Справа № 2-450
Р І Ш Е Н Н Я

І  М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

30 вересня
2008 року
Маневицький районний суд Волинської області

в складі:
головуючого - судді
Невара О.В.,

при секретарі                                  Каращук В.С.,

з участю     позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И
В:

14
серпня 2008 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом доОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, посилаючись на те, що 19.10.2003 року відділом РАГСу Маневицького
районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з
відповідачем, актовий запис № 76. Від даного шлюбу вони мають одну дитину: сина
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Спільне життя з відповідачем не склалося. Він
почав зловживати спиртними напоями, перебуваючи в нетверезому стані постійно влаштовує
в сім'ї сварки та бійки. Їх шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і
налагодити їх уже неможливо. Відповідач вихованням дитини не займається, не
надає належної матеріальної допомоги сім'ї. ОСОБА_1 намагалась зберегти сім'ю,
але її намагання виявилися марними. Вони втратили повагу одне до одного, між
ними відсутнє  взаєморозуміння. Вважаючи,
що їх сім'я розпалась з вини відповідача, ОСОБА_1 просила шлюб між ними
розірвати, дитину залишити у неї на проживанні.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала з підстав,
викладених у поданій до суду позовній заяві, вважає, що з вини відповідача
подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими, їх шлюб носить
лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просила дитину
залишити у неї на проживанні.

Відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі, пояснивши, що спільне життя з
позивачем у них не склалося, вони втратили взаєморозуміння та повагу одне до
одного. З травня 2008 року вони спільно не проживають, не підтримують
шлюбно-сімейних відносин. Спільного господарства не ведуть. ОСОБА_2
переконаний, що їх сім'я розпалася повністю, а тому проти розірвання шлюбу не
заперечує. Спору про їх місце проживання та місце проживання неповнолітньої
дитини між ними немає.

Заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що
підлягає до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сім'я
між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно
проживати, їх наполягання на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають
окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не
ведуть. Спору про місце проживання і виховання неповнолітньої дитини між ними
немає.

Наведені
обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і
збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним,
оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам
неповнолітньої дитини.

Виходячи із
інтересів неповнолітньої дитини і враховуючи бажання батьків, суд вважає за
доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у позивача
ОСОБА_1

Сторони є
потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому при реєстрації в
органах РАЦСу розірвання шлюбу вони згідно
п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” від 21 січня
1993 року підлягають звільненню від сплати державного мита, а ОСОБА_2 також
підлягає звільненню від сплати судового збору в доход держави.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України з відповідачаОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 7
грн. 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
сплачених позивачем при поданні позову.

Керуючись
ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212 ЦПК України та ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити повністю.

Шлюб,
зареєстрований 19 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського
стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий
запис № 76, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, від якого є одна неповнолітня дитина,
розірвати.

Дитину: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, залишити на проживанні у ОСОБА_1.

При отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу сторін від сплати державного
мита, аОСОБА_2 також від сплати судового збору в доход держави, звільнити
згідно п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” від
21 січня 1993 року, як потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 (сім) гривень 50 копійок витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів
з дня проголошення рішення і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає
законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана
заява про апеляційне оскарження. Якщо подається заява про апеляційне
оскарження, рішення набирає законної сили протягом двадцяти днів, якщо не буде
подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення набирає
законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: