№ 2-29/08
Красноперекопський міськрайонний суд Автономної
Республіки Крим у складі: головуючого судді - Романової Л.В.
при секретарі - Самойловій К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноперекопськ
Автономної Республіки Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду
соціального страхування Російської Федерації, Московського обласного
регіонального відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації
(філія № 45) про компенсацію суми санаторне-курортного
лікування за 2001-2002 р.р, пов'язаного із ушкодженням здоров'я при
виконання трудових обов'язків,-
15.11.2002 р. звернувся до суду за місцем проживання - Красноперекопського
міськрайонного суду Автономної Республіки Крим з позовом до Фонду соціального
страхування Російської Федерації, ФДУП "Архангельська база тралового
флоту" про стягнення суми додаткових витрат, пов'язаних із ушкодженням
здоров'я при виконанні трудових обов'язків та просив стягнути на його користь
вартість путівок на санаторне-курортне лікування разом із супроводжуючою особою
грн.; суму витрат на медичну допомогу, а саме - придбання ліків на 40 грн. при
лікуванні пародонтиту та витрат на зубопротезування у розмірі 273 грн. Всього
Фонду соціального страхування Російської Федерації відповідно до Постанови
Уряду Російської Федерації № 332 від 28.04.2001 р. "Про затвердження
порядку оплати додаткових витрат на медичну, соціальну та професійну
реабілітацію осіб, постраждалих внаслідок нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань". Свої вимоги обґрунтував тим, що працюючи
боцманом Архангельської бази тралового флоту РФ 31.05.1977 р. внаслідок
нещасного випадку він отримав трудове каліцтво, що призвело до 100% втрати
працездатності та отримання інвалідності першої групи безстроково. Рішенням
Верховного Суду АР Крим від 04.02.1998 р. йому присуджені щомісячні страхові
виплати. У зв'язку із наслідками отриманої травми, позивач потребує :
додаткових медичних витрат, які за 2001-2002 р.р. склали 273 та 40 грн.,
Ухвалою судді
від 30.03.2007 р. в порядку підготовки справи до повторного судового розгляду
справи до участі у якості співвідповідача у справі залучено Московське обласне
регіональне відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації
(філія № 45).
справи позивач від
позовних вимог до відповідача - Архангельської бази
тралового флоту відмовився, оскільки немає до цього відповідача
будь-яких позовних вимог. Ухвалою суду від 05.03.2008 р. провадження у справі
за позовом ОСОБА_1 до ФДУП "Архангельська база
тралового флоту" закрито. Також позивач
від позовних вимог до Фонду соціального страхування Російської Федерації (далі
- ФСС РФ), Московського відділення ФСС РФ про стягнення суми витрат на медичну
допомогу, а саме - придбання ліків на 40 грн. та витрат на зубопротезування у
розмірі 273 грн. відмовився. Ухвалою суду від 16.04.2008 р. провадження у
справі в цій частині закрито.
В судовому
засіданні по розгляду справи по суті позивач підтримав інші позовні вимоги до
ФСС РФ, Московського обласного регіонального відділення ФСС РФ (філія № 45) та
просить стягнути з відповідачів компенсацію вартості путівок неотриманого за
2001 та 2002 роки санаторно-курортного лікування разом із супроводжуючою особою
пояснив, що за отриманням путівки до ФСС РФ (філії № 45) він не звертався,
вважає це зайвим, оскільки він має право на отримання такого виду лікування як
санаторно-курортне. Йому відмовлено у наданні можливості пройти
санаторно-курортного лікування, оскільки відповідач вимагає від нього
самостійного придбання путівки, після цього вартість путівки буде компенсовано
ФСС РФ. Але придбати самостійно путівку він за відсутністю коштів не має
можливості. Також позивач пояснив, що у спірний період та на даний час його
стан здоров'я дозволяє обходитися від санаторно-курортного лікування. Позивач
має намір отримати грошову компенсацію неотриманого у 2001-2002 р.р.
санаторно-курортного лікування на підставі неоплаченого рахунку з санаторію ім.
Представники відповідачів ФСС РФ та Московського обласного регіонального
відділення ФСС РФ (філія № 45) в судове
засідання не з'явились, за умовами Конвенції про
правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних
справах від 22.01.1993 р. опитані в порядку судового доручення про
проведення окремих процесуальних дій за місцем знаходження
відповідачів-юридичних осіб. Відповідачі позов не визнають, представили
аналогічні письмові заперечення, просять розглянути справу за відсутністю їх
представників. Позов вважають не обґрунтованим, просять у задоволенні позову
відмовити, оскільки компенсація вартості путівок
неотриманого рівно як й самостійно отриманої путівки на санаторно-курортне
лікування не передбачене російським законодавством а ні для громадян Росії, а
ні для громадян України.
Суд, вислухавши пояснення
позивача, спеціалістів ОСОБА_2, ОСОБА_3., дослідивши письмові докази,
перевіривши матеріали справи, оглянувши медичну карту амбулаторного хворого
ОСОБА_1, вважає, що позов задоволенню не підлягає.
Судом встановлені наступні фактичні дані та
відповідні їм правовідносини.
внаслідок нещасного випадку позивач отримав трудове каліцтво, що призвело до
100% втрати працездатності. Позивач є інвалідом першої групи безстроково, що
підтверджується довідкою ВТЕК м. Архангельська РФ від 02.09.1981 р. (Серія
ВТЕ-162 № 095678). Потребу у санаторно-курортному лікуванні у довідці ВТЕК не
зазначено. Рішенням Верховного Суду АР Крим від 04.02.1998 р. позивачеві
присуджені довічно щомісячні страхові виплати, додаткові витрати на постійний
сторонній догляд, побутовий догляд (а.с.76-80 т.1). У відповідності до
Федерального Закону РФ від 24.07.1998 р. при зверненні до виконання на
території Росії рішення суду, що набрало законної сили, виплати позивачеві
призначені та сплачуються страховиком (а.с.84 т.1). Вказані обставини
визнаються сторонами.
ст.61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами, а також встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили не підлягають доказуванню.
Красноперекоської центральної міської лікарні (далі -
ЦМЛ) та даними медичної карти ОСОБА_1, на "Д" обліку у
полікліниці позивач не перебуває (а.с. 251 т.2), з 1992 р. по 2004 р. до
лікарів за отриманням медичної допомоги позивач не звертався. З пояснень позивача свідчить, що фактично у 2001-2002 р.р.
він не проходив лікування у санаторії ім. Бурденко м. Саки. До відповідачів
щодо оформлення програми реабілітації постраждалого позивач не звертався з
власних міркувань. Його стан здоров'я дозволяє обходитися від
санаторно-курортного лікування, він себе почуває добре, але оскільки він має
право на отримання такого виду соціальної допомоги як санаторне-курортного
лікування, він вважає, що має право на грошову компенсацію не отриманого
лікування у закладі санаторного типу, а саме санаторію ім. Бурденко м. Саки.
Для отримання висновку терапевту про відсутність протипоказань для проходження
лікування у санаторії ім. Бурденко м. Саки, у 2002 р. позивач, отримавши
довідку на отримання путівки, не пройшов всіх необхідних спеціалістів, для
надання остаточного висновку лікарем-терапевтом.
судовому засіданні заступник головного лікаря Красноперекопської ЦМЛ ОСОБА_2,
що залучена в якості спеціаліста, при наявних у медичній амбулаторній картці
даних про стан здоров'я позивача, в нього були протипоказання для отримання у
2002 р. лікування у санаторії ім. Бурденко м. Саки, тобто у санаторію цього профілю
він не міг за станом здоров'я проходити лікування.
Судом
встановлено, що позивач не звертався до Московського обласного регіонального
відділення ФСС РФ (філія № 45), який забезпечує позивача , з заявою надання
путівки в санаторне-курортний заклад.
В судовому засіданні в своїх поясненнях,
залучений в якості спеціаліста, директор виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
м.Красноперекопськ АРК ОСОБА_4. пояснив, що завданням страхування та
відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами працездатності
у зв'язку з ушкодженням здоров'я, є крім іншого надання соціальних послуг,
зокрема й санаторно-курортне лікування, якщо потребу в них визначено висновками
МСЕК на території України. Та саме лікування необхідно отримувати
постраждалому, а не грошову компенсацію за неотримане санаторно-курортне
лікування у санаторії, де мав би, але не лікувався постраждалий з будь-яких
Оцінивши представлені, здобуті та досліджені у судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов заявлено
необґрунтовано та задоволенню не підлягає з наступних підстав.
За правилами ст. 1085 ч.1 Цивільного
кодексу Російської Федерації, при спричиненні громадянину каліцтва або іншого
ушкодження його здоров'я відшкодуванню підлягає втрачений заробіток, який він
мав, а також додатково понесені витрати, що викликані ушкодженням здоров'я, в
тому числі витрати на лікування, додаткове харчування, придбання ліків,
протезування, сторонній догляд, санаторно-курортне лікування тощо. Федеральний
Закон Російської Федерації №125-ФЕ від 24.07.1998 р. "Про обов'язкове
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання" передбачає широке
коло соціального захисту, включаючи медичну реабілітацію в організаціях, що
надають санаторно-курортні послуги.
Позивач є громадянином України, та з 01.12.2002 р. як
особа, що виїхала за межі Російської Федерації, перебуває на обліку як
постраждалий та забезпечується по обов'язковому соціальному страхуванню
Московським обласним регіональним відділенням Фонду соціального страхування
Російської Федерації (філія № 45).
Забезпечення із страхування здійснюється крім основних
щомісячних виплат також у вигляді додаткових витрат, в тому числі включаючи санаторне-курортного лікування. Ці витрати також
проводяться страховиком, якщо закладом медико-соціальної експертизи
встановлено, що застрахована особа має потрібність у санаторне-курортному
лікуванні. Право на отримання санаторно-курортної путівки для перебування з
особою, що доглядає хворого, відповідачем не оспорюється за умови виконання
всіх необхідних умов, що передбачає чинне законодавство Російської Федерації.
Правовідносини сторін у цьому спорі
регулюються Постановою Уряду Російської Федерації № 332 від 28.04.2001 р.
"Про затвердження порядку оплати додаткових витрат на медичну, соціальну
та професійну реабілітацію осіб, постраждалих внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійних захворювань", що був чиним на час спірних
Однією з необхідних умов надання
санаторно-курортне лікування є звернення із заявою до Московського обласного
регіонального відділення ФСС РФ (філія № 45); до заяви необхідне надання
програми реабілітації постраждалого (ПРП), висновок ВКК та довідки форми 070/У
за місцем проживання. При виконання цих умов своєчасно, тобто у спірний період,
позивач міг обґрунтовано очікувати надання такого виду соціального захисту, як
лікування у санаторії за наданою відповідачем путівкою. Проте позивач не
дотримався встановлених правил та поважності причин неможливості їх дотримання
судом не встановлено. Не скористався позивач й таким видом отримання висновку
закладу МСЕ для встановлення потреби у реабілітаційних заходах, як заочний
порядок (без особистої присутності на підставі медичних документів).
Таким чином, судом
встановлено, що позивачем умови вказаного Порядку... від 28.04.2001 р. на
санаторно-курортне лікування з наданням всіх необхідних медичних висновків не
дотримано. Порушення цих умов унеможливлює надання забезпечення
санаторно-курортного лікування у формі надання путівки. Разом з цим компенсація
неотриманої путівки на санаторно-курортне лікування не передбачене жодним
нормативно-правовим актом Російської Федерації.
На підставі викладеного, суд прийшов до
висновку, що позивач не скористався своїм правом на отримання путівки із
Спеціаліст ОСОБА_4. у судовому засіданні
пояснив, що для постраждалих, статус інваліда яких встановлено на підставі
Російського законодавства, ФСС України не надає соціальної допомоги. Позивач, будучи на цей час
громадянином України, та перебуваючи на обліку як постраждалий - інвалід 1
групи у Московському обласному регіональному відділенні ФСС РФ, не бажає пройти
медичне обстеження закладом МСЕК для встановлення групи інвалідності на
підставі діючого законодавства України.
позивача на ті обставини, що йому було безпідставно відмовлено у наданні
можливості пройти санаторно-курортного лікування та посилання на те, що
самостійне придбання ним путівки за власні кошти вимагає відповідач, суд не
може прийняти до уваги, оскільки таке ствердження суперечить встановленим
обставинам справи.
Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони повинні довести
ті обставини, на які вони посилаються як на підстави своїх вимог і заперечень.
Позивачем не надано переконливих доказів на підтвердження заявлених позовних
вимог, тому суд прийшов до висновку, що позов заявлено не обґрунтовано та
задоволенню не підлягає.
Позивача звільнено від сплати судового збору
та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи, тому
вказані витрати компенсуються за рахунок держави.
Керуючись ст. ст.10, 60, 61, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст.cт. 6-11, 17, 122 Конвенції про правову допомогу
та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від
22.01.1993 р., на підставі ст.ст. 4, 7, 1085 ч.1 Цивільного кодексу Російської
Федерації, Постанови Уряду Російської Федерації № 332 від 28.04.2001 р., суд
У позові ОСОБА_1 до Фонду
соціального страхування Російської Федерації, Московського обласного
регіонального відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації
(філія № 45) про компенсацію суми санаторне-курортного
лікування за 2001-2002 р.р., пов'язаного із ушкодженням здоров'я при
виконання трудових обов'язків, відмовити.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Красноперекопський міськрайонний суд АРК шляхом подачі
заяви про оскарження в десятиденний строк з дня проголошення рішення і поданням
після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ст.295 ч.4
ЦПК України без попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: