Справа № 22ц-320/2008 р.
Головуючий у I інстанції -
Категорія - цивільна
Доповідач - Євстафіїв О.К.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2008 р.

Апеляційний суд Чернігівської
області

у складі:

головуючого - судді

Хромець Н.С.,

суддів:

Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

при
секретарі

Рачовій І.І.

за участю:

представника позивача - головного
спеціаліста - юрисконсульта Чернігівського міського центру зайнятості
Деревянко Т.І., відповідача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за                         апеляційною скаргою
Чернігівського міського центру зайнятості в інтересах Фонду
загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок
безробіття на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.12.2007
р. по справі за позовом Чернігівського міського центру зайнятості в інтересах
Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

у листопаді 2007 р. Чернігівський міський
центр зайнятості в інтересах Фонду загальнообов'язкового державного соціального
страхування України на випадок безробіття пред'явив позов до ОСОБА_1, у якому
просив стягнути з останнього на користь Фонду 1519 грн. 99 коп. коштів,
виплачених йому одноразово як допомога з безробіття для відкриття
підприємницької діяльності. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач
з 26.12.2005 р. по 17.08.2006 р. перебував на обліку в Чернігівському міському
центрі зайнятості як безробітний. Останньому на підставі його заяви, у
відповідності з чинним законодавством, було одноразово виплачено допомогу з
безробіття для організації підприємницької діяльності у вищевказаній сумі.
ОСОБА_1 не подавав до державної податкової інспекції звітності, що підтверджує
фактичне провадження ним такої діяльності за періоди, які включають шість
календарних місяців з дати виплати допомоги. Тому згідно з ст. 111 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” виплачені йому кошти
підлягають поверненню. Пропозицію про їх добровільне повернення відповідачем
відхилено.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позовна сторона
просить скасувати вищевказане рішення і задовільнити позов. Доводи скарги
зводяться до того, що рішення місцевого суду суперечить нормам матеріального
права, що регламентує спірні правовідносини. Так, у ході судового розгляду справи
встановлено, що з шести календарних місяців після одержання одноразової
допомоги з безробіття ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність лише
протягом трьох місяців. У ході судового розгляду справи не встановлено
наявності  обставин, перелік яких затверджено
відповідною постановою правління Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на
випадок безробіття, що унеможливили провадження відповідачем підприємницької
діяльності, та звільняють його від обов'язку повернення коштів, виплачених йому
одноразово для провадження такої діяльності.

У судовому засіданні представник позивача
підтримала апеляційну скаргу.

Відповідач апеляційну скаргу не визнав,
пояснивши, що з вересня по грудень 2006 р. він здійснював підприємницьку діяльність,
про що свідчить сплата ним єдиного податку за цей період, з січня по липень
2007 р. він цієї діяльності не здійснював, а з липня 2007 р. по даний час він
займається підприємницькою діяльністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Постановляючи оскаржуване рішення,
місцевий суд виходив з того, що за змістом ст. 111 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2006 рік” підставою повернення особою коштів,
отриманих одноразово як допомога з безробіття для провадження підприємницької
діяльності, є відсутність будь-якої підприємницької діяльності протягом перших
шести місяців після отримання допомоги. Проте ОСОБА_1 здійснював таку
діяльність протягом трьох календарних місяців, а тимчасове її зупинення є
нормальним комерційним ризиком і не є свідченням про його намір відмовитися від
цієї діяльності, яку, до того ж, нині він продовжує. Але такий висновок
суперечить нормам матеріального права, що регламентує спірні правовідносини.

По справі встановлено і жодною стороною не
заперечується, що:

-
відповідач з 26.12.2005 р. по 17.08.2006 р. перебував на обліку в
Чернігівському міському центрі зайнятості та отримував допомогу з безробіття,

-
29.08.2006 р. ОСОБА_1 Чернігівським міським центром зайнятості виплачено 1519
грн. 99 коп. одноразової допомоги з безробіття для організації підприємницької
діяльності,

-
останнім протягом шести календарних місяців з дня отримання цієї допомоги до
Державної податкової інспекції у м. Чернігові не подавалося звітності, що
підтверджувала б фактичне провадження ним підприємницької діяльності протягом
вересня 2006 р. - лютого 2007 р.,

- на
підставі висновку комісії з питань одноразової виплати допомоги по безробіттю
для організації підприємницької діяльності (протокол № 23 від 21.08.2007 р.)
директором Чернігівського міського центру зайнятості видано 27.08.2007 р. наказ
№ 1101 про вжиття заходів щодо повернення виплачених ОСОБА_1 коштів, про які
йшлося вище.

Ст. 111 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2006 рік” установлено, що кошти, виплачені як допомога по
безробіттю одноразово для організації безробітними підприємницької діяльності, повертаються
у разі нездійснення такої діяльності протягом шести календарних місяців з дня
отримання допомоги.

Згідно з п.п. 2, 3, 4 Порядку повернення у
2006 році коштів, виплачених як допомога по безробіттю одноразово для
організації безробітними підприємницької діяльності, що затверджений постановою
Кабміну України від 12.04.2006 р. № 511, рішення про повернення зазначених
коштів приймає директор центру зайнятості на підставі висновку комісії з питань
одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької
діяльності. Однією з підстав для розгляду комісією питання повернення коштів є
неподання фізичною особою-підприємцем до органу державної податкової служби
передбаченої законодавством звітності, що підтверджує факт провадження підприємницької
діяльності. Відповідна інформація надсилається органом державної податкової
служби до центру зайнятості згідно з встановленим порядком. Кошти не підлягають
поверненню у разі виникнення обставин, що унеможливлюють провадження
підприємницької діяльності. Перелік таких обставин затверджується рішенням
правління Фонду.

По справі не встановлено передбачених
Переліком обставин, що унеможливлюють провадження підприємницької діяльності
(затверджено постановою правління Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на
випадок безробіття від 25.05.2006 р. № 397) обставин, що є підставою звільнення
особи, якій виплачено одноразово кошти для відкриття підприємницької
діяльності, від обов'язку їх повернення у разі нездійснення такої діяльності
протягом шести календарних місяців з дня отримання допомоги.

З вищеописаного суд робить наступні
висновки. Т.я. ОСОБА_1 протягом шести календарних місяців з дня отримання
допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності не
подавав до Державної податкової інспекції у м. Чернігові передбаченої
законодавством звітності, що підтверджує факт провадження ним підприємницької
діяльності, то вищезгаданий наказ директора Чернігівського міського центру
зайнятості про повернення виплачених йому коштів відповідає вимогам закону.
Оскільки відповідач даний наказ не виконав, то позов слід задовільнити.

Отож, оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з постановленням рішення про задоволення позову.

Чернігівський міський центр зайнятості в
силу закону - п. 6 ч. 2 ст. 12 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок безробіття” представляє інтереси Фонду
загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок
безробіття у судових та інших органах. Тому кошти з ОСОБА_1 необхідно стягнути
на користь названого вище Фонду.

У порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України в
зв'язку з задоволенням позову з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути
30 грн. 00 коп. судових витрат і 51 грн. мита на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
307, 309 ч.1 п. 4, 313, 314, 316 ЦПК України, ст. 111 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2006 рік”, суд

В И Р І Ш И В:

апеляційну скаргою Чернігівського міського
центру зайнятості в інтересах Фонду загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на випадок безробіття задовільнити, рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.12.2007 р. скасувати; позов
задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування України на випадок безробіття 1519 (одну тисячу п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 99 коп.
коштів, виплачених йому одноразово як допомога з безробіття для відкриття
підприємницької діяльності, 30 (тридцять) грн. 00 коп. на відшкодування судових
витрат, а всього 1549 (одну тисячу п'ятсот сорок дев'ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1  51 (п'ятдесят одну) грн. 00 коп. мита на
користь держави.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але воно може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:                                         Судді: