Справа   2-398508
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24 листопада
2008 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді
Тарасенко Л.М., при секретарі Власовій Ю.Ю. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1     до Харківської міської ради, третя особа:
КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права
власності в порядку спадкування за законом.

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1звернулась до суду з позовною заявою до
відповідача  в якій вказує на те, що  його батько
ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 на підставі
рішення виконкому Сталінського району м. Харкова  від 13 травня 1954 року  про відвід земельної ділянки , побудував
будинок. Його частина складала 12 частину житлового будинку АДРЕСА_1

Жилий будинок був
прийнятий до експлуатації. Її батько ОСОБА_2 помер і 12 частина будинку не
була зареєстрована  на його ім.»я на
праві власності в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». На
момент смерті батька і після смерті батька у будинку проживала вона з матір»ю,
яка знаходилась у зареєстрованому шлюбі з померлим.

Разом з матір»юОСОБА_4вона підтримувала будинок,
сплачувала комунальні платежі, податки. Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.  На момент смерті матері вона проживала у
будинку, оскільки  доглядала її і
фактично прийняла спадщину.

На теперешній час вона не може оформити спадщину,
оскільки ні батько, ні мати  не
зареєстрували на себе право власності.

Просить визнати за батьками - ОСОБА_2,ОСОБА_4право
власності на 12 частину будинку АДРЕСА_1, кожному по 14 частини і визнати за
нею  право власності на 12  частину,оскільки вона прийняла спадщину.

Представник відповідача - Харківської міської ради позов
не визнала.

Представник третьої особи - КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» не з»явився, надав письмову заяву про розгляд справи
за їх відсутністю.

Суд, заслухавши позивачку, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

У судовому засіданні встановлено наступне.

На підставі
рішення Виконкому Сталінського району м. Харкова     від 13 травня 1954 року № 399 про відвід
земельної ділянки  для будівництва
житлового будинку був укладений договір
на право будівництва будинку  і
безстрокового  користування земельною
ділянкою від 26 липня 1954 року між житловим управлінням, комунальним
відділом  Виконкому , між ОСОБА_2 та
другим  забудівником  ОСОБА_3

Рішенням Виконкому Сталінського району м. Харкова № 156
від 31 травня 1960 року  був затверджений
акт прийняття індивідуального домоволодіння АДРЕСА_1 до експлуатації.

ОСОБА_2 іОСОБА_4з
10 лютого 1948 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить
довідка  відділу реєстрації актів
цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції від 19
серпня 2008 року.

Відповідно будинкової книги і  довідки
вуличного комітету №2 Фрунзенської районної ради м. Харкова  від 7 червня 2008 року ОСОБА_2 і ОСОБА_4
постійно проживали у будинку АДРЕСА_1, були у ньому зареєстровані по день
смерті.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2року, видано свідоцтво про
смерть НОМЕР_1     17 серпня 1954 року.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, видано свідоцтво про
смерть 1-НОМЕР_2  24 червня  1996 року.

З пояснень позивачки у судовому засіданні вбачається, що
її матиОСОБА_4останнім часом хворіла і вона проживала разом з нею в будинку
АДРЕСА_1, доглядала матір і підтримувала будинок у належному стані.

Про те, що позивачка являється  дочкою померлих ОСОБА_2 іОСОБА_4свідчить
свідоцтво про народження  НОМЕР_3 видане
13 квітня 1949 року.

Згідно повідомлення КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації»  від 4 лютого 1963
року  12 частина домоволодінняАДРЕСА_1по
договору купівлі-продажу від          11
липня 1957 року посвідченого  нотаріусом
3-ої Харківської державної нотаріальної контори
була продана ОСОБА_3 - ОСОБА_5

Відповідно до експлікації приміщень  будинкуАДРЕСА_1 будинок був  побудований на дві квартири.

Ці обставини також підтверджуються поясненнями позивачки,
вона разом з батьками займала 12 частину будинку, а у другій половині жили
інші люди.

З повідомлення КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» від 5 червня 2008 року вбачається, що 12 частина житлового
будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1зареєстрована по праву власності  на ім.»я ОСОБА_6 на підставі  свідоцтва про право на спадщину, виданого 14
вересня 2001 року. Друга частина вищезазначеного будинку по праву власності не
зареєстрована.

Представник відповідача не визнала позовні вимоги,
оскільки вважає, що  незважаючи на те, що
ОСОБА_2 на свої кошти побудував 12 частину житлового будинку, але не
зареєстрував право власності на своє ім.»я, таким чином не набув права
власності.

Але суд вважає думку представника помилковою, оскільки не
тільки позивачка ,а і  довідка вуличного
комітету свідчить про те, що ОСОБА_2, проживав в своїй частині будинку, був
зареєстрований.

З повідомлення 12-ої Харківської державної нотаріальної
контори, з повідомлення Харківського обласного державного нотаріального архіву
вбачається, що після померлого  ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2року і після померлоїОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1 року  ніхто не звертався з заявами про прийняття
спадщини.

Цивільні відносини виникли до набрання чинності  цивільного кодексу  України прийнятому 1 січня 2004 року,тому
суд  керується  при розгляді справи нормами цивільного
кодексу  1963 року.

У відповідності до ст..529 ЦК України1963р  у першу чергу право на спадкування за законом
мають право діти спадкодавця , той  з
подружжя, який його пережив.

Таким чином,ОСОБА_4після померлого чоловіка прийняла
спадщину, оскільки вона  фактично
вступила в володіння  спадщиною.

Згідно ст.. 549 ЦК України  визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину  коли фактично вступив в
управління або володіння.

Позивачка після смерті матеріОСОБА_4 і батька ОСОБА_2
прийняла спадщину, оскільки на момент смерті
батька була неповнолітня, проживала у будинку АДРЕСА_1, на момент смерті
матері також проживала у будинку і фактично вважається, що прийняла спадщину.

Суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2 право власності на
12 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, оскільки  будинок був побудований на земельній ділянці
відведеній  на підставі рішення  виконкому у 1954 році. Будинок був прийнятий
до експлуатації, про що свідчить акт прийняття будинку і з цього приводу є
рішення № 156 від 31 травня 1960 року.

Керуючись
ст..ст. 105, 529, 549 ЦК України/1963 р, ст..ст. 10,11,60, 209, 212, 214, 215
ЦПК України

В И В І Ш И В

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на 12 частину житлового будинку з надвірними будівлями
по АДРЕСА_1в порядку забудови.

Визнати за
ОСОБА_4 право власності на 14 частину житлового будинку з надвірними будівлями
по АДРЕСА_1в порядку спадкування  за
законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2року.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на    14 частину
жилого будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смертіОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2року і визнати право
власності на 14 частину жилого будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1в
порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року, всього на 12 частину вищезазначеного
житлового будинку з надвірними
будівлями.

КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
зареєструвати право власності на 12 частину житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на ім.»я ОСОБА_1.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області  через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення  рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги  або в порядку ч 4
ст.295 ЦПК України.

Головуючий - суддя