Справа № 2-60/2008 рік.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 січня  2008 року                         Бориславський міський
суд Львівської                                                                       області

в складі головуючого-судді:             Посисень Л.М.,

при секретарі:                                     Кандур
Г.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бориславі          цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства - загальнополітичного
видання Газети захисту інтересів селян України «Сільські вісті»;  філії санаторію «Смерічка» приватного
підприємства загальнополітичного видання «Сільські вісті», газети захисту
інтересів селян України, треті особи на стороні відповідача головний редактор
ПП - загальнополітичного видання газети захисту інтересів селян України Грузін
Василь Дмитрович та директор філії
санаторію «Смерічка» приватного підприємства- загальнополітичного
видання «Сільські вісті», газети захисту інтересів селян України Джумага Василь
Ярославович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В  С
Т  А  Н
О  В  И  В :

Позивачка просить поновити її на роботі
завідуюча пральнею приватного підприємства загальнополітичного видання Газети
захисту інтересів селян України «Сільські вісті» в особі філії санаторію
«Смерічка» приватного підприємства загальнополітичного видання «Сільські
вісті», газети захисту інтересів селян України; стягнути в її користь із
приватного підприємства загальнополітичного видання  Газети захисту інтересів селян України
«Сільські вісті» в особі філії санаторію «Смерічка» приватного
підприємства загальнополітичного видання «Сільські вісті», газети захисту
інтересів селян України 1850 грн.84 коп. середнього заробітку за 124 дні
вимушеного прогулу з 24.07.2007 року по 17.01.2008 року та стягнути в її
користь із приватного підприємства
загальнополітичного видання
Газети захисту інтересів селян України «Сільські вісті» в особі філії
санаторію «Смерічка» приватного підприємства
загальнополітичного видання «Сільські вісті», газети захисту інтересів
селян України 2000 грн. у відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Представник відповідача - філії
санаторій «Смерічка» приватного підприємства загальнополітичного видання
«Сільські вісті», газети захисту інтересів селян України позову не визнав.

Представник відповідача - приватного
підприємства загальнополітичного видання Газети захисту інтересів селян України
«Сільські вісті»  та треті особи у судове
засідання не з»явилися.

Позивачка, допитана як свідок,
пояснила, що вона, починаючи з 13.10.1998 року працювала в філії санаторій
«Смерічка» приватного підприємства загальнополітичного видання «Сільські
вісті», газети захисту інтересів селян України на різних посадах, а з
27.11.2003 року на посаді завідуюча пральнею.

В період часу з 04.08.2004 року по
14.05.2007 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку.

Після закінчення відпустки, 15.05.2007
року вийшла на роботу і директором санаторію «Смерічка»  Джумагою В.Я. її було повідомлено про те, що
посаду завпральнею скорочено, і їй пропонується робота 0,5 ставки заправника та
робота вантажника.

23.05.2007 року вона отримала від відповідача - філії санаторій
«Смерічка» письмове повідомлення про те, що, посаду завідуюча пральнею, на якій
вона працювала скорочено, і що їй пропонується працювати на посаді вантажника
або заправника, її також було повідомлено, що у випадку відмови від
запропонованої їй роботи, вона буде звільнена з 17.07.2005 року по скороченню
штатів, згідно ст.40 п.1 КЗпП України.

Від запропонованої їй роботи заправника
та вантажника вона відмовилася.

Наказом
директора санаторій «Смерічка»  №
32-к  від 23.07.2007 року її - завідувача
пральнею  звільнено з роботи по
скороченню штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Згоду на її звільнення  за п.1 ст.40 КЗпП України 18.07.2007 року
своїм рішенням дав профком

Своє звільнення з роботи за п.1 ст.40
КЗпП України вважає незаконним, тому, що, по-перше: про її звільнення з роботи
за п.1 ст.40 КЗпП України відповідач - філія санаторій «Смерічка» повинен був
її попередити не за два місяці 17.05.2007 року чи 23.05.2007 року  перед звільненням з роботи  23.07.2007 року, а за два місяці, а саме  15.03.2007 року, - перед її виходом  на роботу 15.07.2007 року після  закінчення відпустки по догляду за дитиною до
досягнення дитиною трьохрічного віку.

По-друге: відповідач приватне підприємство
загальнополітичного видання  Газети
захисту інтересів селян України «Сільські вісті», у зв»язку із скороченням
посади завпральнею, на якій вона працювала, міг ввести у штатний розпис посаду
«відповідальна за постіль», на якій вона б працювала.

Від посади молодшої
медичної сестри, на яку їй відповідач - філія санаторій «Смерічка» пропонує
прийом на роботу з 14.11.2007 року, у зв»язку із змінами у штатному розписі з
01.10.2007 року, вона також категорично відмовляється.

Позов просить задоволити.

Представник відповідача - філії
санаторій «Смерічка», допитаний як свідок, пояснив, що позивачка з 1998 року
працювала у філії санаторій «Смерічка» на різних посадах, з 27.11.2003 року
працювала на посаді завідувача пральнею.

З 04.08.2004 року по 14.07.2007 року
позивачка перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною
трьохрічного віку.

Під час перебування позивачки у
відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку пральня
була ліквідована через технічну неспроможність приміщення до експлуатації.
Працюючі  там працівники, крім позивачки,
яка перебувала на цей час у відпустці, з 04.11.2004 року попереджалися про
звільнення з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України у зв»язку з ліквідацією пральні.

З 04.01.2005 рік посада зав.пральнею
у  штатному розписі філії санаторій
«Смерічка» відсутня.

15.07.2007 року після закінчення  відпустки позивачка повернулась на роботу.

Позивачці було запропоновано роботи
заправника і вантажника. від яких вона відмовилась. 17.05.2007 року і повторно
23.07.2007 року позивачка була повідомлена про її звільнення з посади
завпральнею з 17.07.2007 року за п.1 ст.40 КЗпП України у випадку її відмови
від запропонованої їй роботи заправника, вантажника. Оскільки, позивачка
категорично відмовилася від запропонованої їй роботи, позивачку-завідувача
пральнею  наказом №32-К від 23 липня 2007
року директора філії санаторій «Смерічка» за згодою профкому звільнено з роботи
з 23 липня 2007 року по скороченню штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП
України.

Далі представник відповідача - філії
санаторій «Смерічка» пояснив, що навіть після законного звільнення позивачки з
роботи з 23.07.2007 року, відповідач приватне підприємство загальнополітичного
видання Газети захисту інтересів селян України «Сільські вісті», враховуючи те,
що у позивачки двоє дітей та інші об»єктивні причини, спеціально з 01.10.2007
року із штатного розпису вивів посади заправника та вантажника і ввів у штатний
розпис посаду молодшої медичної сестри, тому позивачці з 14 листопада 2007 року
пропонується філією санаторій «Смерічка» прийом на роботу у філію санаторій
«Смерічка» молодшою медичною сестрою, однак і від цієї роботи позивачка
категорично відмовляється.

В позові просить відмовити.

Іншими доказами, дослідженими судом,
зокрема:

світлокопією трудової книжки позивачки,
наказами відповідача - філії санаторій «Смерічка»  стверджено, що позивачка  з 09.06.1998 року перебувала з відповідачем -
філією санаторій «Смерічка» у трудових відносинах, з 27.11.2003 року згідно
наказу відповідача № 114-К від 27.11.2003 року працювала у відповідача - філії
санаторій «Смерічка»  завідувачем
пральнею.

Наказом відповідача філії санаторій
«Смерічка» № 64-К від 02.08.2004 року стверджено, що позивачці - зав.пральнею,
з 04.08.2004 року по  14.05.2007 року
надавалась відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею віку 3-х років.

Наказом відповідача філії санаторій
«Смерічка» № 48 від від 04.11.2004 року стверджено, що працюючі на цей час
працівники пральні філії санаторій «Смерічка» /зав.пральнею Вовчко О.Я. та
машиніст прання і ремонту спецодягу ОСОБА_2/ 04.11.2004 року попереджались про
звільнення з роботи по скороченню штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП
України.

Штатними розписами відповідача - філії
санаторій «Смерічка» на 2003рік рік, на 2004 рік, з 04.01.2005 року, з
01.07.2006 року, з 01.04.2007 року, з 01.10.2007 року стверджено, що станом на
04.01.2005 року у штатних  розписах з
04.01.2005 року посада зав.пральнею, яка була у штатних розписах на 2003 та
2004 роки відсутня, 01.10.2007 року у штатний розпис введено посаду молодшої
медичної сестри, посади заправника та вантажника відсутні.

Письмовим повідомленням № 47 від 23.07.2007
року відповідача-філії санаторій «Смерічка» позивачці стверджено, що позивачку
повідомлено про те, що у зв»язку із скороченням посади завідуюча пральнею, на
якій вона працювала, їй пропонується працювати на посаді вантажника або
заправника. Позивачку також повідомлено, що у випадку її відмови від  запропонованої їй роботи вона буде звільнена
з 17.07.2007 року по скороченню штатів згідно ст.40 п.1 КЗпП України, оскільки
її було про це повідомлено 17.05.2007 року.

Наказом № 32-К від 23.07.2007 року
відповідача - філії санаторій «Смерічка» стверджено, що позивачку - завідувача
пральнею, яка відмовилася продовжувати роботу на інших запропонованих їй
вакантних посадах (вантажника, заправника) та беручи до уваги згоду профкому на
її звільнення (рішення профкому від 18.07.2007 року),  з 23.07.2007 року звільнено з роботи по
скороченню штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Пропозицією /вих.№ 126 від
12.11.2007р./ позивачці відповідачем-філією санаторій «Смерічка» стверджено, що
директор філії санаторій «Смерічка» пропонує позивачці, у зв»язку зі змінами у
штатному розписі з 01.10.2007 року, зважаючи на її сімейний стан та інші
об»єктивні причини, прийом на роботу молодшою медичною сестрою санаторію
«Смерічка» з 14.11.2007 року  після
звернення з відповідною заявою про прийом на роботу.

С У Д О М  В С Т А Н О В Л Е Н О, що  позивачка
з 09.06.1998 року перебувала  у
трудових відносинах з філією санаторій «Смерічка» приватного підприємства
загальнополітичного видання «Сільські вісті», газети захисту інтересів селян
України, з 27.11.2003 року працювала у філії санаторій «Смерічка» завідувачем
пральнею. З 04.08.2004 року по 14.05.2007 року
перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку.

Під час перебування позивачки у
відпустці  по догляду за дитиною до
досягнення дитиною трьохрічного віку пральня ліквідована через технічну
неспроможність приміщення до експлуатації. Працюючі працівники, крім позивачки,
яка перебувала на цей час у відпустці, з 04.11.2004 року попереджалися про
звільнення з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України у зв»язку з ліквідацією пральні.

З 04.01.2005 рік посада зав.пральнею
у  штатному розписі філії санаторій
«Смерічка» відсутня.

На роботу після відпустки по догляду за
дитиною до досягнення нею трьохрічного віку позивачка вийшла 15.05.2007 року і
в цей же день була повідомлена, що її посада скорочена і їй пропонується робота
0,5 ставки заправника та робота вантажника.

17.05.2007 року і 23.05.2007 року
позивачка  попереджалась, що у
зв»язку  із скороченням посади
зав.пральнею, на якій вона працювала, їй пропонується  працювати на посаді вантажника або заправника
та попереджалась, що у випадку її відмови від
запропонованої їй роботи, вона буде звільнена з роботи з 17.07.2007 року
згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Продовжувати роботу на запропонованих
їй вакантних до 01.10.2007 року посадах вантажника, заправника позивачка
категорично відмовилась, як і категорично відмовилася продовжувати роботу на
запропонованій їй вакантній  з 01.10.2007
року посаді молодшої медичної  сестри з
14.11.2007 року

Звільнення позивачки з роботи наказом №
32-К від 23.07.2007 року згідно п.1 ст.40 КЗпП України є законним.

При встановлених у судовому засіданні
обставинах, позов позивачки  до
відповідачів про поновлення її на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди до задоволення не підлягає.

Доводи позивачки про те,  що про її звільнення з роботи за п.1 ст.40
КЗпП України відповідач - філія санаторій «Смерічка» повинен був її попередити
не за два місяці 17.05.2007 року чи 23.05.2007 року перед звільненням з
роботи  з 23.07.2007 року, а за два
місяці, а саме  15.03.2007 року, - перед
виходом її на роботу 15.07.2007 року після закінченням відпустки по догляду за
дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, та про те, що відповідач -
приватне підприємство загальнополітичне видання
Газети захисту інтересів селян України «Сільські вісті», у зв»язку із
скороченням посади завпральнею, на якій вона працювала, міг  ввести у штатний розпис посаду «відповідальна
за постіль», на якій вона б працювала, суд не бере до уваги, як докази, щоб
задоволити позов позивачки, оскільки її доводи не грунтуються на вимогах
Закону.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються п.1 ст.40; ч.                ч.2
ст.42; п.2 ч.1 ст.232; ч.1, ч.2, ч.5 ст.235; ст.237-1 КЗпП України.

З
врахуванням наведеного та

Керуючись          ст.ст.10, 60, 212, 209 ч.3, ЦПК
України,

п.1
ст.40; ч.1, ч.2 ст.42; п.2 ч.1 ст.232; ч.1, ч.2, ч.5                                          ст.235;
ст.237-1 КЗпП України,

суд,-

В
И  Р  І
Ш  И  В:

В позові  ОСОБА_1 до Приватного підприємства -
загальнополітичного видання Газети захисту інтересів селян України «Сільські
вісті»;    філії санаторію «Смерічка»
приватного підприємства загальнополітичного видання «Сільські вісті», газети
захисту інтересів селян України, треті особи на стороні відповідача головний
редактор ПП - загальнополітичного видання газети захисту інтересів селян
України Грузін Василь Дмитрович та директор філії санаторію «Смерічка»
приватного підприємства - загальнополітичного видання «Сільські вісті», газети
захисту інтересів селян України Джумага Василь Ярославович, про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його
не було  скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення  суду може бути подана апеляційному суду
Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд
Львівської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

СУДДЯ: