Справа № 2 - 5533/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2008 року Приморський районний
суд м.Одеси

в складі : головуючого - судді Ільченко Н. А.

при секретарі              Шнуровенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
біржового договору купівлі-продажу дійсним ;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
пред'явила в суд позов до ОСОБА_2 про визнання дійсним біржового договору № 223
купівлі-продажу нерухомого майна від 06 вересня 1995 року, зареєстрованого на
товарній біржі „Центральна Одеська біржа нерухомості”, за яким ОСОБА_2 продала,
а вона - ОСОБА_1  купила 1/22 частину
будинку АДРЕСА_1, вказуючи, що між ними була досягнута домовленість щодо усіх
істотних умов зазначеного вище біржового договору купівлі-продажу та відбулося
повне виконання цього договору, але договір не був оформлений нотаріально.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала позов, підтвердили
викладені вище обставини і пояснила, що зазначений вище біржовий договір не був
посвідчений нотаріально у зв'язку з тим, що працівники ТБ „ЦОБН” запевнили її
довірительку в тому, що цей договір не підлягає подальшому нотаріальному
посвідченню.

Крім
того, представник позивача просила суд поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду
з даним позовом, вказуючи, що лише у 2007 році її довірителька довідалася, що
укладений між нею і відповідачем біржовий договір підлягав обов'язковому
нотаріальному посвідченню, а саме - коли вона звернулася до нотаріуса з метою
укладення договору довічного утримання.

Відповідач
ОСОБА_2визнала позов ОСОБА_1 і підтвердила, що між ними була досягнута
домовленість щодо усіх істотних умов біржового договору купівлі-продажу 1/22
частини будинку АДРЕСА_1, зареєстрованого 06.09.1995 року на ТБ „ЦОБН”, та
відбулося повне виконання цього договору, а тому вона не має ніяких претензій
до позивача з приводу вказаного правочину.

Дослідивши
матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивача і відповідача,
суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно
ст.638 ЦК України договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі
досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно
ч.2 ст.47 ЦК України (1963р.) та ч.2 ст.220 ЦК України (2003р.), якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір
дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно
ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно
ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або
з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Судом
установлено, що відповідач ОСОБА_2 набула право власності на 1/22 частину
будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.1985 року,
посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою за р.№ 41068,
зареєстрованого в МБТІ 24.07.1985 року під № 5343 на стор.275 в книзі 173.

В
подальшому ОСОБА_2 відчужила 1/22 частину вказаного вище будинку на користь
ОСОБА_1 за укладеним між ними біржовим договором № 223 купівлі-продажу
нерухомого майна від 06 вересня 1995 року, зареєстрованим на товарній біржі
„Центральна Одеська біржа нерухомості”, та зареєстрованим Одеським МБТІ
13.10.1995 року під № 5343 на стор.84 в книзі 87доп.

Продаж
зазначеного нерухомого майна за біржовим договором № 223 від 06.09.1995 року
сторонами вчинено за 260 000 000 крб.

Також
судом установлено, що при укладенні біржового договору № 223 купівлі-продажу
нерухомого майна від 06.09.1995 року сторони досягли згоди з усіх його істотних
умов, встановлених Цивільним Кодексом України в редакції 1963р., а в подальшому
повністю виконали усі умови цього договору.

Але
зазначений договір не був посвідчений нотаріально, що зумовлено тим, що
працівники ТБ „ЦОБН” запевнили ОСОБА_1 в тому, що цей договір не підлягає
подальшому нотаріальному посвідченню, що також зазначено в тексті договору.

Виходячи
з наведеного та беручи до уваги, що тільки у 2007 році позивач довідалася, що
укладений між нею і відповідачем біржовий договір № 223 купівлі-продажу
нерухомого майна від 06.09.1995 року підлягав обов'язковому нотаріальному
посвідченню, а тому суд доходить висновку, що, по-перше, позивачем пропущено
строк звернення до суду з даним позовом з поважної причини, отже цей строк
підлягає поновленню, і, по-друге,
порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання
зазначеного вище біржового договору
купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

На
підставі викладеного і керуючись ч.2 ст.47, ч.2 ст.80, ст.224 ЦК України
(1963р.), ст.16, ч.2 ст.220, ч.5 ст.267, ч.1 ст.328, ст.ст.334,638,655 ЦК
України (2003р.), ст.ст.11,60,209,212,214-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ
:

Поновити
ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання
біржового договору купівлі-продажу дійсним.

Задовольнити
позов ОСОБА_1.

Визнати
дійсним договір № 223 купівлі-продажу нерухомого майна від 06 вересня 1995
року, зареєстрований на товарній біржі „Центральна Одеська біржа нерухомості”,
за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила 1/22 частину будинку АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                Н.А.Ільченко