Справа № 2-125/2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня
2008 року   Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі головуючого - судді Закаблук О.В.,

при секретарі
Балацькій Н.С.,

за участю представників позивача - адвоката ОСОБА_1.,

відповідача- адвоката ОСОБА_2.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 м.Білої Церква справу за позовом    ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа
Маловільшанська сільська рада Білоцерківського району, про  визнання права власності на частину житлового
будинку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_3.  звернулась до суду з названим
позовом, просить визнати за нею право власності на &frac14; частину житлового будинку АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що 19 серпня 1998 року відповідачка, її матиОСОБА_4. подарувала
їй &frac12; частину
названого житлового будинку та під час проживання в подарованій частині будинку
вона з дозволу Маловільшанської сільської ради за власні кошти прибудувала до
своєї частини будинку  житлову кімнату
2-7 розмірами 15,8 кв.м., веранду2-6
розміром 8,1 кв.м., літню кухню, погріб та огорожу.

Рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду від 19.02.2007 року договір  дарування частини житлового будинку на
позивачку визнаний недійсним, відповідачка відмовляється виділити їй у
власність частину будинку, яку вона добудувала, а тому  просить визнати за нею право власності на &frac14; частину
житлового будинку.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що коли
відповідачка подарувала їй частину свого житлового будинку, вона за власні
грошові кошти, проживаючи однією сім»єю з матір»ю, маючи можливість
добудуватись, так як працювала, отримувала аліменти, декілька раз позичивши
грошові кошти в сусідки, добудувала до подарованої частини житлового будинку
житлову кімнату, веранду, літню кухню, погріб та огорожу, отримала Державний
акт на право власності на земельну ділянку, на якій було розташовано її частина
житлового будинку. Звазначає, що відповідачка, її матиОСОБА_4. посварились з
батьком, відповідачем ОСОБА_5., а тому в добровільному порядку батьки розділили
житловий будинок та мати проживала в частині житлового будинку, де проживала і
вона.  Забудова проводилась за власні
грошові кошти позивачки, її силами, так як вона
підшукувала майстрів, їздила за камінням, будівельними матеріалами,
розраховувалась ІНФОРМАЦІЯ_4 за роботу з майстрами. Вважає, що являється власником
зроблених прибудов, а тому просить визнати за нею право власності на &frac14; частину
житлового будинку відповідачів, позов задовольнити.

Представник позивачки за ордером адвокат ОСОБА_1. в судовому засіданні
пояснив, що  позивачка на відведеній їй
земельній ділянці за власні кошти добудувала до своєї частини житлового будинку
частину житла та надвірні споруди. Грошові кошти витрачались позивачкою на
добудови, однак відповідачка  приховала
розрахункові документи за придбані позивачкою будівельні матеріали, а тому  позивачка не має можливості надати   суду
документи, які підтверджують її матеріальні витрати на добудови.
Зазначає, що коли за позовом відповідачки було визнано недійсним договір
дарування частини житлового будинку, то вона не пам»ятала обставин укладення
договору, в даний же час пред'явила суду всі розрахунки витрат, пояснює
вартість всіх будівельних матеріалів, що викликає сумніви і не ІНФОРМАЦІЯ_3
взагалі відповідати дійсності.

ВідповідачкаОСОБА_4. в судовому засіданні позов не визнала та суду
пояснила, що вона проживає у спірному будинку разом з позивачкою, її дітьми,
зятем та чоловіком ОСОБА_5., з яким в добровільному порядку  через нотаріальну контору оформили на себе
будинок по &frac12; частці.
Так як в неї троє дітей, вона разом з чоловіком вирішили добудовувати будинок,
для чого збирали грошові кошти, відкладали з пенсії, частину будівельних
матеріалів чоловік виписував на роботі з заробітної плати. Вони також тримали
господарство:  свиней, телят,  вирощувала та продавала картоплю, а тому мали
можливість добудуватись. Позивачка ж
ОСОБА_3. не працювала, так як доглядала дітей, була розлучена та не
проживала разом з своїм чоловіком, отримувала допомогу на дітей в розмірі 37
грн., аліменти їй виплачувались в натуральному виразі, а тому позивачка не мала
змоги будуватись. Однак  позивачка
проживала разом з нею та чоловіком,
відповідачем ОСОБА_5. однією сім»єю,
нормальною родиною в одному будинку. Про обставини укладення договору
дарування частини житлового будинку на позивачку вона нічого не пам»ятає, так
як у неї була важка травма голови, однак
коли дізналась про наявність договору дарування, в судовому порядку
розірвала названий договір з позивачкою. Про матеріальні витрати на будівництво
вона пам»ятає, так як все записувала «до копійчини» ,  розраховувалась з людьми, які допомагали їй
та чоловіку добудовуватись. В будівництві приймали участь чоловік відповідачки,
його брат, два сини, будівельні матеріали виписувались чоловіком ОСОБА_5. на
роботі  в рахунок заробітної плати,
оплачувались відповідачами, а тому  вона
стверджує, що позовні вимоги ОСОБА_3. безпідставні, до задоволення не
підлягають.

Відповідач
ОСОБА_5. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог
позивачки, суду пояснив, що добудова до
житлового будинку та інші господарські будівлі зроблені ним та дружиною
за власні грошові кошти та з допомогою родичів та синів. Він сам ІНФОРМАЦІЯ_4
приймав участь в будівництві літньої кухні, погріба, веранди, кімнати, сини
допомагали, «були підсобниками при роботах.

Представник
відповідачкиОСОБА_4. за ордером адвокат ОСОБА_2. в судовому засіданні
заперечила щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_3. та суду пояснила, що
позовні вимоги заявлені безпідставно, так як в судове засідання позивачкою не
надано жодних  доказів щодо понесених нею
матеріальних витрат на здійснення добудов житла відповідачів, у відповідачки
жОСОБА_4. маються  розрахунки і
квитанції,  накладні щодо понесених саме
нею та її чоловіком витрат на будівництво. Позивачка не працювала, проживала
разом з відповідачами в одному будинку та доглядала дітей, а тому не мала
можливості будуватись, надавати грошові кошти на будівництво. Те, що
позивачка  разом з батьком, відповідачем
ОСОБА_5. рішенням Маловільшанської сільської ради отримала дозвіл на  будівництво літньої кухні, погріба, не
ІНФОРМАЦІЯ_3 бути достатнім доказом того, що саме позивачка і будувала вказані
будівлі, так як сільська рада видавала дозвіл на власників житлового будинку в
той час, тоді як існував договір дарування частини житлового будинку на неї від
відповідачкиОСОБА_4., який потім  був
визнаний судом недійсним, і про існування якого відповідачціОСОБА_4. нічого не
було відомо. Допомога позивачки по господарству, участь її кумів та знайомих в
доставці будматеріалів, огорожі, зварюванні дверей в погребі не ІНФОРМАЦІЯ_3
бути підставою для визнання за позивачкою права власності на житло, так як
розраховувались за будматеріали відповідачі, з якими позивачка проживала разом
і як дочка повинна була надавати  батькам
допомогу в будівництві, якщо не мала можливості надавати матеріальну
допомогу.  Вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити в повному обсязі.

Третя особа
у справі , Маловільшанська сільська рада Білоцерківського району, належним
чином попереджена про час і місце розгляду справи, надали до суду письмову
заяву про те, що просять справу розглянути у відсутність їх представника, позов
визнають, а тому суд вважає можливим вирішити справу у відсутність представника
третьої особи та вважає, що третя особа не заперечує щодо задоволення позову.

Заслухавши
сторони, їх представників, свідків, оглянувши та дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку щодо
необґрунтованості  вимог позивачки
ОСОБА_3., вважає що в задоволенні позову слід відмовити по таким підставам.

Як
встановлено в судовому засіданні, у спільній сумісній власності подружжя  відповідачівОСОБА_4. та ОСОБА_5.  перебуває житловий будинок АДРЕСА_1. 19
серпня 1998 року  відповідачкаОСОБА_4.,
не усвідомлюючи повністю своїх дій та не маючи можливості керувати ними в
повній мірі із-за психічних розладів які стались через черпно мозкову  травму, подарувала своїй дочці, позивачці у
справіАДРЕСА_3. &frac12; частину
свого житлового будинку. Договір дарування від 19.08.1998 року  рішенням Білоцерківського міськрайонного суду
від 19.02.2007 року визнано недійсним за позовомОСОБА_4.. Назване рішення
залишено в силі ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області від 5 червня 2007 року,  факти, встановлені рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду від 19.02.2007 року не підлягають доказуванню в судовому
засіданні, а тому суд вважає, що відповідачціОСОБА_4. не було відомо  про наявність та суть  договору дарування &frac12; частини житлового будинку на
позивачку.

Під час
спільного проживання в одному будинку позивачки ОСОБА_3. з дочкою
ІНФОРМАЦІЯ_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідачів, останніми, за власні грошові  кошти
було проведено добудови до житлового будинку, а саме,   добудовано житлову кімнату розмірами 15,8
кв.м., веранду розміром 8,1 кв.м., збудовано господарські споруди - літню
кухню, погріб, огорожу.

Із-за
погіршення особистих стосунків з батьками позивачка ОСОБА_3. звернулась до суду
з позовом про визнання за нею права власності на &frac14; частину житлового будинку,
мотивуючи тим, що будівництво проводилось за її грошові кошти, що не знайшло
свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Вищезазначене підтверджується показаннями свідків, письмовими доказами у
справі.

Так, свідок
у справі  ОСОБА_6. в судовому засіданні
показала, що добре знає позивачку ОСОБА_3., яка надавала медичну допомогу її
сестрі. Її сестра, сусідка позивачки, позичала грошові кошти  позивачці на будівництво та вона сама
ІНФОРМАЦІЯ_4 давалаАДРЕСА_3. в борг  три
тисячі гривень для придбання будівельних матеріалів. Грошові кошти позивачка
повернула, боргові розписки вона та сестра знищували після повернення грошей, а
тому пред»явити їх до суду не ІНФОРМАЦІЯ_3.

Свідок у справі ОСОБА_7. суду показав, що
знає позивачку, так як працював в бригаді, яка встановлювала огорожу біля її
будинку, знає через кума позивачки. Після встановлення бетонного забору за
роботу розрахувалась позивачка. Скільки саме грошей коштувала робота та
матеріал на встановлення огорожі він не знає.

ОСОБА_8.,
допитана в судовому засіданні, показала, що вона кума позивачки, знає її давно.
В 1998-1999 роках, точно дати не пам»ятає, вона разом з позивачкою їздила по
блоки, за які розраховувалась позивачка, в якій кількості, не пам»ятає.
Позивачка  позичала у неї  грошові кошти на придбання будівельних
матеріалів, поставила огорожу. Відвідувала вона куму близько одного разу на
рік, на день народження своєї хрещениці.

Свідок по
справі ОСОБА_9. в судовому засіданні показала, що вона сестра чоловіка
позивачки.  Разом з позивачкою вона
відвозила гроші за забор влітку 2004 року,колиОСОБА_3. була вагітна. Позивачка
казала їй, що позичала гроші на огорожу.

Свідок
ОСОБА_10. в судовому засіданні  показала,
що  знає, що влітку 2002 року позивачка
позичала гроші на будівництво після того, як їй подарували хату.

Свідок у
справі ОСОБА_11. в судовому засіданні показав, що добре знає сім»ю ІНФОРМАЦІЯ_3
товаришує з ними. ІНФОРМАЦІЯ_3 підтвердити, що допомагав позивачці будуватись,
ІНФОРМАЦІЯ_4 проводив зварювальні роботи дверей в погріб та перевозив цемент,
батареї, двері в погріб, на огорожу перевозив
залізо.

ОСОБА_12. в
судовому засіданні допитаний як свідок, показав, що він являється чоловіком
позивачки, з якою проживає з 2003 року. Знає, що позивачка в 2005 році почала
будувати погріб. Для будівництва погріба привозив цемент. Залізо, двері на
погріб, огорожу  привозив він, за будівельні
матеріали розраховувалась дружина. Йому також відомо про те, що дружина
позичала гроші, він ІНФОРМАЦІЯ_4 дав дружині 1000 доларів США для повернення
нею боргу.

Свідок у
справі ОСОБА_13. в судовому засіданні показала, що вона  проживає по сусідству з  сторонами, добре знає  та перебуває в хороших стосунках з подружжям
ІНФОРМАЦІЯ_4.  Коли подружжя ІНФОРМАЦІЯ_4
будувалось, то брали у неї будівельні матеріали. В її подвір»ї мається
пилорама, а тому до неї звертались з проханнями обробити деревину. ІНФОРМАЦІЯ_4  відповідачкаОСОБА_4. розраховувалась з нею за
верх літньої кухні, сплатила гроші в сумі 800грн. в 2003 році, коли будували
літню кухню. Позивачка ОСОБА_3.  до неї
ніколи не приходила.

Свідок у
справі  ОСОБА_14. суду показав, що він
являється рідним братом відповідача ОСОБА_5., на  прохання якого будував фундамент літньої
кухні. Будувався його рідний брат, добудову до житлового будинку, який належав
братута його дружині робив в 1998 році. На прохання брата він йому показував,
як мурувати погріб, а вже мурував погріб сам ОСОБА_5. разом з синами. ОСОБА_3.
жила начебто у сватів, коли проводилось будівництво, її під час будівлі бачив
один раз. За роботу племінниця з ним не розраховувалась.

Свідок  ОСОБА_15. в судовому
засіданні показала, що її дача знаходиться по сусідству з будинком
ІНФОРМАЦІЯ_4, а тому спілкується по сусідськи, перебуває в нормальних
відносинах з відповідачами. Стверджує, що добудови в подвір»ї відповідачів
проводили тільки вони - в 1998 році прибудували веранду, в 2003-2004 роках-
сарай, в 2006 році- погреб. Будівельні матеріали виписував батько позивачки у
себе на роботі,ОСОБА_4. торгувала картоплею, так як в них був великий город,
тобто вони мали можливість будуватись, тоді як позивачка ОСОБА_3. сиділа вдома
з дитиною, отримувала  допомогу на дитину
в розмірі 37 грн., так як відносини в сім»ї були нормальні, бачила, що
допомагала матері полоть на городі. На будівництві  позивачку ОСОБА_3. свідок не бачила ні разу,
коли відвідувала сусідів, то бачила, що будівництвом займається ОСОБА_5. разом
з синами, одного разу бачила, як збивали ящик, щоб колотити розчин цементу. Всі
троє дітей відповідачів проживають разом з відповідачами, а тому вважає, що
позивачка хоче  «відсудити» собі частину
будинку.

Свідок у
справі ІНФОРМАЦІЯ_4 А.А. суду показав, що
його рідна сестра ОСОБА_3. проживала
і проживає разом з ними в одному будинку. В будівництві він та брат
допомагав батькам, які і вирішили добудовуватись. В даний час він не
спілкується з сестрою, так як позивачка ображає батьків.

Свідок
ІНФОРМАЦІЯ_4  Г.Т. в судовому засіданні
показала, що вона двоюрідна сестра відповідача і знає, що добудови до будинку
здійснював її двоюрідний брат разом з дружиною за власні кошти, самі
підшукували будівельні матеріали, наймали майстрів, брат  разом з синами копав траншею під веранду.
Наталія «сиділа» дома з дитиною. Про те, щобОСОБА_4. подарувала хату
дочці,  вона не чула.

Свідок
ОСОБА_16. в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству з
ІНФОРМАЦІЯ_4 і бачила весь хід будівництва, яке проводив ОСОБА_5., який був
спочатку власником будинку, а в 1998 році
добровільно визначили право власності на &frac12; частину будинку на  дружину,ОСОБА_4.. З ОСОБА_3. перебуває в
поганих відносинах, так як остання, користуючись тим, що являється
медпрацівником, надавала меддопомогу її тітці, під час чого обманним шляхом
підбурила тітку вчинити договір дарування
хати тітки на неї, але тітка розповіла
свідку про це, а тому договір не відбувся.

Факт проведення будівництва власними силами відповідачів та за їх власні
грошові кошти  підтверджується окрім
заперечень відповідачів, показаннями свідків ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15.,
ІНФОРМАЦІЯ_4 А.А, ІНФОРМАЦІЯ_4 Г.Т.,ОСОБА_16., письмовими доказами у справі -
договором дарування частини житлового будинку від 19.08.1998 року, рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду від 19 лютого 2007 року та ухвалою
апеляційного суду Київської області від 5.06.2007 року, свідоцтвами про
укладення та розірвання  шлюбу позивачкою
ОСОБА_3.,свідоцтвом про шлюб відповідачів, планами забудов садибиОСОБА_4.  та ОСОБА_5., довідкою  виконкому Маловільшанської сільської ради
НОМЕР_1 від 07.07 року, розрахунковими документами- чеками, квитанціями на
придбання будівельних матеріалів та оплатуОСОБА_4., заявами відповідача
ОСОБА_5. про придбання будматеріалів в рахунок заробітної плати.

Як
вбачається з висновку НОМЕР_2 судово-будівельного експерта від 2 липня 2008
року  добудови  до житлового будинку збудовані близько 10
років тому, тобто в 1998 році,  сарай -
літня кухня  збудована  близько в 2003 році, що  не заперечується сторонами у справі.

З
довідки Білоцерківської  центральної
районної лікарні НОМЕР_3 від 30.08.2007 року вбачається, що позивачка розпочала
працювати та отримувала заробітню плату в установі з квітня 1999 року в
незначних розмірах - від 21,62 грн. до 139,07 грн.

З
протоколу НОМЕР_4інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від
15.04.1999 року вбачається, що на відповідачівОСОБА_4. та ОСОБА_5. накладено
адміністративне стягнення  за самовільно
розпочате будівництво веранди, висновком відділу архітектури  від 01.09.2000 року  відповідачам
не заперечувалось щодо узаконення
самовільної добудови веранди та дозволено добудову до будинку допоміжних
приміщень.

Рішенням виконавчого комітету
Маловільшанської сільської ради від 10.10.2000 року відповідачам надано
дозвіл на будівництво допоміжних приміщень до житлового будинку

Відповідно до ст.27 ч.2 ЦПК України особи, які беруть участь у справі
позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов»язані
подати усі наявні у них докази.

Позивачкою ОСОБА_3. в підтвердження своїх позовних вимог надано до суду
як доказ її матеріальних витрат  один
товарний чек від 06.11.2006 року на оплату робіт та будівельних матеріалів по
встановленню огорожі в сумі 1824 грн., що розцінюється судом як те, що
позивачка надавала допомогу  відповідачам
у встановленні огорожі біля житлового будинку, однак вказаний письмовий доказ
не надає суду можливості вважати, що оплату робіт проведено саме позивачкою,
так як в  розрахунковому документі не
зазначено, ким саме  сплачено  за роботу та будматеріали.

ВідповідачамиОСОБА_4. та ОСОБА_5.
в підтвердження своїх заперечень надано суду письмові докази - квитанцію
від 22.07.2004 року  до прибуткового
касового ордера НОМЕР_4 про оплату ІНФОРМАЦІЯ_4 гранпилу та накладна на
доставкуНОМЕР_5 на ІНФОРМАЦІЯ_4 Марію, квитанція НОМЕР_6 та накладнаНОМЕР_7 від
10.06.2005 року  на ІНФОРМАЦІЯ_4 на
камінь, квитанція НОМЕР_8 та накладна
НОМЕР_9 від 30.06.2005 року на ІНФОРМАЦІЯ_4 на  щебень, квитанція та накладна на  камінь від 22.07.2005 року на ім »я
ІНФОРМАЦІЯ_4 Марії, інші розрахункові документи та заяви від імені ОСОБА_5. на
виписку в рахунок заробітної плати будівельних матеріалів та спорудження -
шифера,  цегли,  дверних та віконних  прийомів, що відповідає  поясненням
відповідачів та показанням свідків про те, що добудова та будівля
допоміжних приміщень проводилась відповідачами за їх  грошові кошти.

Суд
критично розцінює показання свідків ОСОБА_6.,
ОСОБА_7.,ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10.,та ОСОБА_11.  та ОСОБА_12.
в частині того, що добудови проводились
позивачкою ОСОБА_3. та за її власні кошти, вона позичала гроші на
будівництво у сусідів, так як  суду не
надано письмових доказів в підтвердження грошових зобов»язань, угод позики  між позивачкою та позичальниками, свідки
перебувають в родинних та близьких відносинах з позивачкою. Крім цього, суд
вважає, що показання в частині того, що позивачка позичала грошові кошти на
будівництво не відповідають дійсності, суперечать показанням самої позивачки в
тому, що вона мала можливість будуватись, так як в той же час позичала гроші на
будівництво, а також в підтвердження грошових зобов»язань позивачка не
ІНФОРМАЦІЯ_3 посилатись на показання свідків, а тому названі показання до уваги
судом не беруться.

Крім цього, судом критично оцінюються зауваження представника позивачки
про те, що  дозвіл на будівництво  НОМЕР_10 виконавчого комітету
Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району від 13.05.2003 року  виданий
позивачці ОСОБА_3. та відповідачу ОСОБА_5., що підтверджує той факт, що
будівництво  літньої кухні, погріба
проводила саме позивачка, так як на час отримання дозволу юридично був
зареєстрований  договір  дарування частки житлового будинку на
позивачку, який в послідуючому визнано недійсним, а тому надати дозвіл на
добудови відповідачціОСОБА_4.  виконавчий
комітет сільської ради  не мав
можливості.

Аналізуючи вищенаведені показання свідків в сукупності з письмовими
доказами,  суд прийшов до висновку про
те, що вимоги ОСОБА_3. про визнання за нею права власності на частину житлового
будинку заявлені безпідставно, так як добудови до житлового будинку
відповідачів проводились ними, їх силами та за їх грошові кошти, а тому в
задоволенні позову слід відмовити.

Суд вважає безпідставним посилання позивачки  як на обґрунтування своїх позовних вимог на
ст.392 ЦК України, згідно якої власник майна ІНФОРМАЦІЯ_3 пред»явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності, так як позивачка ОСОБА_3.  не
являється власником майна - частини житлового будинку відповідачів, документ,
який засвідчує право власності на частину житлового будинку не втрачала,  а тому
посилання на названі  норми закону
позивачки судом вважаються безпідставними.

Судові витрати сплачені позивачкою ОСОБА_3. під  час подачі позову до суду.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст. 10,60,61, 208,209,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про  визнання права
власності на частину житлового будинку - відмовити.

На рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський
міськрайонний суд  протягом 20 діб після
подачі в 10 денний строк заяви про апеляційне оскарження рішення, яка
ІНФОРМАЦІЯ_3 бути подана з часу проголошення рішення.

Суддя:
Закаблук О.В.