Справа
№ 2-1842/08
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді
В.М., при секретарі Демченко О. Г.,
розглянувши у відкритому
судовому
засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
суми за договорами позики, -
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
грошової суми за договорами позики від 09.12.2005р.
поданій до суду позовній заяві посилався на наступне.
між позивачем та відповідачем був укладений договір позики,
до умов якого відповідач прийняв від позивача грошові кошти в
3 530,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного банку
на день надання позики становило 17 826,5грн. Відповідно до умов
позики відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в
до 27.12.2006р. Доказом отримання грошової суми у вказаному розмірі та
відповідачем на себе зобов'язання повернути її у зазначений строк є
власноручно складена відповідачем.
між позивачем та відповідачем був укладений договір позики,
до умов якого відповідач прийняв від позивача грошові кошти в
8 874,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного банку
на день надання позики становило 44 813,7грн. Відповідно до умов
позики відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в
до 01.03.2006р. Доказом отримання грошової суми у вказаному розмірі та
відповідачем на себе зобов'язання повернути її у зазначений строк є
власноручно складена відповідачем.
ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути
відповідача на його користь грошову суму в розмірі 127 681,9грн., яка
з заборгованості за обома договорами позики від 09.12.2005р. з
індексу інфляції, процентів від позики та трьох відсотків річних
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив
суд
їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
позовні вимоги не визнав в повному обсязі, суду пояснив, що в
погашення заборгованості по договору позики від 09.12.2005р. на суму 17
та договору позики від 09.12.2005р. на суму 44 813,7грн. він передав
грошові кошти в розмірі 6 200 доларів США, доказом чого є розписка від
та передав у власність позивачу належний йому (ОСОБА_2) на
генеральної довіреності транспортний засіб «Лінкольн-Таункар» НОМЕР_1. В
задоволенні позовних вимог просив відмовити.
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає,
позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних
судовому засіданні безспірно встановлено, що 09.12.2005р. між позивачем та
був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач
від позивача грошові кошти в розмірі 3 530,00 доларів США, що в
по курсу Національного банку України на день надання позики
17 826,5грн. та взяв на себе зобов'язання повернути позику в строк до
що підтверджується розпискою від 09.12.2005р.
між позивачем та відповідачем був укладений договір позики,
до умов якого відповідач прийняв від позивача грошові кошти в
8 874,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного банку
на день надання позики становило 44 813,7грн. що підтверджується
оцінку викладеному в заперечення відповідача, суд приходить до
Текст розписки від 05.02.2006р. не має посилання на те, що передача
коштів відбулась в рахунок погашення заборгованості за договорами
від 09.12.2005р. За даних обставин розписка від 05.02.2006р. не є
погашення заборгованості за договором позики від 09.12.2005р. та не має
до правовідносин, які виникли на підставі вказаних договорів.
відповідача про погашення заборгованості шляхом передачі у власність
транспортного засобу «Лінкольн-Таункар» НОМЕР_1, який до передачі
відповідачу на підставі генеральної довіреності визнати обґрунтованими
ЦК України встановлено, представництвом є правовідношення, в якому одна
(представник) зобов'язана або має право вчиняти право чин від імені
сторони, яку вона представляє.
ЦК України закріплено, що представник не може вчиняти правочин від
особи, яку він представляє у своїх власних інтересах.
може уповноважувати повіреного на володіння, користування та
майном, яке належить довірителю на праві власності.
не має права вчиняти дії від імені довірителя в своїх власних
Будь які дії повіреного щодо власності довірителя є діями які
в інтересах та від імені власника, яким є довіритель.
повіреним транспортного засобу, який належить на праві власності іншій
(довірителю) не є доказом погашення відповідачем своєї особистої
належності відповідачу на праві власності вказаного транспортного
до його передачі не надано.
не надано доказів факту передачі та прийняття позивачем даного
засобу та доказів такої передачі в рахунок погашення своєї
того, допитана в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що в 2005р.
«Лінкольн Таункар» НОМЕР_1 належав їй на праві власності. На
генеральної довіреності ним володів та користувався ОСОБА_4. В
2006р. вона за власним бажанням здійснила відчуження даного автомобіля
користь ОСОБА_5, на ім`я якого вона видала нотаріально
генеральну довіреність. Узгодження попередніх питань щодо оплатної
автомобіля від її імені здійснював її повірений - ОСОБА_4.
підтвердження повного розрахунку за передачу права володіння, користування та
даним автомобілем вона власноручно написала ОСОБА_5 розписку
проведення з нею повного розрахунку та відсутність будь яких претензій щодо
вартості даного автомобіля.
в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що в лютому 2006р. її чоловік -
у ОСОБА_3 автомобіль «Лінкольн Таункар» НОМЕР_1.
час оформлення генеральної довіреності на ім'я ОСОБА_5 власник даного
- ОСОБА_3 в підтвердження повної оплати за передачу права
користуватись та розпоряджатись даним автомобілем власноручно
та передала ОСОБА_5 розписку про здійснення повної оплати вартості
автомобіля та відсутність будь яких претензій з питання здійснення
за нього. В теперішній час вказаний автомобіль зареєстрований на її
та належить їй на праві власності.
ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи положення
59 ЦПК України про належність та допустимість доказів, доказування не
ґрунтуватися на припущеннях.
525 ЦК України  закріплено, що
зобов'язання має виконуватись належним
відповідно до умов цивільного законодавства. Одностороння відмова від
або одностороння зміна його умов не допускається.
ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму
він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
ЦК України встановлено, що боржник
не   звільняється   від
відповідальності    за неможливість виконання ним грошового
який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
весь час прострочення,  а також три
проценти річних  від  простроченої
інший  розмір процентів не
встановлений договором або законом.
Судом
встановлено, що сторони не домовлялися про сплату процентів при укладенні
позики, а тому посилання позивача на ст..ст.1048-1049 ЦК України, як
право на отримання процентів за розписками відповідача, є безпідставними, а
вимога про стягнення з відповідача процентів такою, що задоволенню не
з відповідача на користь позивача підлягають сума основного боргу з
індексу інфляції та трьох процентів річних на день розгляду справи
суді, що становить: за договором позики з 09.12.2005 до 27.12.2006 -
ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового
у розмірі 999,14 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового
процесу у розмірі 30,00грн  необхідно
стягнути з відповідача на
підставі викладеного і керуючись ст.ст.1046, 1050, 625 ЦК України, ст..10,
57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі  99 914 грн. 06 коп. (дев'яносто дев'ять
дев'ятсот чотирнадцять грн. 06 коп.).
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  судові
витрати у розмірі 1029 грн. 14 коп.
Рішення
суду може бути оскаржене у апеляційний суд Дніпропетровської області

протягом
10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне

оскарження
рішення суду до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська,

та
подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 20 днів після

подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду або в порядку ч.4.ст.295

ЦПК
України.

Суддя:

В. М. Грищенко