Справа  № 2- 369 /08р.
РІ Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20  жовтня  2008 року               Лебединський районний суд
Сумської області

в складі :  судді
Подопригора Л.І.

при
секретарі
Єрмаковій Н.І.

з участю      представника позивача     Пільгуй Т.В.

відповідачки
ОСОБА_1,

представника
відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині
справу за позовом Лебединського районного відділення « Енегрозбут» ВАТ «
Сумиобленерго» до ОСОБА_1  про
відшкодування  заподіяної шкоди ,-

в
с т а н о в и в :

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення 4296, 37  грн., мотивуючи свої вимоги тим, що
працівниками Лебединеського РВЕ ВАТ « Сумиобленерго» було виявлено порушення
правил користування електричною енергією відповідачкою, яка мешкає АДРЕСА_1,
про що був складений відповідний акт за № 070837 від 22.02.2008 року. На місці
обстеження за вказаною адресою, комісійно, було виявлено порушення
відповідачкою Правил КЕЕдН, а саме використання електричної енергії поза
приладом обліку ( встановлення змонтованої розетки зі схованою
електропроводкою) , що привело  до
спричинення позивачеві шкоди в розмірі 5296 грн.37 коп. 25.02.2008 року на
засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕдН Лебединського РВЕ
відповідачка свою вину визнала і зобов»язувалася в добровільному порядку
відшкодувати всі донарахування по акту порушення та витрати  по відновленню електропостачання. В
забезпечення свого зобов»язання відповідачка виплатила в рахунок відшкодування
збитків 1000 грн., в решту зобов»язувалась виплатити пропорційними частками
протягом п»яти місяців. Але в подальшому
відповідачка відмовилася відшкодувати спричинену шкоду. Тому позивач
прохає суд стягнути  з відповідачки
невідшкодовану шкоду  в розмірі 4296 грн.
37 коп. та в повернення судового збору, витрат на інформаційно - технічне
забезпечення в сумі 81 грн.

В
судовому засіданні представник позивача
вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка
позов не визнала і пояснила, що дійсно з
26.06.2003 року вона є власником квартири АДРЕСА_1. 24 лютого 2004 року
між нею та позивачем був укладений договір про користування електроенергією.
Умови договору нею виконувалися в повному обсязі. Позивач умови договору  виконував не належним чином, а саме ним не
виконувався п.9.4 договору, не проводилася в зазначені строки перевірка
стану  приладів обліку, контрольні зняття
показників розрахункових лічильників електроенергії та правильність проведення
розрахунків за спожиту електроенергію. В 2005 році позивач провів заміну
електролічильника, не повідомивши її про виконання такої роботи. Претензій до
неї з боку позивача про порушення нею умов договору ніколи не було. 22 лютого
2008 року до неї  на квартиру з»явилися
працівники РВЕ в повідомили, що при
перевірці в місці установлення лічильника її квартири виявлено
використання електроенергії поза приладом обліку. При огляді квартири вони
виявили  в ванній кімнаті  розетку
зі схованою електропроводкою. За цим фактом ними був складений акт, який
потім розбирався на засіданні  комісії і
були проведені нарахування розміру
відшкодування збитків. Але вважає, що нарахування розміру відшкодування
збитків проведено не вірно, а саме порушені вимоги п. 2.4 Методики визначення
обсягу вартості електроенергії, не врахована сума поточних платежів сплачених нею
за період нарахування збитків, що складає 656,59 грн. Крім того вважає, що
позивачем не надано доказів, що саме її неправомірними діями спричинена шкода.
Прохає в позові відмовити.

Вислухавши
сторони, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява
обґрунтована, позовні вимоги  витікають з
цивільних правовідносин в регулюються
нормою ст.. 1166 ЦК України.

В
судовому засіданні було встановлено, що відповідачка є споживачем
електроенергії, яка надається позивачем по місцю її проживання в квартиру
АДРЕСА_1, що стверджується договором № 330320 від 24.02.2004 року. Лічильник
обліку подачі електроенергії установлений
на електрощітку розташованому на сходовій клітині. 22 лютого 2008 року
працівниками Лебединського РВЕ  було
виявлено порушення правил користування електроенергією відповідачкою, а саме
використання нею електричної енергії поза приладом обліку через самовільно
встановлену змонтовану розетку зі схованою електропроводкою,при  включенні навантаження в  яку лічильник не працював, диск не обертався,
спожита таким чином електроенергія не враховувалась і не сплачувалась. Про
виявлене правопорушення перевіряючи ми
був складений відповідний акт № 070837 . Даний акт на місці був
доведений до відому відповідачки про що свідчить її підпис ( а.с.5). На
засіданні комісії в розгляду Актів про порушення ПКЕЕН, яке відбулося 25 лютого
2008 року, протокол № 5( а.с. 5 зворот) відповідачка визнала встановлений  факт порушення нею правил користування
електроенергією, а саме використання
безоблікової розетки і зобов»язувалась
в добровільному порядку відшкодувати спричинену шкоду. В пояснювальній
записці ( а.с. 6) від 25.02.2008 року відповідачка  також визнала той факт, що в її квартирі
змонтована розетка зі схованою електропроводкою, при використанні якої облік
електроенергії через лічильник не проходить і таким чином спожита
електроенергія не обліковувалась і не сплачувалася.

Факт  використання відповідачкою  безоблікової електроенергії ствердили в
судовому засіданні і свідки  ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які також пояснили, що
виявленні змонтованої безоблікової розетки відповідачка  визнала порушення,ніяких заперечень не
виказувала, щодо її непричетності до цього.

Посилання
відповідачки щодо невиконання позивачем п.9.4 Договору № 330320 від 24 лютого
2004 року « Про користування електричною енергією» ( а.с. 11) суд вважає, не
може бути підставою для відмови в позовних вимогах, оскільки, як ствердили в
судовому засіданні представник позивача, а також свідок ОСОБА_4  електропостачальник  в терміни указані в договорі, проводить
перевірку стану приладів обліку, проводить контрольні зняття показників
розрахункових лічильників електроенергії та правильність проведення розрахунків
за спожиту електроенергію і лише в разі виявлення якихось порушень складає
протокол. Оскільки сам лічильник установлений за межами квартири, відповідачка
могла не знати, коли такі перевірки проводилися. Порушення виявлені  у відповідачки не можна було встановити
візуально при перевірці стану приладів обліку ( електролічильника), оскільки
електропровод був схований під штукатуркою і лише при знятті щита, на якому
кріпився лічильник, був виявлений. Інших доказів на підтвердження свого
посилання відповідачка не надала.

Сума
спричиненої шкоди  обрахована позивачем
на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною
енергією затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в МЮ
України 4.07.06р. № 78212656 і сумнівів в суду не викликає. Посилання
відповідачки, що нарахування спричиненої шкоди проведено невірно, а саме не
враховані вимоги   п. 2.4 Методики,
оскільки сплачені нею кошти за використану електроенергію за період взятий при
проведенні розрахунку, а саме 656,59 грн. не враховані  при визначенні суми збитків, і  саме на цю суму розмір збитків повинен бути
зменшеним, суд вважає не є підставою для зменшення позовних вимог, оскільки як
з пояснень представника поповича так і свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4
вбачається,  що відповідачка
користувалася без обліковою електроенергією, нарахування оплати за яку не
проводилося.

Таким
чином суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні і підлягають до задоволення.

Також
суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір
в розмірі 51 грн., сплачений останнім при подачі позову, та на користь держави
витрати на інформаційно - технічне забезпечення по розгляду справи в суді у
розмірі 30 грн.

На
підставі наведеного, керуючись ст.. 10,15, 30,
58, 62, 202, 202-1, 203  ЦПК  України ст.. 13, 15, 1166 Цивільного Кодексу
України ,-

В и р і ш и в :

Позовні
вимоги Лебединського відділенні « Енергозбут» ВАТ «Сумиобленерго» задовільнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Лебединського відділення « Енергозбут» ВАТ «
Сумиобленерго» на відшкодування заподіяної шкоди 4296 ( чотири тисячі двісті
дев»яносто шість) грн.. 37 коп. та в повернення судового збору 51 грн., а
всього  4351 ( чотири тисячі триста п»ятдесят
одну) грн. 37 коп.

Стягнути
з відповідачки на користь держави витрати на інформаційно - технічне
забезпечення по розгляду справи в суді у розмірі 30 гривень.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської
області через Лебединський райсуд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20- ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції, або в порядку  ч. 4 ст. 295  ЦПК України.

Суддя