Справа № 2-16/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

13 лютого 2008 року                         Шацький районний суд Волинської
області в складі:

головуючого -
судді -                                 Храновської
Н.В.,

при секретарі
-                                            Копитко
І.О.,

з участю

позивача  -                                                   ОСОБА_1,

представника відповідача -                     Матвійчук Тетяни Вікторівни,

розглянувши у
відкритому  судовому заіданні в залі суду
смт.Шацьк цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шацької селищної ради про визнання права власності
на Ѕ частку нерухомого  майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

23.01.2008 року до суду з вищезазначеним позовом
звернувся ОСОБА_1, позовні вимоги обгрунтовував тим,
що являється двоюрідним братом ОСОБА_3, який був власником в порядку спадкування після смерті свого батька
ОСОБА_4 Ѕ частки житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за
адресою: смт. Шацьк, Шацький район, АДРЕСА_1. Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
його смерті він спадщину прийняв шляхом подачі
заяви в нотконтору. За відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, просив
визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3 на Ѕ частку в спадкових об”єктах нерухомого майна, а саме: житловому будинку /А-1/ та сараї /Б-1/,  які знаходяться  за адресою: смт. Шацьк, Шацького району,
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач  позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній
заяві, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача Шацької
селищної ради - Матвійчук Т.В. позов визнала, просила його задовольнити.

Заслухавши думку позивача,  представника відповідача,
дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено: з довідки Шацької селищної ради №2515 від 29.11.2007 року  та копії технічного паспорта , виданого БТІ
07.06.2006 року вбачається, що за адресою:
смт., Шацьк, Шацького району, АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинолк та
господарські будівлі, якими володів з 1953 року ОСОБА_4. З довідки відділу РАЦС
Шацького РУЮ, вид.12.05.2006
року за № 394/2.2.15
вбачається, що 12 грудня 1954 року зареєстровано шлюб ОСОБА_4  з ОСОБА_5 /прізвище останньої після реєстрації
шлюбу - ОСОБА_4/.

Отже, спадковий будинок, набутий до
шлюбу, являвся особистою власністю ОСОБА_4.

З довідки відділу РАЦС Шацького РУЮ
№ 22/3.44 від 03 жовтня 2006 року вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
про що в книзі реєстрації актів про смерть у відділі РАЦС Шацького РУЮ
проведений відповідний запис ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 7. З довідки Шацької селищної
ради за № 2515
від 29.11.2007
року вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 в спадковому будинку разом з ним
проживали його дружина - ОСОБА_5 та син -ОСОБА_3, які відповідно до п.1 ч.1 ст.
549 ЦК України, в редакції 1963 року, прийняли спадщину після його смерті, як
спадкоємці першої черги за законом і відповідно їм стало належати  по Ѕ  у
спадковому майні.

З копій Свідоцтва про смерть
ОСОБА_3, НОМЕР_1, вид. 01.01.2006 року відділом РАЦС Шацького РУЮ та  Свідоцтва про смерть, НОМЕР_2, вид.
01.01.2006 року відділом РАЦС Шацького РУЮ вбачається, що спадкодавці ОСОБА_3
та ОСОБА_5 померли в один день ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до ч.1,2 ст. 1220 ЦК
України, після смерті останніх
відкрилась спадщина. Спадщину після
смерті ОСОБА_4 ОСОБА_5 прийняв у встановленому законом порядку племінник
позивач у справі і за ним рішенням суду від 03.05.2007 року визнано право
власності на Ѕ частку в спадкових об»єктах нерухомого майна.

Відповідно
залишилась відкритою спадщина на Ѕ частку в спадкових об»єктах нерухомого майна
після смерті ОСОБА_3.

Після його смерті, згідно із
ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК
України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Оскільки заповіту спадкодавцем складено та посвідчено не було,
тому спадкування здійснюватиметься за законом.

Відповідно до  ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом
одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої
черги.

Відповідно до ч.4 ст. 1266 ЦК України,
двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка
належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця),
якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 рішенням Шацького районного
суду від 15 серпня 2006 року, яке набрало законної сили являється двоюрідною
сестрою ОСОБА_3 та племінницею по дядькові - ОСОБА_4 , ОСОБА_5, оскільки матір
позивачки ОСОБА_6 була рідною сестрою ОСОБА_4 та помера, що
підтверджується  копією Свідоцтва про
смерть, НОМЕР_3, вид. 05 жовтня 2006 року відділом РАЦС Шацького РУЮ,
06.08.1984 року. Отже, відповідач ОСОБА_2
являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, як двоюрідна сестра. Проте, остання спадщину у встановленому законом порядку
та строки після смерті двоюрідного брата не прийняла, що підтверджується
матеріалами спадкової справи, наявної в матеріалах справи, а також, не
зверталась до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини.

Відповідно
до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого ст.. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її.

Ступінь споріднення відповідача
ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 доводиться
наступними доказами:

З копії Свідоцтва  про народження ОСОБА_1, НОМЕР_4, вид.
25.05.1956 року, вбачається, що його матір”ю була ОСОБА_7. Із запису акту про
одруження № 12 від 01.06.1934 року, вбачається, що дівоче прізвище його матері
було ОСОБА_5, що підтверджується також копією Свідоцтва про народження ОСОБА_7
/НОМЕР_5, вид. 27.12.1952 року/ з якого вбачається, що її батьком був ОСОБА_8,
а матір”ю - ОСОБА_9. Із запису акту про одруження ОСОБА_4 ОСОБА_5 вбачається,
що її дівоче прізвище також ОСОБА_5, а по батькові - ОСОБА_7, так як і матері позивача. З архівної довідки № 2160/1 -20,
вид. 21.09.2006 року вбачається, що ОСОБА_8 проживав в смт.Шацьк з дружиною
ОСОБА_10 (другою дружиною) та дітьми : ОСОБА_11, ОСОБА_7 та ОСОБА_2. А також із
записів в погосподарських книгах Шацької селищної ради  за 1950-1952 роки є дані, що ОСОБА_5, 1923
року народження, проживала в сім”ї батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_10. Дані докази
доводять факт того, що матір позивача  ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ОСОБА_5  були рідними сестрами, а відповідно ОСОБА_3 -
племінником його матері. Отже, ОСОБА_5 являється рідною тіткою ОСОБА_1. Тому,
ОСОБА_1, за відсутності спадкоємців за законом попередніх черг, являються ,
відповідно до  ч.ч. 3,4 ст. 1266 ЦК
України спадкоємцем після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або
не прийняти її.

Відповідно до ч. 1.ст. 1269 ЦК
України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з часу відкриття
спадщини.

Оскільки
позивач потягом встановленого строку спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняв,
тому, за його позовом, рішенням суду від 25 липня 2007 року йому було визначено
додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору. Так, з копії заяви,
наявної в матеріалах справи, вбачається, що позивач 17.10.2007 року звернувся в
нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК
України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право
на спадщину.

Проте,  позивач в нотаріальному порядку не могли
оформити свої спадкові права на Ѕ частку нерухомого майна в зв”язку з тим, що  відсутні правовстановлюючі документи на
спадкові  об”єкти нерухомого майна та не
зареєстровано право власності на нього за спадкодавцем.

Відповідно до п.11 ст.346 ЦК
України, спадкодавець
втратив право
власності на майно, коли помер. Позивач вправі звернутися до суду з позовом у
відповідності до ст. 392 ЦК України, так як відсутні документи про державну
реєстрацію на нерухоме майно.

Згідно із ст.376 ЦК України житловий будинок,
будівля споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо
вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для
цієї мети або без належно дозволу чи належно затвердженого проекту. Оскільки
будь-які правовстановлюючі документи на об”єкт нерухомого майна відсутні,
реєстрація права власності в БТІ не проводилась, спадкові об”єкти нерухомого майна вважаються,
згідно даної норми, самочинним будівництвом.

Згідно із ч.3 ст. 375 ЦК України право
власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Згідно технічного паспорта,
виготовленого БТІ на зазначені об”єкти нерухомості вбачається, що за адресою:
смт. Шацьк, Шацького району, АДРЕСА_1.
знаходяться житловий будинок /А-1/, сарай /Б-1/, вбиральня /В/, колодязь
/К/, інвентаризаційна вартість яких становить 8226,00 грн.  Згідно комплексного акту приймання в
експлуатацію від 21.07.2006 року, даний будинок відповідає архітектурним,
будівельним, санітарним та екологічним вимогам, прав інших осіб не порушує.

Земельна ділянка, на якій
знаходиться спадкова будівля, належала на праві власності спадкодавиці ОСОБА_5,
цільове призначення якої - для обслуговування будинку та  господарських будівель, що підтверджується
довідкою Шацької селищної ради № 77 від 11.01.2006 року.

Відповідно до ч.2  ст 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно ст.12,13 Закону України “Про
власність” особа набуває право власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Отже, на підставі вищевикладено та
за наявності достатніх підстав, суд приходить до висновку про визнання права власності  в порядку спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3 на Ѕ
нерухомого майна, яке складається  із
житлового будинку /А-1/, сарая /Б-1/, вбиральні /В/, колодязя /К/, та
знаходиться  за адресою: смт. Шацьк,
Шацького району, АДРЕСА_1.  за  ОСОБА_1.

З копії Пенсійного посвідчення
ОСОБА_1 вбачається, що він являється інвалідом 2-ї групи довічно, який,
відповідно до п.16 Декрету КМ України “Про державне мито”, звільняється від
сплати державного мита.

На підставі  вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11,
58, 59, 60, 88, 137, 159, 209, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шацької
селищної ради про визнання права власності на Ѕ частку нерухомого майна в порядку спадкування
-задовольнити :

Визнати  за ОСОБА_1 право власності  на Ѕ нерухомого майна, яке складається  із житлового будинку /А-1/, сарая /Б-1/,
вбиральні /В/, колодязя /К/, та знаходиться
за адресою: смт. Шацьк, Шацького району, АДРЕСА_1..

Право
власності на нерухоме майно виникає  з
моменту його державної реєстрації

Згідно ст.294 ЦПК України на рішення суду може бути подано заяву про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана
в  строк, встановлений ст..294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя                                                                                      Н.В.Храновська