Справа № 2-72008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 лютого    2008 року
Снігурівський    районний   суд
Миколаївської    області   у складі -
головуючого - судді Лисенко М.. Є.,

при секретарі -      Колодязній Л
. М.,

за
участю  представника позивача   ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання заповіту
недійсним.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007  року
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
заповіту  недійсним.

В заяві  вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла  її
мати ОСОБА_4, яка мешкала в власному
будинку в м. Снігурівка АДРЕСА_1.
Після її смерті залишилося
спадкове  майно. Коли вона
звернулася у квітні 2005 року до Снігурівської державної нотаріальної
контори  з  заявою про прийняття  спадщини,
то їй стало відомо,  що  15
листопада 2004 року секретарем Павлівської сільської ради за реєстром №
298 посвідчений заповіт, яким  померла
все майно  заповідала сину ОСОБА_2.  Вважає,
що при посвідченні заповіту  мати
в силу  зловживання алкоголем та онкологічного
захворювання перебувала  у стані, коли не
усвідомлювала значення  своїх  дій  та
(або ) не могла керувати ними в зв'язку з  погіршенням стану  здоров'я.

Просить
визнати  заповіт  не
дійсним.

У судовому засіданні позивачка та її представник  позов підтримали та пояснили, що    з серпня 1999 року вона проживала з матір'ю, яка
починаючи з 2000 року почала зловживати спиртними напоями  внаслідок
чого  почали виникати сварки,
після чого остання без пояснень  пішла до
відповідача за чотири місяця до смерті. А за тиждень до смерті  вона забрала її з лікарні, куди остання
попала внаслідок  погіршення  стану здоровя
у  важкому стані 23 листопада,
тобто за 7 днів після підписання заповіту.

Вважають що заповіт
складений ОСОБА_4, на  користь відповідача
недійсним, так як її волевиявлення через хворобу не  було вільним і не відповідало її волі. А тому
просять  суд по справі  призначити
по смертну  судову  експертизу.

Відповідач  позов
не визнав  проти  його
задоволення   заперечуює.  Суду пояснив, що його мати ОСОБА_4, 15
листопада 2004 року в Павлівській сільській раді Снігурівського району
Миколаївської області  склала
заповіт  на його користь в якому все
майно що належить їй  заповідала
йому.  ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла  а  він
як спадкоємець  звернувся до  Снігурівсько
нотаріальної  контори  з заявою про прийняття спадщини,  вказавши
що у  померлої  є інші
спадкоємці  це  донька
ОСОБА_1.

Снігурівська
державна нотаріальна контора просить справу розглядати у відсутність її
представника,  щодо  розгляду
питання  по суті  послалась
на  розсуд  суду.

Матеріалами справи
встановлено, що:

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
- є  мешканкою м. Снігурівка, АДРЕСА_1,
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в  м. Снігурівка, а
заповіт посвідчений секретарем Павлівської сільської ради за реєстром № 298 в
селі Павлівка Снігурівського району,  де
вона тимчасово мешкала у  сина ОСОБА_1
(а.с. 7-8).

- В заповіті
від 15 листопада 2004 року ОСОБА_4, заповідала
житловий будинок з господарськими
та побутовими будівлями та спорудженнями, який знаходитсья за адресою:
м. Снігурівка Миколаївської області, АДРЕСА_1 та  земельну
ділянку  надану для обслуговування
житлового будинку за тією ж адресою  сину
ОСОБА_2.

- Згідно Свідоцтва про
смерть видане відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського
районного управління юстиції від 08.12.04 р - причина смерті ОСОБА_4, є
рак  шейки  матки.

- Згідно
ксерокопії  медичної  карти
ОСОБА_4, остання  дійсно перебувала
в  Снігурівській ЦРЛ на  обліку як онкологічно хвора  людина ( а.с.9-12).

- Снігурівською  державною
нотаріальної  конториою  зареєстрована спадкова справа   після смерті   ОСОБА_4,
але свідоцтво  про  право
власності  на  спадкове
майно  померлої    нотаріальною конторою  не
видавалося.  (а.с.6, 29).

- свідки  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,   та  ОСОБА_7,
підтвердили,  що  вони
були знайомі з ОСОБА_4, і їм достовірно відомо, що  остання
зловживала  спиртними  напоями
та тяжко хворіла.  Але свідомості
не втрачала, вела себе адекватно.
ОСОБА_7, також повідомила що у померлої і  її доньки стосунки були напружені, вона
хотіла бути одна оскільки хворіла, після посвідчення  заповіту остання сказала що виконала волю
чоловіка та свою.

По
справі призначенна посмертна судово-психіатрична експертиза (а.с.36).
Згідно  висновку  ОСОБА_4, на протязі всього життя психічним
захворюванням, та іншими психічними розладом не страждала. Під час офрмлення
заповіту -15.11.2004 року    у  неї
також відсутсвовали психічні розлад і вона усвідомлювала свої дії і
могла  керувати ними.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позивні вимоги позивачки
щодо визнання заповіти не дійсним є необгрутованими та не підлягають
задоволенні.  Оскільки заповіт укладений
в письмовій формі, із зазначенням місця і часу складанн,  підписаний особисто  заповідачем та посвідчений секретарем
сільської ради, а волевиявлення запідача було вільним та відповідало  його волі.

Спір вирішено на підставі
ст.ст.202-214,1247,1250-1251, 1257 ЦК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК
України  вимоги  позивача щодо відшкодування судових
витрати  задоволенню  не
підлягають,  оскільки  їй
в  задоволенні  позову
відмовлено.

Керуючись ст. ст. 11,
15,209, 210, 212, 213, 214,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про  визнання  заповіту
недійсним  -  відмовити.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ