УХВАЛА

Іменем  України

„12"
березня 2008 року апеляційний суд Житомирської області

в складі:

головуючого -
судді                    Головчук С. В.,

суддів:                                           Забродського
М. І., Миніч Т.І.,

при секретарі
судового

засідання                                      Прищепі
О.А.,

з участю                                       сторін

розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в
залі  суду в м. Житомирі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду від 27 вересня 2007 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння та
відшкодування збитків,

встановив:

У лютому
2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.  Просив зобов"язати відповідачів
повернути належну йому земельну ділянку з відновленням за рахунок відповідачів
її меж та стягнути з відповідачів 244000 грн. понесених збитків. При цьому
посилався на те,  що відповідно до
сертифіката № 0226371 від 24.04.1997 року він одержав право на постійне
користування земельною часткою (паєм) у розмірі 1, 84 га. У листопаді 2003
року на підставі відповідного договору він передав зазначену земельну частку в
оренду ФГ „Стаєрів". Восени 2004 року він попередив відповідачів,  що у 2005 році буде самостійно обробляти
належну йому земельну ділянку,  але його
повідомлення відповідачі залишили без уваги. 21 грудня 2004 року він одержав
Державний Акт про право власності на спірну земельну ділянку,  межі якої на місцевості були відведені у
травні 2006 року. Проте відповідачі знищили межові знаки та продовжували
використовувати належну йому землю,  чим
порушили його права та завдали збитків.

Рішенням
Житомирського районного суду від 27 вересня 2007 року позов ОСОБА_1 в частині
вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено.
Зобов"язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути в користування ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 1, 722 га,  що знаходиться на
території Левківської сільської ради і надана останньому для ведення особистого
селянського господарства. Встановлено та закріплено в натурі (на

Справа
№22ц/537                                   Головуючий
у суді 1 -ї інст.  Єзерська І.В.

Категорія
45                                            Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

місцевості)
межі  земельної  ділянки
ріллі  площею  1,
722  га,   переданої у власність ОСОБА_1,   за рахунок ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Додатковим
рішенням цього ж суду від 2 6 листопада 2007 року ОСОБА_1 відмовлено в позові
до ОСОБА_2,   ОСОБА_3 в частині вимог про
відшкодування збитків.

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування рішення суду
від 27 вересня 2007 року з ухваленням нового - про повне задоволення його
вимог,   посилаючись на неповне з"ясування
судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.
Зокрема зазначає,   що розмір спірної
земельної ділянки в рішенні зазначений неправильно. Вважає,   що суд не звернув уваги на надані ним
докази,   які свідчили про заподіяння
йому збитків.

Розглянувши
справу в межах,   встановлених   ст.
303 ЦПК,   суд вважає,   що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,   виходячи з наступного.

Із
змісту позовної заяви та пояснень в апеляційному суді представника позивача
вбачається,   що позивач пов"язує
виникнення спірних правовідносин з договором оренди земельної частки
(паю),   укладеним з ФГ „Ставрів" та
незаконним,   на його думку,   використанням зазначеним господарством його
земельної ділянки.

Проте ФГ
„Ставрів" до участі у справі не було притягнуто.

Згідно з
п.4 ч.1   ст.  311 ЦПК рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд,
якщо суд вирішив питання про права та обов"язки осіб,   які не брали участі у справі.

За
наведених обставин рішення по даній справі від 27.09.2007 року та додаткове
рішення від 26.11.2007 року підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд.

При
новому розгляді слід врахувати наведене а також звернути увагу на
невідповідність позовної заяви ОСОБА_1 вимогам
ст.  119 ЦПК.

На
підставі викладеного і керуючись   ст.
ст.  209,  307,
311,  313-315 ЦПК України ,   суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну  скаргу ОСОБА_1  задоволити частково.

Рішення
Житомирського районного суду від 27 вересня 2007 року та додаткове рішення
цього ж суду від 26 листопада 2007 року скасувати. Справу направити на новий
розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня її проголошення.