Справа №2-1060 2008 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

08 травня 2008 року                          Шевченківський
районний суд м. Чернівці   в складі головуючого судді                 Мамчина
П.І.

при секретарі                                      Колотило А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у
праві спільної сумісної власності,
встановлення порядку володіння та користування квартирою, усунення порушень в здійсненні права власності та вселення
та за зустрічним позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про передачу в користування
оригіналу договору купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2008 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3
про визначення часток у праві спільної сумісної власності, встановлення порядку володіння та користування
квартирою, усунення порушень в
здійсненні права власності та вселення. Посилався на те, що квартираАДРЕСА_1 належить в рівних частках
йому та відповідачці ОСОБА_2. на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 листопада 2003 року.

В даній квартирі проживає він з
неповнолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Відповідачка ОСОБА_2. в 2006 році
знялася з реєстрації в м.Чернівці та вибула
на постійне місце проживання в АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_3 поміняв замок у
вхідних дверях квартири і не впускає його з меншим сином.

Спірна квартира складається з двох
ізольованих житлових кімнат площею 16,20 кв.м. та 12,10 кв.м., лоджії, кухні, балкону, ванної,
коридору, туалету та комори.
Оскільки квартира поділу в натурі не підлягає, то просив визначити частки співвласників порівну; вселити його з
неповнолітнім сином ОСОБА_4 у цю квартиру та
встановити порядок володіння та користування
квартирою, виділивши йому у володіння та користування житлову кімнату площею 16,20 кв.м., а у володіння
та користування відповідачки ОСОБА_2.
- житлову кімнату площею 12,10 кв.м. та лоджію

площею 4,50 кв.м.
Коридор, кухню, туалет, ванну кімнату, комору та балкон з кухні просив залишити в спільному користуванні.

В березні 2008 року ОСОБА_2. та
ОСОБА_3 звернулися в суд з зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_1 про передачу в користування оригіналу договору купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1.

Посилалися на те, що відповідач по зустрічному позову
ОСОБА_1 привласнив оригінал вищезазначеного
договору, чим перешкоджає в можливості
отримання субсидії на сплату комунальних послуг. А тому просили зобов'язати ОСОБА_1 передати в користування
оригінал договору купівлі-продажу
квартири.

В судовому засіданні представник позивача по первісному
позову вимоги ОСОБА_1 підтримав та
підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Зустрічний позов не визнав.

Відповідач ОСОБА_3, який діє в своїх
інтересах та в інтересах ОСОБА_2. первісний позов не визнав та пояснив, що позивач ОСОБА_1, проживаючи у спірній квартирі, створював умови,
несприятливі для сумісного проживання.
Зокрема, він не сплачував житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилася борги, а електропостачання було
відключене. Крім цього, неодноразово здійснював привласнення
матеріальних цінностей, неналежних йому.
Також вважає, що запропонований ОСОБА_1. порядок користування квартирою не буде
відповідати рівності часток у праві власності. А тому просив в задоволенні
основному позову відмовити.

Зустрічний позов відповідач ОСОБА_3
підтримав та підтвердив обставини, викладені в зустрічній позовній заяві.

Заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а в задоволенні
зустрічного позову слід відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до
договору купівлі-продажу квартири від 25 листопада 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 купили в рівних частках квартиру
АДРЕСА_1

Відповідно до витягу з реєстру про право власності на
нерухоме майно, вказана квартира в
Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації
зареєстрована за ОСОБА_2. та ОСОБА_1. на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України
у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки в самому договорі
купівлі-продажу квартири зазначено, що ОСОБА_2. та ОСОБА_1 купили вказану квартиру в рівних
частках (п.1 та п.9), а в ОБТІ
зареєстрована квартира як спільна сумісна власність, то суд вважає за можливе визначити частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2. у
спірній квартирі по 1/2 частині за кожним.

Відповідно до ч.З ст.372 ЦК України
у разі поділу майна між співвласниками
право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно технічної характеристики
квартираАДРЕСА_1 складається з двох
житлових кімнат площею 12,10 кв.м. та 16,20 кв.м., кухні площею 7,80 кв.м., ванної кімнати площею 2,60
кв.м., вбиральні площею 1,10
кв.м., коридору площею 10,60 кв.м., комори площею 1,00 кв.м.. Квартира обладнана
балконом та лоджією.

З матеріалів справи вбачається, що квартира знаходиться
на 8 поверсі 9-поверхового будинку, а тому
поділу в натурі на дві ізольовані частини вона не підлягає. З огляду на
наведене, суд вважає можливим установити порядок користування
відокремленими приміщеннями в спірній квартирі, залишивши окремі підсобні
приміщення у спільному користуванні співвласників.

Суд вважає, що слід визначити порядок
користування квартирою, при цьому ОСОБА_1 надати в користування житлову кімнату площею 16,20 кв.м., а ОСОБА_2. надати в
користування житлову кімнату площею 12,10 кв.м. та лоджію з цієї кімнати
площею 4,50 кв.м.

Коридор площею 10,60 кв.м., ванну
кімнату площею 2,60 кв.м., вбиральню площею 1,10 кв.м., кухню площею 7,80 кв.м., комору площею 1,00 кв.м. та балкон з кухні залишити у
спільному користуванні співвласників. Такий порядок користування, на думку суду, не буде
порушувати законні права та інтереси сторін.

При цьому суд враховує, що з
позивачем ОСОБА_1. проживає неповнолітній син ОСОБА_2, відповідачка ОСОБА_2. в спірній квартирі з 2006 року не проживає.

Суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні спірною квартирою та
вселення його з неповнолітнім сином ОСОБА_2
в цю квартиру також підлягає задоволенню, так як він є співвласником даної
квартири і має право на користування цією квартирою.

Що стосується зустрічної позовної
заяви, то суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні не встановлено, у
кого з сторін знаходиться
оригінал договору купівлі-продажу спірної квартири. Крім цього, на думку суду,
відповідачам нічого не перешкоджає вибрати дублікат договору купівлі-продажу.

На підставі наведеного, керуючись
ст..ст.358, 372, 391 ЦК України, ст..ст. 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити, що частка ОСОБА_1 в
квартиріАДРЕСА_1 складає 1/2 частину
та частка ОСОБА_2 в цій квартирі складає також 1/2.

Право спільної сумісної власності на вказану
квартиру припинити.

Вселити ОСОБА_1 разом з
неповнолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в
квартируАДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити
перешкод в користуванні квартирою
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та передати
дублікат від вхідних дверей.

Визначити порядок користування
квартироюАДРЕСА_1, при цьому ОСОБА_1 надати в користування житлову кімнату площею 16,20 кв.м., а ОСОБА_2.
надати в користування житлову кімнату
площею 12,10 кв.м. та лоджію з цієї кімнати площею 4,50 кв.м.

Коридор площею 10,60 кв.м., ванну
кімнату площею 2,60 кв.м., вбиральню
площею 1,10 кв.м., кухню площею 7,80 кв.м., комору площею 1,00 кв.м. та балкон
з кухні залишити у спільному користуванні співвласників.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський
районний суд м.Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: