Справа № 2-407/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

21 квітня 2008 р. Козелецький районний суд Чернігівської
області в складі :

головуючого -                                      Карпенко
Г.М.,

при секретері -                                     Москалюк
О.Є.

за участю представників позивачів - ОСОБА_5., ОСОБА_6

відповідача -                                        ОСОБА_3

представника відповідача -               ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козелець
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Остерської держаної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності по 1/3
частці домоволодіння  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до відповідачів про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності по 1/3
частці домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що їх мати
ОСОБА_7, 1904 року народження, до своєї смерті проживала в АДРЕСА_1. З 1981 року
з нею постійно проживала і фактично доглядала її старша дочка ОСОБА_2, яка і
після смерті продовжувала там проживати і вести господарство до 2003 року. Мати
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті
відкрилася спадщина, яка складається із будинку з надвірними будівлями за
вказаною вище адресою.

Вони разом із
братом, який являється відповідачем по даній справі, всі троє фактично прийняли
в управління спадщину та нею користувалися і усно домовилися разом подати заяву
нотаріусу про прийняття спадщини.

На початку
жовтня 2007 року їм стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 порушив їхню
домовленість і сам одноосібно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини і не повідомив нотаріуса про наявність ще двох спадкоємців. В зв'язку
з цим нотаріус видав йому свідоцтво про право власності на ціле домоволодіння,
а не на 1/3 його частку, як це передбачено законодавством і на яку він мав
право.

Вони бажають
отримати належну кожній із них 1/3 частку спадкового майна, а тому і звернулися
до суду із зазначеним позовом, так як відповідач ОСОБА_3 ігноруючи домовленістю
між ними, сам без їх згоди, оформив все спадкове майно після смерті матері на
себе.

В судовому
засіданні представники позивачів ОСОБА_5., ОСОБА_6 позовні вимоги позивачів
підтримали повністю і просили визнати частково недійсним свідоцтво про право на
спадщину та визнати за позивачами право власності на 1/3 частку кожній
домоволодіння.

Відповідач
ОСОБА_3 та його представникОСОБА_4 позовні вимоги позивачів не визнали.

Відповідач
ОСОБА_3 суду пояснив, що їх мати ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1. Разом
із матір'ю проживала в будинку і ОСОБА_2, остання проживала в будинку до 2003
року. Після смерті матері вони всі в установлений законом 6-місячний строк
прийняли спадщину, ніяких питань не виникало. Сестри говорили, щоб швидше
оформити спадщину. Вони домовилися усно, щоб він оформив спадщину на себе, а
потім продають її і ділять гроші на всіх.

Він 7.07.2006
року отримав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом
на себе, зареєстрував у Ніжинському МБТІ на своє ім'я право власності на
спадкове домоволодіння вцілому і збирається продавати. Але представники
позивачів передумали і не бажають продавати спадкове домоволодіння. Він же хоче
його продати із-за чого і виник спір.

Представник
відповідачаОСОБА_4 позов позивачів не визнав із зазначених причин вказаних
відповідачем.

Представник
Остерської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився,
просив розглядати справу в його відсутності. При наявності документів, що
підтверджують прий2няття позивачами спадщини в установлений законом строк,
проти позову не заперечують.

Судом
встановлені слідуючі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому
засіданні встановлено, що в АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_7, 1904 року народження,
яка мала троїх дітей: ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3. Ці обставини підтверджуються
документами в матеріалах справи і не заперечувалися відповідачами.

Як встановлено в
суді і не заперечується відповідачами, із ОСОБА_7довгий час проживала старша
дочка ОСОБА_2, яка доглядала матір і після смерті останньої, продовжувала
проживати та вести домашнє господарство до 2003 року.

Згідно свідоцтва
про смерть встановлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як свідчать
документи у справі, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить
житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 і який
належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого виконкомом Євминської сільської ради 05.06.2006 року
та зареєстрованого в Ніжинському МБТІ за реєстровим  №. 33.

Копія про право
на спадщину за законом підтверджує, що 7 липня 2006 року нотаріусом Остерської
районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину
за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 її сину ОСОБА_3.

Спадкове майно,
на яке видане це свідоцтво, складається із житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Із
довідки-харктеристики Ніжинського МБТІ вбачається, що зазначене домоволодіння в
цілому зареєстроване на ім'я відповідача ОСОБА_3.

В матеріалах
цивільної справи мається довідка виконавчого комітету Євминської сільської ради
Козелецького району за №48 від 28.01.2008 року, яка свідчить, що ОСОБА_2
жителька АДРЕСА_2 та ОСОБА_1 жителька АДРЕСА_3 вступили в управління спадковим
майном до виповнення 6-місячного строку з дня відкриття спадщини після померлої
ОСОБА_7.

Спадкоємці
платили страхові платежі і налоги, проводили поточний ремонт будинку, обробляли
огород.

Спадкодавець на
день смерті постійно проживала і була прописана в АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні відповідач та його представник визнали факт, що позивачі в
установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, вступили в
управління спадковим майном.

Таким чином,
згідно ст. 529 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, позивачі є
спадкоємцями за законом першої черги нарівні із відповідачем ОСОБА_3

Як встановлено з
достовірністю в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 є одним із трьох
спадкоємців першої черги на майно померлої ОСОБА_7 і має право тільки на
1/3  його частку. Натомість, нотаріальною
конторою 7.07.2006 року йому видано свідоцтво про право на спадщину не на 1/3
частку, а на все спадкове майно, що не заперечували відповідачі в суді.

Виходячи з
вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають
задоволенню.

Керуючись
ст. 529, 549 ЦК УРСР, п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного
кодексу України, ст. 10, 11, 214-215, 212 ЦПК України, ст. 215, 229 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні  вимоги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Свідоцтво про
право на спадщину по закону  №  1752 від 7 липня 2006 року посвідчене
нотаріусом Остерської районної державної нотаріальної контори і видане ОСОБА_3
після померлої 30 червня 1988 року ОСОБА_7 на житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, який належить спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Євминської
сільської ради 05.01.2006 року та зареєстрованого в Ніжинському МБТІ за Р. №   33, визнати частково недійсним.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями,
розташованого в АДРЕСА_1 спадкового майна за законом після смерті матері  ОСОБА_7, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями,
розташованого в АДРЕСА_1 спадкового майна за законом після смерті матері
ОСОБА_7, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя