№2-1051
М                У  К
року                                 Ніжинський
міськрайсуд
в складі судді Куровського Ю.В.
при секретарі Бережняк О.О.
у відкритому судовому засіданні в
м.Ніжин розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1до державного підприємства
«Укргеофізика» про визнання договору купівлі-продажу недійсним
звернулась із позовом про визнання договору купівлі-продажу автобуса ЛАЗ 695-Н
державний номер НОМЕР_1,1987 року випуску,двигун НОМЕР_2,шассі
НОМЕР_3,укладеного між приватним підприємцем ОСОБА_2та Ніжинською експедицією з
геофізичних досліджень в свердловинах Державного геофізичного підприємства
«Укргеофізика» недійсним,посилаючись на те,що вона мала на праві власності
автобус ЛАЗ 695-Н,синього кольору,державний номер НОМЕР_1,1987 року
випуску,двигун НОМЕР_2,шассі НОМЕР_3,свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 .В серпні
2002 року вона вирішила продати цей автомобіль і попросила свого батька,ОСОБА_2.,допомогти
знайти покупця і оформити правові документи на продаж автобуса.ОСОБА_2. знайшов
покупця в особі відповідача і допоміг їй з продажем автобуса.До перевірки
прокуратурою у грудні 2007 року питання продажу даного автобуса їй не було
відомо,що в договорі купівлі-продажу автобуса відповідачу продавцем значиться
не вона,а ОСОБА_2..Після цього вона вияснила,що на підставі договору
купівлі-продажу автобуса ЛАЗ-695-Н від 09 серпня 2002 року укладеного між
ОСОБА_2. та відповідачем був проданий автобус ЛАЗ 695-Н власником якого була
вона.Вона знімала автобус з обліку,але доручення на продаж автобуса ОСОБА_3. не
надавала.Автобус по даним Ніжинського МРЄВ був зареєстрований за нею,а не за
ОСОБА_2.,а тому він не мав правових підстав без її доручення здійснювати
купівлю-продаж даного автомобіля.Вона також просить визнати пропуск строку
позовної давності таким,що пропущений по поважній причині і поновити його так
як про те,що автомобіль проданий без її відома вона дізналась тільки в грудні
позовні вимоги не визнав і просить в позові відмовити,посилаючись на те,що 09
серпня 2002 року між ним та ОСОБА_2. дійсно був укладений договір
купівлі-продажу автобуса ЛАЗ-695-Н.Але враховуючи,що з дня укладення договору
купівлі-продажу автобуса і днем звернення до суду минуло більше шести
років,тому відповідач позбавлений можливості надати суду примірник доручення
для підтвердження законності проведеним експедицією процедури купівлі-продажу
вищезазначеного автомобіля.Термін зберігання бухгалтерських документів три
роки.Відповідач також посилався на те,що змість договору купівлі-продажу
автобуса,що надав позивач відрізняється по змісту договору купівлі-продажу
автобуса що знаходиться у відповідача і вважає його сфальсифікованим.
Суд
вислухавши сторони,вивчивши інші матеріали справи вважає,що позовні вимоги
підлягають задоволенню з таких підстав.Сторони не заперечують той факт,що 09
серпня 2002 року між відповідачем та ОСОБА_2. був укладений договір
купівлі-продажу автобуса ЛАЗ 695-Н,1987 року випуску,шассі НОМЕР_3.Кошти за
даний автомобіль були перераховані на банківський рахунок ОСОБА_2.,а автомобіль
перебував у користуванні та володінні відповідача.Відповідно до довідки
Ніжинського МРЄВ даний автобус був зареєстрований за позивачкою,тобто позивачка
являлась власником даного транспортного засобу.Договір №57 від 09 серпня 2002
року про купівлю-продаж даного автомобіля був укладений між відповідачем в
особі начальника НЕГДС Лісніченко А.М. та ОСОБА_2.,який згідно наданих
документів не був власником даного автомобіля.Суд вважає,що відповідач не надав
суду належних доказів про те,що ОСОБА_2. при здійсненні договору
купівлі-продажу автобуса діяв на підставі правових документів.Посилання
відповідача на те,що на час укладення договору купівлі-продажу автомобіля існувало
доручення позивачки на ім.»я ОСОБА_2.,яким вона доручала йому здійснити цю
угоду нічим не підтверджено.На думку суду це спростовується тим,що в самому
договорі купівлі-продажу автобуса не зазначено,що ОСОБА_2. діяв на підставі
доручення наданого йому ОСОБА_1..Посилання відповідача на те,що бухгалтерські
документи зберігаються три роки і тому не може надати доручення ОСОБА_1. не
може бути прийняте до уваги так як відповідач надав оригінал договору
купівлі-продажу автобуса.Посилання відповідача на те,що наданий позивачем
договір купівлі продажу автомобіля ЛАЗ-695-Н являється фальсифікованим також
спростовується тим,що на договорі мається оригінальна печатка відповідача.Суд
приходитиь до висновку що договір купівлі-продажу автобуса ЛАЗ 695-Н був
укладений між відповідачем та між ОСОБА_2. ,який не являвся власником автобуса
і не діяв по дорученню позивачки, а тому не мав повноважень на укладення даного
договору купівлі-продажу автобуса. Суд приходить до висновку, що даний договір
укладено в результаті помилки відповідача та третьої особи щодо його
повноважень і це слід розцінити , як обставину яка має суттєве значення, так як
порушує право власності на майно позивачки, а тому його слід визнати недійсним.
Допитані в ході судового слідства
свідки ОСОБА_4. та ОСОБА_5. не надали суду свідчень щодо існування чи
відсутності доручення у третьої особи на укладення договору купівлі-продажу
автобуса. Що стосується питання визнання пропуску строку позовної давності по
поважній причині і його поновлення,
суд вважає, що початок перебігу позовної давності починається від дня, коли
особа довідалася про порушення її права. Як встановлено в ході судового
слідства кошти від купівлі-продажу автомобіля були відповідачем перераховані на
рахунок третьої особи, а тому позивач про дану угоду міг не знати. Більше того
вона посилається на те, що про продаж даного автобуса їй стало відомо в грудні
2007 року, в результаті перевірки питань щодо продажу даного автомобіля
органами прокуратури.Якихось інших доказів ,які б спростовували позицію
позивача про цю обставину щодо настання часу коли їй стало відомо про порушення
її права власності суду не надано.А тому суд приходить до висновку про те,що
фактично термін позовної давності позивачкою не порушено,поскільки з часу коли
вона дізналась про порушення її права,з грудня 2007 року,не пройшло трьох
років.У зв'язку з цим суд не знаходить підстав у відмові в позові з цих
ст.229,261,257,267 ЦК України,ст.213-215 ЦПК України
договір купівлі-продажу від 09 серпня 2002 року,автобуса ЛАЗ 695-Н,1987 року
випуску,двигун НОМЕР_2,шассі НОМЕР_3 укладений між ОСОБА_2та Державним
геофізичним підприємством «Укргеофізика» в особі начальника НЕГДС Лісніченка
Анатолія Михайловича недійсним.
з Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на користь ОСОБА_1витрати
по сплаті держмита в розмірі 192,50 грн. та 30 грн. витрат по
інформаційно-технічному забезпеченню.
Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області в 20 денний
строк після подачі в 10 денний строк заяви про оскарження.

Суддя                                                                 Ю.Куровський