УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008р.                                                                                      м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                               Соколовського
В.М.,

суддів:                                         Беркій
О.Ю., Матківського Р.Й.,

секретаря                                    Самуляк О.М.,

з участю                                      представника
апелянта ОСОБА_1.,

позивачки
ОСОБА_2., представника ЖЕО №4
ОСОБА_7.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на рішення
Івано-Франківського міського суду від 29
жовтня 2007 року,

встановила:

ОСОБА_2
30 травня 2007 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЖЕО №4
міста Івано-Франківська про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1548,
64  грн. , моральної шкоди на суму 2000  грн. , завданих затопленням квартири, а також
про стягнення з відповідачів судових витрат в зв"язку з розглядом справи в
суді.

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 29
жовтня 2007 року
позов задоволено частково. Стягнуто на користь позивачки з відповідача ОСОБА_3
1548  грн.  64 коп. матеріальної шкоди, 500  грн.
моральної шкоди, 300  грн.  за проведення експертизи, 500  грн.
за надання правової допомоги, 51
грн.  державного мита і 30  грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не
погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_3. подав апеляційну скаргу, вказуючи на
його незаконність і необґрунтованість. Вимоги скарги мотивує тим, що суд не
взяв до уваги те, що акт комісії ЖЕО №4
від 17.07.2006 року про
затоплення ним квартири

Справа
№22-ц-1513/2007р.                        Головуючий
у 1 інстанції
Коновалова Н.І.

22-ц-44/2008р.

Категорія
23                                                 Доповідач
Соколовський В.М.

2

АДРЕСА_1 є сумнівним та містить багато суперечностей та й взагалі 17.07.2006 року такий акт
не складався. Зокрема, свідок ОСОБА_5., яка була членом комісії, пояснила, що
обстеження квартири АДРЕСА_2, яка
належить ОСОБА_3., проводилося через кілька днів після 17 липня 2006 року через
відсутність відповідача в квартирі, тому акт було складено пізніше, хоча
датовано 17.07.2006 роком. Крім того, зазначив апелянт, в журналі обліку заявок
ЖЕО №4 не
зазначено будь-яких заявок та викликів працівників ЖЕО, в тому числі 17.07.2006 року. Тому
рахує, що в даному випадку має місце встановлення обставин та правових
наслідків, які не відповідають дійсності та підтверджені недостовірними
доказами. Окрім того, вважає апелянт, суд не з"ясував фактичні витрати,
які позивачка понесла при проведенні ремонтних робіт своєї квартири, та якими
доказами це підтверджується, а зіслався тільки на розмір шкоди, яка визначена
31.07.2006 року експертом товарної біржі „Захід Контракт". Суд залишив
також поза увагою і те, що ЖЕО №4
згідно нормативних актів не виконувало належним чином своїх зобов'язань
перед споживачами, а тому також є відповідачем по даній справі, зокрема те, що
ЖЕО не проводило перевірок стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного
будинку АДРЕСА_1, а це є
обставиною, яка суттєво впливає на встановлення вини ЖЕО і заподіянні шкоди
позивачці. Не з"ясовував суд і того, якими доказами підтверджено факт
заподіяння позивачці моральних і фізичних страждань, або втрат немайнового
характеру та з чого позивачка виходила при визначенні розміру моральної шкоди і
якими доказами це підтверджується.

Тому
рахує, що висновки суду про стягнення з нього матеріальної і моральної шкоди є
передчасними і не відповідають фактичним обставинам справи, неповно
з"ясовані судом.

Просив
скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачці у задоволенні позовних вимог.

Представник
апелянта ОСОБА_1. підтримала вимоги скарги з вищенаведених мотивів, просила їх
задовольнити, а рішення суду скасувати, постановивши нове рішення про відмову
позивачці у позові.

Позивачка
ОСОБА_2. вимоги апеляційної скарги не визнала, вважає, що судом першої
інстанції повно і всебічно досліджені докази, дано їм вірну правову оцінку.
Тому підстав для скасування рішення не має. Просила залишити його в силі, а в
скарзі відмовити.

Представник
ЖЕО №4 м.
Івано-Франківська ОСОБА_7. апеляційну скаргу не визнала, вважає, що вину
відповідача ОСОБА_3. у затопленні квартири позивачки повністю доведено. Тому
рішення суду є законним і його слід залишити в силі, відмовивши у задоволенні
скарги відповідачу ОСОБА_3.

3

Вислухавши
доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Судом
встановлено, що 17 липня 2006 року сталося
затоплення водою квартири АДРЕСА_1, яка
належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2. Винним у затопленні
квартири позивачки є власник квартири №10 в цьому ж будинку ОСОБА_3., квартира
якого розміщена поверхом вище над квартирою позивачки, і у кухні його квартири
був поламаний кран, з якого витікала вода та затоплювала нижні поверхи.

Даний
факт підтверджено актом членів комісії - працівників ЖЕО №4 від 17.07.2006 року
та поясненнями в судовому засіданні свідків: члена комісії ОСОБА_5. і сусідки
позивачки ОСОБА_6., які приймали участь при складенні зазначеного акту.

Згідно
експертного висновку, проведеного в період з 28.07. по 31.07.2006
року, експертом встановлено пошкодження водою стелі та стін однієї із
кімнат позивачки ОСОБА_2., і вартість відновлювального ремонту кімнати оцінено
експертом у 1548  грн.  64 коп. по діючих
тарифах і цінах на час проведення експертизи (а.с. 47).

При
таких обставинах, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, прийшов
до правильного висновку про винність відповідача ОСОБА_3. у заподіянні шкоди
позивачці ОСОБА_2. шляхом затоплення її квартири, вірно зіславшись на
експертний висновок про суму матеріальних збитків та правильно встановивши
наявність і розмір моральної шкоди, спричиненої позивачці вимушеною зміною
побутового укладу її життя.

Твердження
апелянта про його невинуватість, що дана шкода могла трапитись по вині ЖЕО №4, а також про
завищений розмір матеріальної шкоди та про відсутність моральної шкоди,
суперечать дослідженим обставинам по справі та є голослівними, які не можуть
бути взяті до уваги колегією суддів.

Рішення
судом першої інстанції постановлено на всебічно досліджених доказах, відповідно
до вимог діючого матеріального і процесуального законодавства, а доводи
апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості, тому
підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст. ст. 307, 308,
313-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів, -

4

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3відхилити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 29
жовтня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.