Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї
Н И

12 травня 2008 року
Сватівський районний суд  Луганської
області в складі головуючого судді Гашинського М.А. при секретарі Лебідь А.В.,
розглянувши в відкритому попередньому судовому засіданні в м. Сватове цивільну
справу № 2-416-08, за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1. звернувся  до суду з позовом про стягнення з
ОСОБА_2.  боргу в розмірі 17170 грн.,
13502 грн.67 коп. відсотки за користування позикою, 509 грн. за просрочку
виконання грошового зобов'язання   та
сплачені  судові витрати.

Позивач в
підтвердження позовних вимог суду пояснив, що 19 серпня 2006 року передав під
розписку ОСОБА_2. 3400 доларів США в користування під 4 % в місяць за
користування позикою, строком до 11 квітня 2007 року. У встановлений розпискою
строк відповідач  борг не повернула та не
повертає по нині мотивуючи тим, що не має коштів. Просить суд задовольнити його
вимоги.

Відповідач
ОСОБА_2. позов визнала у повному обсязі, та суду пояснила, що дійсно 19 серпня
2006 року позивач передав їй під розписку 3400 доларів США в користування під 4
% в місяць за користування позикою, строком до 11 квітня 2007 року. У
встановлений розпискою строк та по нині вона
борг не повернула за відсутності коштів.

Суд,
вислухавши сторони, прийнявши усну заяву відповідача про визнання позову,
встановивши, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  всебічно з'ясувавши
обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог,  вважає за необхідне задовольнити позов
ОСОБА_1 ., оскільки він визнаний відповідачем.

П.1 ч.2
ст.11 ЦК України вказує, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків,
зокрема, є договори та інші правочини.

Ст.1046 ЦК
України вказує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

Договір
позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

Ст. 1047 ЦК
України передбачає, що   договір позики
укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у  десять разів перевищує встановлений законом
розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є  юридична особа, -
незалежно від суми.

На
підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена
розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Ч.1 ст. 1049
ЦК України зобов'язує позичальника повернути позикодавцеві позику ( грошові
кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ст. 625 ЦК
України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Таким
чином, 19 серпня 2006 року позивач передав а відповідач прийняла 3400 доларів
США в користування під 4 % в місяць за користування позикою, й
зобов'язалась  до 11 квітня 2007 року
повернути позивачу суму позики з відсотками за користування, однак договірні
вимоги не виконала, тому підлягає стягненню не тільки сума передбачена  договором (розпискою) а й три проценти річних
від простроченої суми.

Також,
згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь
позивача судові витрати, оскільки вони підтверджені документально.

На   підставі викладеного
керуючись ст.ст. 11, 1046, 1047, 1049, 625 ЦК України, ст.ст.79, 88, 174,212,
213, 214, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1борг за договором позики в розмірі 17170 грн., 13502
грн.67 коп. відсотки за користування позикою, 509 грн. за прос рочку виконання
грошового зобов'язання, 311.82 грн. сплаченого державного мита, 30 грн. витрат
на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення  може
бути подано в Луганський апеляційний суд через Сватівський районний суд на
протязі  десяти днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в
Луганський апеляційний суд через Сватівський районний суд на протязі  двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги
одночасно  надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

С У Д Д Я                                                                              М.А.
ГАШИНСЬКИЙ