Справа № 2- 5003 - 2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М    У К Р А Ї Н И

04 листопада   2008
року  Соснівський районний суду м.
Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі -  САХНО Я.І.,
ПОЛІЩУК Л.П.

адвоката - НЕШЕНКО О.Б.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Соснівського
райвиконкому м. Черкаси, Житлово-будівельний кооператив № 124  про визнання права власності на частину
квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про визнання права власності на частку квартири, посилаючись на те,
що з 11 листопада 1989 року по 10 грудня 2007 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. В зв»язку з припиненням сімейних стосунків з
відповідачкою виникла необхідність поділу майна, набутого в період шлюбу, тобто
квартири. Рішенням спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету
Черкаського педінституту № 29 від 19 листопада 1993 року відповідачка була
прийнята членом житлово-будівельного кооперативу № 124. Рішенням Черкаського
міськвиконкому № 1242 від 18 вересня 2006 року на підставі ордеру № 071123
сторонам на склад сім»ї три особи була виділена трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

Загальна вартість пайового внеску за квартиру становила
33 498 грн. 08 коп. В період шлюбу сторони спільними коштами погасили пайовий
внесок за квартиру в сумі 21 899 грн. 60 коп. Залишок боргу в сумі 11 598 грн.
48 коп. погашено особисто позивачем його коштами після розірвання шлюбу.
Вважає, що частка кожного з подружжя в квартирі має відповідати частці у
вартості, яка сплачена за його участі, в зв»язку з чим має право на 67,3%
квартири, а відповідачка відповідно на 32,7%.
Відповідачка не визнає таке право на частку квартири, тому змушений
звернутися за захистом своїх прав до суду.

В судовому засіданні позивач та його
адвокат позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення та вважала за
необхідне провести розподіл квартири між нею, позивачем та їхньою дитиною в
рівних частках по 1/3 частині.

Представник Органу опіки та
піклування Соснівського райвиконкому м. Черкаси в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечувала та просила при винесенні рішення врахувати
інтереси дитини.

Представник ЖБК № 124 до судового
засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його
відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
думку адвоката, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та сімейного
законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що
з 11 листопада 1989 року по 10 грудня 2007 року сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Рішенням спільного засідання
адміністрації та профспілкового комітету Черкаського педагогічного інституту №
29 від 19 листопада 1993 року, відповідачка була прийнята членом
житлово-будівельного кооперативу № 124.

На підставі рішення Черкаського
міськвиконкому № 1242 від 18 вересня 2006 року відповідачці на склад сім»ї з
трьох осіб видано ордер на житлове приміщення № 071123 від 21 вересня 2006 року
на право на заняття квартири АДРЕСА_1.

Інвестором будівництва
кооперативного будинку НОМЕР_1 по вул. Університетській в м. Черкаси був
Житлово-будівельний кооператив № 124, а згідно Угоди про відшкодування частки
банківського кредиту на будівництво житлового будинку від 20 листопада 2003
року, відповідачка взяла на себе зобов»язання по добровільному відшкодуванню
ЖБК-124 частки банківського кредиту в сумі 11 594 грн. 52 коп., отриманого
останнім на будівництво житлового будинку. Але ОСОБА_1 без згоди ОСОБА_2 самостійно,
після розірвання шлюбу, вніс вищезазначені кошти на погашення банківського
кредиту, що сторонами в судовому засіданні не оспорюється.

Згідно довідки, виданої Головою
правління ЖБК-124 у м. Черкаси ОСОБА_3, від 02 липня 2008 року, загальна
розрахункова вартість (сума пайового внеску) квартири АДРЕСА_1 становить 33 498
грн. 08 коп.; сума внесеного (погашеного) пайового внеску в період з 20
листопада 1993 року по 01 грудня 2007 року, тобто в період шлюбу сторін,
становить 21 899 грн. 60 коп. Сума кредиту, наданого для будівництва житлового
будинку в сумі 11 594 грн. 52 коп. та борг в сумі 3 грн. 96 коп. виплачено
повністю 18 червня 2008 року ОСОБА_1, після розірвання шлюбу з відповідачкою.

Частиною 3 статті 384 ЦК України визначено, що у разі
викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її
власником.

Посилання позивача на те, що за ним
має бути визнано право власності на 67,3% квартири, суд оцінює критично з
наступних підстав.

Ст. 60 СК України визначено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається,
що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є
об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ч. 1 ст. 68 СК України передбачено,
що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

У результаті розірвання шлюбу
сторони перестали бути подружжям, однак правовий режим їхнього майна -
квартири, набутої за час шлюбу, незалежно від часу сплати пайових внесків за
неї, залишається попереднім - спільною сумісною власністю, але вже колишнього
подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК
України, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи дані норми закону, а
також не утискуючи права сторін, суд вважає, що за сторонами має бути визнано
право власності на спірну квартиру у рівних частках - по Ѕ частині. При цьому,
не порушуючи право позивача щодо проведеної ним оплати частини банківського
кредиту в сумі 11 594 грн. 52 коп. та боргу в сумі 3 грн. 96 коп., суд вважає
за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача половину даних коштів.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме до визнання за позивачем та
відповідачем права власності по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 та стягнення з
відповідачки на користь позивача 5 799 грн. 24 коп. в рахунок погашення
пайового внеску. Крім того, в зв»язку з необхідністю отримання в подальшому
сторонами правовстановлюючих документів на квартиру, суд вважає за необхідне
скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2008
року про забезпечення позову, шляхом заборони на відчуження кв. АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215,218 ЦПК
України, ст. 384 ЦК України, ст.ст. 60, 68, 70 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  5 799 грн. 24 коп. в рахунок погашення
пайового внеску.

Ухвалу Соснівського районного суду
м. Черкаси від 10 листопада 2008 року про забезпечення позову, шляхом заборони
на відчуження кв. АДРЕСА_1 - скасувати.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до  Черкаського
апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк
з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧИЙ: