Апеляційний суд Кіровоградської області
-----------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №22- 526 2008р.          Головуючий у першій інстанції  Ковтун Л.М.
Категорія   24                              Доповідач  Черниш Т.В.
9 квітня 2008 року     Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в
головуючого - Кривохижі В.І.
суддів - Черниш Т.В.,
секретарі  Салабай М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною  скаргою
Кіровоградської філії ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі
Гарант», що діє від імені відкритого акціонерного товариства «Українська страхова
компанія «Дженералі Гарант», на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда
від 28 грудня 2007 року,
10 жовтня 2006 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до відкритого акціонерного
товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (далі- ВАТ «УСК
«Гарант-Авто») в особі Кіровоградської обласної дирекції УСК, за участю третьої
особи- акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(далі-АКБ СР «Укрсоцбанк»), про стягнення страхового відшкодування. В позовній
заяві зазначав, що  16 червня 2006 року
між ним та відповідачем, за участю АКБ «Укрсоцбанк», був укладений договір
добровільного страхування придбаного  16
червня 2006 року автомобіля «Daewoo Lanos». 6 серпня 2006 року з вини водія автомобіля Пежо-406 на автодорозі  «Херсон- Красноперекопськ» сталася ДТП, в
результаті якої застрахований автомобіль було знищено, про що він, позивач,
негайно повідомив страховика, надав необхідні документи для виплати страхового
відшкодування. Посилаючись на те, що відповідач
при складанні 19 вересня 2006 р. страхового акту неправильно визначив
стягнути з відповідача 2696 грн. для погашення залишку кредиту банку, 9220 грн.
49 коп. страхового відшкодування, 393 грн. 60 коп. понесених витрат на
коп., а також судові витрати.
В квітні 2007 року позивач збільшив розмір
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2007 року
позовні вимоги задоволені частково. З ВАТ Українська страхова компанія
«Дженералі Гарант» як правонаступника УСК «Гарант-Авто»  стягнуто на користь ОСОБА_1 13857грн.
страхового відшкодування, 9678 грн.51 коп. пені за несвоєчасний розрахунок та
1595 грн. 26 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ставив питання про скасування зазначеного
рішення та відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду  фактичним обставинам справи та доказам.
Зазначав, зокрема, що страховою компанією страхове відшкодування визначено і
виплачено відповідно до умов договору, після отримання необхідних документів.

Перевіривши за матеріалами справи законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, заслухавши
пояснення  представників сторін та
позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду - зміні з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 16 червня 2006 року
між сторонами було укладено договір
добровільного страхування належного ОСОБА_1. автомобіля «Daewoo Lanos» на умовах, визначених
Законом України «Про страхування» та
відповідно до Правил добровільного страхування автотранспорту №19-1 від
28 липня 2005р.(а.с.11-14). У зв'язку з настанням 6 серпня 2006 року страхового
випадку - дорожньо-транспортної події, внаслідок якої був повністю знищений
застрахований автомобіль вартістю 63551грн., страхова компанія  29 вересня 2006 року виплатила  страхове відшкодування в сумі 47689 грн.59
коп.(а.с.131).

Покладений в основу рішення висновок суду про те, що відповідач неправильно
визначив розмір страхового відшкодування, не дотримав умов договору
страхування, відповідає обставинам справи, які суд достатньо повно з'ясував,
ґрунтується на доказах. Наведені в апеляційній скарзі доводи такого висновку не
спростовують.

Як вбачається з даних страхового акту №42999, складеного 19 вересня 2006
року (а.с.31),  при розрахунку розміру
виплат  з застрахованої суми (63551грн.)
відраховано 14313 грн.90 коп. як залишкову вартість транспортного засобу,
визначену при дослідженні, проведеному самим відповідачем(а.с.47-50). Між тим,
за висновком судової автотоварознавчої експертизи вартість автомобіля з
урахуванням ушкоджень, отриманих при ДТП, складає 2143 грн.75 коп. (а.с.58-66).
Крім того, безпідставно страхова компанія поклала на позивача витрати,
пов'язані з зберіганням автомобіля та проведенням дослідження його залишкової
вартості, яке  визнано неналежним
доказом.

З огляду на таке, дійсний розмір страхового відшкодування відповідно до п.7.16
договору складає 60771 грн. 74 коп. (63551 грн.-635 грн.51 коп.(безумовна  франшиза-1%)- 2143 грн. 75 коп.(залишкова
вартість)). З урахуванням виплачених 29 вересня 2006р. 47689 грн.59 коп.( а не
46914 грн.67 коп., як зазначено в рішенні суду) та  понесених позивачем витрат на доставку
транспортного засобу, які згідно п.7.17 договору повинен оплатити страховик,
сума  боргу зі страхових виплат становить
13282 грн. 15 коп. (60661,74 грн.-47689,59грн. + 200 грн.)

Постановляючи про стягнення на користь позивача 13857 грн.07 коп., суд  допустив помилку при визначенні суми
невиплаченого страхового відшкодування.

Не можна визнати обгрунтованими висновки суду і в частині визначення
розміру пені за несвоєчасну виплату
страхового відшкодування в повному обсязі.

Вирішуючи питання про стягнення пені в розмірі 0,1% простроченого платежу
за кожен день прострочення, починаючи з 17 серпня 2006р. і до дати ухвалення
рішення, суд  не врахував, що п. 6.1.5
договору  розмір пені (0,1%) обмежений
подвійною ставкою НБУ, яка в 2007р. складала 8% річних. Крім того, залишив поза
увагою, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки
(пені) застосовується позовна давність тривалістю один рік.

Виходячи з того, що подвійна
облікова ставка НБУ за один день
складала   0,044%( 8*2:365),
вимога про стягнення пені за правилами ст.258 ЦК має бути задоволена відносно
останнього року невиконання зобов'язання по сплаті  боргу в сумі 13282 грн.15 коп. Колегія суддів
погоджується з наданим позивачем розрахунком, за яким розмір пені, що підлягає
стягненню з страховика складає 2131 грн. 60 коп. (13282,15*0,044*365). В
судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача  проти зазначених розрахунків не заперечувала,
визнала і  вимоги позивача  щодо
розміру страхового відшкодування.

З огляду на наведені обставини
колегія суддів визнає, що  зазначені
порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судом при
розгляді справи, призвели до неправильного вирішення спору, що є підставою для
зміни рішення суду в частині стягнення страхового відшкодування та пені.
Рішення  щодо розподілу судових витрат є
правильним.

Керуючись ст.ст. 979, 992, 611, 258 ЦК України, Законом України «Про
страхування», ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК, колегія суддів

В  И
Р  І  Ш
И  Л  А :

Апеляційну скаргу ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант»
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2007 року
змінити.

Стягнути з ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» на користь
ОСОБА_1 невиплачене страхове відшкодування в розмірі 13082 грн.15 коп., 2131
грн. 60 коп. пені за порушення терміну виплати страхового відшкодування, 200
грн. витрат на транспортування автомобіля, - всього 15413 грн.75 коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді