Справа № 22-76 2008 року                       Головуючий суддя у І
інстанції - Сидорук Є.І.
Суддя-доповідач в Апеляційному суді - Буцяк З.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А  Ї Н И

17 січня 2008 року
місто Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.

суддів Василевича В.С., Мельника
Ю.М.

з участю секретаря
судового засідання Колесової Л.В.,

позивачки
та представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду
в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Рівненського міського суду від 2 листопада 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1до ЗАТ "Рівненський ливарний завод" про стягнення недоплачених
сум,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 2 листопада 2007 року ОСОБА_1.
відмовлено у задоволенні позову до ЗАТ "Рівненський ливарний завод"
про стягнення недоплачених сум, а саме:

3181,24 (1563,9+1617,34) грн. надбавки до посадового окладу за квітень-липень
2005 р. та січень-липень 2006 р.;

445,1 грн. у зв"язку з незаконним зменшенням окладу за квітень-липень
2005 року;

3196,26 грн. недоплати за листками непрацездатності за січень-червень 2006
р.;

60,94 грн. заробітної плати за лютий 2006 р.;

230 грн. недонарахованих відпускних коштів;

544,45 грн. недонарахованої вихідної допомоги.

В поданій на це рішення апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права,
просить апеляційний суд його скасувати й ухвалити у справі нове рішення про
задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а ухвалене місцевим судом рішення частковому скасуванню з
ухваленням у справі апеляційним судом нового рішення з таких підстав.

Рішеннями Рівненського міського суду від 30 січня 2006
року та Апеляційного суду Рівненської області від 13 квітня 2006 року, які
набрали законної сили, позивачка ОСОБА_1. з 27 липня 2007 року була поновлена
на посаді головного бухгалтера ЗАТ “Рівненський ливарний завод”, на її користь
був стягнений середній заробіток за час вимушеного прогулу, а накладені на неї
дисциплінарні стягнення були визнані незаконними. Крім того, були визнані
незаконними також накази відповідача № 85 від 22.04.2005 р. про зняття
позивачці надбавки до заробітної плати та № 89 від 25.04.2005 р. про зменшення
її посадового окладу.

Тому з урахуванням цього у суду першої інстанції не було
правових підстав відмовляти позивачці у стягненні з відповідача 445,1 грн.
недоплати у зв"язку з незаконним зменшенням відповідачем її окладу у квітні-липні
2005 року та 1563,9 грн. незаконно знятої щомісячної надбавки до заробітної
плати за квітень-липень 2005 року, які не були їй нараховані та виплачені перед
незаконним 27 липня 2005 року звільненням з роботи внаслідок неправомірних дій
відповідача.

Висновок місцевого суду про те, що ці кошти вже були
враховані зазначеними вище рішеннями судів при визначенні позивачці середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, не грунтується на матеріалах справи й є
надуманим.

Відповідно до Положення про порядок проведення медичних
оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров"я України № 45 від 31.03.1994 р., яке було чинним до
21.05.2007 р., на час проходження медогляду за працюючим зберігається місце
роботи та середній заробіток.

З направлення на обов"язковий попередній медичний
огляд працівника, який відповідач 27 лютого 2006 року видав позивачці,
вбачається, що вона дійсно за розпорядженням відповідача проходила такий
медогляд 27 та 28 лютого 2006 року.

У зв"язку з викладеним вимоги ОСОБА_1. про стягнення
з ЗАТ "Рівненський ливарний завод" 60,94 грн. недоплаченої заробітної
плати за ці дні лютого 2006 р. також є обрунтованими і підлягають задоволенню.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що наказом
відповідача № 205 від 15 липня 2005 року на заводі з 1 серпня 2005 року були
скасовані всі раніше встановлені працівникам надбавки до їх посадових окладів.
Зазначений наказ залишився чинним. Позивачкою у судовому порядку він не
оспорювався.

Через це суд першої інстанції, на переконання колегії
суддів, прийшов до цілком правильного висновку про те, що вимоги позивачки про
стягнення 1617,34 грн. щомісячної надбавки до заробітної плати за січень-липень
2006 року є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача 3196,26 грн.
недоплати за листками непрацездатності за січень-червень 2006 р., 230 грн.
недонарахованих відпускних коштів та 544,45 грн. недонарахованої вихідної
допомоги, то ці її вимоги задоволені бути не можуть, оскільки не грунтуються на
правилах, що встановлені Порядком обчислення заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за загальнообов"язковим державним соціальним
страхуванням, затвердженим постановою КМУ № 1266 від 26.09.2001 р., та Порядком
обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ № 100 від
08.02.1995 р.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 97 КЗпП України, ст.ст. 10, 60,
303, 307, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від 2 листопада 2007 року в частині
відмови позивачці у задоволенні її позовних вимог до ЗАТ "Рівненський
ливарний завод" про стягнення 1563,9 грн. надбавки до посадового окладу за
квітень-липень 2005 р.; 445,1 грн. недоплати
у зв"язку з незаконним зменшенням окладу за квітень-липень 2005
року та 60,94 грн. заробітної плати за лютий 2006 р. скасувати.

Позов ОСОБА_1до ЗАТ "Рівненський ливарний завод" у цій частині
задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки 1563,9 (одну тисячу
п"ятсот шістдесят три) грн. надбавки до посадового окладу за
квітень-липень 2005 р.; 445,1 (чотириста сорок п"ять) грн. недоплати  у зв"язку з незаконним зменшенням окладу
за квітень-липень 2005 року та 60,94 (шістдесят) грн. заробітної плати за лютий
2006 р. - разом 2069,94 (дві тисячі шістдесят дев"ять) грн.

Стягнути з ЗАТ "Рівненський ливарний завод" 60 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення, що пов”язані з розглядом справи,
перерахувавши їх Державному бюджету м. Рівного, , Банк
одержувача  ГУДКУ у Рівненській області,
МФО 833017, р/р № 0002, код платежу 22050000, призначення платежу -
ІТЗ для Апеляційного суду Рівненської області.

Стягнути з ЗАТ "Рівненський ливарний завод" 76,5 грн. судового
збору на користь місцевого бюджету міста Рівного, , банк
одержувача ГУДКУ у Рівненській області, МФО 833017, р/р № 0002, код
платежу 22090100, призначення платежу - судовий збір.

В решті рішення місцевого суду залишити без зміни, а подану апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його
проголошення  і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: