У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 лютого 2008
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,                               Прокопчука Ю.В.,  Костенка А.В.,                          Пшонки
М.П., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом  ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
«Міжнародний комерційний банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду
м. Києва від  25 грудня 2006 року
та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду                м. Києва від 5
березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1
звернувся в суд із позовом, в якому просив стягнути з Київської дирекції ВАТ
“Міжнародний комерційний банк” і ОСОБА_2 770 тис. грн. боргу,  три відсотки річних, що становить                23 100 грн., за договором
позики та гарантійним листом. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 26
жовтня 2004 року ОСОБА_2 взяв у борг у нього 770 тис. грн., що підтверджується
відповідною розпискою. У забезпечення виконання зобов'язання за розпискою
Київська дирекція “Міжнародний комерційний банк” 26 жовтня 2004 року надала
йому  гарантійний лист № 12 від 26 жовтня
2004 року про повернення 770 тис. грн. ОСОБА_2 зобов'язань щодо повернення
позики не виконав. Банк відмовився
добровільно відшкодувати суму за виданим гарантійним листом.

16 листопада 2004 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір позики на суму 530 620 грн.                 ОСОБА_1 вважає, що дія гарантійного листа,
виданого відповідачем на виконання розписки, поширюється також і на договір
позики грошей від 16
листопада 2004 року. Просив суд задовольнити його
позовні вимоги.

Рішенням Подільського
районного суду  м. Києва від 25
грудня             2006 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду м. Києва від 5 березня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі рішення та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування
судовими інстанціями норм матеріального права й
порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.
2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції  в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущені
порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає
за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст.
336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и  л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського районного суду
м. Києва від 25 грудня
2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва від 5 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не
підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка