Справа № 22-523/08
інстанції: Васецький Р.А.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 лютого 2008
року  м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого: Стрелець Л.Г.

суддів  Спас    О.В.
Савченко О.В.

при секретарі: Вертелецькій І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
закритого акціонерного товариства «Корпорація «ТЕКОМ» на рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2003 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Запорізький
виробничій алюмінієвій комбінат», закритого акціонерного товариства «Корпорація
«ТЕКОМ» про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2003р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Запорізький
виробничій алюмінієвій комбінат», ЗАТ «Корпорація «ТЕКОМ» про визнання договору
недійсним. В позові зазначав, що є акціонером ВАТ «Запорізький виробничій
алюмінієвій комбінат» та володіє 58 036 акціями, що відповідно зі ст.10 Закону
України «Про господарські товариства» надає йому право на керування даним
товариством, отримання дивідендів, а також право на частку у майні товариства.
02.07.1999р. між ВАТ «Запорізький виробничій алюмінієвій комбінат» та ЗАТ
«Корпорація «ТЕКОМ» було укладено договір №123Д(99)/№78/07 про сумісну
діяльність на території України без утворення юридичної особи. У відповідності
з цим договором контрагенти повинні були передатну спільну діяльність обладнання,
зазначене у Додатках №1-3 до договору та використовувати його для організації
сумісного виробництва та збиту алюмінію, отриманого на утворених за рахунок
власників 20-ти електролізерах. Вважав, що ця угода є недійсною та суперечить
закону, оскільки у порушення вимог ст.6 Закону України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» ця угода від імені комбінату підписана лише головою правління. При
цьому у договорі немає підпису

діяльність  за
договором  не   велась,
свої  зобов'язання  за
договором   сторони   не виконували.

З таким
висновком  погодитися не можна,
оскільки  він не відповідає обставинам
справи, та суперечить вимогам ч.2 ст. 48 ЦК
України ( в редакції 1963 року)

Правовими
наслідками визнання угод недійсними, зокрема на підставі ст. 48 ЦК УРСР, є
двостороння  реституція, тобто, по
недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все
одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане  в
натурі - відшкодувати  його  вартість
у грошах,  якщо  інші
наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Як
вбачається з тексту оспорюваного договору формою співпраці сторони вибрали
спільну діяльність на території України без
створення юридичної особи  ( п.  2.2 договору).

Відповідно
до пункту 5.1  Договору, для організації спільного
виробництва ( спільної діяльності) сторони здійснюють внески, під якими
розуміються:

внесок
корпорації „ТЕКОМ" у вигляді матеріально - технічних цінностей згідно
Додатку № 1 до Договору на суму 3685180, 19 грн., що еквівалентно 1971739, 0
доларам США і відповідає 43, 2% від загального об'єму внесків учасників;

внесок
Відкритого акціонерного товариства „Запорізький виробничий алюмінієвий
комбінат" у вигляді матеріально - технічних цінностей згідно Додаткам № 2
і № 3 до Договору на суму 4832910, 18 грн., що еквівалентно 2585825, 7 доларам
США і відповідає 56, 74% від загального об'єму внесків учасників.

Згідно
пункту 5.5 Договору, створення виробництва, обладнаного 20 електролізерами,
оснащеними автоматизованими системами і системою „ сухого" очищення газів,
розпочато сторонами у 1991 році. У зв'язку з цим в Договорі зазначено, що
устаткування і матеріальні цінності, перераховані в додатках № 1-3 на
01.04.1999 року змонтовано, введено в експлуатацію і узято на облік
бухгалтерією підприємства. Вказані положення договору свідчать про те, що
сторони договору фактично здійснили внески в спільну діяльність на момент
укладення договору.

Вирішуючи
позовні вимоги про визнання договору недійсним, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що для операцій, форма і зміст яких не відповідають вимогам
чинного законодавства, а також укладених без урахування рішення Конституційного
суду, повинні наступати наслідки, передбачені законом, тобто наслідки,
передбачені ст. 6 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність" і
ст. 48 ЦК України,
відповідно до якої у разі визнання договору недійсним застосовується
двостороння реституція. По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути
другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі
відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не
передбачені законом.

Таким
чином, двостороння реституція є загальним наслідком недійсності операції, який
наступає незалежно від провини сторін в тому, що договір є недійсним.

З
матеріалів справи вбачається, що на момент укладення договору майно, вказане в
Додатках № 2 і № 3 до договору - внесок Відкритого акціонерного товариства
Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" в спільну діяльність, а також
майно, вказане в додатку № 1 до договору - внесок Закритого акціонерного
товариства „Корпорація „ТЕКОМ" в спільну діяльність, фактично знаходилось
на території Відкритого акціонерного товариства „Запорізький виробничий
алюмінієвий комбінат" Вказані обставини підтверджуються положеннями пункту
5.5 договору.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав неправильну
оцінку встановленим обставинам справи, порушив норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення справи в частині відмови у застосуванні

другої посадової
особи, яке наділено спеціальними повноваженнями на підписання
зовнішньоекономічних договорів. На підставі викладеного просив суд визнати
недійсним договір №1123Д(99)/№78/07 від 02.07.1999р. про сумісну діяльність на
території України без утворення юридичної особи, укладений між ВАТ «Запорізький
виробничій алюмінієвій комбінат» та ЗAT «Корпорація
«ТЕКОМ», арбітражне застереження, яке міститься в ст. 10 договору
№1123Д(99)/№78/07 від 02.07.1999р, застосувати до договору №1123Д(99)/№78/07
від 02.07.1999р. наслідок недійсної угоди, передбачені ч.2 ст.48 ЦК України
1963р., а також до розгляду справи по суті постановити ухвалу про застосування
заходів по забезпеченню позову, якими заборонити до розгляду справи ВАТ
«Запорізький виробничій алюмінієвій комбінат» та ЗАТ «Корпорація «ТЕКОМ»
вимагати виконання та виконувати договір №1123Д(99)/№78/07 від 02.07.1999р.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2003 року позов
задоволено частково. Визнано недійсним договір №1123Д(99)/№78/07 від
02.07.1999р. про сумісну діяльність на території України без утворення
юридичної особи, укладений між ВАТ «Запорізький виробничій алюмінієвій
комбінат» та ЗАТ «Корпорація «ТЕКОМ». Визнано недійсною арбітражне
застереження, яке міститься в ст. 10 договору №1123Д(99)/№78/07 від
02.07.1999р. У задоволенні решти позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ЗАТ «Корпорація «ТЕКОМ» посилаючись на порушення при
ухваленні рішення суду першої інстанції норм матеріального та процесуального права
просить скасувати рішення в частині відмови у застосуванні наслідків визнання
договору недійсним і в цій частині ухвалити нове рішення.

Заслухавши
у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

За
змістом ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно
ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального
або процесуального права.

За
правилами ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції. Згідно ч.2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює
рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни
рішення.

Відповідно
до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним
є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.

Обгрунтованим
є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ЗАТ
Корпорація „ТЕКОМ" оскаржує рішення суду першої інстанції в межах частини
позовних вимог про застосування до договору № 1123 Д (99) № 78/07 від
02.07.1999 року наслідків недійсності угоди, передбачених ч.2 ст. 48 ЦК України.( в
редакції 1963 року)

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності
угоди, що передбачені ч.2 ст. 48 ЦК
України, суд виходив з того, що спільна

двосторонньої реституції та є підставою для скасування
рішення суду в цій частині і ухвалення нового про задоволення позовних вимог в
цій частині.

Рішення в
частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору № 1123Д(99)
від 02.07.1999 року недійсним в апеляційному порядку не оскаржено.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства «Корпорація «ТЕКОМ» -задовольнити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2003 року в
частині відмови в застосуванні ч.2 ст. 48 ЦК
України до визнаного недійсним договору № 1123 Д ((() № 78/07 від
02.07.1999 року скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення наступного
змісту:

Зобов'язати
ВАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" повернути ЗАТ „Корпорація
„ТЕКОМ" майно перелічене у додатку № 1 до договору № 1123 Д (99) № 78/07
від 02.07.1999 року, яке відповідно до п.5.5 цього договору змонтовано, введено
в експлуатацію, та взято на облік підприємством ВАТ „ Запорізький виробничий
алюмінієвий комбінат", а в разі неможливості повернути отримане в натурі
відшкодувати його вартість визначену в пункті 5.1 договору № 1123 Д (99) №
78/07 від 02.07.1999 року.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня проголошення.