Справа № 2-4210/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

01  грудня 2008
року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого
- судді Журавель В.А.

При
секретарі - Куба О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  у місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Харківської міської ради, 3 особа
ОСОБА_2  про визнання права
власності на житловий будинок та грошові заощадження у порядку спадкування за
законом

в
с т а н о в и в :

Позивач
звернувся до суду, посилаючись на те, що
житловий будинок із надвірними будівлями АДРЕСА_1  зареєстрований за ОСОБА_3 - Ѕ частина на
підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за ОСОБА_4- Ѕ частина
підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок.  ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4, яка залишила
заповіт та заповідала усе своє майно 2 синам у рівних частках - ОСОБА_3, 1930
року народження, та ОСОБА_3, 1939 року народження. Вони обидва фактично
прийняли спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживали в спірному
будинку. ОСОБА_3 оформив свої спадкові права та отримав свідоцтво про право на
спадщину, ОСОБА_3 свої спадкові  права не
оформив.  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер,
заповіту не залишив, дітей він не мав,
тому єдиним його спадкоємцем був його брат ОСОБА_3. Останній постійно
проживав у спірному будинку, був його єдиним хазяїном, в будинку проживав разом
із дружиною ОСОБА_5, дітей вони  не
мали.  ОСОБА_5 була тіткою матері
позивача ОСОБА_6 , з якою вони підтримували родинні відносини.  ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2  і родина позивача допомагала ОСОБА_3 поховати
дружину. Він тяжко пережив її смерть, деякий час потребував сторонньої
допомоги, тому запропонував  позивачу
переїхати до нього та проживати з ним однією сім»єю.  Позивач погодився та разом із дружиною та
маленьким сином переїхав до ОСОБА_3  Вони
проживали в одному будинку, мали спільний бюджет, разом харчувались, позивач за
свої кошти ремонтував будинок, надвірні будівлі. Навесні він відвозив ОСОБА_3
до будинку його дружини  в с. Варварівка
Карлівського району Полтавськой області, де він займався городом.  Позивач постійно відвідував його, привозив
продукти. ОСОБА_3 довіряв позивачу, бажав залишити йому усе своє майно і тому
восени 2006 року зробив на його ім»я довіреність, згідно якої позивач міг
розпоряджуватись спірним  будинком,
користуватись ним та зареєструвати в ньому свою сім»ю.  ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, позивач поховав
його за власні кошти. Позивач є єдиним спадкоємцем  ОСОБА_3 четвертої черги, спадщину він
прийняв, подавши заяву до нотаріальної контори, він постійно мешкає в спірному
будинку, користується майном ОСОБА_3, але оформити свої спадкові права
нотаріально не може, оскільки не зареєструвався в спірному будинку за час
фактичного проживання із спадкодавцем однією сім»єю. Тому позивач просив
встановити юридичний факт того, що він проживав однією сім»єю із ОСОБА_3 з 2003
року, визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину спірного будинку у
порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 та брата ОСОБА_3,
визнати за позивачем  право власності на
спірний житловий будинок у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3,
та визнати за позивачем право власності на грошові заощадження ОСОБА_3, які
знаходяться в Комінтернівській філії ощадбанку № 209 та у Фрунзенській філії
ощадбанку № 257.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_7
повністю підтримали заявлені позовні вимоги, надали судові аналогічні
пояснення. Крім того, позивач пояснив, що
ОСОБА_2 ніколи в спірному будинку не бачив, про її існування взагалі не
знав, оскільки ОСОБА_3 розказував, що
його брат ОСОБА_8 був самотньою людиною, ні дружини, ні дітей не мав.
ОСОБА_2 спірним будинком ніколи не цікавилась, не приїздила ні до батька, а
після його - ні до дядька ОСОБА_3 Спірний будинок та надвірні будівлі
знаходилися у вкрай поганому технічному стані, тому позивач за власні кошти та
власними силами проводив в домоволодінні ремонтні роботи.

Представник
відповідача - Харківської міської ради - у судове засідання не з»явилася,
надала судові заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення покладала на
розсуд суду.

3 особа
ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилася з невідомих суду причин, про день та
час слухання справи повідомлена належним чином через засоби масової інформації,
про причини неявки до суду не сповістила.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як
встановлено у судовому засіданні житловий будинок із надвірними будівлями,
розташований по АДРЕСА_1 зареєстрований у КП «Харківське БТІ» за ОСОБА_3 - Ѕ
частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.05.1999
р., посвідченого 1-ю ХДНК, р. №1-530 та ОСОБА_4 - Ѕ частина, на підставі
Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26.06.1984 р.,
виданого ЖЕВ Червонозаводського району м. Харкова / а .с. 34/.

Житловий
будинок розташований на земельній ділянці площею 587 кв. м, наданої під
забудову житлового будинку рішенням Червонозаводського РВК за №223/6 від
15.05.1984 р. Житловий будинок літ. «А-1», забудови 1939 року, дерев,яний,
загальною площею 48,7 кв.м, житловою площею 28,2 кв.м, має 60% зносу.  Надвірні будови - сараї, гараж, льох, душ та
інш. будувались у різні роки, використовуються за призначенням. Дійсна вартість
житлового будинку із надвірними будівлями станом на 2007 рік становить 33 272
грн. / а. с. 29-33/.

ІНФОРМАЦІЯ_4
у м. Харкові померла ОСОБА_4 / а .с. 19/. Як вбачається з довідки 1 ХДНК після
її смерті було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом 11 травня
1999 року за № 1-530 її сину ОСОБА_3 на Ѕ частину будинку, розташованого у
АДРЕСА_1.  Ѕ / одна друга/ частина
житлового будинку залишилась відкритою за ОСОБА_8 / а .с. 50/.

Обидва сини
ОСОБА_4 фактично прийняли спадщину після матері та вступили у володіння та
користування спадковим майном. На час смерті матері вони проживали та були
зареєстровані у спірному будинку. ОСОБА_3 оформив свої спадкові права та
отримав вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом. ОСОБА_3
свої спадкові права на оформив. Інших спадкоємців першої черги у ОСОБА_4 не
було, її чоловік ОСОБА_9 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_5, у інший шлюб вона не вступала /
а .с. 20/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у
м. Харкові  помер ОСОБА_3 / а .с.
19/.  Заповіту ОСОБА_3 не залишив. Як
вбачається з довідки 1 ХДНК  після смерті
ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернувся
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, їх заяви зберігаються в спадковій справі / а. с. 50/ .

Відповідно до
п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України / в редакції 2004 року/ щодо
цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що
виникли або продовжують існувати після набрання ним  чинності.

Згідно до ст.
1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, спадкоємцями за заповітом, а
також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори як дочка померлого
ОСОБА_8, але у судове засідання вона не з»явилася, документів, які
підтверджують родинний зв'язок із ОСОБА_3 судові не надала, із заявою про
визнання за нею право власності на спадкове майно до суду  не звернулася, свої спадкові права ОСОБА_2 не
оформила. Крім того, фактично спадщину після смерті ОСОБА_3 вона не прийняла,
оскільки в спірному будинку не проживала, не зареєстрована, протягом останніх
років ніколи не з»являлася, не цікавилась ним, не підтримує технічний стан
домоволодіння, не несе тягар утримання будинку та надвірних будівель,  не здійснює господарський нагляд за спірним
будинком. Тому суд вважає, що ОСОБА_2 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3
У зв'язку із чим суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ
частину спірного будинку у порядку спадкування
за законом після смерті брата ОСОБА_3

Відповідно до
ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні
брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку
матері.

Єдиним
спадкоємцем за законом другої черги після смерті ОСОБА_3  був його брат ОСОБА_3, який фактично прийняв
спадщину після брата та вступив у володіння спадковим майном. Свої спадкові
права ОСОБА_3 нотаріально не оформив.

ОСОБА_3 постійно
проживав у АДРЕСА_1 / а .с. 36-39/. Він був його єдиним хазяїном, здійснював за
будинком господарський нагляд. У будинку він проживав із своєю дружиною ОСОБА_5
Дітей вони не мали.  ОСОБА_5 була
родичкою  сім»ї позивача - тіткою його
матері ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 в
с. Варварівка, Карлівського району, Полтавській області померла ОСОБА_5/ а. с.
17/. Родина позивача допомагала ОСОБА_3 поховати дружину.  Він дуже тяжко переніс її смерть та деякий
час потребував стороннього догляду, який йому надавали сім»я позивача. Після смерті
дружини ОСОБА_3 запропонував позивачу
переїхати до нього та мешкати з ним однією сім»єю. Тому позивач разом із
дружиною та маленьким сином переїхали до м. Харкова до ОСОБА_3 у спірний
будинок та стали постійно в ньому проживати.

Спільне
життя  сім «ї позивача та ОСОБА_3
складалось таким чином: взимку вони разом мешкали у будинку по АДРЕСА_1.  Вони мали єдиний бюджет, разом харчувались.
Позивач за свої кошти та своїми силами ремонтував будинок, надвірні будівлі.
Весною він відвозив ОСОБА_3 до с. Варварівки, Карлівського району, Полтавської
області, де він проживав у старому будиночку своєї дружини. Він займався
городом. Позивач зі своєю сім»єю допомагав йому, постійно приїздив до нього,
привозив продукти харчування.  В них  були добрі сімейні стосунки, ОСОБА_3 довіряв
позивачу, бажав залишити йому усе своє майно. 12 вересня 2006 року ОСОБА_3
зробив на позивача  нотаріальну
довіреність, згідно якої позивач міг розпоряджатись житловим будинком АДРЕСА_1,
користуватись ним та зареєструвати себе та членів своєї сім»ї в будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_3 помер / а. с. 12/. Позивач
поховав його у селі Варварівка, Карлівського району, Полтавської області
за свій кошт, що підтверджується довідкою виконкому Варварівської сільської
ради Карлівського району Полтавської області /
а. с. 11/.

Як вбачається з
довідки 1 ХДНК після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 / а. с. 50/.

Згідно до ст.
1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи,
які проживали із спадкодавцем однією сім»єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини.

Спадкоємців 1-3
черги ОСОБА_3 не мав, його єдиним спадкоємцем четвертої черги є позивач
ОСОБА_1, який проживав із спадкодавцем однією сім,єю не менш, як п'ять років до
часу відкриття спадщини.

Позивач прийняв
спадщину після ОСОБА_3, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори
11.04.2008 року. Він постійно мешкає до теперішнього часу у спадковому будинку
у АДРЕСА_1, користується майном ОСОБА_3, в нього знаходяться його документи,
ощадні книжки, тощо.  Оформити свої
спадкові права нотаріально  позивач не
може, бо за час фактичного проживання із спадкодавцем однією сім»єю, не зареєструвався
у спірному будинку.

Свідок ОСОБА_9
пояснила судові, що є родичкою сім»ї ОСОБА_3, у спірному будинку проживала мати
ОСОБА_4 та два її сини ОСОБА_8 та ОСОБА_3.
ОСОБА_3 мав дружину, яка була сестрою батька свідка. ОСОБА_3 ОСОБА_3 та
його дружина дітей не мали і дуже добре ставилися до позивача, вважали його
своїм сином, оскільки він є роботящою людиною та завжди їм допомагав. Коли
дружина ОСОБА_3 померла, то  ОСОБА_3
запросив позивача разом із сім»єю переїхати проживати до нього, що він і
зробив. Позивач відремонтував дах в будинку, почистив колодязь, відремонтував
огорожу, позивач та ОСОБА_3 проживали як одна родина.  У ОСОБА_3 був брат ОСОБА_8, але він помер,
родини у нього не було, він був самотньою людиною.  ОСОБА_3 був останнім із родини ОСОБА_4. На
протязі більше, ніж 5 років позивач із сім»ю постійно проживає у спірному будинку.

Свідок ОСОБА_9
пояснив судові, що знає позивача з 2004 року, тому що є його сусідом.  Він разом із сім»єю проживає у спірному
будинку, раніше там ще проживав дід ОСОБА_3, який проживав однією сім»єю із
позивачем. Будинок діда ОСОБА_3 був у занедбаному стані, тому позивач
ремонтував його, перекрив дах, відремонтував льох, огорожу, дід ОСОБА_3 проти
цього не заперечував.

Свідок ОСОБА_10
пояснила судові, що є родичкою позивача, у спірному будинку він проживає більше
6 років із сім»єю, також з ними проживав ОСОБА_3, між ними були добрі родинні
стосунки. Позивач власними силами та за допомогою друзів перекрив дах, провів
воду в будинок, провів ремонт в будинку, переклеїв шпалери, допомагав діду на
городі. Поховав діда ОСОБА_3 також позивач.

Свідок ОСОБА_11
пояснив судові, що позивач проживає у спірному будинку більше 3 років разом із
сім»єю. Раніше разом із ними проживав ОСОБА_3, з яким у позивача були суто
сімейні стосунки. Позивач перекрив дах в будинку, повністю обробив огород навів
порядок на подвір»ї, де було дуже брудно, відремонтував льох, який завалився,
забетонував його, зробив ремонт в будинку, відремонтував вікна, веранду,
почистив колодязь, провів воду в будинок, розробив земельну ділянку  біля будинку, яка дуже заросла.  ОСОБА_3 дуже радів з цього приводу, оскільки
будинок , надвірні будівлі та подвір»я були в дуже занедбаному стані та
потребували ремонту.  Крім того, позивач
возив ОСОБА_3 на дачу у Полтавську області, де в нього був город розміром 40
соток. ОСОБА_3 фактично  дивився  за городом,
а обробляв його позивач. Крім ОСОБА_3 та позивача із сім»єю в спірному
будинку ніхто не проживав.

Свідок ОСОБА_12
пояснив судові, що у спірному будинку більше 5 років проживає позивач із
родиною, також раніше з ними проживав ОСОБА_3, вони проживали разом однією
сім»єю. Ще раніше в будинку проживав ОСОБА_3 ОСОБА_8, він жив сам. Крім цих
осіб в спірному будинку ніхто не проживав. Спірний будинок дуже старий, тому
позивач власними силами ремонтував його.

Таким чином, судом встановленою що  позивач з 2003 року проживав однією родиною з
ОСОБА_3, як спадкоємець четвертої черги
позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, а саме  житловий будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1 та його грошові заощадження, які знаходяться на рахунку за
НОМЕР_1  у Комінтернівській філії
ощадбанку за №209 на суму  5297 грн. 65
коп., на рахунку за НОМЕР_1 у Фрунзенській філії ощадбанку за №257 на суму 5238
грн. 85 коп. Тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на
вищезазначене спадкове майно  у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України,  ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1228, 1264, 1269,
1296 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити.

Встановити
юридичний факт та вважати, що ОСОБА_1 з 2003 року проживав однією сім»єю з
ОСОБА_3 у АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями,
що розташований у АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після матері
ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та брата ОСОБА_8, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.
Харкові.

Визнати за
ОСОБА_1, право власності на житловий будинок із надвірними будівлями,
розташований у АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, що
помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за
ОСОБА_1, у порядку спадкування за законом право власвності на грошові
заощадження ОСОБА_3 у сумі 5297 грн. 65 коп., що знаходяться на рахунку за
НОМЕР_2  у Комінтернівській філії
ощадбанку за №209 ( м. Харків, пр. Московський №124) та у сумі  5238 грн. 85 коп., що знаходяться на рахунку
за НОМЕР_1 у Фрунзенській філії ощадбанку за №257 ( м. Харків, Стадіонний
проїзд №19/21).

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд
протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження і після цього протягом 20 днів шляхом подання апеляційної скарги або
у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України .

Суддя
В.А.Журавель