Справа №2-4307/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

10 червня 2008  року                                                                                                     м.
Краматорськ

Краматорський міський суд
Донецької області

у складі: головуючого судді               Космачевської Т.В.,

при
секретарі                        Вітрік О.О.,

за участю позивача
ОСОБА_1., представника позивача ОСОБА_2., представників відповідача ОСОБА_3. та
ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_5про визнання
права власності на Ѕ частину спільного майна,
-

В С Т АН О В И В:

Відповідач позов визнав частково.

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5. про  визнання
права власності

на Ѕ частину спільного майна,
посилаючись на те, що з 1981 року по 2003 рік вона знаходилася у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони у січні 1996 року набули спільне
майно: квартиру АДРЕСА_1за договором купівлі-продажу, а у лютому того ж року
відповідач приватизував - Ѕ частину квартири АДРЕСА_2за розпорядженням
виконкому Краматорської міської ради. Вона ввжає, що це майно є спільним майном
подружжя і просить визнати за нею право власності на Ѕ частину квартирі
АДРЕСА_1та  на  ј частину квартири АДРЕСА_2.

Представник позивача ОСОБА_2. підтримав позовні вимоги позивачки,
вважає  їх закон-

ними тому, що це майно було
придбано в період шлюбу. Просить задовольнити позовні вимоги позивачки.

Представник відповідача ОСОБА_3. У судовому засіданні пояснив, що
відповідач згод-

ний з позовом відносно визнання
права власності на Ѕ частину квартирі АДРЕСА_1. Але він не згодний з тим, що Ѕ
частина квартири АДРЕСА_2є спільним майном подружжя тому, що спірна квартира
була за розпорядженням виконкому Краматорської міської ради приватизована
відповідачем та його матір`ю. Ця приватизація була здійснена безоплатно тому,
що мати  була ветераном праці. Згідно
законодавства безоплатно передаються у власність громадян займані ними
квартири, в яких мешкають ветерани праці. Просить позов позивачки задовольнити
частково: визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, а
відносно визнання права власності на ј частину квартири АДРЕСА_2 - в
задоволенні позову відмовити тому, що ця частина квартири не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Представник відповідача ОСОБА_4. підтримала пояснення ОСОБА_3. і також  про-

сила задовольнити позов частково.

Вислухавши
пояснення учасників процесу,
проаналізувавши  зібрані
в справі  докази,  суд

вважає,
що позов підлягає задоволенню частково.

Судом
встановлено, що між сторонами 10 січня 1981 року був зареєстрований
шлюб, 4 лис-

топада 2003 року шлюб був
розірваний (а.с. 4, 14, 113, 114). За договором купівлі-продажу від 17 січня
1996 року відповідачеві належить квартира АДРЕСА_1(а.с. 10, 16, 115). Згідно
свідоцтва про право власності від 1 лютого 1996 року, яке видано на підставі
розпорядження виконкому Краматорської міської ради №275к ОСОБА_5. належить Ѕ
частина квартири АДРЕСА_2 (а.с. 15). Згідно повідомлення №14/49-103 від
05.06.08. квартира АДРЕСА_2 була приватизована безоплатно тому, що наймач
ОСОБА_6. відповідно до довідки відділу кадрів „КСПО” має загальний трудовий
стаж 42 роки (а.с. 291).

Згідно  ст.  60  СК
України  майно,  набуте
подружжям  за час шлюбу, належить
дружині та

чоловікові на праві спільної
сумісної власності.

Суд  вважає,  що
вимоги  позивачки  відносно
визнання   права  власності
на   Ѕ   частину

квартири АДРЕСА_1обгрунтовані і
підлягають задоволенню повністю.

Згідно   зі  ст.  6  Закону  України   „Про  приватизацію  державного  житлового  фонду”  від

19.06.92. із
змінами незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними квартири (будинки), в яких мешкають ветерани праці, що пропрацювали: не менше 25
років - жінки, 30 років - чоловіки ...

Виходячи з вишевказаного, суд вважає, що з
доводами позивачки відносно визнання за нею

права власності на ј частину
квартири АДРЕСА_2 погодитися
не можна тому, що спірна частина квартири  не була набута позивачкою та
відповідачем за час шлюбу
за спільні кошти та не може бути об`эктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином в суді встановлено, що позивачка довіда свої вимоги відносно
права власності

на Ѕ частину квартирі АДРЕСА_1, як на майно
набуте подружжям за час шлюбу, а вимоги відносно права власності на ј частину
квартири АДРЕСА_2 не  грунтуються на
законі.

Відповідно до  ст. ст. 79, 80, 81, 88
ЦПК України з відповідача на користь позивача необхід-

но стягнути судовий збір в сумі
51,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 30,00 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 14, 60, 213 ЦПК України, ст. 60  СК
України, ст. 6  Закону  України

„Про
приватизацію  державного  житлового  фонду”, -

В И Р І Ш И В:

Позовні  вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про виз-

нання права власності на Ѕ частину спільного
майна задовольнити частково.

Визнати  за  ОСОБА_1
право  власності  на  Ѕ
частину   квартири

АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1судові

витрати в загальній сумі 81,00 грн.

Рішення суду  набирає
законної  сили  після
закінчення   строку   подання   заяви
про  апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути  подано  в  Краматорський  місь-

кий
суд  протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга  на  рішення  суду подається в Апеляційний суд Донецької
області  через

Краматорський
міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя:

Рішення   ухвалено
й надруковано в  нарадчій  кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: