Справа №  2- 483/ 2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня   2008
року.

Фрунзенський райсуд м. Харкова  у складі:

головуючого - судді  Алфьорової
Т.М.

при секретарі  Савченко В.Ю.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні позовну заяву
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2та
ОСОБА_3про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Позивач  ОСОБА_4 звернувся до суду  з позовною
заявою про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що згідно
вироку  Фрунзенського райсуду м.
Харкова  від 11.07.2007 року відповідачі
визнані винними  у скоєні злочину,
передбаченому ч.2, 3 ст. 185 КК України. У
вересні  2006 року вони незаконно
проникли до його кв. № 78 по вул. Краснодарській, буд.171 -Є  у м. Харкові і  викрали майно на загальну суму  14619.40 грн. і це підтверджується також
висновком  судово -товарознавчої
експертизи від 18.12.2006 року. Згідно охоронній розписці йому  було повернуто  майно
загальною сумою 7147 грн., і залишилося не повернуто майно вартістю 7473
грн. Крім цього, при скоєні злочину - були пошкоджені  двері, тому виникла необхідність  установки
дверей, вартість яких склала 4950 грн., з урахуванням робіт по їх
обладнанню - 1400 грн., а всього 6350 грн.
Загальна сума матеріальної шкоди складає 13823 грн. Відповідно до ст.
ст. 23, 1116  ЦК України - просить також
стягнути моральну шкоду у розмірі 15000 грн., посилаючись на те, що із - за
противоправних  дій відповідачів у нього
було  нервове напруження та стрес, які
негативно впливають на його емоційний стан. Крім цього, на час слідства,
підготовки позову, збір документів, звернення за консультацією він витрачав
значний робочий та особистий час, що порушувало його звичний ритм життя.
Просить стягнути солідарно з відповідачів загальну суму  28823 грн.

В судовому
засіданні, представник позивача  уточнив
позовні вимоги, вказує про те, що у зв'язку з тим, що в процесі розгляду справи
позивач звернувся до органів міліції і йому було 26.07.2008 року повернуто
речові докази і до  стягнення  залишилася сума 5804 грн. , а також вартість
та установка  дверей.

Представник
відповідача ОСОБА_1позов визнав  частково
і пояснила в судовому засіданні, що провину сина не оскаржує, так як  є вирок
суду від 11.07.2007 року, а також згодна
з вказаною сумою матеріальної шкоди у розмірі 5804 грн., за майно яке не
повернуто. Вони з матерію ОСОБА_3 пропонувала позивачу добровільно вирішити
питання про відшкодування  шкоди, але він
відмовся з ними  розмовляти, а також
зробив так,  щоб її син більше не
працював  за місцем роботи і зараз він
безробітний. Не згодна сплачувати вартість пошкодженої двері, так як  двері повністю не були пошкоджені, а тільки в
частині, де був замок. У жовтні 2006 року коли проводилось відтворення   обстановки та обставин подій по
кримінальній справі  двері вказаної
квартири  були ті ж самі, хоча  позивач стверджував, що він вимушений був
поставити нові двері у вересні 2007 року.
Двері були із ДВП, а позивач вимагає вартість стальної  двері і не одної двері, а двох, надавши
чек  за дві стальні двері. В тамбурі  на момент здійснення злочину  дверей
взагалі не було і крім цього, вони були поставлені і  за рахунок сусідки, з якою вона розмовляла. У
позивача немає  договору з приватним
підприємцем на установку  дверей, не
наданий  акт  того,
що двері були встановлені за зазначеною адресом. На чеку відсутня  печать. Не надана  книга доходів і витрат приватного підприємця
за допомогою якої  можна встановити, що
це замовлення  взагалі було. Вона їздила
до того ж підприємця, який і встановлював двері позивачеві і він їй казав, що
вартість стальної  двері з установкою в
межах 2000 грн.

Вона  не заперечує проти того, щоб відшкодувати
шкоду  за
пошкоджені двері, але відповідач
не надав доказів  цієї   шкоди, а безпідставно вимагає  з них 6350 грн. Позивач не надав докази, які
б підтвердили б моральну шкоду у вказаному розмірі.  Підготовка
до звернення до суду не зайняла багато часу, як посилається позивач,
крім цього, він вимагав повернення майна, яке знаходилася в відділу міліції,
безпідставно  вимагає  гроші
у розмірі 6350грн, не захотів добровільно вирішити питання про
відшкодування шкоди, з його боку мали місце
телефоні дзвінки з погрозою, родич позивача працюючий у банківській
сфері дзвонив за місцем роботи сина,
який працював у банку  і він
був  змушений звільнятися   з роботи і тому вона робить висновок, що
позивач ОСОБА_4 був не зацікавлений  у
відшкодуванні шкоди, а тільки мріє
помститися. Якщо позивач погодиться на відшкодування шкоди не в
солідарному  порядку, то вони швидше
виконають рішення суду.

Представник
відповідача ОСОБА_3- позов визнала частково і дала ті ж самі пояснення, що і
попередній представник відповідача.

ВідповідачОСОБА_2в судове засідання не з'являвся тривалий час, про день
і  час слухання справи сповіщався  належним чином за вказаною адресою, за якою
він відбуває покарання.  Сповіщався,
як  рекомендованою так і  простою кореспонденцією, телеграмами та через
засоби масової інформації, у тому числі через родичів, але  в судове засідання не з'являвся і не надав
заперечення до позову. За таких обставин, суд вважає необхідним  розглянути справи  за його відсутністю.

Вислухав  сторони і дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до
ст. 1166 ЦК України -майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю  фізичної або юридичної
особи, відшкодовується  в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Вироком  Фрунзенського райсуду м. Харкова від 11 липня
2007 року відповідачі
ОСОБА_1.,ОСОБА_2та  ОСОБА_3
визнані винними у скоєні злочину передбаченому ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України.
У вересні 2006 року вони за попередньою змовою проникли до квартири АДРЕСА_1 де
проживав  позивач по справі ОСОБА_4
і  викрали належне йому майно на загальну
суму 14619,40 грн., це підтверджено вироком суду. При розгляді кримінальної
справи позов  не пред'являвся.

Згідно  охоронній  розписці ОСОБА_4було повернуто викрадене
майно  позивача   загальною сумою 7147 грн., не повернуто
майно вартістю 7473 грн. Під час розгляду справи по суті, згідно відповіді
Фрунзенського РО ГУМВС України в Харківській області від 28.07.2008 року
позивачу повернута частина майна, яка вказана у вироку суду  і матеріальна шкода зараз складає 5803,40
грн. З цією сумою представники відповідача погоджуються і тому вона підлягає
стягненню в повному обсязі.

Що
стосується вимог про стягнення вартість дверей та вартості робот по їх
установці, суд вважає відмовити у зв'язку з
недоведеністю  з наступних
підстав.

Під час
розгляду кримінальної справи встановлено, що відповідачі  проникли до квартири потерпілого через двері.
Пошкодження  дверей мало місце у районі
замка, так як відповідачі зламували двері. Двері були зроблені із  ДВП і проти цього  факту
ніхто не заперечував. Позивач надав
товарний чек  на загальну суму
вартості 6350 грн., згідно якого
вбачається, що було придбано  дві
стальні двері вартістю 2000 грн. та 2950 грн.,
вартість установки  дверей  1400 грн.
По матеріалам кримінальної справи не вбачається, що на момент скоєння
злочину  двері в тамбур були  і що вони пошкоджені, таких доказів
позивач  не надав і в судове засідання на
сьогоднішній час. Позивач за своєю ініціативою поставив двері в тамбур. Із чека
та наданого договору поставки  від  19.09.2006 року не вбачається де повинні бути
встановлені ці двері, так як адреса ні де не
вказана, немає і печаті.   Не
наданий і акт  виконання  робіт.
Позивач не довів, чому відповідачі повинні сплачувати вартість двох
дверей заміст однієї та іншої якості чим були попередні, а  саме стальних.

Згідно зі
ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник
позивача на момент розгляду справи не надав доказів, які б підвереджували
вартість пошкодженого майна -  двері  вказаної квартири, тому суд в цій
частині  відмовляє в  задоволенні позов за недоведеністю.

Відповідно до
ст. ст. 23, 1167 ЦК України -  особа має
право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв'язку із зміщення  чи пошкодженням її
майна. Внаслідок неправомірних дій відповідачів була здійснена крадіжка  майна
позивача, вони незаконно проникли в житло позивача  і  він
переніс стрес та душевні страждання. При визначенні  розміру відшкодування моральної шкоди  враховуються
вимоги розумності і справедливості, суд ураховує, що більша частина
майна повернута і з боку представників відповідачів було бажання добровільно
вирішити питання про відшкодування шкоди,
але   позивач не забажав  розмовляти на цю тему.  З урахуваннях всіх обставин, суд вважає  необхідним стягнути моральну шкоду у розмірі
3000 грн.

Статтею 1190
ЦК України передбачено, що особи, спільними
діями або бездіяльністю яких було
завдано шкоди, несуть солідарну відповідність перед потерпілим.
Представник позивача наполягав на солідарному стягненню шкоди.

Судові
витрати по справі визначаються судом, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України та
Декрету КМУ „Про державне мито”. З відповідачів
на користь позивача необхідно стягнути судовій збір  66,50 грн.( 58 грн. +  8,50 грн. за вимоги по моральній шкоді.) та
30 грн. за інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 10-11,209,212
,214- 215 ,217 ,218   ЦПК  України,

ст. ст. 23, 1166, 1167, 1190  ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2таОСОБА_3 про відшкодування моральної та
матеріальної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Харкова;  ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженця
м. Харкова; ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженця м. Харкова на
користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 5803,40 грн. і моральну шкоду у
розмірі 3000 грн.

В задоволенні
позовної  заяви  ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2таОСОБА_3 в
частині стягнення матеріальної шкоди - вартості дверей  відмовити у зв'язку  з
недоведеністю.

Стягнути з
ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 по 10 грн. за інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи і судовій
збір  по 22,16  грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене  до Апеляційного суду Харківської області  через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заява про апеляційне  оскарження рішення
суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду  набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви
про

апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано, якщо

після
подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після

закінчення строку на подачу апеляційної скарги,  у разі подання апеляційної скарги

судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після  закінчення

апеляційного розгляду справи.

Суддя       підпис