Апеляційний суд Кіровоградської області
-----------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №22- 435 2008р.          Головуючий у першій інстанції  Мельник В.В.
Категорія    44,46                     Доповідач  Черниш Т.В.
8 квітня 2008 року     Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в
головуючого - Кривохижі В.І.
суддів - Черниш Т.В.,
секретарі  Дімановій Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною  скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18
12 березня 2007 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, за участю
третьої особи- ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги
мотивував тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 1
лютого 1993 року з нього стягнуті аліменти в розмірі &frac14; частини заробітку на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з
відповідачкою. Однак він за рішенням того ж суду від 25 грудня 2006 року
зобов'язаний до виплати аліментів в розмірі 1/3 частин заробітку на двох
неповнолітніх дітей від шлюбу з ОСОБА_3.-синів ОСОБА_5, 1997р. та ОСОБА_6, 2003
року народження, які проживають з матір'ю. Посилаючись на такі обставини,
просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь
відповідачки  на утримання доньки
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 квітня 2007 року
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставив питання про скасування судового рішення
з мотивів порушення норм матеріального і процесуального права,  невідповідності висновків суду фактичним
обставинам справи та  доказам, а також
правилам ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Просив
задовольнити його вимоги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач повністю підтримав
доводи апеляційної скарги. Відповідачка їх заперечувала, посилаючись на те, що
вона і за існуючим рішенням від 1993р. отримує аліменти на утримання доньки в
мізерному розмірі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах, визначених ст. 303 ЦПК України, дослідивши докази та заслухавши
пояснення сторін, колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного
кодексу України  розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено
за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршенням або поліпшенням здоров'я когось із них.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд послався в рішенні на  ст. 180 Сімейного кодексу, якою законодавчо
закріплено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, і
висновок  обґрунтував фактично  лише
матеріальним становищем відповідачки та
потребою її в додаткових коштах на утримання дитини. Однак  на порушення вимог ст.ст. 213, 214, 215
ЦПК  не з'ясував обставин, на які
посилався позивач як на підставу своїх вимог, не дав належної правової оцінки
доказам, не врахував роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені,
зокрема, в п. 23 постанови №3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства
та стягнення аліментів».

Між тим, встановлений судом і
підтверджений відповідними доказами факт утримання з відповідача аліментів за
двома виконавчими листами в розмірі 7/12
частин його  заробітку свідчить
про наявність правових підстав для
зменшення  відповідно до ст. 192
СК  розміру аліментів, визначених судовим
рішенням  на користь відповідачки.

Оскільки неправильне застосування судом норм матеріального права та процесуальні
порушення призвели до помилкового вирішення справи, постановлене рішення на
підставі ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову.

Виходячи з наведених обставин та
враховуючи передбачені ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»
обмеження щодо розміру утримань за кількома виконавчими документами, дані про
заробіток ОСОБА_1., колегія суддів
вважає можливим  зменшити розмір
аліментів   на утримання дочки  ОСОБА_4 з 1/4 до  1/6 частини всіх видів заробітку( доходу)
платника, і відповідно до  вимог ч.
2  ст. 182 СК  в редакції Закону України від 22 вересня 2005
року № 2901-1У визначити, що розмір аліментів на  дитину не може бути  меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Аліменти у зміненому розмірі  мають стягуватись від дня набрання чинності
даним рішенням. Правила ст.192 СК не
позбавляють   ОСОБА_2. як
одержувача аліментів   права на звернення
з позовом про збільшення розміру аліментів в разі зміни умов, на підставі
яких  розмір аліментів зменшено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 192 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 303, 307, 309, 313, ч. 2 ст. 314, ст. 316  Цивільного процесуального кодексу України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від  18 квітня 2007 року
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Зменшити розмір аліментів, що
стягуються  за рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 1 лютого 1993 року з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 на утримання доньки  ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 до 1/6 частини
всіх видів заробітку(доходу) платника, але не менше  ніж 30% прожиткового мінімуму для  дитини відповідного віку. Стягнення аліментів
в зазначеному розмірі проводити до досягнення дитиною повноліття,  починаючи з
дня набрання чинності даним рішенням.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий   підпис

Судді    підписи