УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008р.                                                                                     м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Бідочко Н.П.,
Вакарук В.М., Павлишиної А.Т.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання недійсним договору
дарування та визнання права власності на будинок за касаційною скаргою
ОСОБА_1на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області 04 квітня 2006 року , -

встановила:

ОСОБА_1.
звернувся з позовом в суд до ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. про визнання
недійсним договору дарування та визнання права власності 1/2 частину будинку АДРЕСА_1.

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 28
грудня 2005 року в
задоволенні позову відмовлено.

На дане
рішення ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на
апеляційне оскарження.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 04 квітня 2006
року в поновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне
оскарження відмовлено, апеляційну скаргу залишено без розгляду.

Посилаючись
на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_1. просить
скасувати ухвалу Апеляційного суду, а справу направити для розгляду суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів
вважає, що підстави для перегляду оскаржуваної ухвали суду відсутні.

Справа
№33-ц-210кс/08р.                                Головуючий
у І інстанції Андрійцьо В.Д.

Категорія
19                                                       Доповідач
Бідочко Н.Н.

2

Відмовляючи
в поновленні строку на апеляційне оскарження рішення суду та залишаючи
апеляційну скаргу без розгляду, Апеляційний суд виходив з того, що згідно вимог
ст. 89 ЦПК України пропущений процесуальний строк може бути поновлений при
наявності поважних причин. З матеріалів справи вбачається, що позивач заяву про
апеляційне оскарження рішення подав 29
грудня 2006 року,
тобто на наступний після його проголошення день, проте апеляційну скаргу подав
лише 14 лютого 2006 року.

Враховуючи
наведене, Апеляційний суд прийшов до обгрунтованого висновку, що позивач не
навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду
першої інстанції.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи, що ухвала суду постановлена з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов"язкового її скасування.

Отже
колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги висновку суду не
спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів судової палати в цивільних справах по розгляду
касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити. Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 04 квітня 2006 року, залишити
без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.