Справа
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 вересня 2008 року Білоцерківський міськрайонний суд
Київської області в складі головуючого судді: Таран Н.Г.,

при секретарі судового засідання: Чайка О.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання
дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти знаходяться на утриманні та
виховуються позивачкою одноособово. Батько дитини, відповідач -ОСОБА_2
ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає.

Позивачка в
судовому засіданні позов підтримала і просила стягнути з відповідача на свою
користь аліменти на утримання дітей  в
розмірі 1/3  частини всіх видів його
доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для
дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до
повноліття дітей.

Відповідач
в суді позов визнав і  не заперечував
проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дітей в
розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

За ч. 4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 180
Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення
ними повноліття.

Судом
встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є
сторони по справі.

Діти проживають
разом з з матір»ю та знаходяться на повному її утриманні, батько дитини,
відповідач --ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не
надає.

Визначаючи
розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дітей
одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на
утримання дітей не заперечує.

Позивач
звільнена від сплати держмита на підставі ст. 4 п. 18 Декрету КМ України “Про
державне мито”.

Відповідно
до ст.88 ЦПК України витрати пов»язані з розглядом справи підлягають стягненню
з відповідача.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 80-82, 84, 85, 180-183 СК України, ст.ст. 10, 11,
60, 61, 174, 209, 213-215, 224, 294, 296 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця селища Голоби Ковельського району Волинської
області, аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, в розмірі 1/3   частини всіх видів його заробітку, але не
менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного
віку, починаючи з 14 серпня 2008 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з
ОСОБА_2 51 грн. держмита на користь держави та 30 грн витрати за інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи.

Звільнити
ОСОБА_1 від сплати держмита.

Рішення суду
може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня ухвалення рішення суду. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження, або без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів.

Суддя:                                                                                                Н.Г.Таран