У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого   Патрюка М.В.,

суддів:             Прокопчука
Ю.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом
Мар'їнського районного прокурора Донецької області в інтересах ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) “Східенерго” про
зобов'язання вчинити дії відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів
України від 29 липня 2005 року № 664, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Мар'їнського районного суду Донецької області від                 22 лютого 2007 року та рішення
апеляційного суду Донецької області від 15 червня 2007 року,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

У жовтні 2006 року Мар'їнський
районний прокурор Донецької області в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ТОВ “Східенерго” про зобов'язання останнього вчинити дії відповідно
до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 липня 2005 року № 664.

Позивач посилався на те, що ОСОБА_1 мав заборгованість за житлово-комунальні послуги надані
відповідачем у розмірі 574 грн. 19 коп. Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 29 липня 2005 року № 664 “Про заходи щодо проведення у
2005 році розрахунків з погашення зобов'язань держави за знеціненими грошовими
заощадженнями громадян в установах Ощадного банку колишнього СРСР шляхом
погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги” він мав право за
рахунок розрахункового чека Ощадного банку погасити заборгованість, яка виникла
за житлово-комунальні послуги. У 2005 році                         ОСОБА_1 звертався до
відповідача, однак останній відмовився прийняти у нього розрахунковий чек.

У зв'язку з цим позивач просив суд зобов'язати
відповідача прийняти розрахунковий чек для погашення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області
від 22 лютого 2007 року в задоволенні позову відмовлено, у зв'язку з тим, що
відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 липня 2005 року № 664
“Про заходи щодо проведення у 2005 році розрахунків з погашення зобов'язань
держави за знеціненими грошовими заощадженнями громадян в установах Ощадного
банку колишнього СРСР шляхом погашення заборгованості за житлово-комунальні
послуги” затверджено порядок, який визначає механізм розрахунку.

Суд виходив з того, що цим порядком передбачено, що
погашення заборгованості проводиться лише за рахунок таких платежів до
Державного бюджету, як погашення податкового боргу минулих років, пені,
штрафних санкцій, нарахованих у зв'язку з порушенням податкового законодавства,
погашення інших податкових зобов'язань, які мають підприємства, що надають
житлово-комунальні послуги і виступати як учасник даних розрахунків мають право
такі підприємства, які мають заборгованість перед Державним бюджетом, яка
утворилась до 1 січня 2005 року. Встановивши, що відповідач не має заборгованості
по оплаті податків і інших зборів і платежів у державний бюджет, суд першої
інстанції відмовив в позові.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 15
червня 2007 року рішення районного суду скасовано, в задоволенні позову
відмовлено. Апеляційний суд посилався на те, що позивач звернувся в суд з
позовом після закінчення строку встановленого законом у період якого ОСОБА_1
мав право погасити заборгованість за житлово-комунальні послуги за
розрахунковим чеком Ощадного банку колишнього СРСР.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування
ухвалених у справі судових рішень в частині вимог про відшкодування моральної
шкоди, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У решті частині судові рішення не оскаржуються.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені
в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи нове рішення про відмову у позові апеляційний суд, як і суд
першої інстанції не вирішував питання щодо вимог про відшкодування ОСОБА_1
моральної шкоди, позовної вимоги щодо якої у справі немає.

За таких обставин та з урахуванням того, що рішення суду про відмову у
задоволенні позовних вимог про зобов'язання
відповідача прийняти розрахунковий чек для погашення заборгованості за
житлово-комунальні послуги не оскаржується, то
підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди не має.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                  Прокопчук Ю.В.

Пшонка М.П.