ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м е н е м   У к р а ї н и
року         Ялтинський міський суд
Автономної Республіки Крим
головуючого, судді
представника позивача
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3до
Кореїзької селищної ради про визнання незаконним та скасування
індивідуально-правового акту, зобов'язання вчинити певні дії,
Позивачка ОСОБА_3. звернулась
до Ялтинського міського суду АРК із зазначеною
позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить
суд :
-              визнати незаконним та скасувати
рішення Кореїзької селищної ради № 1028 від 29 липня 2008 року;

-              зобов'язати
Кореїзьку селищну раду повторно розглянути заяву про передачу ОСОБА_3.
безоплатно у власність земельної ділянки
площею 0.05 га для будівництва і обслуговування жилого будинку і
господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачці було
неправомірно відмовлено зазначеним рішенням у передачі безоплатно у приватну
власність земельної ділянки площею 0.05 га для будівництва і обслуговування
жилого будинку і господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, чим порушений її
цивільний інтерес, який полягає у прагненні набути право власності на земельну
ділянку в порядку, передбаченому ст. 118 ЗК України.

У судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_3.
наполягали на задоволенні позовних вимог із зазначених підстав.

Представник відповідача заперечувала проти позову з тих
підстав, що оскаржене рішення Кореїзької селищної ради було прийняте на
виконання Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду АРК від 18 березня 2008 року, і ОСОБА_3. було відмовлено у
передачі безоплатно у власність для будівництва житлового будинку зазначеної
земельної ділянки, оскільки відсутня містобудівна документація по забудові
вільних земель.

Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають
значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх
допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представників сторін, повно та
всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду АРК від 18 березня 2008 року Кореїзьку селищну раду було зобов'язано
розглянути заяву ОСОБА_3. від 9 липня 2004 року щодо надання їй безоплатно у
власність земельної ділянки орієнтовною площею 0.05 га для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1.

Кореїзька селищна рада виконала рішення суду і прийнята Рішення № 1028 від
29 липня 2008 року, яким відмовила ОСОБА_3. у передачі безоплатно у приватну
власність зазначеної земельної ділянки у зв'язку з відсутністю розробленої
містобудівної документації по забудові земель згідно норм ДБН 360-92
„Містобудівництво, планування і забудова міських та сільських поселень” і
Регіональних правил забудови територій в Автономній Республіці Крим,
затверджених Постановою Верховної Ради АРК № 241-3/02 від 18  вересня 2002 року.

Представники сторін визнають, що земельна ділянка розташована в межах
населеного пункту смт. Кореїз, не належить до земель приватної або державної
власності, таким чином, на підставі ст. 61 ч. 1 ЦПК України та у відповідності
до ст. 83 ЗК України вважається встановленим, що земельна ділянка належить на
праві власності територіальній громаді і є у комунальній власності.

Територіальні громади є суб'єктами права власності і реалізують це право безпосередньо
або через органи місцевого самоврядування (ст. ст. 12, 80, 83 ЗК України, 327
ЦК України).

Передбачений ч. ч. 6 - 11 ст. 118 ЗК України порядок передачі безоплатно у
власність громадян земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилих
будинків, господарських будівель і споруд є самостійною підставою набуття права
власності на землю, проте, як і за загальним правилом, реалізація об'єктивного
права громадянина на землю здійснюється в цьому випадку за згодою власника.

Такі висновки ґрунтуються передусім на тому, що за змістом ст. 316 ЦК
України право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно
до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а відповідно до ч. 7
ст. 118 ЗК України дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки
надається відповідною місцевою державною адміністрацією або сільською,
селищною, міською радою лише в разі згоди.

Форма надання такої згоди визначена ст. 59 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні” як рішення, яке за своєю природою є
індивідуально-правовим актом і приймається на
пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради. При цьому депутати як обранці територіальної громади не
можуть бути примушені до прийняття конкретного рішення.

Отже, відмовивши ОСОБА_3. у передачі безоплатно у власність земельної
ділянки, сесія Кореїзької селищної ради реалізувала виключні повноваження
власника. Відмова органу місцевого самоврядування надати згоду на передачу
земельної ділянки у власність сама по собі обговоренню не підлягає, прав і
законних інтересів позивачки не порушує.

Рішення про відмову передати у власність земельну ділянку, зважаючи на те,
що позивачка бажає одержати у власність зазначену земельну ділянку не тільки
для обслуговування наявного будинку, але й з метою нового будівництва, що
визнали у судовому засіданні її представники, мотивоване і для цього існують
відповідні достатні обґрунтування, зокрема, які полягають у відсутності
містобудівної документації, тобто затверджених текстових
і графічних матеріалів, якими регулюються планування, забудова та інше
використання територій, з урахуванням яких визначається цільове призначення
земель (ст. ст. 1,  Закону України „Про
планування і забудову територій”). Представники позивачки, зважаючи на засади
змагальності і диспозитивності процесу, встановлені ст. ст. 10, 11 ЦПК України,
не надали суду доказів наявності такої документації. У цьому зв'язку суд
зауважує, що надання земельних ділянок без врахування вимог містобудівної
документації порушуватиме інтереси територіальної громади, які полягають у
сталому  розвитку населеного пункту,
потягне неврегульоване використання територій.

Посилання представників позивачки на несправедливість розподілу земельних
ділянок за викладених обставин не мають правового значення.

Враховуючи, що Кореїзька селищна рада розглянула заяву позивачки про
передачу у власність земельної ділянки і підстав для скасування відповідного
рішення судом не встановлено, позовна вимога ОСОБА_3 . про зобов'язання
повторно розглянути зазначену заяву згідно порядку, встановленого ч. 7 ст. 118
ЗК України, має бути відхилена.

Таким чином, розглянувши справу в присутності представників сторін, повно
та всебічно з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх  доказами, суд дійшов висновку, що позовна
заява не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат вирішується
відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 16, 316, 327
ЦК України,  ст. ст. 12, 80, 83, 118 ЗК
України, ст. ст. 1, 3 - 8, 10, 11, 15, 60, 61, 158, 179, 209, 212-215
Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3до Кореїзької
селищної ради про визнання незаконним та скасування індивідуально-правового
акту, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в
десятиденний  строк з наступного дня
після його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК
України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст.
ст. 223, 294 ЦПК України.

СУДДЯ -