Справа
№ 2-659 /2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

19 серпня 2008
р.                                                 Ренійський районний суд Одеської
області

у складі:   -     головуючого судді Дудник В.І.;

·
при секретарі Касаповій О.У.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Ренійської міської ради Одеської області про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник
відповідача - Ренійської міськради позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення
не заперечує, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивачка
ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягає, просила розглянути справу без її
участі.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі можливо  постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході
розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про
смерть ОСОБА_2 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 -
помер ІНФОРМАЦІЯ_2р.; копія свідоцтва про одруження позивачки; копія свідоцтва
про народження позивачки; копія відмови нотаріуса від 12.12.2007р.; копія
довідки Ренійського БТІ про належність домоволодіння; копія рішення народного
суду Ренійського району від 03.03.1949р.; копія технічного паспорту на
домоволодіння АДРЕСА_1.

Судом в
ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою
ОСОБА_3 За життя бабусі позивачки - ОСОБА_4 на праві власності належало
домоволодіння АДРЕСА_1 (за старою нумерацією - АДРЕСА_2)  На випадок смерті ОСОБА_4 належним їй майно
не розпорядилася, до ІНФОРМАЦІЯ_3 р. померла. Після смерті матері батько
позивачки прийняв спадщину фактичним управлінням та володінням спадковим майном,
що підтверджується доводами, викладеними у рішенні  народного суду Ренійського району від
03.03.1949р. Звернутися за оформленням прийняття спадщини ОСОБА_3 не зміг,
оскільки на момент смерті ОСОБА_4 за нею не було визнане право власності на
будинок і лише судовим рішенням від 03.03.1949р. воно було визнане за його
матір'ю. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер. Після його смерті матір позивачки
залишилася мешкати у спадковому будинку і, таким чином, фактично прийняла
спадщину в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1964р. ІНФОРМАЦІЯ_1р. ОСОБА_2
померла. Позивачка в останні роки життя мешкала разом із матір'ю,  після її смерті понесла всі витрати по
похованню, виконала необхідні поминальні обряди. По теперішній час мешкає у
спадковому будинку. 12.12.2007р. позивачка звернулася до нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини. Однак, їй в цьому було відмовлено, оскільки
на момент звернення були відсутні необхідні правовстановлюючі документи, а
саме: свідоцтво про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2; свідоцтво про смерть ОСОБА_4;
свідоцтво про народження ОСОБА_3 Цих документів позивачка не має, при зверненні
до відділу РАЦС із вимогами щодо їх отримання позивачці було роз'яснено, що
такі не збереглися. Факт належності спірного домоволодіння родині позивачки по
лінії батька підтверджується судовим рішенням від 03.03.1949 р., з цього ж
рішення вбачається, що ОСОБА_4 на час його винесення була померлою. Факт
знаходження батьків позивачки у сімейних стосунках підтверджується свідоцтвом
про народження позивачки, в якому вони записані її батьками.

Після
смерті матері позивачка доглядає за спадковим будинком, сплачує всі необхідні
платежі, однак, прийняти спадщину та оформити право власності на домоволодіння
на  себе не має можливості за
вищевказаними причинами.

У
зв'язку із вищенаведеним, позивачка вважає, що її батько, а потім і матір
фактично прийняли спадщину, що залишилася після померлої ОСОБА_4, однак за своє
життя, не змогли оформити її за незалежними від них обставинами, і має всі
законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до
держави вона не перейшла, відумерлою  не
визнана,  інших спадкоємців немає.

Вивчивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки
обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне
підтвердження в судовому засіданні.

Згідно  вимог ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР 1964р. для
прийняття спадщини встановлюється строк - шість місяців, який обчислюється з
моменту відкриття спадщини. Цією ж статтею передбачені дві підстави, за
наявності яких може вважатися, що спадкоємець прийняв спадщину. Після смерті
ОСОБА_4, з підстав п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1964р., спадщину прийняв її син
- ОСОБА_3, однак, він не оформив прийняття спадщини юридично. Після смерті
ОСОБА_3, за  тими же підставами, спадщину
прийняла його дружина, а після смерті ОСОБА_2, - позивачка у справі.

За ст. 529 ЦК УРСР у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.  Таким чином, якщо б
батько та матір позивачки могли свого часу безперешкодно реалізувати своє право
на спадщину, як спадкоємці першої черги, вони б її прийняли юридично. Однак, у
зв'язку із неможливістю підтвердження родинних
та сімейних відносин,  вони не
змогли пройти процедуру прийняття спадщини. З урахуванням вищенаведеної
ситуації, матір позивачки, а потім і сама позивачка прийняли спадщину в
порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР.

Згідно
із ч. 2 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003р., щодо
відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати
після набрання ним чинності.

Відповідно
до вимог ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України 2003р. спадкоємець за заповітом або за
законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.
Аналогічні вимоги містять і положення ст. 548 ЦК УРСР 1964р.  Таким чином, прийняття спадщини є фактом, яке
відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному
випадку воля позивачки, як спадкоємиці першої черги, була виражена у її діях по
фактичному управлінню та володінню спадковим майном ( догляд за будинком,
сплата витрат по його утриманню та т.і.). Фактичне управління та володіння
спадковим майном є одним із способів прийняття спадщини, такі відповідні дії
дають підстави вважати, що спадкоємець відноситься до спадкового майна як до
своєї власності. Прийнята спадщина вважається власністю спадкоємця з моменту її
відкриття, тобто він має право користуватися та управляти таким майном, але без
встановлення права власності на спадщину, не може розпоряджатися майном. Т.ч.,
факт прийняття спадщини позивачкою знайшов своє належне підтвердження в ході
розгляду справи. З урахуванням викладених позивачкою та  досліджених у судовому засіданні обставин,
суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки щодо визнання за нею права
власності на домоволодіння.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України,  ст.ст. 529, 548, 549
ЦК УРСР 1964р.,  ст.ст. 1218, 1261,
1268  ЦК України 2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1  задовольнити.

Визнати
в порядку спадкування за ОСОБА_1  право
власності на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований АДРЕСА_1,
загальною інвентаризаційною вартістю 5884 грн. 66 коп.

Рішення
суду набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів
після  подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк
оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області  через Ренійський районний суд Одеської
області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

Копія
вірна: суддя