Справа № 2-1094/ 2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

21 листопада 2008 року
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого
- судді Журавель В.А.

при
секретарі - Куба О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Харкові  цивільну справу  за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Фармацевтична компанія Здоров»я» до ОСОБА_1 про стягнення  суми

В с т а н о в и в :

ВАТ
«Фармацевтична фірма «Здоров»я»
звернулася до суду, посилаючись на те, що 01.06.2000 року було укладено
договір безвідсоткової позики із ОСОБА_1 на суму 20721 грн. на будівництво
житлового будинку, який на той час перебував у трудових відносинах із
підприємством.  На протязі 2000-2004 р.
він частково погасив заборгованість за договором у розмірі 1760 грн., але з
травня 2004 року  перестав сплачувати
платежі , тому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором
позики  18961 грн., витрати по сплаті
судового збору 189 грн. 61 коп. та витрати по сплаті інформаційно-технічних
послуг 30грн., а всього 19180 грн. 61 коп.

У
судовому засіданні представник позивача - ВАТ «Фармацевтична компанія Здоров»я»
повністю підтримав позовні вимоги, пояснив судові, що дійсно у 2000 році було
укладено договір між ВАТ  «Фармацевтична
фірма Здоров»я»  та ОСОБА_1, на протязі
деякого часу він сплачував заборгованість за договором. 26 квітня 2004
року  було укладено додаткову угоду,
згідно якої  повернення суми боргу
повинно було проводитися щомісячно по 170 грн. Відповідно до цієї угоди
відповідач протягом 2004-2005 р.р.
вніс  в касу підприємства  1350 грн., а після того перестав сплачувати
заборгованість. Також пояснив, що  у
теперішній час ТОВ «Фармацевтична фірма Здоров»я» не існує , але  25 .07.2006 року між ТОВ «Фармацевтична фірма
«Здоров»я» та ВАТ «Фармацевтична компанія Здоров»я» було укладено договір
відступлення  права вимоги, тому позивач
на законних підставах  вимагає від
відповідача погашення заборгованості.
Крім того, представник позивача зазначив, що підприємством протягом
1997-20000 року надавалися відповідачу позички на будівництво житлового
будинку, саме у зв'язку із цими позичками
із заробітної плати  відповідача
утримувалися грошові кошти. Але згідно договору від 01.06.2000 року із
заробітку відповідача нічого не утримувалося, оскільки після укладання договору
він звільнився з підприємства.

Відповідач
ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечував, пояснив судові, що після  прийму на роботу до ВАТ «Харківська  фірма «Здоров»я» він придбав  недобудований котедж та отримував у
підприємства позички на будівництво цього котеджу, але при цьому із його
заробітку підприємство щомісячно утримувало
частину зарплати на погашення цих позичок.  На момент звільнення з підприємства влітку
2000 року він постійно виплачував позички, можливо якась  сума залишилась нестягнутою, але не та, на
яку посилається позивач. Також відповідач зазначив, що підпис  від його імені, зроблений в договорі займу
від 01.06.2000 року, схожий на його підпис, але
відповідач не зміг в повній мірі стверджувати цей факт. Також відповідач
зазначив, що 01 червня 2000 року договір займу із підприємством не укладав,
грошові кошти не отримував.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріли справи, вважає позов таким,
що підлягає  задоволенню, виходячи з
наступного.

Як
встановлено у судовому засіданні 01 червня 2000 року між ВАТ «Фармацевтична
фірма «Здоров»я»  та ОСОБА_1 було
укладено договір  безвідсоткової  позики, згідно якого  підприємство передало відповідачу 20721 грн.
з метою будівництва житлового будинку / котеджу/,  відповідач
зобов»язався  повернути вказану
суму позики  у строк та в порядку, який
вказано в договорі. Згідно до п. 2.2 повернення отриманої суми відповідач
повинен здійснювати рівними долями по 80 грн. щомісячно до повного погашення
суми боргу. Згідно п. 5.1 термін дії договору починається з моменту передачі
суми позики та закінчується після виконання
прийнятих на себе зобов'язань сторонами
у відповідності до умов договору. Договір було підписано сторонами / а.
с. 5/.

26
квітня 2004 року  сторонами було укладено
додаткову угоду, згідно якої  повернення
отриманої суми повинно було здійснюватися відповідачем рівними частками по 170
грн. щомісячно до повного погашення суми боргу , на момент  укладання угоди сума боргу складала 20311
грн.  Додаткова угода також була
підписана сторонами  / а. с. 7/.

Як
вбачається з наданого розрахунку
відповідач перерахував на розрахунковий рахунок у жовтні 2001 року  та листопаді 2001 року по 85 грн. у рахунок
погашення боргу. Крім того, він вніс у касу підприємства  у серпні 2000 року - 80 грн., вересні 2000р -
80 грн., жовтні 2000 р.-80 грн., квітні 2004 року -  170 грн., січні 2005 року - 600 грн.,  квітні 2005 року - 300 грн., липні 2005 року
- 280 грн., загальна сума погашення склала 1760 грн., а сума заборгованості на
01.07.2006 року - 18961 грн. / а. с. 11-14/.

Відповідно
до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона / позикодавець/ передає
у власність другій стороні / позичальникові/ грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками , а позичальник зобов»язується повернути  позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /
суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття
1049 ЦК України передбачає, що позичальник
зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк
та в порядку , що встановлено договором.

Згідно
до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він
зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо
договором  встановлений обов'язок  позичальника повернути позику частинами / з
розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець
має право  вимагати дострокового
повернення частини позики.

Але
відповідач  в порушення умов договору та
діючого законодавства ухилився від виконання умов договору, щомісячні внески
сплачував нерегулярно, що привело до того, що сума заборгованості на 01.07.2006
року складає 18 961 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, а
також з нього  підлягають стягненню
судові витрати  по сплаті судового збору
189 грн. 61 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення 30
грн.

При
цьому суд  вважає, що ці суми повинні бути
стягнуті на користь ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров»я», оскільки 25.07.2006
року між ВАТ  «Фармацевтична фірма
Здоров»я» та ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров»я» було укладено договір
відступлення права вимоги, згідно якого товариству «Фармацевтична компанія  Здоров»я» надано право вимоги стягнення
заборгованості з ОСОБА_1. Відповідно до ст.
512  ЦК України кредитор у
зобов»язанні може бути замінений
іншою  особою внаслідок передання
ним своїх прав іншій особі за правочином.
Договір  від 25.07.2006 року
було  укладено у письмовій формі , тобто
таким чином , що і правочин, на підставі якого виникло зобов»язання, право
вимоги за яким передається новому кредиторові.
При цьому суд бере до уваги, що згідно ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника , якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір безвідсоткової позики від 01.06.2000 року не передбачав  провадити заміну кредитора на підставі згоди
відповідача, діюче законодавство також не містить таких вимог.  Тому суд вважає, що вимоги ТОВ «Фармацевтична
компанія «Здоров»я»  є правомірними.

При
цьому суд критично відноситься до пояснень відповідача ОСОБА_1  щодо того, що він сплатив суму позики, яку
отримував він підприємства на будівництво котеджу. Дійсно з наданих судові  копії особових рахунків ОСОБА_1 вбачається,
що протягом 1997- червня 2000 року з його заробітку було утримано грошові кошти
на погашення позики.  Але спірний договір
було укладено 01 червня 2000 року, після його укладання відповідач звільнився з
підприємства, тому ніяких відрахувань із його заробітної плати, починаючи з
липня 2000 року, зроблено бути не могло.
Доказів того, що за договором від 01 червня 2000 року відповідачем було
погашено позику у повному обсязі останнім не надано.  Крім того, не знайшло підтвердження у
судовому засіданні посилання відповідача на той факт, що договір  від 01 червня 2000 року та додаткову угоду до
договору від 26 квітня 2004 року він не укладав, гроші не отримував, на цих
документах можливо стоїть не його підпис. Доказів на підтвердження цього факту
відповідач судові також не надав. При цьому суд приходить до висновку, що
надані відповідачем у судовому засіданні пояснення спростовуються наданими  позивачем письмовими доказами.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України,
ст. 512, 513, 514, 516, 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична
компанія Здоров»я»  заборгованість за
договором позики в сумі  18 961 грн.
/вісімнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят одна гривня/.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична
компанія Здоров»я»  витрати по сплаті
судового збору 189, 61 коп. та  витрати
на інформаційно-технічне забезпечення 30 грн.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд
протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження і після цього протягом 20 днів шляхом подання апеляційної скарги або
у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України .

Суддя
В.А.Журавель