Справа
№ 2 - 505/08
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді -
В. М., при секретарі - Демченко О. Г., розглянувши у відкритому
судовому
засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи - КВЖРЕП
району м. Дніпропетровська, ОСОБА_3, Відділ
імміграції та реєстрації фізичних осіб Індустріального району м.
про визнання особи такою, що втратила право користування
січня 2007 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним
до суду, посилаючись на те що відповідач на підставі ордеру на житлове
який був наданий на сім'ю з 4-х чоловік у 1988 р., був
та мешкав у квартирі АДРЕСА_1 у м.
В 2000 р. відповідач з дружиною та дитиною
виїхав з вказаної квартири та став
мешкати за адресою АДРЕСА_2.  Та до
користується спірним приміщенням, комунальні послуги не сплачує.
2005 р. вже вирішувалось питання про визнання відповідача втратившим право
житловим приміщенням, про що було винесено рішення Індустріального
суду м. Дніпропетровська від 20.04.05 р. (позовні вимоги задоволенні)
рішення колегії судій Судової палати з цивільних справ Апеляційного суду

Дніпропетровської
області від 28.07.2005 р. про вселення Тараненко Андрія

Васильовича
до спірної квартири. Рішення суду було виконане в повному обсязі

фактично,
але відповідач до сьогоднішнього часу так і не вселився, яке-небудь

майно
його за даною адресою відсутнє, комунальні послуги не сплачує. Позивачка

просить  визнати ОСОБА_2. який втратившим право
користування житловим

приміщенням
та відмінити реєстрацію за адресою даної квартири.

Відповідач
позов не визнав. Представник третьої особи КВЖРЕП Індустріального

району
м. Дніпропетровська та Відділу громадянства, еміграції та реєстрації

фізичних
осіб Індустріального району м. Дніпропетровська в судове засідання не

з'явились,
надали повідомлення про розгляд справи без їх участі.

Суд
дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання

свідків,
думку адвоката. Вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних

підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що на підставі ордеру на жиле

приміщення
серія НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом

Індустріального
районної Ради  у м. Дніпропетровську
ОСОБА_1

на
склад сім'ї з 4-ех чоловік: ОСОБА_1, її чоловіка - ОСОБА_4; доньку  ОСОБА_3 та сина - ОСОБА_2 (відповідач) була
надана

трикімнатна
квартираАДРЕСА_1 у

м.
Дніпропетровську.

В 2000 році ОСОБА_2 з сім'єю (жінкою та
донькою)

виїхав
з спірної жилої площі на інше місце проживання:АДРЕСА_2 в

м.
Дніпропетровську та мешкає там до теперішнього часу, про що свідчать

пояснення
самого ОСОБА_2.

У вересні 2004 р. позивачка ОСОБА_1 вже
зверталася до суду з

позовом
про визнання ОСОБА_2. таким що втратив право на користування

житловою
площею у спірній квартири. На що відповідачем було подано зустрічний

позов
про вселення та зміну договору жилого найма.

Рішенням Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від

20.04.2005
р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, а у задоволенні

позовних
вимог ОСОБА_2. було відмовлено.

Рішенням колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного

суду
Дніпропетровської області від 28.07.2005 р. апеляційна скарга ОСОБА_2 була
задоволена , рішення першої інстанції було скасоване, ОСОБА_2.

був
вселений в спірне приміщення.

9.09.05 р. було відкрито виконавче
провадження, в подальшому

провадження
було призупинено по заяві ОСОБА_2., та 20.03.06 р. виконано в

повному
обсязі та закрито. Але с того самого часу відповідач так і не почав

користуватися
житловим приміщенням в спірному приміщення, про що свідчать акти

КЖЄП
- 50, пояснення свідків. Відповідач пояснив факт не проживання наявністю

перешкод
в доступі до приміщення (зміна замків). Але при цьому вимоги про

усунення
перешкод в користуванні їм не заявлено та ні яких дій за для отримання

ключем
та вселення  здійснено не було.

Таким чином, згідно п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2

від
12.04.85 р. зі змінами та доповненнями наявність рішення суду про право

громадянина
користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і

задоволення
позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що

після  набрання рішення законної сили або після його
виконання він був

відсутнім.

Враховуючи те, що на підставі
розпорядження Управління житлового

господарства
Дніпропетровської міської ради від 6 вересня 2005 р. № 3351-05

було
передано у приватну власність позивачеві, ОСОБА_1, в даній ситуації

слід
застосовувати правила глави 6 ЖК України. Право члена сім'ї власника на

користування
відповідно ст..156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних

відносин.
Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право

користування
жилим приміщенням, якщо вона вийшла зі складу сім'ї останнього і

перейшла
проживати в інше місце. Згідно ч. 2 ст.167 ЖК України член сім'ї, який

вибув
в інше житлове приміщення визнається таким, що втратив право користування

цим
приміщенням з дня його вибуття.

Свідки ОСОБА_5  та ОСОБА_6. в судовому засіданні дали

пояснення
про те. що позивач ОСОБА_2. у 2000 р. разом з дружиною та

дитиною
перейшов жити на нове місце проживання, забравши все своє майно.

З урахуванням наведеного, суд вважає що
позовні вимоги ОСОБА_1

до
ОСОБА_2. потрібно задовольнити.

Керуючись ст.ст.  3, 7, 14, 57, 58, 59, 60, 88, 208, 214, 215
ЦПК

України,
ст. 156, 167 ЖК України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному
обсязі.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право

користування
жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 в

м.
Дніпропетровську.

Зобов'язати Відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб

Індустріального
РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області зняти з

реєстрації
ОСОБА_2 за адресою: м. Дніпропетровськ,АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у 10-ти

денний
строк з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження,

подання
після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або без подання

заяви
про апеляційне оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі

10-ти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя
:                                    В. М. Грищенко