Справа 2- 2039
Рішення

Іменем України

25
лютого 2008 року                                        Бердянський
міськрайонний суд

У
складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

При
секретарі:                                                                   Зайцевій
К. М.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Бердянську цивільну справу за позовом Бердянської міської ради до
ОСОБА_1 про достро­кове розірвання договору оренди,  стягнення орендної плати за землю,

встановив:

Бердянська
міська рада звернулась до суду з позовом,
який в судовому засідан­ні підтримала представник за довіреністю ОСОБА_2.
і пояснила,  що 05. 08. 1999 року з
відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0, 0179
га,  яка розташована по вул.  Дюміна,
95 в м.  Бердянську,  строком на 10 років з щокварталь­ними
виплатами у розмірі двох відсотків від грошової оцінки землі не пізніше 15 чис­ла
останнього місяці кварталу.

Станом
на лютий 2007 року відповідач має заборгованість по орендній платі в сумі 7029
грн. 64 коп.,  з них 3197 грн. - це
борг,  термін давності якого триває.

Позивач
просить розірвати договір оренди і стягнути з ОСОБА_1  3197, 00 грн. та пеню в сумі 121, 71 грн.

Відповідач
ОСОБА_1.  в судовому засіданні позов не
визнав і пояснив,  що до 2005 року він
оплачував орендну плату через банки «Україна» та «Муніципаль­ний»,  але вони збанкротували,  і доказів оплати в нього немає. В 2005 році
він продав магазин,  який знаходився на
земельній ділянці,  переданій йому в
оренду,  але договір оренди не
розірвав,  оскільки для цього він повинен
був надати докази того,  що він не має
заборгованості по платі за землю,  таких
доказів він надати не зміг,  тому сам
виго­товив акт звірки,  який підписав
тільки він. З 2005 року він не платить за землю,  оскі­льки магазин продав і вважає,  що зобов»язань перед міською радою в нього
немає.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позову Бердянської міської ради з наступних підстав.

Як
вбачається з копії договору,  5. 08. 1999
року між Бердянською міською ра­дою Запорізької області з одного боку і ОСОБА_1
з іншо­го боку укладений договір оренди земельної ділянки площею 0, 079 га
строком на де­сять років для обслуговування магазину АДРЕСА_1

Згідно
до п. 21. 1 Договору плата за землю вноситься землекористувачем згідно до
Закону України «Про плату за землю» у вигляді орендної плати в розмірі двох
від-

2

сотків
від грошової оцінки земельної ділянки на рахунок № 254211 у БФ АППБ «Аваль».

Договір
зареєстровано в Книзі записів договорів на право тимчасового корис­тування
землею 01. 09. 1999 року № 679.

Згідно
до розрахунків відповідач має заборгованість по орендній платі за землю за
період з 01. 09. 1999 року по теперішній час в розмірі 7029, 64 грн.,  але Бердянська міська рада просить стягнути
заборгованість в межах строку позовної давності - в су­мі 3197 грн.,  а також пеню 121, 71 грн.

У
відповідності до п. 3. 2 Договору землекористувач зобов'язаний вносити плату за
землю щоквартально рівними долями не пізніше 15 -го числа останнього мі­сяця
кварталу.,  а також сплачувати пеню 0, 3
відсотка суми недоїмки за кожний день прострочення внесення плати за землю.

Відповідач
не заперечував,  що з 2005 року оплату за
землю не здійснював,  до­говір оренди не
розірвав,  посилаючись на неможливість
довести сплату за землю за попередні роки,
а також у зв'язку із продажем магазину,
який розташований на земе­льній ділянці.

Але з
такими поясненнями погодитись не можна,
оскільки згідно до  ст. . 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлене договором або законом.

Судом
встановлено,  що фактично відповідач в
односторонньому порядку розі­рвав договір оренди,  не оформивши це належним чином,  тому договір і в даний час є чинним.

Законодавство
передбачає необхідність дотримуватись умов укладеного дого­вору,  який є пріоритетом у відносинах між його
сторонами,   ст.  526 ЦК України пе­редбачає,  що зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов до­говору та вимог цього Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутнос­ті таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,  що звичайно ставляться.

Оскільки
договором передбачена вимога оплати пені в розмірі 0, 3 % від суми недоїмки в
разі прострочення внесення плати за землю,
вона належним чином розра­хована і надана суду,  суд вважає за можливе стягнути з відповідача
суму боргу та пе­ні.

Твердження
ОСОБА_1  про внесення ним орендної плати
до 2005 року в банки «Україна» та «Муніципальний» судом не досліджувались,  оскільки ця сума до стягнення не пред»явлена
у зв'язку із сплином позовної
давності.

Керуючись  ст.
525,  526 ЦК України,   ст.
ст.  212-215 ЦПК України,  суд

вирішив:

Позовні вимоги
задовольнити.

Розірвати
договір оренди земельної ділянки,
укладений 05. 08. 1999 року між Бердянською міською радою з одного боку
та ОСОБА_1 з іншого боку,  зареєстрований
в Книзі записів договорів оренди землі 01. 09. 1999 року за № 679.

Стягнути
з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за оренду земельної ділянки в сумі 3197
грн.,  пеню 197 грн.,  а всього 3318 грн. 71 коп.

3

Рішення
може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд. Заяву про апеля­ційне
оскарження може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рі­шення,  а апеляційну скаргу - протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеля­ційне оскарження.