Справа № 2-2122/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

26
вересня   2008 року            Індустріальний   районний
суд  м.

Дніпропетровська

у    складі:
головуючого судді      Слюсар Л.П.

при секретарі  Кудряшової О.В.,

розглянувши
у  відкритому судовому засіданні в залі
суду  у м.

Дніпропетровську  цивільну справу за  позовною заявою  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3   до

територіальної
громади в особі  Індустріальної районної
у місті

Дніпропетровську
ради,   третя особа Шоста
дніпропетровська державна

нотаріальна
контора  про   виділ часток і визнання права власності  в порядку

спадкування
за законом ,-

В
С Т А Н О В И В:

В
липні   2008 року позивачі   звернулися
до Індустріального

районного
суду м. Дніпропетровська  з позовною
заявою  до відповідача

територіальної
громади в особі  Індустріальної районної
у місті

Дніпропетровську
ради,   третя особа Шоста
дніпропетровська державна

нотаріальна
контора  про   виділ часток і визнання права власності  в порядку

спадкування
за законом.   В  обґрунтування своїх позовних вимог  в позовній

заяві
і в ході судового розгляду посилалися на те, що    відповідно
до

свідоцтва
про право власності на житло від 10 вересня 1993 року позивачам та

ОСОБА_4-
матері  ОСОБА_1    на
праві

спільної
сумісної власності належить
квартираАДРЕСА_1.    ОСОБА_4    померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1   звернувся до
Шостої дніпропетровської

державної
нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за

законом  після
матері, але йому  було відмовлено
у цьому, оскільки відповідно

до
пункту 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами

України,
затвердженої наказом Міністерства юстиції
№ 20/5 від 03.03.2004 р.,

нотаріус
може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з

учасників
спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки

померлого
у спільному майні.    Просили  визначити, що частки у праві спільної

сумісної
власності на квартиру  АДРЕСА_1, яка  є
спільною сумісною власністю позивачів
та померлої

ОСОБА_4    є рівними:
ОСОБА_1 належить 1/4 частка

квартири,
ОСОБА_2 належить 1/4 частка квартири,
ОСОБА_3 належить 1/4 частка квартири та    ОСОБА_4,

яка
померла  ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя належала
1/4 частка квартири. В зв'язку

з
визначенням розміру часток, змінити правовий режим у праві сумісної власності

на
квартиру АДРЕСА_1 з

спільної
сумісної власності на спільну часткову власність.   Просили встановити

факт
прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_4 та визнати

за
ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті  матері.

Представник
відповідача  в судове засідання
призначене на 26.09.2008 року не з'

явився.
Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином під

розписку.
Про причини неявки суд не повідомив.

Представник
третьої особи в судове засідання не з'явився.
Відповідно до листа

від
28.07.2008 року за №1020 просили розглядати справу без їхнього представника

та
прийняти рішення на підставі закону.

Суд,  заслухавши
позивачів, представника позивача ОСОБА_3 ,  дослідивши

матеріали
справи,  вважає, що   позовна заява   підлягає задоволенню   з

наступних
підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні,

відповідно
до   свідоцтва про право власності на
житло від 10 вересня 1993

року,
виданого трестом « Дніпроважбуд»  на
підставі розпорядження від

10.09.1993
року № 140   ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4   на праві

спільної
сумісної власності належить  квартира
АДРЕСА_1. Право власності на квартиру зареєстроване  в

КП
“ДМБТІ”  та записано у реєстрову книгу за
№66п-5.

Згідно
до ст. 368 ЦК України ,  спільна власність
двох або більше осіб без

визначення
часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною

власністю.

Згідно
до ст. 370 ЦК України  у разі виділу
частки із майна, що є у спільній

сумісній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві

спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю

між
ними, законом або рішенням суду.

Відповідно
до ст.372 ЦК України  майно, що є
спільній сумісній власності, може

бути
поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

ОСОБА_4 померла  ІНФОРМАЦІЯ_1
і здійснити виділ частки

не
можливо.

Як
показав в судовому засіданні
позивач  ОСОБА_1 після смерті  матері

він  звернувся в нотаріальну контору  з заявою про прийняття спадщини, однак

Шоста
дніпропетровська  державна нотаріальна
контора  відмовила в видачі

свідоцтва
про право  на спадщину в порядку
спадкування за  законом,   оскільки

в
свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру
АДРЕСА_1   визначено, як спільна сумісна
власність.

Відповідно
до п.224  Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій

нотаріусами
України,   нотаріус може видати
свідоцтво  про право на спадщину за

законом  після смерті одного із учасників спільної
сумісної власності лише

після  виділення
( визначення)  частки померлого у
спільному майні.

Відповідно
до ч.1 ст. 357 ЦК України  частки у праві
спільної часткової

власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю

співвласників
або законом.

При
таких обставинах суд вважає за можливим змінити правовий режим у праві

сумісної
власності  з спільної сумісної на спільну
часткову власність   та

визначити,
що частки  є рівними     ОСОБА_1 -
належить

1/4
частка квартири,    ОСОБА_2  - належить 1/4 частка

квартири,  ОСОБА_3
- належить 1/4 частка
квартири,

та  ОСОБА_4, яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя належала 1/4

частка
квартири .

Як показав  позивач
ОСОБА_1, він як єдиний спадкоємець першої

черги,    після смерті  матері
прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у

володіння
і розпорядження нею, тому що на день смерті спадкодавця  проживав

разом
з нею, що підтверджується  довідкою КЖЕП
№26  від 03.03.2008 року №1150.

Відповідно до листа  Шостої дніпропетровської нотаріальної
контори  від

28.08.2008
року за № 1060  спадкова справа після
смерті  Душко Марії

Миколаївни,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1
виданого 16

червня
1958 року  Котовським РАЙ ЗАГС ,
Котовського району Дніпропетровської

області  Батьками
ОСОБА_1 є : батько -  ОСОБА_5,
матір'ю -  ОСОБА_4.

Згідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року,     визнається що

спадкоємець
прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління  або

володіння
спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за

місцем  відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.  Зазначені дії повинні

бути
вчинені протягом шести місяців  з дня
відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що мається достатньо
доказів, що підтверджують факт

прийняття
спадщини   ОСОБА_1  після смерті
матері   ОСОБА_4  і

визнання
за ним  права власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті

матері.

Згідно
до ст.11 ЦПК України  суд розглядає
цивільну справу не інакше як за

зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Керуючись ст.549 ЦК України  в редакції 1963 року, ст. ст.
357,368,370,372

ЦК
України ,  ст.ст.11, 15, 30, 60,   212- 215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги    ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3   -
задовольнити.

Визначити,
що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру  АДРЕСА_1, яка
є  спільною

сумісною
власністю ОСОБА_1,  ОСОБА_2,

ОСОБА_3
і ОСОБА_4   є рівними:  ОСОБА_1- належить  1/4 частка квартири,  ОСОБА_2 - належить  1/4 частка квартири, ОСОБА_3 -

належить  1/4 частка квартири і ОСОБА_4, яка
померла

ІНФОРМАЦІЯ_1,
за життя належала 1/4 частка квартири.

Змінити
правовий режим у праві сумісної власності на квартиру  АДРЕСА_1 з спільної сумісної власності

на
спільну часткову власність.

Встановити факт прийняття
ОСОБА_1

спадщини,
яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_4
у виді

14
частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1   право
власності  на

?
частину квартири  АДРЕСА_1   в порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя

:

Л.П.  Слюсар