Справа№2-144/2008
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 травня 2008 року
м. Краматорськ

Краматорський міський  суд Донецької
області в складі:

головуючого судді Ткачової С.М.,

при секретарі  Хоронько М.В.,

за участю прокурора Єресько В.М. - представника позивача, представника
відповідача Відкритого акціонерного
товариства “КЗВВ” - Бочарова О.І., представника  третьої особи Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних  захворювань України в м.
Краматорську  -Вараксіної І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну
справу за позовом   ОСОБА_1до Відкритого
акціонерного  товариства «Краматорський
завод  важкого верстатобудування»  про
відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

14.09.2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ВАТ  “КЗВВ”
про відшкодування матеріальної
шкоди у сумі 30000 гривень  на
лікування.

17.03.2008 року ОСОБА_1. звернувся с заявою про уточнення та доведення
позовних вимог, в якій від позовних вимог в частині стягнення матеріальної
шкоди в сумі 30 000 грн. відмовився, просив стягнути з відповідача моральну
шкоду в сумі 30000 грн. Ухвалою Краматорського міського суду від 19.03.2008
року провадження по цивільній справі  за
позовом ОСОБА_1. до ВАТ КЗВВ в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі
30 000 грн. закрито.

Позивач в судове засідання не
з'явився,  але надав суду заяву,
щоб справу було розглянуто  без його
присутності. В судовому засіданні 07.04.2008 року позивач давав пояснення.
Згідно пояснень позивача,  він  з 01.04.2004. уклав безстроковий трудовий
договір  з відповідачем й виконував
обов'язки охоронця  у профілакторії
підприємства. На той  час він був  інвалідом 3 групи.  Працюючи на підприємстві він неодноразово
лікувався у міській лікарні  №2.  Інвалідність і лікування на його думку стали
підставою для звільнення з підприємства. МСЕК
дало інформацію щодо стану його здоров'я   керівництву
підприємства. Ці  дії призвели до
погіршання його здоров'я  і його
було  визначено інвалідом 2 групи   і він був звільнений з ВАТ КЗВВ на підставі  п.2 ст.40 К З п П України. Відповідачем йому
не було запропоновано переведення на легшу роботу. Вважає що дії  керівництва
підприємства протизаконні   і  довели його до стану інвалідності  2
групи, так як він втратив спокій та рівновагу. Просить визнати ВАТ КЗВВ
винним у заподіянні йому значного ушкодження
здоров'ю та з урахуванням характеру та обсягу завданої моральної шкоди,
стягнути з   відповідача на його користь
відшкодування моральної шкоди у сумі 30000 гривень.

Представник інтересів позивача прокурор в судовому засіданні пояснив, що
позивач жодного разу не звертався до прокуратури м. Краматорська з питання
представництва його інтересів в суді або уточнення його позовних вимог, і
тільки 19.03.2008 року самостійно уточнив позовні вимоги та просив стягнути
моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. Перевіряючи обставини з»ясовані в судовому
засіданні та виходячи з позовних вимог позивача , прокуратура м.Краматорська
перевірила які вакансії були на ВАТ «КЗВВ» в період з 26.02.2006 року по
07.04.2006 року.  Всі вакансії потребують
фізичної завантаженості, що протипоказано позивачу або спеціальних знань, які
відсутні у позивача. . Відповідно до Наказу МОЗУ України № 212 від 22.11.195
року, тільки за висновком МСЕК встановлюється факт моральної шкоди спричинений
потерпілому. Позивачем не надані такі висновки, а виходячи з наданих довідок
МСЕК позивачу не завдано моральної шкоди.

Представник відповідача,
ВАТ«КЗВВ»  в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що вини відповідача немає, в тому що
позивач став інвалідом  2групи. Позивач
був  звільнений  згідно до діючого трудового законодавства й
на підставі  його заяви. Згоду на звільнення
позивача  дала профспілкова  організація. Позивач  травму на виробництві  не отримував за період роботи.  Заяву про звільнення  позивач надав 31.03.2006 року, в якій просив
звільнити його 31.03.2006 року в зв»язку з призначенням йому 2 групи
інвалідності. У відповідача не має ніяких підстав  виплачувати позивачу  моральну шкоду.

Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних  захворювань України в м. Краматорську  у судовому
засіданні  вважає, що позовні
вимоги   позивача  безпідставні
і не підлягають задоволенні. Позивач серед постраждалих , інвалідів, які
отримують соціальні виплати у зв'язку з травмою на виробництві або професійного
захворювання у  відділенні Фонду не
стоїть на обліку.  Справа  як на постраждалого  ОСОБА_1.
до відділення Фонду не передавалась. Відповідно до Наказу МОЗУ України №
212 від 22.11.195 року, тільки за висновком МСЕК встановлюється факт моральної
шкоди спричинений потерпілому. Позивачем не надані такі висновки, а виходячи з
наданих довідок МСЕК позивачу не завдано моральної шкоди.

Суд вислухавши думку сторін, проаналізувавши зібрані по  справі докази, вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні було встановлено, 01.04.2004 р.  позивач
був   прийнятий  на роботу до відповідача  охоронником
профілакторію, що
підтверджується  наказом №5189-к  від  31.03.
2004р. ( т.1 а.с. 4, 72).

Наказом
№181 к від 07.04.2006 р. позивач
звільнений  на підставі   п.2 ст. 40 КЗ п П України  ( виявленої невідповідності  працівника
його виконуваній роботі  у зв'язку
зі станом здоров'я , яке перешкоджає продовженню даної роботи)  з 31.03.2006 р.  (т.1 а.с.40).

Відповідно  посвідчення й
довідки  ОСОБА_1. являється інвалідом 3
групи з 25.04.2001 р., причина інвалідності - загальне захворювання ( т.1
а.с.16,73).

Відповідно довідки  виданої МСЕК  ОСОБА_1встановлена  2 група інвалідності  29.03.2006 р.. Причина інвалідності  загальне захворювання. (т.1- а.с.46).

Відповідно заяви від 31.03.2006 року ОСОБА_1. просить його звільнити в
зв'язку з установленням йому 2 групи інвалідності. З 31.03.2006 року позивач не
приступив до виконання своєї роботи, з 07.04.2006 року позивач ознайомлений з
наказом про звільнення та з ним проведено розрахунок, про що не заперечують
сторони ( т.1- а.с. 40-47).

Відповідно до архівної довідки від
12.02.2008 року  ОСОБА_1. працював на ВАТ
КЗВВ з 12.10.1999 року по 02.01.2000 року на посадах майстра участка,
25.04.2001 року МСЕК встановив позивачу 3 групу інвалідності. 02.01.2002 року
МСЕК встановив йому 2 групу інвалідності
та вказав, що позивач не працездатний, в зв'язку з цим на підставі
наказу № 30-к від 14.01.2002 року
ОСОБА_1. звільнений по п.2 ст.40 КЗпП України   ( виявленої невідповідності  працівника
його виконуваній роботі  у зв'язку
зі станом здоров'я , яке перешкоджає продовженню даної роботи). Довідкою МСЕК
від 08.01.2004 року ОСОБА_1. встановлено 3 групу інвалідності, причина
інвалідності - загальне захворювання. З 01.04.2004 року позивач прийнятий на
посаду охоронця . У всіх довідках МСЕК вказується на те, що позивачу
протипоказано важкий фізичний труд та психоемоційні загрузки. Відповідно
довідки МСЕК від 07.11.2006 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності
безстроково та трудова діяльність протипоказана.(т.2- а.с.43-47).

На час звільнення позивача, згідно
довідки ВАТ КЗВВ та звіту про наявність вакансій, які надавав ВАТ КЗВВ до
центру зайнятості  у ВАТ КЗВВ були такі
вакансії: обрубник, формувальник, токар, токар-розточувальник, озеленитель,
вед. інженер конструктор. Відповідно до робочих інструкцій цих посад, посади
вимагають фізичний труд або спеціальні знання ( т.1- а.с.211-212, 232-241; т.2-
64-69 ). З'ясування питання працевлаштування позивача на одну із вакансій в
судовому засіданні показала, що ОСОБА_1. на них працювати не може, за станом
свого здоров'я, про що не заперечує позивач.

Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної
шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від
нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно ст.. 233КЗпП України працівник може звернутись з заявою про
вирішення трудового спору безпосередньо до міського суду в тримісячний строк з
дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у
справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про
звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно п.3.8. Наказу МОЗ України № 212 від 22.11.1995 року під моральною
шкодою розуміють фізичні і моральні страждання, спричиненні потерпілому в
результаті трудового каліцтва чи іншого ушкодження здоров»я. При встановленні
факту моральної шкоди МСЕК враховує як характер каліцтва чи іншого ушкодження
здоров»я, так і залишкову працездатність потерпілого. Висновком медичних
органів як підставою для відшкодування моральної шкоди може бути висновок
лікаря - психіатра лікувально профілактичного закладу, або лікарсько -
консультаційної чи медико - соціальної експертної комісії про стрес, якого
зазнав потерпілий у результаті трудового каліцтва чи професійного захворювання,
чи їх наслідків, про депресію чи інші негативні вияви стану потерпілого.

ОСОБА_1.  в позовній заяві   просить визнати  відповідача (ВАТ КЗВВ)  винним у заподіянні йому значного
ушкодження  здоров'ю й зобов'язати  відповідача сплатити на його користь  30000 гривень моральної шкоди.

В судовому засіданні  не було
встановлено,  що  відповідач порушив законні права позивача
та  завдав шкоди каліцтвом  або іншим ушкодженням здоров'ю  ОСОБА_1. при виконанні ним трудових
обов'язків у відповідача та при його звільненні.

Позивач не надав суду доказів,   що з
вини відповідача  він став  інвалідом 2 групи та мав факт незаконного
звільнення, який призвів до моральної шкоди
у розмірі    30 000 гривень, які
повинен виплатити  відповідач.

При таких обставинах,  суд не має
жодних доказів,  що  відповідач
винний у заподіянні значного ушкодження здоров'ю  ОСОБА_1.,
внаслідок чого  позивачеві  були
причинена  моральна  шкода.

Суд не   встановив вину відповідача  і причиний зв'язок між  хворобою  ОСОБА_1.  і  діями
відповідача ,  позивачем
пропущені строки звернення до суду, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 233, 237-1 КЗпП
України , ст. ст.10,60,212-215
ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1до Відкритого акціонерного
товариства «Краматорський завод
важкого верстатобудування»  про
відшкодування  моральної  шкоди -
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької
області через Краматорський міський суд протягом  20 днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження .

Заява про апеляційне оскарження
дійсного рішення  може бути подане
протягом десяти днів від  дня його
проголошення.

Суддя

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й
надрукувано в одному екземплярі.

Суддя