатити позивачу за
вищевказаний період 91937 грн. 16 коп. Крім того, відповідач повинен сплатити
позивачу відпускні в розмірі 7718 грн. 04 коп. У зв»язку з несвоєчасною
виплатою заробітної плати та відпускних був порушений звичний устрій життя
позивача, він не міг проводити звичні витрати на харчування, оплату комунальних
послуг, придбання ліків. При відвідуванні фірми позивач був грубо ображений
ОСОБА_4., внаслідок чого у нього різко загострилися хронічні хвороби та вперше
було діагнозовано різке погіршення стану серцево-судинної системи, що призвело
до тривалого лікування, що потребувало значних грошових витрат.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовну заяву
підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та уточнених позовних
заявах  та просили її задовольнити.

У
судовому засіданні директор ПНВФ «Інтерпротео плюс» ОСОБА_2. проти задоволення
позову заперечувала у повному обсязі, посилаючись на те, що позивача було
прийнято на роботу у якості менеджера з 01.04.2005р. (наказ №4 від
31.03.2005р.). На підставі заяви позивача від 07.12.2005р. наказом №33 від
07.12.2005р. позивачу було надано відпустку за 2005 рік за відпрацьований час,
який рахується з моменту прийняття на роботу (наказ №4 від 31.03.2005р.),
позивачу було проведено розрахунок та виплата грошових коштів у повному обсязі,
що підтверджується відомістю №12 за грудень 2005 року. В період з 01.04.2005р.
по 31.12.2005р. менеджеру  фірми ОСОБА_1.
своєчасно нараховувалася заробітна плата, незважаючи на те, що позивач не
виходив на роботу. 06.01.2006р. відповідачем по пошті були отримані листи
позивача про надання йому відпустки з 10.01.2006р. за відпрацьовані раніше
роки, при цьому на підставі ст. 24 Закону України «Про відпустки» надання
невикористаної відпустки або виплата грошової компенсації при звільненні
працівника повинна була надана або виплачена на попередньому місці роботи у
разі звільнення. На підставі заяви позивача про звільнення його з 20.03.2006
року, останньому було нараховано відпускні тривалістю 66 календарних дні та
звільнено з 20.03.2006р. При проведенні річної інвентаризації заробітної плати
на підставі наказу №16/1 від 20.11.2006р. була виявлена помилковість дій при
наданні відпустки за 2005 рік позивачу, а також відпустки за попередні роки,
які призвели до переплати нарахування та утримання з заробітної плати ОСОБА_1,
про що йому неодноразово були надіслані попередження, на які позивач не
реагував та до фірми не прийшов.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи та дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовна
заява  підлягає  частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до Довідки №3598 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій,
виданої Головним управлінням статистики у Харківській області,  приватна науково-виробнича фірма
«Інтерпротеоплюс» є приватним підприємством, розташована в м.Харкові по
Пролетарському спуску 2, керівник ОСОБА_2 (а.с.171).

Згідно
наказу №05 від 16.03.2005р., директором ПНВФ «Інтерпротео плюс» призначена
ОСОБА_2. з 16.03.2005р. (а.с.202).

Заявою
від 17.03.2005р., посвідченої приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстр № 2171,
ОСОБА_1, засновник та власник ПНВФ «Інтерпротео плюс» передав ОСОБА_2. право
володіння, користування, розпорядження ПНВФ «Інтерпротео плюс», зареєстрованою
09.12.2998р. Харківським міськвиконкомом. Майнових претензій до ОСОБА_2. у
зв»язку з передачею їй прав та обов»язків засновника та власника ПНВФ
«Інтерпротео плюс» не маю (а.с.203). Згідно Статуту ПНВФ «Інтерпротео плюс» (в
новій редакції), зареєстрованого 21.09.2005р., засновником (власником) фірми є
ОСОБА_2. (а.с.176-178).

Заявою
від 31.03.2005р., позивач у зв»язку з призначенням ОСОБА_2. директором фірми
просив перевести його на посаду менеджера фірми зі збереженням минулого окладу
(а.с.204).

Наказом
по ПНВФ «Інтерпроте Плюс» №04 від 31.03.2005р., ОСОБА_1 прийнято на посаду
менеджера фірми з 01.04.2005р. з правом отримання товаро-матеріальних
цінностей, за дорученням ПНВФ «Інтерпроте плюс» та окладом згідного штатного
розпису, затвердженого 01.04.2005р. (а.с.205).

Наказом
№05 від 01.04.2005 року встановлено тривалість щорічної відпустки 24
календарних дні (а.с.33 том 2).

Згідно
Штатного розпису ПНВФ «Інтерпроте Плюс», введеного в дію з 01.04.2005 року та
затвердженого директором фірми ОСОБА_2., менеджеру ОСОБА_1. встановлена
заробітна плата 2000 грн. на місяць (а.с.206).

Відповідно
до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в
робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів
на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Заробітна
плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за
три дні до початку відпустки.

За
квітень 2005 року ОСОБА_1 виплачено 5979 грн. 74 коп.; за травень 2005 року
1684 грн. 55 коп. (а.с.228); за червень 2005 року - 1684 грн. 55 коп.; за
липень 2005 року - 1684 грн. 55 коп. (а.с.229); за серпень 2005р. - 1684 грн.
55 коп.; за вересень 2005р. - 1684 грн. 55 коп. (а.с.230); за жовтень - 1684
грн. 55 коп.; за листопад 2005 року - 1684 грн. 55 коп. (а.с.231); за грудень
2005 року - 3794 грн. 50 коп. (а.с.232). Вказані відомості містять підписи
позивача та ним не оскаржуються.

Відповідно
до довідок про середню заробітну плату виданих ПНВФ «Інтерпротео плюс»
04.04.2007р., ОСОБА_1. за 2005 рік за період січень - березень виплачено 18696
грн. 49 коп. (а.с.235) та за період квітень-грудень 2005 року 32273 грн. 75
коп. (а.с.236).

Заявою
від 07.12.2005 року, направленою позивачем поштою на адресу відповідача,
позивач просив директора ПНВФ «Інтерпротео плюс» ОСОБА_2. надати йому чергову
відпустку за 2005 рік з 08.12.2005 року (а.с.207).

Відповідно
до наказу директора ПНВФ «Інтерпротео плюс» №33 від 07.12.2005 року, ОСОБА_1.,
менеджеру фірми надано чергову відпустку з 08.12.2005 року по 31.12.2005 року
на 24 календарних дні за період роботи з 01.07.2004 року по 31.06.2005 року
(а.с.208). Проте, наказом директора ПНВФ «Інтерпроте плюс» № 02 від
31.01.2007р., у зв»язку з перевіркою фінансово-бухгалтерської документації,
внесені зміни до тексту наказу №33 від 07.12.2005р., ОСОБА_1. менеджеру фірми
надати чергову відпустку з 08.12. по 23.12.2005р. на 16 кал.днів, за період
роботи на фірмі з 01.04.2005р. по 30.11.2005р. (наказ №4 від 31.03.2005р.)
(а.с.245).

Розрахунком
відпускних за 2005 рік на підставі наказу №33 від 07.12.2005р. зі змінами,
внесеними наказом №02 від 31.01.2007р., нараховано ОСОБА_1. за відпустку з
08.12. по 23.12.2005р. за 16 календарних днів становить 1411 грн. 68 коп.
(а.с.22 том 2). За грудень 2005 року позивачу нараховано 3887 грн. 99 коп. (в
т.ч. премія 2000 грн., індексація з/пл. 21 грн. 76 коп., відпускні за 16 кал.
днів - 1411 грн. 68 коп., за 5 роб. днів 454 грн. 55 коп.), утримано 600 грн.
03 коп., до видачі на руки -3287 грн. 96 коп. (а.с. 21 том 2).

Заявою
від 30.12.2005р., позивач просив відповідача надати йому тарифну відпустку з
10.01.2006 року за відпрацьовані роки (а.с.210).

Згідно
розрахунку заробітної плати за грудень 2005 року, ОСОБА_1. нараховано 4488 грн.
23 коп., в т.ч. премія 2000 грн., індексація 21 грн. 76 коп., відпускні 2011
грн. 92 коп. та за робочих 5 днів - 454 грн. 55 коп., утримано 693 грн. 73
коп., до видачі на руки 3794 грн. 50 коп. (а.с.23 том 2).

Заявою
від 30.12.2005р. ОСОБА_1 просив директора ПНВФ «Інтерпротео Плюс» ОСОБА_2.
звільнити з займаної посади після закінчення відпустки, тобто з 20 березня 2006
року, належні йому заробітну плату та відпускні перерахувати на розрахунковий
рахунок в філії №1 АБ «Факторіал-Банк» м.Харкова. Розрахунки по нарахуванню
належної заробітної плати та відпускних просив направити йому в письмовому
вигляді за адресою 61118 Харків, а/с 1106 (а.с.212).

Згідно
наказу № 01 від 10.01.2006р., менеджеру фірми ОСОБА_1., надано чергову
відпустку (за відпрацьовані раніше роки) з 10.01. по 17.03. 2006р. на 66
календарних дні за період роботи з 01.07.2001р. по 01.07.2003р. та з
01.07.2005р. по 31.12.2005р. (а.с.213). Проте, наказом директора ПНВФ
«Інтерпроте плюс» № 02 від 31.01.2007р., у зв»язку з перевіркою
фінансово-бухгалтерської документації, визнано наказ №1 від 10.01.2006р. анульованим
оскільки трудові відносини з ОСОБА_1. знову були розпочаті з 01.04.2005р.
згідно наказу про прийом на роботу №04 від 31.03.2005р. (а.с.245).

Згідно
розрахунку відпускних за 66 календарних днів за період з 10.01.2006р. по
17.03.2006р., ОСОБА_1. нараховано 5837 грн. 70 коп., утримано 911 грн. 27 коп.,
видано на руки 4926 грн. 43 коп. (а.с.19-20 том 2).

Платіжною
відомістю за січень 2006 року ОСОБА_1. нараховано заробітну плату 400 грн. та
перераховано на депонент (а.с.24 том 2), платіжною відомістю за лютий 2006 року
нараховано - 2526 грн. та перераховано на депонент (а.с.25 том 2), за березень
2006 року - 2000 грн. 43 коп. та перераховано на депонент (а.с.26 том 2).

Проте,
означені суми позивачем отримано не було. Листом за вих. №14 від 17.04.2006р.
позивача було повідомлено, що йому нараховані відпускні та розрахункові суми
при звільненні, які знаходяться на депоненті, для чого необхідно звернутися до
бухгалтерії фірми для отримання належної йому суми, у любий зручний для
позивача час (а.с.244 том 1).

Доказів звернення позивача до відповідача за
вищевказаною сумою відпускних та відмови відповідача виплатити позивачу
вищевказану суму суду не надано.

Відповідно
до наказу № 06 від 17.03.2006р., ОСОБА_1 звільнено з посади менеджера фірми з
20.03.2006 року за власним бажанням, ст.38 КЗпП України (а.с.215).

Витяг
з означеного наказу позивач отримав по пошті 19.04.2006р., що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення листа за вих. №14 від 17.04.2006р.
(а.с.244).

Згідно
Акту №585 від 23.10.2007р. Управління Пенсійного фонду в Київському районі
м.Харкова, перевірки достовірності, повноти нарахування і сплати страхових
внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування Приватної
науково-виробничої фірми «Інтерпротео плюс», перевіркою встановлено, що
невиплаченої заробітної плати немає; зайво нарахований ФОП складає 6437 грн. 94
коп., що виник за рахунок зайво нарахованої заробітної плати за грудень 2005
року та січень 2006 року (а.с.108-111 том 2).

Відповідно
до Акту №627 від 29.11.2007 року перевірки правильності нарахування,
своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов»язкове
державне соціальне страхування на випадок безробіття, складеного Київським
районним фондом, встановлено, що страхові внески нараховувалися своєчасно та в
повному обсязі, заборгованість по фонду відсутня (а.с.112-116 том 2).

Згідно
зі ст.116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому
від підприємства, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою
зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при
звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в
зазначений у цій статті строк виплатити не оскаржувану ним суму.

Відповідно
до ст.117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 вказаного
Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в  тому разі, коли спір вирішено на користь
працівника.

Згідно
листа Територіальної державної інспекції праці у Харківській області
№01-19-3384 від 23.06.2006р., позивачу не виплачено ПНВФ «Інтерпротео плюс»
заробітна плата за час щорічної відпустки на загальну суму 4926 грн. 43 коп. та
адміністрація фірми не видала довідку про заробітну плату за період роботи з
01.04.2004р. по 20.03.2006р. За результатами перевірки керівнику ПНВФ
«Інтерпротео плюс» було направлено припис для усунення виявлених порушень
(а.с.145 том 2).

Враховуючи
вищевикладене, суд відмовляє позивачу в частині позову щодо  стягнення середньої заробітної плати за весь
час затримки по день фактичного розрахунку за період з 17 березня 2006 року по
07 квітня 2008 року у розмірі 91937 грн.16 коп., оскільки судом достовірно
встановлено, що належна позивачу до виплати заробітна плата відповідачем
виплачена у повному обсязі, що підтверджується відомостями виплати заробітної
плати. Проте, суд частково задовольняє позовну заяву позивача в частині
стягнення  відпускних в розмірі 7718 грн.
04 коп., зобов»язавши відповідача виплатити позивачеві належну до виплати суму
відпускних у розмірі  4926 грн. 43 коп.,
оскільки судом не встановлено вини власника у невиплаті належних позивачу сум
при звільненні, відповідач письмово повідомляв позивача про належні йому до
виплати суми при звільненні.

Відповідно
до ст.49 КЗпПУ, власник або уповноважений ним орган зобов»язаний видати
працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в
установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу
роботи і розміру заробітної плати.

Враховуючи
вищевикладене, суд  частково задовольняє
позовну вимогу позивача в частині видачі довідки про заробітну плату за час
його роботи менеджером в ПНВФ «Інтерпротеоплюс», зобов»язавши відповідача
видати позивачу довідку про заробітну плату
за період роботи з 01 квітня 2004 року по 20 березня 2006 року, оскільки
судом достовірно встановлено, що позивача звільнено з ПНВФ «Інтерпротео плюс» з
20.03.2006 року за власним бажанням за ст.38 КЗпП України.

Відповідно
до п.2  ст.27 ЦПК України, особи, які
беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або
заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або повідомити про них
суд.

Згідно
з  Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди", у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає
ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

На підтвердження своїх позовних вимог в
частині заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачем не вказано, з яких
міркувань він виходив, визначаючи моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, суду
не довів  завдання йому моральної шкоди
саме на означену суму, у зв'язку з чим суд частково задовольняє позовну вимогу
щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 4000 грн., оскільки вважає саме таку
суму достатньою та відповідною, виходячи з обставин справи.

Крім того, суд стягує з
відповідача на користь держави витрати на оплату держмита - в сумі 89
грн. 26 коп. та  на оплату витрат на
інформаційно - технічний розгляд справи в сумі 30 грн.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України,
ст.ст. 115-117 КЗпП України,   суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути
з  Приватної науково-виробничої фірми
«Інтерпротео плюс» на користь ОСОБА_1
заборгованість по виплаті відпускних в розмірі  4926 (чотири тисячі дев»ятсот двадцять шість)
грн. 46 коп. та моральну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

Зобов»язати
Приватну науково-виробничу фірму «Інтерпротео плюс» видати ОСОБА_1 довідку про
його роботу та розмір середнього заробітку за період з 01 квітня 2004 року по
20 березня 2006 року.

У
задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1  - відмовити.

Стягнути з Приватної науково-виробничої фірми
«Інтерпротео плюс» на користь держави державне мито в розмірі 89 (вісімдесят
дев»ять) грн. 26 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в розмірі 30 (тридцять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та поданням
протягом 20 днів після цього самої  апеляційної
скарги через Київський районний суд м. Харкова, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя-