Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

№
2-2871/2008

03 листопада 2008 року Іллічівський
районний суд м. Маріуполя, Донецької області під головуванням судді Кашицької
С.А., при секретарі Крайнюк І.С., розглянувши у відкритому  судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Талаковської селищної ради м.Маріуполя, про
визнання права власності на самовільно зведені будівлі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач  ОСОБА_1 звернувся  до суду з позовом до Талаковської селищної
ради м.Маріуполя, в якому просить визнати за його померлою матір'ю-ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на самовільно зведене нерухоме майно, а
саме на: сарай літ.”Ж-1”, колодязь літ.”И”, душову літ.”З-1”, ворота №2, що
розташовані за адресою:АДРЕСА_1.

У
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що 29.01.1884
року його дідові-ОСОБА_3 було надано земельну ділянку для будівництва
домоволодіння та насадження дерев, що й було ним зроблено. У вказаному
домоволодінні він мешкав з бабусею та двома синами і донькою до своєї смерті.
Після смерті діда, спадщину на себе оформила бабуся- ОСОБА_4, яка померла у
1981 році. Після її смерті спадщину на себе оформив його батько-ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2., після смерті якого спадщину прийняла його матір-ОСОБА_2
11.02.1997 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його матір та спадщину фактично прийняв
він, її син, оскільки зростав та весь час жив та живе у вказаному домоволодінні
зі своєю сім'єю. В теперішній час він вирішив подарувати даний будинок своїй
дочці, але нотаріус відправила його до БТІ м.Маріуполя за отриманням технічного
паспорту, де йому надали довідку від 13.08.2008 р., де вказано, що самовільно
збудованими є- сарай літ.”Ж-1”, колодязь “И”, душова “З-1”, ворота №2, яким
необхідно надати законної сили.   Тому
позивач просить суд визнати за його померлою матір'ю-ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на самовільно зведене нерухоме майно, а саме на:
сарай літ.”Ж-1”, колодязь літ.”И”, душову літ.”З-1”, ворота №2, що розташовані
за адресою:АДРЕСА_1.

Представник
відповідача Талаковської селищної ради м.Маріуполя у судове засідання  не з'явився, в матеріалах справи мається
заява  про те, що проти задоволення
позовних вимог не заперечує та просить суд
провести  розгляд справи у його
відсутності, позов визнає в повному обсязі.

Суд, вислухавши  позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом
встановлено, що 29.01.1884 року дідові позивача -ОСОБА_3 було надано земельну
ділянку для будівництва домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача- ОСОБА_2 та спадщину фактично
прийняв він, її син-ОСОБА_1, оскільки зростав та весь час жив та живе у
вказаному домоволодінні з їх сім'єю.

На
вказаній земельній ділянці без дозволу відповідних органів, самовільно були
зведені: сарай літ.”Ж-1”, колодязь літ.”И”, душову літ.”З-1”, ворота №2, що
розташовані за адресою:АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі
наданим суду доказам, вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на
самовільно зведені будівлі: сарай літ.”Ж-1”, колодязь літ.”И”, душову
літ.”З-1”, ворота №2, що розташовані за адресою:АДРЕСА_1,- підлягають
задоволенню.

Керуючись  ст. ст. 10, 60, 209,
213 - 215 ЦПК України, ст. 376 ЦК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на самовільно зведене
нерухоме майно, а саме на: сарай літ.”Ж-1”, колодязь літ.”И”, душову літ.”З-1”,
ворота №2, що розташовані за адресою:АДРЕСА_1.

На рішення може
бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський
районний суд м. Маріуполя.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а апеляційна скарга повинна бути подана протягом двадцяти
днів після подання заяви про апелляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається в строк, встановлений для подання такої
заяви.

Суддя:                                                                                   С.А.
Кашицька