Справа № 2-1772/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем  України

24
вересня 2008 року              Козелецький районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого
Іванюка Т.І.,

при
секретарі              Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в смт. Козелець
Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Деснянської селищної
ради про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

із позовною заявою про
визнання права власності на нерухоме майно звернулася ОСОБА_1 до Деснянської
селищної ради у якому просить суд визнати за нею право власності на нежитлову
будівлюАДРЕСА_1. Мотивує свої вимоги тим, що 23 січня 2001 року вона уклала
Договір оренди земельної ділянки з Деснянською селищною радою, згідно до якого
їй було передано в оренду строком до 23.01.2006 року земельну ділянку площею
0,0130 га.  Дана земельна ділянка була
передана з метою розташування на ній торгового павільйону. Відповідно до акта
вибору земельної ділянки від 06 жовтня 2000 року та на підставі рішення
Деснянської селищної ради № 116 від 19 жовтня 2000 року нею на вказаній
земельній ділянці був збудований торговий павільйон (в складі магазину ТПП на 1
робоче місце та кафе на 23 посадкових місця) по АДРЕСА_1. Будівництво було
завершене в 2008 році. При зверненні до місцевої інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю, їй було відмовлено у введенні
новоствореного нерухомого майна в експлуатацію, а збудований об'єкт визнано
об'єктом самочинного будівництва.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1. не
з'явилася, при цьому подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.
Позовні вимоги повністю підтримує.

Представник  відповідача Деснянської селищної ради у
судове засідання не з'явився, при цьому подав суду заяву про розгляд справи у
його відсутності. Позовні вимоги повністю визнає.

У судовому засіданні
встановлені такі факти і відповідні правові відносини:

рішенням № 133 від 18
листопада 2000 року Деснянської селищної ради було надано земельну ділянку у
довгострокове користування на умовах оренди строком на 5 років приватному
підприємцю ОСОБА_1. загальною площею 0,0130 га в смт. Десна на торговій площі;

рішенням № 116 від 19
листопада 2000 року Деснянської селищної ради було надано дозвіл приватному
підприємцю ОСОБА_1 на складання проекту виділення земельної ділянки 12 х 9,3
кв. м. для будівництва торговельного павільйону;

30 жовтня 2000 року було
складено проектування та будівництва торгового павільйону ОСОБА_1. в смт.
Десна;

23 січня 2001 року між
Деснянською селищною радою та ОСОБА_1було укладено договір оренди земельної
ділянки площею 0,0130 га до 23 січня 2006 року;

рішенням № 24 від
28.02.2006 року Деснянської селищної ради було надано дозвіл приватному
підприємцю ОСОБА_1. на розробку технічної документації щодо відведення
земельної ділянки для пристосування існуючого приміщення під магазин та
закусочну площею 0,0182 га та 0,0616 під зелений газон, розташований по
АДРЕСА_1, строком на 49 років за рахунок земель Деснянської селищної ради,
змінити статус торгового об'єкта який розташований по АДРЕСА_1 на
магазин/закусочна;

відповідно до
довідки-характеристики Ніжинського МБТІ нежитлова будівля (магазин) в АДРЕСА_1в
БТІ не зареєстровано. Вартість будівлі становить 424 гривні.

Дослідивши матеріали
цивільної справи суд вважає, що позов є обґрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.
376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була їм відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Згідно до ч. 3 ст. 376
ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети , за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно. Із цього випливає, що необхідними умовами такого узаконення є:
відведення для цієї мети в установленому порядку самочинному забудовнику
земельної ділянки; відсутність заперечень з боку власника (користувача)
земельної ділянки; відсутність порушення в результаті самочинної забудови прав
інших осіб.

При судовому розгляді
справи було встановлено, що ОСОБА_1. рішенням № 24 від 28.02.2006 року
Деснянської селищної ради було надано дозвіл на
розробку технічної документації щодо відведення земельної ділянки для
пристосування існуючого приміщення під магазин та закусочну площею 0,0182 га та
0,0616 під зелений газон, розташований по АДРЕСА_1, строком на 49 років за
рахунок земель Деснянської селищної ради. Відповідач по справі, він же власник
земельної ділянки, визнав позовні вимоги і не заперечив проти винесення рішення
на користь позивачки. Крім цього встановлено, що в результаті самочинної
забудови відсутні порушення прав інших осіб. Отже існують всі три умови, які
необхідні для визнання права власності на нежитлову будівлюАДРЕСА_1 за
ОСОБА_1.

Суд відповідно до ст.130 ЦПК України
з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач
визнав позов, і вважає за необхідне його задовольнити відповідно до ст.174 ч.4
ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання позову відповідачем суд, за
наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 376 ЦК
України, ст.ст. 130, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1до
Деснянської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право
власності на нежитлову будівлюАДРЕСА_1 .

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: