Справа № 22-ц-132
2008р.                         Головуючий
у 1-й інстанції   Таран С.А.
Категорія 39                                                   Суддя-доповідач
У Х В А Л А

іменем   України

29 січня 2008 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого
- Смирнової Т.В.

суддів
-  Данильченко Л.О., Ільченко О.Ю.

з
участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

та
осіб, які беруть участь у справі - позивача ОСОБА_1. та його

представника

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Аромат» про зміну
підстав звільнення з п. 1 ст. 36 КЗпП України на п. 1 ст. 40 КЗпП України, дати
звільнення та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_1. відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким задовольнити його позов. Вважає, що суд порушив
норми матеріального права.

Апелянт
зазначає, що з 1 червня 2007 року на філії «Сумський молочний завод» ДП
«Аромат» ввели новий штатний розклад, в якому була відсутня посада позивача.
Директор філії 04 липня 2007 року обманним шляхом змусила позивача написати
заяву про звільнення з роботи за угодою сторін з 09 липня 2007 року, а усно просила
його працювати далі на цій посаді. Про скорочення посади позивач на той час
нічого не знав, так як з 10 липня 2007 року перебував на лікарняному після
операції. Позивач свою заяву про звільнення не відкликав, тому що вважав, що
пропозиція директора про продовження роботи фактично анулювала цю заяву.

Крім
того, апелянт вважає, що штатний розклад від 01 червня 2007 року, наданий
відповідачем суду, не є справжнім, оскільки він не підписаний посадовими
особами, а суд не звернув на це уваги.

Дослідивши
матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши пояснення апелянта та його представника, які підтримали доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без
зміни з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач
ОСОБА_1. працював у філії Сумський молочний завод ДП «Аромат» на посаді
інженера ремонтно-будівельної дільниці з 27 квітня 2006 року (а.с.80).

4
липня 2007 року позивач подав заяву про звільнення його за угодою сторін з 9
липня 2007 року (а.с.21).

Наказом
від 9 липня 2007 року № 147-к ОСОБА_1. був звільнений з роботи за угодою
сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.3)

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд виходив з того, що між сторонами була досягнута
домовленість про звільнення позивача саме за угодою сторін, оскільки звільнення
за ст.40 КЗпП України можливе лише за ініціативою власника при дотриманні вимог
закону, які передбачені ч.2 ст.40, ст.42, ст.49-2 КЗпП України.

Крім
того, суд зазначив, що відповідно до штатних розкладів станом на 1 червня 2007
року і на 1 серпня 2007 року, відповідно до наказу № 175-к від 1 серпня 2007
року, відповідно до табелю обліку робочого часу за липень 2007 року, посада
інженера, яку займав позивач, була виведена з штатного розкладу тільки 1 серпня
2007 року, тобто пізніше звільнення позивача.

Колегія
суддів вважає висновок суду обґрунтованим, та не погоджується з доводами
апелянта з таких підстав.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не
може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

В
матеріалах справи мається заява ОСОБА_1. від 04 липня 2007 року про звільнення
за угодою сторін з 9 липня, підписана позивачем власноручно (а.с.21), і даний
факт апелянтом не спростовується, більше того, позивач не заперечував цього
факту в судових засіданнях суду першої інстанції (а.с.27, 60).

Доводи
апелянта про те, що він написав заяву про звільнення за угодою сторін під
впливом директора, яка обманним шляхом примусила його це зробити, колегія
суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивачем не надано суду ніяких
доказів з цього приводу.

Доводи
апелянта про те, що його необхідно було звільнити за скороченням штатів,
колегія суддів не приймає до уваги, оскільки скорочення посади, яку займав
позивач, відбулось вже після його звільнення, і це підтверджено відповідними
документами, на що правильно вказав суд першої інстанції.

Доводи
апелянта про те, що відповідачем надано несправжній сумнівний штатний розклад
на 01 червня 2007 року, і що цей розклад не підписаний головним бухгалтером та
головним економістом, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, по-перше,
обидва штатні розклади (і станом на 1 червня 2007 року - а.с. 54-57, і станом
на 1 серпня 2007 року - а.с.50-53) підписані директором філії Назаренко Ю.В., а
доводи апелянта про те, що він бачив якийсь інший штатний розклад, не
підтверджені жодним доказом, апелянт лише посилається на знайомих працівників
підприємства, не зазначивши їх прізвищ та адрес.

По-друге,
в матеріалах справи мається наказ про внесення змін до штатного розкладу від 01
серпня 2007 року № 175к (а.с.49), і апелянт також не надав доказів щодо
незаконності даного наказу.

З
приводу того, що після звільнення позивача на підприємстві була скорочена
посада інженера, яку раніше займав позивач, то це є правом власника
підприємства чи уповноваженого ним органу, а доказів того, що дана посада була
скорочена ще до звільнення позивача - ним не надано.

З
серпня 2007 року він працевлаштувався на іншу роботу, не оспорюючи звільнення.

Інші
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно
з'ясував всі обставини, що мають значення для справи, надав правильну оцінку
доказам по справі та правильно вирішив спір, а тому відсутні підстави для
скасування рішення суду.

На
підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317,
319  ЦПК України, колегія суддів:

У Х В А Л И Л А  :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2007 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала
набрала законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня проголошення.

Головуючий
-

Судді
-