Цивільне судочинство
категорія - на вимогу, яка ґрунтується
на правочині, вчиненому у
письмовій формі - 1.1.1.                                                                                     Справа № 2-н-105 копія
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
жовтня 2008 року                                                                    м.
Любомль.

Суддя Любомльського районного суду Волинської
області Дорош П.І., розглянувши заяву ЗАТ «Приватбанк» про видачу судового
наказу,--

встановив:

У Любомльський районний суд з заявою про видачу судового наказу
звернулось ЗАТ КБ «Приватбанк» з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 3273,66
гривень кредитного боргу.

Представник
заявника ОСОБА_2. вказує, що ОСОБА_1 22 січня
2008 року отримала кредит в розмірі 3 тисячі гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку
відповідно до умов укладеного договору. Договір складається з заяви позичальника,
Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

Вивчивши
та проаналізувавши подані матеріали, приходжу до висновку, що у прийнятті даної
заяви слід відмовити.

У
поданих до суду  документах дійсно
міститься заповнений від імені ОСОБА_1 формуляр заяви, однак у ньому не вказано
жодної з перелічених заявником  умов
договору ( відсотки за користування кредитом, порядок його погашення тощо).
Умови надання банківських послуг та Правила користування платіжною карткою
також не містять таких даних.

Крім того, у заповненій від руки заяві
позичальника її прізвище записано як Литвинюк, а у заяві про видачу судового
наказуОСОБА_1

Згідно ч.1 ст. 1055 ЦК України
кредитний договір укладається у письмовій формі, а у ч.1 ст. 1054 цього ж
Кодексу вказано, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким
чином, не вирішуючи наперед питання обґрунтованості претензій кредитора,
приходжу до висновку, що з поданих документів вбачається спір про право, а
вимоги заявника не прописані в укладеному між сторонами договорі.

Згідно
п.2 ч.1 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. 100 ЦПК України, --

ухвалив:

Відмовити
у прийнятті заяви ЗАТ КБ «Приватбанк» про видачу судового наказу про стягнення
з ОСОБА_1 3273 (трьох тисяч двохсот сімдесяти трьох) гривень 66 копійок
кредитного боргу, оскільки з заяви та
поданих документів вбачається спір про право.

Копію даної ухвали надіслати заявнику разом
із заявою та всіма доданими до неї документами. Оригінал даної ухвали разом з
копією заяви про видачу судового наказу та копіями доданих до неї документів
залишити при справі.

Роз'яснити заявнику, що у відповідності до
ч.2 ст. 101 ЦПК України він має право звернутися з тими самими вимогами у
позовному порядку.

Ухвала
набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження, якщо
заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду
Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з
дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Любомльського
районного суду

Волинської області                                                (підпис)                     П.І. Дорош

«Оригіналу відповідає»:                                                               П.І.
Дорош