Справа № 2 - 5330/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
листопада 2008 року                                                                                                м. Одеса

Суворовський
районний суд м. Одеси в складі:

головуючого
-           судді   Малиновського О.М.

при
секретарі -
Стояновій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду № 15, в місті
Одеса, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1яка виступає в своїх інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_2до ОСОБА_3- про вселення,  -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3. звернулась до суду з позовними
вимогами в своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, мотивував його тим,
що вона з відповідачем з 2002 року знаходиться в шлюбних відносинах та
від шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, - ОСОБА_2. З часу укладання шлюбу
вони разом почали проживати в квартирі АДРЕСА_1. Дана квартира є власністю
відповідача. Після погіршення між ними відносин, відповідач в липні 2008 року
не впустив в квартиру її та сина. Як зазначала позивачка іншого житла в неї не
має. Посилаючись на ст.156 ЖК України, просила вселити її з сином в спірну
квартиру.

В судовому засіданні позивачка
пред'явлені позовні вимоги підтримала просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні  пред'явлені позовні вимоги визнав в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що
від шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1. та ОСОБА_3. народився син ОСОБА_2.
Сторонами по справі під час проведення попереднього судового засідання було
визнано, що ОСОБА_1.  та ОСОБА_3. після
реєстрації шлюбу проживали в квартирі АДРЕСА_1 яка є особистою приватною власністю
ОСОБА_3.

З червня 2008 року ОСОБА_3. зі своїм
сином в спірній квартирі не проживає в зв'язку з погіршенням відносин між нею і
відповідачем по справі та перешкоджанням останнім у її проживанні.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України,
члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним в квартирі, що йому
належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при
їх вселенні не було іншої угоди користування цим приміщенням. Частина 4 цієї же
статті вказує, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє
їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до статті 9 ЖК України
ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням не
інакше як на підставі і в порядку, визначеному законом. Право громадянина на
житло нерушиме та гарантовано статтею 47 Конституції України.

Зазначені норми вказують на те, що
ОСОБА_1., ОСОБА_2. як члени родини ОСОБА_3. вселившись за його згодою в
квартиру АДРЕСА_1 набули право користування спірним житловим приміщенням та
обмеження з боку відповідача у користуванні квартирою, по виниклим між
сторонами правовідносинам, є неправомірною.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі ст.156 ЖК України; Керуючись ст.ст.174,209,212-215,218 ЦПК
України,  -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1яка виступає в
своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2- задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 та малолітнього
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 16 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня оголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
-