Справа №2-2306/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2008 року
Центрально-Міський районний суд м. Макіївки Донецької області в складі:

головуючого судді Сіренко М.О.

при секретарі Карпенко Ю.М.

за участю позивачки ОСОБА_1

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Макіївці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про виселення і усунення перешкод в
користуванні приватною власністю»

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2008г. ОСОБА_1, яка є власником квартири АДРЕСА_1,
звернулася до суду про виселення колишнього чоловіка ОСОБА_2 з житлового
приміщення, без надання іншого житлового приміщення, у зв'язку з неможливістю
спільного проживання, а також, про усунення перешкод в користуванні і
управлінні приватною власністю.

Свої вимоги позивачка
обґрунтувала тим, що з 2002р. вона є власником спірного житлового приміщення, в
якому зареєстрований з 25 жовтня 2002р. її чоловік ОСОБА_2, шлюб з яким вона
розірвала 17 липня 2006 року. Не дивлячись на її неодноразові вимоги звільнити
квартиру, ОСОБА_2 продовжує проживати в ній і, при цьому, створює умови для
неможливого їх сумісного проживання в одній квартирі. Він судимий, зловживає
спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, постійно загрожує їй
розправою, псує її майно. Їх дочка не витримала спільного мешкання і разом з
дитиною переїхала на інше місце проживання. 2 лютого 2008р., знаходячись в цій
квартирі, ОСОБА_2 зробив замах на її зґвалтування із застосуванням фізичного
насильства, заподіявши їй садно передньої поверхні шиї, синець правого плеча,
синець правої гомілки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень. Вироком
суду він був визнаний винним в скоєні цього злочину. Притягання його до
кримінальної відповідальності виявилися безрезультатними, оскільки проживати з
ним в одній квартирі неможливо.

У судовому засіданні позивачка
підтримала свої вимоги і пояснила, що після проголошення судового вироку
ОСОБА_2 не виправився, а став ще гірше, оскільки він б'є її гойдалкою і
милицею, висловлює погрози фізичної розправи, виражається нецензурною лайкою, у
зв'язку з чим вона двічі зверталася в правоохоронні органи. Відповідач
добровільно не бажає виселитися з квартири, а вона не може проживати з ним в
одній квартирі, тому просила виписати його, і зобов'язати не чинити перешкод в
користуванні і управлінні її приватною власністю.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час, місці судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа - КП «Жілцентр №5»,
яке є балансоутримувачем будинку, в якому розташована квартира позивачки, в
судове засідання не з'явилися, просили розглянути справу в їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення
позивачки, допитавши свідків, дослідивши представлені у справі докази, вважає,
що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, по наступних підставах.

Відповідно до вимог ст..ст.
156,157 ЖК України припинення сімейних відносин з власником квартири не
позбавляє колишніх членів його сім'ї право користування жилим приміщенням, а
виселено їх може бути у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 ЖК України за
неможливості спільного проживання.

ОСОБА_1 є власником спірної
квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу від 12.09.2002р. /а.с.8/.

У квартирі зареєстровані і
проживають власник ОСОБА_1 і її чоловік ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3 і внучка
ОСОБА_4/а.с. 11-14/

Шлюб між сторонами розірваний 17
липня 2006 року. /а.с. 15/.

Вироком Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки від 25.07.2008 року ОСОБА_2 визнаний винним в замаху
на зґвалтування ОСОБА_1, яке він скоїв 2 лютого 2008 року за місцем проживання
- в квартирі АДРЕСА_1 /а.с.27-28/.

Свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які є
сестрами позивачки, пояснили, що сторони неодноразово укладали шлюб і розривали
його, оскільки їх сестра постійно сподівалася на те, що ОСОБА_2 зміниться,
припинить зловживати спиртними напоями і змінить до неї своє відношення. Але,
ОСОБА_2 постійно влаштовує скандали, загрожує їй фізичною розправою,
домагається її як жінку, не дивлячись на те, що вони розірвали шлюб, а він засуджений
за її зґвалтування. Сестра поселилася в одній кімнаті, закрила її на ключ, і
так живе в квартирі, яка належить їй. Вона постійно звертається за допомогою до
співробітників міліції, оскільки боїться його. Але, які прийняті рішення за її
заявою. їм невідомо, як відомо і те, що ОСОБА_2 добровільно не піде з квартири,
оскільки мстить їй за судовий вирок.

Згідно до постанови ДІМ СДІМ
Центрально-Міського РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області від 8
жовтня і 16 листопада 2008 року відмовлено в порушенні кримінальних справ по
ст.ст. 129, 296 КК України, але вказано, що в діях ОСОБА_2 міститься склад
злочину, передбачений ст. 126 КК України, кримінальні справи по якій
порушуються в суді.

Таким чином, в судовому
засіданні встановлено, що зареєстрований в квартирі колишній член сім'ї
власника квартири, систематично порушує правила соціалістичного гуртожитку:
зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали з власником квартири, загрожує
їй фізичною розправою, домагається її, застосовуючи фізичне насильство, у
зв'язку з чим вона вимушена була переселитися в одну кімнату квартири, закрити
її на ключ, що порушує її право як власника, володіти, користуватися і
розпоряджатися квартирою, що їй належить. Її звернення в органи міліції
виявилися для ОСОБА_2 безрезультатними, оскільки і після проголошення судового
вироку, він продовжує ті ж самі дії, що робить неможливим його сумісне
проживання з власником квартири.

Тому, ОСОБА_2 підлягає виселенню
із спірної квартири, без надання іншого житлового приміщення.

При цьому, суд вважає
необґрунтованими вимоги позивачки про те, щоб зобов'язати відповідача не чинити
перешкод в користуванні і управлінні приватною власністю, оскільки виселення
відповідача виключає його подальше мешкання в квартирі.

Керуючись ст. 116 ч.1 ЖК України, ст.ст.
10,11,60,88,212-215,225,226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2 з житлового
приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житлового
приміщення.

У задоволенні вимог про
зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні і управлінні
приватною власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення, а апеляційної скарги - протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом 10 днів після отримання його копії.

Суддя
М.О. Сіренко