Справа № 2-58 /2008 року.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

18 січня 2008 року.
Рахівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді - Тулик І.І..

при
секретарі - Репарюк О.В.

з участю
адвоката - ОСОБА_4

представників -  ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,
м. Рахів справу за позовом

ОСОБА_1в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_2

до

Рахівської міської ради,
Рахівського районного відділу земельних ресурсів,

ОСОБА_3

про визнання частково недійсним
рішення органу місцевого самоврядування, часткове скасуваня Державного акту на
право приватної власності на землю та визнання права власності на земельну
ділянку

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 заклала позов до Рахівської міської ради,
Рахівського районного відділу земельних ресурсів, ОСОБА_3 про визнання частково
недійсним рішення органу місцевого самоврядування, часткове скасуваня
Державного акту на право приватної власності на землю та визнання права
власності на земельну ділянку.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1та її адвокат ОСОБА_4 від судових витрат
відмовилися, а в решті позов підтримали та пояснили, що відповідно до свідоцтва
про право власності виданого 05.07.1979 року Державним нотаріусом Рахівської
нотаріальної контори, власниками житлового АДРЕСА_1, являлися у рівних частинах
ОСОБА_5та ОСОБА_6

Після смерті у
грудні 1994 року ОСОБА_5 та у березні 2005 року ОСОБА_6 співвласниками
житлового будинку у рівних частинах стали: ОСОБА_3, мешканка АДРЕСА_2 на
підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Рапхівською
державною нотаріальною конторою 18.11.1997 року за № 1779 та ОСОБА_2,
мешканецьАДРЕСА_1за договором дарування укладеним між ОСОБА_6та ОСОБА_1як
законним представником неповнолітнього ОСОБА_2, посвідченим нотаріусом
Рахівської Державної нотаріальної контори 29.10.2004 року.

При оформленні
договору дарування житлового договору їй стало відомо про те, що після
отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 звернулася до
виконкому Рахівської міської ради із заявою про отримання правовстановлювальних
документів на земельну ділянку, який своїм рішенням за № 85 від 29.10.1998 року
затвердив виготовлення державних актів на право приватної власності на землю,
за цим рішенням ОСОБА_3 передано у приватну власність, для обслуговування
житлового будинку земельну ділянку у розмірі 0,077 га, тобто всю земельну
ділянку, на якій розташований спадковий будинок.

З переходом
права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розміщені на
земельній ділянці, наданій у користування до набувача переходить право
користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та
частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Вважає, що
рішення № 85 від 29.10.1998 року є незаконним і порушує права її сина як
власника &frac12; АДРЕСА_1на
частину земельної ділянки.

Про існування
державного акту на право приватної власності на землю та рішення органу
місцевого самоврядування, на підставі якого було видано цей правовстановлюючий
документ їй стало відомо при оформленні договору дарування нерухомого майна,
тобто 29.10.2004 року, тому вважає, що нею пропущено строк позовної давності з
поважних причин і просить його поновити.

Заявлений позов
просить задоволити в повному обсязі.

Представник
відповідача Рахівської міської ради - ОСОБА_8 позов визнала в повному обсязі,
не заперечила проти його задоволення.

Представник
відповідачки ОСОБА_3- ОСОБА_7 позов не визнав та просить в його задоволенні
відмовити в повному обсязі, оскільки вважає, що його довірителькою не порушено
жодних прав щодо користування чи розпорядження частиною земельної ділянки
позивачкою та її сином як власником &frac12; частини житлового будинку з надвірними спорудами по
АДРЕСА_1.

Попередня
власниця ОСОБА_6 дала свою згоду щоб земельна ділянка де вона проживаа була
приватизована її дочкою ОСОБА_3.

Заслухавши
сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що слід поновити
строк позовної давності звернення до суду та позов задоволити в повному обсязі.

Свідоцтвом про
народження ОСОБА_2 який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 стверджено, що ОСОБА_1є його
мати.

Свідоцтвом про
смерть стверджено, що ОСОБА_6померла ІНФОРМАЦІЯ_1про, що в книзі реєстрації
смертей зроблено запис за № 44 від 17 березня 2005 року.

Свідоцтвом про
смерть стверджено, що ОСОБА_5померІНФОРМАЦІЯ_2про, що в книзі реєстрації
смертей зроблено запис за № 164 від 29 грудня 1994 року.

Свідоцтвом про
право власності від 25 червня 1979 року стверджено, що власниками житлового
будинку в АДРЕСА_1 є ОСОБА_5та ОСОБА_6по &frac12; частині.

Довідкою -
характеристикою виданою ОСОБА_6Рахівським районним бюро технічної
інвентаризації 27 квітня 2000 року № 129 власниками АДРЕСА_1 є ОСОБА_6та
ОСОБА_3 по &frac12; частині.

Свідоцтвом про
право на спадщину за заповітом від 18 листопада 1997 року посвідченого
Державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори стверджено, що
ОСОБА_3 мешканка АДРЕСА_2є власником &frac12; частини житлового АДРЕСА_1, з належними до нього
надвірними спорудами.

Договором
дарування від 29.10.2004 року посвідченого Державним нотаріусом Рахівської
державної нотаріальної контори стверджено, що власником &frac12; частини житлового будинку в
АДРЕСА_1разом з надвірними спорудами є ОСОБА_2.

Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Рахівським районним бюро
технічної інвентаризації 12.11.2004 року підтверджено, що ОСОБА_2 на підставі
договору дарування від 29.10.2004 року являється власником &frac12; частини
житлового АДРЕСА_1, Закарптсської області.

Рішенням
виконавчого комітету Рахівської міської ради від 29 жовтня 1998 року № 85 “Про
виготовлення державних актів на право приватної власності на землю, а також
державних актів на право постійного користування ” ОСОБА_3мешканці
АДРЕСА_2передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 077 га для
обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_3.

Державним актом
на право приватної власності на землю І-ЗК № 034839 виданого 11 грудня 1998
року ОСОБА_3стверджено, що вона є власником
земельної ділянки в АДРЕСА_1 в розмірі 0,077 га.

Актом
перенесення в натуру меж земельної ділянки наданої ОСОБА_3мешканці АДРЕСА_2 від
13 листопада 1998 року перенесено межі земельної ділянки площею 0,077 га в
натуру та передано на зберігання межові знаки в кількості 7  штук.

Актом погодження
меж земельної ділянки, переданої у власність погоджено межі суміжних
землекористувачів.

Заявою від ОСОБА_6
стверджено, що вона дала свою згоду “аби земельна ділянка де я живу, була
приватизована моєю донькою ОСОБА_3”.

Однак у даній
заяві не вказано площі та місце знаходження земельної ділянки.

Рішення про
вилучення у ОСОБА_6 та передачу у власність ОСОБА_3 спірної присадибної
земельної ділянки відсутнє.

Як вбачається з
довідки виданої відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального
господарства, що згідно пункту 3.26 ДБН-360-92** “Планування і забудова міських
і сільських поселень, містобудування” передбачено, що садибна забудова площею
ділянок менше 600 кв.м повинна забезпечуватися централізованим водопроводом, а
малоповерхова забудова  площею
приквартирних ділянок менше 300 кв.м.- водопроводом і каналізацією.

Отже, у даному
випадку для обслуговування частини житлового АДРЕСА_3 згідно пункту 3.26
ДБН-360-92** необхідна земельна ділянка не меншще 300 кв.м., оскільки дана
будівля не може бути підключена до центрального водопроводу та каналізації.

Відповідно до
ст.ст. 112,113 ЦК України (в редакції 1963 р.) законодавець розрізнає крім
спільної власності з визначенням часток (часткова власність), спільну власність
без визначення часток (сумісну власність), за якою кожний учасник спільної
часткової власності відповідно до своєї частки має право на доходи від
спільного майна, відповідає перед третіми особами по зобов”язаннях, пов”язаних
з спільним майном, і повинен брати участь у сплаті всякого роду податків і
платежів, а також витратах по утриманню і зберіганню спільного майна.

На підставі ст.
377 ч. 3 ЦК України - з переходом права власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, які розміщені на земельній ділянці, наданій у користування до
набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій
вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до
ст. 386 ч.2 ЦК України, ст.152 Земельного Кодексу України та ст. 48 Закону
України “Про власність” власник (землекористувач) має право вимагати усунення
будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов”язані з
позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідачі
довели суду, що межових знаків не порушено, ніхто не захоплював земельну
ділянку.

Таким чином суд
вважає, що вимоги ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2 є обгрунтованими, і підлягають до
задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.
267 ч. 5 ЦК України суд визнає поважними причини пропущення позовної давності,
поновляє строк позовної давності звернення до суду для захисту порушеного
права.

Керуючись ст.ст.
10,58,60,209,212,213,223 ЦПК України, ст.ст. 267, 377, 386 ЦК України, ст.ст.
112, 113 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст. 152 Земельного Кодексу України,
ст. 48 Закону України “Про власність”, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові
задоволити.

Поновити
строк позовної давності звернення до суду.

Визнати
недійсним в частині &frac12; рішення
виконкому Рахівської міської ради № 85 від 29.10.1998 року “Про виготовлення
державних актів на право приватної власності на землю, а також державних актів
на право постійного користування землею” в частині передачі у приватну
власність громадянці ОСОБА_3, мешканці АДРЕСА_2земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку розміром 0,077 га розташовану по АДРЕСА_1.

Державний
акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 034839 від 11.12.1998
року виданий на ім”я ОСОБА_3 мешканки АДРЕСА_2в частині &frac12; визнати недійсним.

Визнати за
ОСОБА_2мешканцем АДРЕСА_1право власності на &frac12; частину земельної ділянки, що
розташована під житловим АДРЕСА_1 у м. Рахів, Закарпатської області.

На рішення може
бути подано заяву про апеляційне оскарження у судову палату з цивільних справ
апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом
10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження..

Суддя:
Тулик І.І.