УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12   лютого   2008
року   колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних   справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді            Берещанської І.І.

суддів                               Кузнєцової О.О.
Даніла Н.М.

при секретарі                    Гончарові В.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у приміщенні
Апеляційного суду АР Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сакського
міськрайонного суду АР Крим від 14.09.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сакського міськрайонного суду АР Крим від 14.09.2007 року частково задоволено позов ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної події, винним в якій є ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди З 406, 83 грн.,
моральної шкоди 2 000 грн., витрат, що пов'язані з проведенням експертизи
250 грн.,
у зв'язку з оплатою держмита 68 грн., а всього - 5 724, 83 грн.

У
задоволенні    решти    позовних
вимог    відмовлено    у
зв язку    з    їх необґрунтованістю.
.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій ставить питання про його скасування, як постановленого з
порушенням норм матеріального та процесуального права, за висновками, які не
відповідають фактичним обставинам справи. Просить направити справу на новий
розгляд до суду першої

інстанції.

Апелянт зазначив, що суд постановив рішення без
врахування вини обох сторін, що встановлено постановою про відмову у порушенні
кримінальної справи та підтверджено висновками автотехнічної експертизи від
14.09.2005 року. Крім того, апелянт вказує на те, що акт товарознавчого
дослідження спеціаліста ні є допустимим доказом, а інші доказі матеріальної
шкоди позивачем не надані.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обґрунтована
частково і підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає зміні з
наступних підстав.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог в
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 3
406, 83 грн., суд першої інстанції правильно виходив з доведеності вини
відповідача у ДТП, внаслідок якої позивачу була заподіяна матеріальна шкода,
розмір якої встановлений актом товарознавчого дослідження.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів
погоджується, оскільки вони засновані на ретельно встановлених обставинах
справи, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами та відповідають
вимогам закону.

Так, судом встановлено, що 14.04.2004 року о 7-40 годин
на 49 км автомобільної

Справа № 22ц-1093/2008
головуючий суддя суду першої інстанції Погребняк С.М.

суддя-доповідач суду апеляційної інстанції Кузнецова О.О.

дороги Сімферополь - Євпаторія АР
Крим сталася дорожньо-транспортна подія, внаслідок якої був пошкоджений
автомобіль ВАЗ 2105 держ. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1

Відповідно до висновку експертизи
№3/248 від 16.08.2006 року, вказана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3, якій
керував автомобілем „Фольксваген-джета" держ.НОМЕР_2 та допустив порушення
п.п. 12.3, 13.1. ПДР України.

Стверджуючи про наявність вини обох
водіїв, відповідач посилається на постанову про відмову у порушенні
кримінальної справі та висновок експертизи від 14.09.2005 року, що покладений у
підставу зазначеної постанови. Проте, як слідує з матеріалів справи,
автотехнічна експертиза проводилася двічі / висновок від 14.09.2005 року та
висновок від 16.08.2006 року/ на підставі ухвал суду, при цьому, висновок
повторної експертизи від 16.03.2006 року проведений при наявності більших
вихідних даних. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд
правильно посилався саме на зазначений висновок експертизи.

Заперечення відповідача відносно
того, що експертом не прийняті до уваги деякі обставини, з урахуванням
сукупності встановленого, на правильність висновків експерта не вплинули.
Будь-які безперечні доказі щодо наявності вини обох водіїв, відповідач, згідно
вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надав, і судом це не встановлено.

За такими обставинами, приймаючи до
уваги, що діями саме відповідача була завдана матеріальна шкода ОСОБА_1 у
розмірі 3 406, 83 грн., суд, відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України, дійшов
обгрунтованого висновку про стягнення її зОСОБА_3 у повному розмірі.

Оскаржуючи акт товарознавчого дослідження,
відповідач вказав на те, що акт не є допустимим доказом. Щодо змісту акта,
відповідач поставив під сумнів лише необхідність фарбування всього кузова
автомобіля. Однак, за актом до вартості ремонтних робіт включено лише „повне
фарбування задка кузова" / а.с. 17 /, тобто той частини автомашини, що
була пошкоджена, як це слідує з довідки УДАІ ГУ МВС України в АР Крим / а.с. 7
/.

Безперечні доказі, які б спростували
акт товарознавчого дослідження, відповідач суду не надав, тому колегія суддів
погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності розміру
матеріальної шкоди у 3 406,83 грн. 7 а.с. 13-19 /,- визнавши доводи апелянта
непереконливими та недоведеними.

Оцінивши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вони зазначених висновків суду не спростовують і на
їх правильність не впливають.

Погоджуючись з висновками суду першої
інстанції щодо заподіяння внаслідок дій відповідача позивачу моральної шкоди,
колегія судів, разом з тим, вважає, що з урахуванням обставин справи, наданих
ОСОБА_1 доказів щодо об'єму та глибини його моральних страждань, 500 грн. є
справедливою компенсацію, тому рішення суду першої інстанції в цій частині
повинно бути змінено.

На підставі наведеного, та керуючись
ст. ст. 307 ч.1 п.3, 309, 313,314 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Сакського міськрайонного суду
АР Крим від 14.09.2007 року змінити, зменшивши
розмір  відшкодування  моральної
шкоди,   стягнувши з   ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн.

В решті рішення Сакського
міськрайонного суду АР Крим від 14.09.2007 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двох місяців з
дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного Суду України.

Судді: