У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Лященко Н.П.,   Костенка А.В., Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за
позовом відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” до
ОСОБА_1, приватного підприємства “Січ-2000” про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2006 року ВАТ “Державний ощадний банк України”, звернувшись до
суду з указаним позовом, зазначало, що 23 травня 2003 року між банком та
ОСОБА_1. було укладено кредитний договір № 418, згідно умов якого остання
отримала кредит в розмірі 45000 грн. строком на 24 місяця до                  23 травня 2005 року зі
сплатою 23% річних.

23 травня 2003 року між банком та ПП “Січ-2000” було укладено договір
поруки № 1, за умовами якого ПП “Січ-2000” виступило майновим поручителем
ОСОБА_1. по вказаному кредитному договору.

В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 2 червня 2003 року між банком та ПП “Січ-2000”
було укладено договір застави. ПП “Січ-2000” передало в заставу посів ячменя -
у кількості 120 га, вартістю 108000 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1. свої зобов'язання належним чином не
виконала, у зв'язку з чим у неї існує заборгованість по кредиту в розмірі 45000
грн., несплаченим відсоткам по кредиту в розмірі 22803 грн. 42 коп., пені за
несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 8548 грн. 80 коп. та пені за
несвоєчасну сплату відсотків по кредиту в розмірі 3317 грн. 31 коп., позивач
просив стягнути з відповідачів солідарно 79669 грн. 53 коп.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2007
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 5
липня 2007 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1. на користь
позивача заборгованість по кредиту в розмірі 45000 грн. та несплаченим
відсоткам в розмірі 22803 грн. 42 коп. В іншій частині позову відмовлено.
Припинено дію кредитного договору № 418 від 23 травня 2003 року.

У касаційній скарзі ВАТ “Державний ощадний банк України” просить зазначені
рішення суду частково скасувати, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2007
року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 5 липня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Н.П. Лященко

А.В. Костенко

Ю.В.
Прокопчук