Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М   У К Р А Ї Н И                 справа № 2- 52/2008

15 лютого    2008
року          Золочівський районний суд
Львівської області

в складі судді                          Постигача Б.А.

при секретарі                           Матвеюк Н.П.

розглянувши в судовому засіданні в м. Золочеві справу
за   позовом  ОСОБА_1
до  ОСОБА_2 , виконкому Словітської
сільської ради  і Золочівського МБТІ  про
визнання незаконним рішення  про
передачу будинку у приватну власність , скасування  державної реєстрації  права власності на будинок і визнання
недійсним свідоцтва про право власності
,

В
С Т А Н О В И В :

в с.
Якторів  Золочівського району Львівської
області  до 26.12.1948 року проживала
сім'я ОСОБА_3 .

26.12.1948 року ця сім'я була
репресована  і  виселена
на спец поселення  в Хабарівський
край з конфіскацією майна.

На підставі ст. 3 Закону Української
РСР  від 17.04.1991 року всі члени сім'ї
були  реабілітовані  7 липня 1993 року.

Рішенням комісії з питань поновлення   прав
реабілітованих  Золочівської
районної ради Львівської області від 11.10.1993 року  було зобов'язано Словітську сільську
раду  повернути  спадкоємцям першої черги   ОСОБА_3
хату в  с. Якторів Золочівського
району натурою.

Словітська сільська рада  21.11.1994 року видала ОСОБА_4  свідоцтво про право власності  на цей будинок.

23.05.1997 року ОСОБА_4. подарувала цей
будинок позивачу ОСОБА_1 . Цей договір дарування був посвідченим  Золочівською
державною нотаріальною конторою і
26.05.1997 року ОСОБА_1.  Золочівським
МБТІ було видане реєстраційне посвідчення
про право власності на нього.

Рішенням виконкому Словітської сільської ради
№ 24 від 4.06.1997 року  ОСОБА_1. було
передано у власність земельну ділянку  на
якій розміщений будинок.

17.02.1998 року за  рішенням виконкому Словітської  сільської
ради  № 7  було вирішено
будинок  в с. Словіта  Золочівського району надати  для
проживання  відповідачці  ОСОБА_2 Однак вона в цей будинок не
поселилась , а продовжувала  проживати в
будинок , що належав ОСОБА_1. в який вона поселилась в 1986 році і живе в ньому
по сьогоднішній день.

20 лютого 2006 року  виконавчий комітет виніс рішення за № 6 ,
яким доручив Золочівському МБТІ  оформити
на ОСОБА_2 право власності на будинок , належних ОСОБА_1.  , а
МБТІ  6.04.2006 року видало
ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на будинок і витяг з реєстрації за
нею  права власності на будинок і
господарські споруди.

Вважаючи
таке  рішення виконкому  і саме свідоцтво та витяг неправомірними   ОСОБА_1 звернувся   в суд з позовом в якому просить визнати їх
незаконними і скасувати державну реєстрацію право власності на будинок.

В
обґрунтування  позовних  вимог
покликається на те , що  після
того , як ОСОБА_4. отримала свій будинок , вона подарувала його йому  і на підставі цього договору дарування йому
було видано реєстраційне посвідчення  про
право власності на будинок. Він до сьогодні залишається  власником
будинку , який знаходиться в АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 в цей будинок поселилась в 1988 році ,
але рішенням виконкому сільської ради від 17.02.1998 року їй для проживання був
наданий інший жилий будинок в с. Словіта Золочівського району.  Але її сімя у цей будинок не переселилась .
Він вважає , що рішення виконкому  від
20.02.2006 року  № 6 про оформлення за
ОСОБА_2 права власності на будинок  і   свідоцтво про право власності  на нього , що було видане ОСОБА_2 є
незаконними , що  полягає в тому , що він
будучи власником будинку , фактично цього будинку позбавлений . Він від будинку
не відмовлявся  , не давав згоди на
оформлення на нього право власності на ОСОБА_2
Цим порушені його права як власника будинку . Також слід скасувати
державну реєстрацію  цього будинку.

Відповідачка ОСОБА_2 позову не визнала і
пояснила , що вона після закінчення медучилища в  1984 році
була направлена на роботу в Золочівський район  в с. Якторів
.На той час вона вже мала сім'ю і їм надали приміщення для проживання в
медпункті. Однак це приміщення було аварійним , вони прожили там рік , а потім
їм  в 1986 році для її сім'ї було надано
для проживання  спірний  жилий будинок . У цьому будинку її сім'я
проживає і по сьогодні . Вони провели
ремонт у будинку  і вона в 2006
році звернулась в Словітську сільську раду з заявою оформити на неї  право власності на цей будинок.  Виконком дозволив їй оформити право власності
. Вона вважає , що мала на це право , бо тривалий час проживає у будинку ,
постійно його ремонтувала .

Представник Словітської сільської ради  Золочівського району  позов
визнала  і пояснила , що в лютому
2006 року ОСОБА_2  звернулась до
виконкому з заявою оформити їй право власності на жилий будинок в якому вона
прожила тривалий період часу. На той час у виконкомі не було документів про те
, що ОСОБА_1 є власником будинку , а тому
виконком прийняв незаконне рішення
про оформлення за ОСОБА_2 права
власності на будинок.  Цей будинок
раніше  рахувався на АДРЕСА_1 .

Золочівське МБТІ направило в  суд листа в якому просило справу розглядати
без його представника.

Позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Яке видно  з копії
довідки УВС у Львівській області від 7.03.1993 року  то 26.12.1948 року сім'я ОСОБА_3 була
репресована і  виселена з с. Якторів
Золочівського району на спецпоселення  в
Хабарівський край.  Вони  були реабілітовані на підставі ст. 3 Закону
УкраїнськоїЇ РСР від 17.04.1991 року „Про реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні ” .

З копії рішення комісії з питань поновлення
прав реабілітованих  Золочівської
районної ради народних депутатів від 11.10.1993 року № 1064 видно , що цим
рішенням комісія зобов'язала   Словітську
сільську раду  повернути спадкоємцям
першої черги ОСОБА_3 хату  в с. Якторів
Золочівського району натурою.

З копії договору дарування від 23.05.1997 року
видно , що ОСОБА_4 , дочка репресованого ОСОБА_3 , подарувала цей  будинок позивачу ОСОБА_1  Право власності ОСОБА_4.  на будинок
належало на підставі  відповідного
свідоцтва  , виданого виконкомом
Словітської  сільської  ради
21.11.1994 року.

Копією реєстраційного посвідчення від
26.05.1997 року  підтверджено , що
спірний будинок в цілому належить позивачу ОСОБА_1

Цими доказами позивач підтвердив правомірність
того , що він на законних підставах став власником будинку ще  в 1997 році.

Як же видно з свідоцтва про право власності
на нерухоме майно  , яке було видане
ОСОБА_2 6.04.2006 року , то  воно
стосується того самого ж будинку  і  в цьому
свідоцтві  зазначено , що
відповідачка ОСОБА_2 є власником цього будинку . Це свідоцтво видане на
підставі   рішення   виконкому від 20.02.2006 року. Це ж
зазначено  і у витягу  про реєстрацію  цього ж будинку від  6.04.2006 року  № 10324263 .

Але саме рішення і вказані документи , які
підтверджують право власності ОСОБА_2 на спірний будинок є незаконними , а тому
повинні бути скасовані з таких підстав.

Відчуження будинку після того як позивач  ОСОБА_1 в 1997 році став його власником могло
мати місце лише за його згодою як власника.
Він же ніякого відчуження цього будинку не проводив.

Звертаючись до виконкому Словіської сільської
ради в лютому 2006 року ОСОБА_2 скрила той факт , що ОСОБА_1 є власником
будинку. Це їй було добре відомо , бо з ухвали Львівського  обласного суду від  7.12.1998 року  видно , що тоді в провадженні судів вже була
заява ОСОБА_1. про виселення з його будинку відповідачки .

ОСОБА_2 в
передбаченому законом порядку не
набула права на спірний  будинок.  Її покликання на те , що  вона у будинку проживає давно не давало їй
права вимагати  визнання за нею права
власності на будинок за набувальною
давністю , бо у відповідності до вимог ст. 344 ЦК України , п. 8
Прикінцевих  та перехідних  положень
до ЦК України  таке право у неї
могло виникнути  лише  в 2011 році.

У відповідності до ст.203 ч.1 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому Кодексу , іншим актам цивільного
законодавства , а також моральним засадам суспільства.

Рішення виконкому від 20.02.2006 року  про оформлення за відповідачкою права
власності на спірний будинок , свідоцтво право
власності і витяг  реєстрації
права на нерухомість, що були видані на неї
суперечать ст.316 , 319 ЦК України , бо лише власник будинку мав право
розпорядитися  ним.   Тому
порушене  право ОСОБА_1.  на будинок підлягає судовому захисту.

Керуючись
209, 210,  212, 213,   ЦПК
України , ст. 203, 215 , 386  ЦК
України

суд ,

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1
задовольнити в повному об'ємі.  Визнати
незаконним рішення виконкому Словітської сільської ради Золочівського району
від 20.02.2006 року про оформлення за ОСОБА_2 права власності на жилий будинок
і господарські споруди  в АДРЕСА_1.

Визнати недійсними свідоцтво про  право власності на нерухоме майно  від 6.04.2006 року , на вказаний будинок і
господарські споруди , що було видано на ОСОБА_2 і скасувати  реєстрацію права власності на ці ж  будівлі , що було видане ОСОБА_2 6.04.2006
року  № 10324263.

Стягнути з
ОСОБА_2 81 грн. судових витрат в користь ОСОБА_1.  і 63 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області на протязі
20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження , яка може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення .

Суддя :