Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада
2008р.

Суворовський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого
судді - Кисельова В.К.

при
секретарі - Голованець Н.Б.

за
участю позивачів - ОСОБА_1., ОСОБА_2.

відповідачів
- ОСОБА_3., ОСОБА_4.

адвокатів
- ОСОБА_5., ОСОБА_6,

представника
органу опіки та піклування - ОСОБА_7.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  в м.
Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання осіб такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням, а також за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  Суворовського РВ ОМУ УМВС
України в Одеській області,  Суворовської
районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської Ради про вселення,
про визначення порядку користування квартирою, про зміну договору найму жилого
приміщення та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні жилим приміщенням
і відновлення реєстрації, про  скасування
розпорядження, про визнання осіб такими, що втратили право на користування
жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулись з позовом  до ОСОБА_4,
ОСОБА_3про визнання осіб такими,  що
втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що в 1971р. на підставі ордеру № 29 ОСОБА_4 була надана кв. АДРЕСА_1. В
квартирі, на час подання позову, були зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3, а також неповнолітній ОСОБА_8. Позивачі стверджують, що відповідачі в
1991р., забравши свої особисті речі, виїхали із спірної квартири. При цьому
ніхто із членів сім'ї перешкод у користуванні жилою площею відповідачам не
чинив. Всі витрати пов'язані із сплатою комунальних послуг несуть позивачі. На
підставі викладеного, позивачі просили визнати ОСОБА_4, ОСОБА_3такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням. Крім того, позивачі просили зняти
відповідачів з реєстраційного обліку. (а.с. 3)

ОСОБА_4.,
ОСОБА_3. позовні вимоги не визнали,  та,
у свою чергу, подали зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2. Суворовського РВ ОМУ
УМВС України в Одеській області,
Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської
міської Ради про вселення, про визначення порядку користування квартирою, про
зміну договору найму жилого приміщення та зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні жилим приміщенням і відновлення реєстрації, про  скасування розпорядження, про визнання осіб
такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.

Основний
зміст зустрічних позовних вимог полягає в тому, що ОСОБА_4., а також ОСОБА_3.
постійно користувались кв. АДРЕСА_1. В той же час, ОСОБА_3. не проживав у
вищевказаній квартирі, оскільки він є головою кооперативу „Дачне” та за
особливостями умови робити повинний постійно перебувати не території
кооперативу.

ОСОБА_4.
вимушена була проживати зі своїм чоловіком ОСОБА_9по 3-й вулиці садового кооперативу „Верстатобудівєльник-1”
Роздільнянського району Одеської області, оскільки він потребує
постійного догляду за станом здоров'я. Крім того, вона виїхала з квартири у
період у 1996-1997р., оскільки її попросила це зробити онука, яка боялась того,
що її дитина захворіє. В той же час, вона регулярно виїжджала за місцем
проживання, з метою отримання пенсії.

ОСОБА_4.
та ОСОБА_3. в зустрічній позовній заяві також стверджували, що вони постійно приїжджали   до квартири, робили в квартирі ремонт,      надавали ОСОБА_1. кошти на сплату
комунальних платежів. Крім того, у квартирі деякий час проживали квартиранти, а
ОСОБА_1. проживала в с. Олександрівна зі своїм
чоловіком.

Позивачі
за зустрічним позовом також пояснили, що вони не мали доступу в квартиру з
2002р., оскільки ОСОБА_1. встановила в квартирі броньовані двері, та не надала
їм ключ.

ОСОБА_4.
та ОСОБА_3. також стверджують, що ОСОБА_2. з неповнолітнім сином ОСОБА_8.
добровільно виїхала з квартири з березня 2002р., та з початку проживала у
АДРЕСА_2 а потім переїхала в будинок АДРЕСА_3. Вищевказаний факт,
підтверджується довідками про навчання ОСОБА_8. де вказано його місце
проживання по АДРЕСА_3. Таким чином, позивачі за зустрічним позовом вважають,
що ОСОБА_2. втратила право користування житловим приміщенням на спірній жилий
площі за ст. 107 ЖК України.

На підставі
викладеного, ОСОБА_4. та ОСОБА_3. просили:

1)                 відмовити у позові ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. про визнання їх такими, що втратили право користування жилим
приміщенням у АДРЕСА_1;

2) визнати ОСОБА_2та її неповнолітнього сина,  ОСОБА_8, такими, що втратили право
користування жилою площею у квартирі АДРЕСА_1 з дня вибуття, тобто з березня
2002р.;

3) вселити
ОСОБА_4 і ОСОБА_3в квартиру АДРЕСА_1 і
зобов'язати ОСОБА_1 не перешкоджати ним користуватися квартирою;

4) зобов'язати Суворовський РВ зняти з реєстрації ОСОБА_2та її неповнолітнього
сина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 та відновити реєстрацію
у квартирі ОСОБА_4 і ОСОБА_3.

5) визначити порядок користування квартирою
АДРЕСА_1 між: ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, виділив позивачам у користування 2-і
житлові кімнати, пл. 17,4 кв.м. з балконом-0,9 кв.м. і кімнату пл. 10,4 кв.м.,
ОСОБА_1 виділити одну

житлову кімнату, пл. 17,4 кв.м., кухню, ванну, коридор, туалет залишити у
спільному користуванні;

6) скасувати розпорядження № 853 від 08.07.04р.
Суворовської районної адміністрації
про  відкриття   особистого
рахунку   на  квартиру АДРЕСА_1   на
ім'я   ОСОБА_1;

7) зобов'язати Суворовську райадміністрацію
виконкому Одеської міськради укласти зі ОСОБА_4, окремий   договір найму на 2 -і    житлові кімнати, пл. 17,4кв.м. з балконом
-0,9кв.м. та пл..10,4 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 на склад сім'ї дві особи:  ОСОБА_4 та ОСОБА_3,   а з ОСОБА_1 укласти   окремий договір найму на одну жилу   кімнату пл. 17,4 кв.м.;

8) стягнути з
ОСОБА_1., ОСОБА_2. судові витрати 8 грн. 50коп. і витрати   на правову допомогу 1500 грн., а також
витрати на публікацію оголошення і газеті „Чорноморські новини”- 120 грн. і на
публікацію оголошення  в газеті „
Урядовий. кур'єр - 514 грн.08коп., а всього 2142грн. 58 коп. .-в рівних
частках..

В судовому
засіданні ОСОБА_1., ОСОБА_2.  підтримали
позовні вимоги та пояснили, що ОСОБА_4, а також ОСОБА_3 не проживають у
квартирі АДРЕСА_1 з 1991р., особистий речей в квартирі їх немає, кореспонденція
на їх ім'я не надходить. Відповідачі добровільно виселились із квартири,
перешкод у користуванні квартирою ним
ніхто не робив. Спроб вселення в квартиру із вищевказаного періоду вони
не робили. Позивачі також пояснили, що ОСОБА_3. постійно проживав   в садівничому кооперативі   „Дачне” Кордонської сільради
Комінтернівського району Одеської області, а відповідачка ОСОБА_4. постійно
проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_9 за його місцем проживання.

ОСОБА_4., а
також ОСОБА_2. не визнали  зустрічні
позовні вимоги, оскільки, за їх думкою, відповідачі втратили право користування
житловим приміщенням. ОСОБА_2. також пояснила,
що деякий час, вона не проживала на спірній житловій площі, оскільки їй
було необхідно допомогти чоловіку за його місцем проживання. На теперішній час,
вона повернулась проживати за місцем реєстрації.

Відповідач
ОСОБА_3. позовні вимоги не визнав та пояснив, що він дійсно з 2001р. перестав
проживати у АДРЕСА_1, оскільки він став головою кооперативу „Дачне”. Робота в
кооперативі потребує постійної присутності голови кооперативу, а тому він не
проживав у квартирі з поважних причин. Крім того, ОСОБА_1. з 2002р. стала йому
перешкоджати у проживанні в квартирі, однак він з якими-небудь позовними
вимогами, або скаргами на її дії не звертався.

ОСОБА_4. також
позовні вимоги не визнала та пояснила, що стала проживати зі своїм чоловіком
ОСОБА_9 по 3-й вулиці садового кооперативу
„Верстатобудівєльник-12” Роздільнянського району Одеської області,
оскільки її чоловік  потребує постійного
догляду за станом здоров'я. Вона пояснила, що постійно приїжджала у спірну
квартиру, проте в квартиру потрапити не могла, тому отримувала  пенсію у сусідки.

Представник
органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації виконавчого
комітету Одеської міської Ради просила не задовольняти зустрічні позовні вимоги
щодо визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням
ОСОБА_2 з неповнолітнім ОСОБА_8.

Представники
Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської Ради
в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним
чином, причини неявки суду не повідомили.

Представники
Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не
з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки
суду не повідомили.

Представники КП
ЖКС „Північний”  в судове засідання не
з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки
суду не повідомили.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. підлягає задоволенню,
а      зустрічний позов ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. не підлягає задоволенню. Вищевказаний висновок суд ґрунтується на
підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так,
судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_4 згідно ордеру № 29
від 14.01.1972 р. (а.с. 15)

Станом на
27.02.2004р. у кв. АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3, а також ОСОБА_8, що підтверджується довідкою № 215 від 27.02.2004р.
(а.с. 4)

Із актів від
28.07.2003р., 01.03.2004р. вбачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_3  в квартирі АДРЕСА_1 не проживають. (а.с. 5-6)

Суд вважає, що в
судовому засіданні підтвердився той факт, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3  в квартирі АДРЕСА_1 не проживали без поважних
причин декілька років.

Так, в судовому
засіданні ОСОБА_3. пояснив, що в спірній квартирі перестав проживати з 2001р.,
при цьому перешкод у користуванні жилою площею до вищевказаного року йому ніхто
не чинив. Він особисто вирішив переїхати до кооперативу „Дачне”, оскільки
багато питань необхідно було вирішувати на місці. В судовому засіданні ОСОБА_3.
також пояснив, що постійно проживає у кооперативі спільно ОСОБА_10, з якою
перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

Відповідачка
ОСОБА_4. також підтвердила, що вона
проживала в квартирі до 1997р., а після цього переїхала до свого
чоловіка.

Факт відсутності
відповідачів ОСОБА_3. та ОСОБА_4. за місцем реєстрації понад шість місяців
підтверджується довідкою поліклініки № 29 м. Одеси, згідно з якою відповідачі
за медичною допомогою не звертались;
довідкою    поштового відділення №
65005 від 14.05.2004р., згідно з якою, кореспонденція на ім'я ОСОБА_4 не
поступала.

Допитані в  судовому
засіданні       свідки
ОСОБА_11.,   ОСОБА_12., ОСОБА_13.,
ОСОБА_14. підтвердили той факт, що відповідачі ОСОБА_4. та ОСОБА_3. в квартирі
АДРЕСА_1  не проживали багато років. При
цьому свідки не заперечували    того
факту, що    ОСОБА_4. постійно приїжджала
до ОСОБА_15., з метою отримання пенсії, однак в спірну квартиру вона не
заходила, яких-небудь претензій
до   ОСОБА_1., ОСОБА_2. під час
співбесіди із свідками вона не висувала.

Свідок ОСОБА_16.
підтвердила     той факт,  що спільно з    нею проживає ОСОБА_3., з яким вона
підтримує фактичні шлюбні відносини. Вона пояснила, що ОСОБА_2. приїжджала до
батька до них кооператив „Дачне”, то відносини між ними були нормальні до
2004р.

Свідок ОСОБА_17.
пояснив, що він є головою кооперативу „Верстатобудівєльник-1”
та  підтвердив той факт, що ОСОБА_4.
допомагає ОСОБА_9.

Необхідно також
відзначити, що з пояснень ОСОБА_3., які він дав під час його допиту в судовому
засіданні вбачається, що ОСОБА_1. не давала йому можливості користуватися
квартирою з 2002р., однак в зустрічній позовній заяві, ОСОБА_3. стверджував, що
він зробив ремонт в квартирі у 2003р., а також він постійно приїжджав та
користувався квартирою, надавав кошти на сплату
комунальних послуг. Таким чином, факти, викладені у зустрічній позовній
заяві, як на обґрунтування позовних вимог, не співпадають з поясненнями, які
надавав ОСОБА_3. під час судового розгляду.

Суд також
вважає, що не можна прийняти до уваги твердження ОСОБА_3., що причини його
відсутності у квартирі є поважними  та такими,
що заслуговують на увагу. Так, довідка яка була надана відповідачем, про
необхідність його постійної присутності у кооперативі, надана органом, який
йому підпорядкований. Крім того, суд вважає,
що постійне перебування відповідача за місцем його роботи, лише свідчить
про те, що він  фактично   змінив місце проживання та не мав потреби у
користуванні спірною квартирою.
Вищевказаний висновок суду, підтверджує також той факт, що відповідач не
звертався в жодний орган із заявами про порушення своїх житлових прав.

Відповідачка
ОСОБА_4. також не проживала в квартирі з 1997р., що вона визнала в судовому
засіданні. В матеріалах справи є докази хвороби її чоловіка, про те, документу,
якій підтверджує необхідність постійного догляду за хворим не має. Однак той
факт, що відповідачка не проживала в спірній
квартирі більше семи років, лише свідчить про відсутність необхідності у
користуванні спірною  житловою площею та
фактичною зміною місця проживання. При цьому, суд не приймає до уваги той
факт,  що відповідачка отримувала пенсію
за місцем реєстрації, оскільки цей доказ не підтверджує факт користування
квартирою, а лише підтверджує факт отримання пенсії.

На підставі
викладеного, суд вважає, що оскільки відповідачі ОСОБА_4. та ОСОБА_3. тривалий
час не користувались кв. АДРЕСА_1, і причини, за яких вони були відсутні не є
поважними, вони повинні бути визнані такими, що втратили право користування
жилим приміщенням.

Враховуючи той
факт, що суд визнає відповідачів такими, що втратили право користування жилим
приміщенням у кв.АДРЕСА_1, то не підлягають задоволенню зустрічні позовні
вимоги про вселення,  про визначення
порядку користування квартирою, про зміну договору найму жилого приміщення та
зобов'язання не чинити перешкод у користуванні жилим приміщенням і відновлення
реєстрації, про скасування розпорядження, про визнання осіб такими, що втратили
право на користування жилим приміщенням, оскільки вони залежать від вирішення
первісних позовних вимог.

В той же час,
суд вважає, що знайшли своє підтвердження твердження відповідачів про те, що
відповідачка ОСОБА_2. з неповнолітнім сином ОСОБА_8. не проживають у спірній
квартирі. Однак, враховуючи той факт, що ОСОБА_1. заперечувала проти
задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2. з неповнолітнім сином ОСОБА_8.
такими, що втратили право користування жилим приміщенням, то вони також не
підлягали задоволенню.

Необхідно також,
відзначити,  що загальна площа квартири,
45,2 кв.м., із них дві кімнати по 17,4 кв.м., та одна 10,4 кв.м.. Дійсно кожна
із кімнат може бути предметом окремого договору житлового найму, проте,  а ні ОСОБА_2., а ні ОСОБА_1. не бажали
визначення порядку користування квартирою між ними, та укладення з кожним
окремого договору житлового найму. В зв'язку з чим, вищевказане питання судом
не розглядалось.

Статтями  71, 72 Житлового Кодексу України встановлено,
що при тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести місяців.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Таким чином, суд
вважає, що  позов ОСОБА_1 ОСОБА_2до
ОСОБА_4, ОСОБА_3про визнання осіб такими,
що втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню
та необхідно  визнати ОСОБА_4,
ОСОБА_3такими, що втратили право користування жилим приміщенням у кв. АДРЕСА_1,
у задоволенню зустрічних позовних  вимог
відмовити.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст.  10, 11,
209, 212-215   ЦПК України,  ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.                Позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2до ОСОБА_4, ОСОБА_3про визнання осіб такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням - задовольнити.

2.         Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_3такими, що
втратили право користування жилим приміщенням у кв. АДРЕСА_1.

3.         У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4, ОСОБА_3до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Суворовського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області,  Суворовської районної
адміністрації виконавчого комітету Одеської міської Ради про вселення,  про визначення порядку користування
квартирою, про зміну договору найму жилого приміщення та зобов'язання не чинити
перешкоди у користуванні жилим приміщенням і відновлення реєстрації, про
скасування розпорядження, про визнання осіб такими, що втратили право на
користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі в
10-ти денний строк з   дня проголошення
рішення заяви  про  апеляційне
оскарження  рішення  суду і поданням після цього  протягом двадцяти днів апеляційної скарги,
або в порядку п. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя