Справа №2 -148/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

23 січня 2008 року                                                                                  м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запорожжя в складі:

головуючого судді:                                                                                            Амброскіна В.Л.,

при секретареві:                                                                                                 Мітіної
Т.В.,

за участю позивачів ОСОБА_1. та ОСОБА_2., їх представника
ОСОБА_3., а також відповідача ОСОБА_4., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2до ОСОБА_4, 3-ті особи: КП «ВРЕЖО №5» та відділ громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вищевказаними вимогами. В
обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що вони проживають в
квартиріАДРЕСА_1, яка є комунальною власністю. В зазначеній квартирі також з
14.12.ІНФОРМАЦІЯ_2оку зареєстрований
відповідач ОСОБА_4., який з 01.11.2006 року добровільно пішов з
квартири, забравши свої особисті речі, та з того часу в неї не проживає без
поважних причин. Тому позивачі просять суд визнати відповідача таким, що
втратив право користування зазначеною квартирою та зняти його з реєстраційного
обліку за вказаною адресою.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1. та ОСОБА_2., кожен
окремо, свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що з
01.11.2006 року відповідач, пішов з квартири, зібравши свої особисті речі, та
більше до неї не повертався, хоча ніяких перешкод в користуванні квартирою йому
ніхто не чинив, в нього залишились ключі від квартири та замки на вхідних
дверях не змінювались.

Крім того, позивач ОСОБА_1. також пояснила, що її
колишній чоловік ОСОБА_4. не несе витрат пов'язаних з утриманням спірної
квартири, а проживає разом із іншою жінкою. На теперішній час в спірної
квартирі вона проживає разом із двома своїми дітьми.

Представник позивачів ОСОБА_3. у судовому засіданні
повністю підтримала позицію позивачів та вважала їхні позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню, оскільки відповідач більш ніж шість місяців без
поважних причин не проживає у спірній квартирі.

Відповідач ОСОБА_4., у судовому засіданні, позовні вимоги
не визнав повністю та пояснив, що з 2006 року в нього із колишньою дружиною
стали виникати сварки, тому склалася обстановка, яка не давала можливості
проживати разом, тому він 01.11.2006 року сам пішов з спірної квартири та став
проживати за адресою: АДРЕСА_2, у своєї знайомої. В
користуванні квартирою йому робились перешкоди, оскільки позивачі в жовтні 2006
року змінили замок на вхідних дверях квартири, ключів у нього не було, та
позивачі відмовляли йому в тому, щоб повернутися в квартиру, коли він просив їх
про це по телефону. За утримання квартири він не сплачує, на проживання в
спірній квартирі він не претендує та вселятися до неї не бажає.

Представники КП «ВРЕЖО №5» та відділу громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області, у судове засідання не з'явилися, але до суду надійшли
заяви про розгляд справи за відсутності представників.

Допитана у якості свідка ОСОБА_5. у судовому засіданні
показала, що вона є сусідкою позивачів та їй відомо, що відповідач ОСОБА_4. з
осені 2006 року не проживає разом із позивачами в квартиріАДРЕСА_1. З того часу
вона з ним жодного разу не зустрічалася, а ні в під'їзді, а ні на вулиці, хоча
до того, вони дуже часто зустрічалися.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі,
допитавши свідка та дослідивши інші докази, які є у справі, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до ксерокопії ордера на
житлове приміщення №3739, виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної ради
м.Запоріжжя  від14.09.1990 року, ОСОБА_1.
на сім'ю складом 3 особи, що складалася з її чоловіка ОСОБА_4. та доньки
ОСОБА_2., було надано двокімнатну квартируАДРЕСА_1. Згідно із довідки ЖЕД №13
від 16.06.2007 року, за адресою: АДРЕСА_1зареєстровані
ОСОБА_1., її чоловік ОСОБА_4. та їх доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1н., і ОСОБА_6.,
ІНФОРМАЦІЯ_2.н.. Згідно із виписки з рішення Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 18.12.1991 року, яке набрало законної сили 28.12.1991 року,
випливає, що шлюб між ОСОБА_1. та ОСОБА_4. розірвано. Відповідно до свідоцтва
про розірвання шлюбу, виданого Комунарським відділом РАЦС Запорізького міського
управління юстиції від 06.11.2007 року, шлюб між ОСОБА_1. та ОСОБА_4.
розірвано, про що було зроблено актовий запис за №491. Згідно із пояснень
сторін та допитаного свідка, випливає, що відповідач ОСОБА_4. з 01.11.2006 року
не проживає в квартиріАДРЕСА_1.

Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу не
інакше як за зверненням фізичної особи, поданою згідно вимог ЦПК України, в
межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української
РСР, при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Згідно із вимогами ст.72 Житлового кодексу Української
РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Оскільки відповідач ОСОБА_4. не надав судові жодного
належного доказу, який би свідчив про те, що йому з боку позивачів створювались
перешкоди в користуванні спірною квартирою, тому суд вважає, що відповідач
ОСОБА_4. з 01.11.2006 року без поважних причин не проживав у квартиріАДРЕСА_1.

Таким чином, оскільки відповідач не проживав в спірної
квартирі без поважних причин більш ніж шість місяців, тому суд вважає, що він
втратив право користування вказаним житловим приміщенням, та згідно із ст.7
Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні», підлягає зняттю з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Таким чином суд вважає доводи позивачів обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 71 і 72
Житлового кодексу Української РСР, ст.7 Закону України «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в Україні», а також ст.ст. 11, 208, 209, 212
- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1. та
ОСОБА_2.  задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3народження,
таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати  відділ
громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Комунарского РВ ЗМУ УМВС
України в Запорізькій області зняти ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3народження,
з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької
області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подання
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя:
В.Л. Амброскін