Справа №2-5332008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

11 лютого 2008 року
м. Краматорськ

Краматорський
міський  суд  Донецької
області в складі:

головуючого
судді  Гапонов А.В.,

при секретарі Євсеєнко К.Ю.,

за участю позивачки ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Краматорську цивільну справу по позові ОСОБА_1до ВАТ «КМЗ ім.
Куйбишева» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього
заробітку та моральної шкоди-

ВСТАНОВИВ:

У суд з позовною заявою звернулася позивачка і просить стягнути з
відповідача заробітну плату в розмірі 1215,29 грн., середній заробіток за час
затримки виплати зарплати й моральну шкоду, тому що при звільненні відповідач
із нею повний розрахунок не зробив.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги й суду пояснила,
що вона працювала у відповідача. Після звільнилася за власним бажанням.
При  звільненні відповідач із нею повний
розрахунок не зробив. Просить стягнути з відповідача заробітну плату з
урахуванням компенсації в сумі  1215,29
грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, а також
моральну шкоду в розмірі 1000 грн., оскільки відповідач спричинив їй моральні страждання,
своєчасно не виплативши її працю, залишив її без коштів існування.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав до суду
свої заперечення щодо позову з яких вбачається, що відповідач визнає позовні
вимоги ОСОБА_1. в часті стягнення заробітної плати. Не визнає вимоги щодо
стягнення середнього заробітку, оскільки дана вимога не підлягає задоволенню в
зв'язку з порушенням справи про банкрутство та введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів, що передбачено Законом України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкротом». Також не визнає вимоги
щодо стягнення моральної шкоди, оскільки вважає, що позивачка пропустила строк
для звернення до суду з даними позовними вимогами. Також просить суд розглядати
справу в його відсутність.

Вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши зібрані в справі докази,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка наказом № 971 від 11.12.1968
року була прийнята на роботу до відповідача. Наказом № 81 від 26.02.2007 року
була звільнена за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум,
що належать йому  від підприємства,
установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день
звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Довідкою відповідача підтверджується, що позивачці не виплачена заробітна
плата з урахуванням компенсації в сумі 1215 грн. 29 коп.

Згідно ст. 117 КЗпП України, у випадку невиплати з вини власника
підприємства всіх сум, працівникові повинні виплатити його середній заробіток
за час затримки по день фактичного розрахунку. Суд не може погодитися з думкою
представника відповідача в тій частині, що позовні вимоги про стягнення
середнього заробітку за час затримки розрахунку з позивачем не підлягають
задоволенню оскільки протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не
нараховується неустойка (пеня, штраф), не застосовуються інші санкції за
невикористання чи неналежне використання грошових зобов'язань, що передбачено
ст. 12 Закону України «»Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом», так як зазначена норма закону не розповсюджується на трудові
правовідносини, які виникли між сторонами.

Сума середнього заробітку позивача за час затримки виплати заробітної плати
становить (сто дев'яносто п'ять робочих дня х 24 грн  48 коп.) = 1716 грн.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування морального збитку
працівникові провадиться у випадку, якщо порушення його законних прав привели
до моральних страждань, втраті нормальних життєвих зв'язків і жадають від його
додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України позивчка повинна була звернутися до суду
в трьох місячний строк, коли вона дізналася про порушення свого права.

Як вбачається, з матеріалів справи, ОСОБА_1. звернулася до суду 30.11.2007
року, тобто після звільнення пройшло понад трьох місяців на момент звертання до
суду.

В судовому засідання позивачка не
ставить питання про поновлення їй строку на пред'явлення позовних вимог в
частині стягнення моральної шкоди, а тому
в даній частині позов задовленню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 116, 117, 233, КЗпП України,  ст. ст. 8,14,15,215,223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ «Краматорський металургічний завод ім. Куйбишева»
(розрахунковий рахунок № 0174 в Промінвестбанку м. Краматорськ, МФО
334141) на користь ОСОБА_1 :

-  заробітну плату з урахуванням
компенсації в сумі 1215 грн. 29 коп.,

-  середній заробіток за час затримки
виплати заробітної плати в сумі 1716 грн.

Загальну суму стягнути 2931 грн. 29 коп.

В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ВАТ «Краматорський металургічний завод ім. Куйбишева» судовий
збір у доход місцевого бюджету у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду цивільної справи (рахунок 0004,
отримувач: державний бюджет Ворошиловського району м. Донецька, МФО 834016,
, банк: ГУ ДКУ у Донецькій області) в сумі 30 грн.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подано в Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в
Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:

Рішення
ухвалене  й видрукуване в  дорадчій
кімнаті в єдиному екземпляра.

Суддя: