Справа № 22ц-2012008 р.
Головуючий у 1-й інстанції: Криворученко Д.П.
Доповідач: Редька А.Г.
У Х В А Л А

І М “ Я М    У К Р А Ї Н И

4 лютого 2008 року                                  місто
Чернігів

А  п
е  л  я
ц  і  й
н  и  й
с  у  д
Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

суддів - Бобрової І.О., Редьки А.Г.,

при секретарі -
Рябчук С.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача
Трясухо З.О.,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу
за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Городнянського районного
суду Чернігівської області від 28 листопада 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Городнянського районного відділу освіти про стягнення компенсації
витрат на утримання житла та стягнення компенсації втрати частини заробітку у
зв'язку з порушенням термінів її виплати,

в с т а н о в и в:

Рішенням Городнянського
районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2007 року частково задоволено
позов ОСОБА_1 та з відділу освіти Городянської районної державної адміністрації
стягнуто на її користь 664,10 грн заборгованості по компенсації за безоплатне
користування житлом з опаленням за період 2000, 2001,2003 р.р. та 75,05 грн
компенсації втрати частини заробітку у зв'язку з затримкою виплати надбавки за
вислугу років та допомоги на оздоровлення, що передбачено ст.57 ч.4 абз.1 та
ч.1 абз.9,11 Закону ”Про освіту”; в частині стягнення компенсації витрат по
оплаті за електроенергію у стягненні відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить змінити зазначене  рішення суду та стягнути з відділу освіти 164
грн компенсації витрат по оплаті за електроенергію за 2000, 2001,2003 р.р.,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки суду
встановив, що вона є педагогічним працівником, що працювала у зазначений період
у сільській школі, але не може надати за цей період документів про сплату за
електроенергію у зв'язку з їх знищенням.

В іншій частині рішення суду першої інстанції ніким, у т.ч. і позивачем, не
оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи позивача та заперечення представників
відповідача та третьої сторони на боці відповідача, перевіривши доводи скарги в
межах доводі скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга позивача ОСОБА_1 не може бути задоволена.

Суд першої інстанції у повному обсязі дослідив надані сторонами документи,
правильно встановив обставини справи і висновок суду грунтується на матеріалах
справи та законі.

Суд правильно встановив, що ОСОБА_1 у зазначений період працювала вчителем
у сільській школі, відповідно до ст.57 Закону ”Про освіту” має право на
отримання надбавки за вислугу років та щорічну допомогу на оздоровлення, які не
були виплачені, також має право за безоплатне користування житлом з опаленням в
межах встановлених норм, обгрутовано стягнув відповідні суми на користь
позивача і в цій частині рішення суду сторонами та третьою особою не
оскаржується.

Відмовляючи у стягненні компенсації витрат за електроенергію, суд першої
інстанції послався, що ОСОБА_1 не надали жодних документів, що підтверджують чи
мала вона витрати по оплаті спожитої електроенергії та їх розмір, тому відсутні
підстави для задоволення позовних вимог у цій частині, і такий висновок суду
відповідає матеріалам справи.

Відповідно до Порядку погашення кредиторської заборгованості державного
бюджету з виплат, встановлених абзацом 1 частини 4 ст.57 Закону ”Про освіту”
щодо безоплатного користування житлом з опаленням і освітленням, затвердженого
Наказом Міністерства освіти та науки від 28 листопада 2005 року № 769 на
виконання Постанови КМУ від 19 вересня 2005 року № 934 ”Про реалізацію Закону
„Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст.57 Закону „Про
освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників
навчальних закладів” та зареєстрованого у Міністерстві юстиції 8 грудня 2005
року за № 147111751, виплата компенсації витрат за електроенергію, як за інші
комунальні послуги, можлива при наданні відповідних документів, що
підтверджують оплату відповідних комунальних послуг, зокрема, оплату
електроенергії і не передбачає виплату якихось інших розрахункових витрат, як
на це посилається позивачка у своїх доводах позовної заяви та апеляційної
скарги.

У матеріалах справи відсутні будь-які документи, яким ОСОБА_1 може
підтвердити витрати по оплаті за спожиту електроенергію за зазначений період.
Представник відділу освіти підтвердив, що ОСОБА_1 не змогла надати до відділу
освіти будь-яких документів по оплаті електроенергії за цей період, тому їй
було відмовлено у цих виплатах. Сама позивач ОСОБА_1 також підтвердила у
судовому засіданні відсутність у неї документів про оплату електроенергії у
зазначений період. Крім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила, що у
цей період вона була зареєстрована за місцем проживання своїх батьків у місті
Городня і весь період роботи у сільських школах району на роботу у сільську
школу та з роботи їздила щоденно, а фактично проживала у батьків, котрі
користувалися пільгами по оплаті за електроенергію за цей період.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про
безпідставність вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації витрат по оплаті за
електроенергію і обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог у цій
частині.

Рішення суду ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального
закону і доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування або зміни
рішення суду.

Керуючись
ст.ст.307,308,314,315,319 Цивільного процесуального кодексу України,
апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від
28 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно та може
бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців після проголошення.

Головуючий:                                             Судді: