Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ.

30.10.2008
рік
смт.Чорнобай

Чорнобаївський
районний суд  в  Черкаській області в складі,

головуючого
судді:-          Калашника С.І.

секретаря
судового засідання:  -          Соломки    Л.М.                                                                        представника позивача   -
ОСОБА_2

представника
відповідача   : -          Лисенко Л.І.

Розглянувши
в відкритому судовому засіданні  смт.
Чорнобай цивільну справу за позовом
ОСОБА_1  до Чорнобаївської  районної Державної адміністрації  ,третьої особи -СКВ. ,,Міжгір.я,,
с.Скородистик  Чорнобаївського р-ну
Черкаської області про визнання права  на
земельну частку /пай/ в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

В вересні
місяці 2008 року позивач звернувся до суду зазначивши ,що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько :-ОСОБА_3 ,який  в період
свого життя являлась членом колгоспу ,,Радянська  Україна ,,
та який в 1995 році  було
реорганізовано в спілку колективних власників ,,Міжгір.я,,  .

Враховуючи ,що спадкодавець ,являючись членом
колективного сільськогосподарського підприємства за період свого життя  не отримав
правоустановчого документа ,що засвідчував би його право на земельну
частку /пай/  в землях переданих в
колективну власність правонаступнику колишнього колгоспу ,,Радянська Україна
,,  ,тобто-Спілці колективних власників
,,Міжгір,я,,-позивач вважає ,що його батько мав право на належну йому у
відповідності до Указу Президента України № 720/95,,Про порядок паювання земель
переданих  у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам  і
організаціям ,, -земельну частку /пай/ та яке після відкриття спадщини перейшло
до нього,як спадкоємця за заповітом .

Згідно змісту позовної заяви , позивач
своєчасно прийняв спадщину оскільки подав до нотаріальної контори заяву про
її  прийняття  та отримав в нотаріальній конторі свідотство
про право на спадщину згідно якого успадкував житловий будинок з надвірними
спорудами  ,але не може реалізувати свої
спадкові права на  земельну частку /пай/
, на яку мав право його померлий батько ,оскільки землі передані в колективну
власність СКВ. ,,Міжгір.я,, залишаються не розпайованими та відсутній
правоустановчий документ який підтверджував би право спадкодавця на належну
йому  земельну частку /пай/ та
являвся  б підставою для  реалізації позивачем свого права на дану
земельну частку ,що і змусило останнього звернутися до суду з даними позовними
вимогами.

В судове засідання позивач не з.явився ,а
надав повноваження  представляти його
інтереси  своєму представнику,який  підтримав
позовні вимоги свого довірителя та просить їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача Чорнобаївської
районної Державної адміністрації , в судове засідання  з.явився та не заперечує  стосовно задоволення позову.

Представник третьої особи на стороні
відповідача,що не заявляє самостійних вимог ,щодо предмету спору -спілки
колективних власників ,,Міжгір.я ,, в судове засідання не з.явився, а
керівництвом спілки надано суду клопотання з проханням розглянути справу без
участі представника спілки.

Суд заслухавши надані йому пояснення ,
дослідивши письмові докази вважає ,що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено фактичні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

Так ,згідно рішення  Чорнобаївської Районної Ради  народних
депутатів  №34  від 28.02.1995 року та на підставі рішення
зборів членів спілки від лютого місяця
1995 року було створено спілку колективних власників ,,Міжгір.я,, яка
являється правонаступником  колективного
сільськогосподарського підприємства якому в липні місяці 1994 року ,було
передано органом місцевого самоврядування в колективну власність  землю для ведення сільськогосподарського
виробництва.

Пунктом 1.1 статуту спілки колективних
власників визначено ,що землі та інше майно
передані в колективну власність - являються не подільними ,а їх подальша
доля може вирішуватись лише при ліквідації спілки.

Тобто з 1994 року ,з часу передачі земель в
колективну власність та на час розгляду справи в судовому засіданні -земля
залишається не розпайована ,а правоустановчі документи особам ,що мають право
на земельну частку /пай/ -не видавались.

Згідно ж Указу Президента України № 720/95
,,Про паювання земель переданих у колективну власність  сільськогосподарським підприємствам і організаціям,,
,зокрема п.1-паюванню підлягають землі передані
сільськогосподарським товариствам в тому числі і створеним на базі  радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств,а п.2
даного указу визначено ,що право на земельну частку /пай/ мають члени
колективного сільськогосподарського підприємства ,сільськогосподарського
кооперативу  в тому числі і пенсіонери
,що раніше працювали в ньому  та
залишаються  його членами відповідно до
списку,що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

У відповідності до змісту Указу Президента
України ,,Про невідкладні  заходи ,щодо
прискорення  земельної реформи у сфері
сільськогосподарського виробництва № 666/1994 року- право на земельну частку
/пай/ може бути об.єктом спадкування,а згідно
змісту ст.ст.1 та 2  Закону
України № 899-4 від 5.06.2003 року ,,Про порядок виділення в натурі (на
місцевості)  земельних ділянок  власникам
земельних часток/паїв/-право особи на земельну частку /пай/ може  бути встановлено  в судовому порядку ,а документом ,що
посвідчує дане право-може бути рішення суду.

В даному ж
випадку,згідно наявного в матеріалах справи списку  членів колективного сільськогосподарського
підприємства ,що являється додатком до державного акту про передачу землі в
колективну власність  та які мають право
на земельну частку /пай/ батько позивача внесений до даного списку та рахується
за  № 36,що являється  належним та допустим доказом і ,що свідчить
про наявність в спадкодавця права  на
земельну частку/пай/,яке має бути підтверджено відповідним правоустановчим
документом.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень
цивільного кодексу України-2003 року
який набрав чинності з 1.01.2004 року визначено,що норми даного кодексу
застосовуються  і до тих  цивільних
відносин  які виникли до введення
в дію даного кодекса та продовжують існувати
після нього.

Згідно ж наявних та досліджених в судовому
засіданні доказів-земля передана  в
колективну власність  в 1994 році  та на день звернення позивача до суду
залишається не розпайованою ,а Спілка колективних власників ,,Міжгір.я ,, в
протиріччя  вищевизначених  Указів Президента України,  не провела паювання переданих спілці в
колективну власність земель ,тобто не визначила розмір земельної частки кожному
її члену, без виділення цієї частки в натурі та продовжує користуватись нею без
проведення паюваня між її членами,що перешкоджає даним членам отримати
відповідні правоустановчі документи.

У
відповідності до змісту ст.ст.1216 та 1218
даного  Цивільного Кодексу України
,до складу спадщини входять всі права та обов.язки спадкодавця,які не
припинились на час його смерті.

В даному ж випадку, свідотством про смерть
НОМЕР_1 від  ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджено
факт відкриття спадщини,а заповітом  від  19.05.1992 року складеним заповідачем на
ім..я спадкодавця  підтверджено право
позивача  на спадкування  всього спадкового майна спадкодавця.

Факт прийняття позивачем спадкового майна  в 1999 році ,що належало спадкодавцю ,
підтверджено свідотством про право на спадщину виданого Чорнобаївською
нотаріальною конторою  серії АВА №888182
від  16.06.1999 року.

Відповідач  по справі -Чорнобаївська районна державна
адміністрація позов визнала , третя особа -спілка колективних  власників ,,Міжгір.я,, в користуванні якої
знаходяться не розпайовані землі, свого представника в судове засідання не
надіслала, а подала клопотання про розгляд справи без  участі її представника.

Згідно ж
письмових роз.яснень державного нотаріуса в Чорнобаївському р-ні   -видача спадкоємцям  свідотства про право на спадщину ,можливе
лише при наявності в спадкодавця правоустановчого документа на дане майно,а
згідно роз.ясненнь керівництва Чорнобаївського відділу держкомзему,видача
позивачу  правоустановчих документів
можливе ними лише на підставі визнання даного права в судовому порядку та
прийняттям після цього спадкоємцем участі в паюванні землі.

Позивачем
же по справі ,доведено  наявність
права  в його померлого батька  на земельну частку /пай/ в землях ,що
знаходиться в користуванні СКВ.,,Міжгір.я ,, с. Скородистик Чорнобаївського
р-ну , яке підлягає до спадкування  ним
,як  позивачем за заповітом та який не
наполягає на тому ,щоб дана земельна ділянка була вилучена з загальних земель ,
які знаходяться в колективному
користуванні спілки ,а лише просить визнати за ним право  на неї,що надало б  можливість
в подальшому прийняти  йому участь
в паюванні землі,як правонаступнику та отримати відповідний правоустановчий
документ на земельну частку/пай/,що
підлягає підтвердженню  судовим
рішенням в зв.язку з відсутністю документів
в позивача,які б підтверджували б це право  та відсутністю можливості вирішити  ним дане питання поза межами судового
засідання .

Понесені позивачем судові витрати
відшкодуванню не підлягають в звя,зку з відсутністю відповідного клопотання.

Приймаючи до уваги вищевикладене
,керуючись  ст.124 Конституції України
;  п.п.1-2 Указу Президента України №
720/1995 року ,,Про порядок паювання земель
переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та
організаціям,, ; Указом Президента України № 666/1994 ,,Про невідкладні заходи
.щодо прискорення  земельної реформи  у сфері сільськогосподарського виробництва ,,
; ст.ст.1-2 Закону України  № 899-4 від
5.06.2003 року ,,Про Порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам  земельних часток паїв
,, ; пунктом 4  ,,Прикінцевих та
перехідних  положень ,,-ЦК України ,що
набрав чинності з 1.01.2004 року ; ст.ст.1216 та 1218 ЦК України  2003 року; ст.ст.10,11.212-215 ЦПК України
,суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за
ОСОБА_1 право на земельну частку /пай/ його померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька
ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом за рахунок  не розпайованих земель  Спілки колективних власників ,,Міжгір.я ,,
с.Скородистик Чорнобаївського р-ну ,отриманих
в колективну власність згідно Державного акту серії  ЧР 19.4 від 21.07.1994року.

Заява про
оскарження рішення суду може бути подана
до апеляційного суду м.Черкаси

через
районний суд на протязі 10 днів з дня постановлення  рішення та наступною подачею в 20 денний
термін апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК.України.

Заява про
апеляційне оскарження чи апеляційна скарга подані після строків визначених

ст.294
ЦПК.України ,залишаються без розгляду,якщо апеляційний суд за заявою особи,що
їх  подала не знайде підстав для  поновлення строку.

Суддя
Чорнобаївського  районного суду                                     С.І.
Калашник