Справа №2-508/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 січня 2008
року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого -
судді Лівандовської-Кочури Т.В.

при секретарі
Гуляй О.М.

з участю
позивачаОСОБА_1

представника
позивачаОСОБА_2

відповідачів:
ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Луцьку цивільну справу за позовомОСОБА_1до Луцької міської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4про визнання недійсним свідоцтва про право власності,

встановив:

04.10.2007
рокуОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3,ОСОБА_4про визнання недійсним свідоцтва про право власності, мотивуючи
свій позов тим, що в 1961 році отримала ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1,
де проживає на даний час. В 2005 році з позивачем почав проживати племінник
ОСОБА_2 разом з дружиною та сином, які дали їй підписати документи, які остання
підписала, перебуваючи у тяжкому стані. З часом до позивача прийшли
проживатиОСОБА_3. з дружиною, які почали її ображати, лаяти, виявляти неприязнь
та погрожувати. В серпні 2007 року позивачу стало відомо, що квартира, в якій
вона проживає, приватизована, окрім того, її співвласниками є: позивач,
ОСОБА_2, ОСОБА_1.,ОСОБА_3, при цьому, згоди на приватизацію, позивач не давала.
Посилаючись на викладене, просить визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житло від 11 лютого 2005 року (663-р), видане відділом з
приватизації житлового фонду Луцького міськвиконкому.

ПозивачОСОБА_1 в
судовому засіданні позов, з підстав зазначених в позовній заяві, підтримала в
повному обсязі, просила його задовольнити, додатково пояснивши, що дійсно
проявляла ініціативу щодо приватизації квартири, проте, не хотіла, щоб
власниками квартири були зазначені також відповідачі.

Представник
позивача позовні вимоги довірительки, викладені в позовній заяві, підтримав в
повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідачі в
судовому засіданні позов не визнали, пояснили, що приватизація квартири
проводилась з ініціативи позивача. До їх помешкання приходив представник з
органу приватизації, і позивач ставила на документах про приватизацію свій
підпис. Окрім неї, підписи ставили відповідачі, ОСОБА_1 про це знала та не
заперечувала.

Представник
відповідачів в ході судового розгляду позов не визнавав.

Представник
Луцької міської ради в судовому засіданні позов не визнала, подала заперечення,
в яких вказує, що позов є безпідставним, адже, з матеріалів приватизаційної
справи квартири АДРЕСА_1 вбачається, що заява про приватизацію подана ОСОБА_1.
з визначенням уповноваженого власника квартири ОСОБА_3. Окрім того, свідоцтво
про право власності на житло видається на підставі розпорядження органу
приватизації. Розпорядження відділу по приватизації житлового фонду, на даний
час, є чинним та неоспореним.

Таким чином,
заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов безпідставний
та не підлягає до задоволення.

Відповідно до
п.4 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"
право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з
використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно
проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих
поліпшення житлових умов.

Згідно п.20
Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян при
оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на
підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та займані
приміщення. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають
разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на
житло.

Судом
встановлено, що заява на приватизацію квартириАДРЕСА_1 поданаОСОБА_1 з
визначенням уповноваженого власника квартири ОСОБА_3., а згідно наданої ЖКП №1
довідки про склад сім'ї наймача №48 від 21.01.2005 року в квартирі
АДРЕСА_1мешкали:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1.,ОСОБА_3.

Згідно п.26
Положення на підставі оформленого розпорядження орган приватизації готує
паспорт на квартиру, а на одноквартирний будинок-паспорт на домоволодіння,
свідоцтво про право власності на житло та реєструє його у спеціальній
реєстраційній книзі.

Таким чином, свідоцтво про право власності на
житло видається на підставі розпорядження органу
приватизації. Розпорядження відділу по приватизації житлового фонду, на
даний час, є чинним, неоспорене та нескасоване.

Посилання
позивача на те, що свідоцтво про право власності на житло від 11 лютого 2005
року (663-р) слід визнати недійсним, не доведене, у відповідності до ст.60 ЦПК.

Таким чином,
оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд
не вбачає підстав для визнання свідоцтва про право власності на житло від 11
лютого 2005 року (663-р), виданого відділом з приватизації житлового
фонду-недійсним.

Керуючись ст.ст.
8, 10, 11, 58, 59, 60, 213, 215, 218 ЦПК України та на підставі Закону України
"Про приватизацію", Положення про порядок передачі квартир (будинків)
у власність громадян, суд,

вирішив:

В задоволенні
позовуОСОБА_1до Луцької міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3,ОСОБА_4про визнання
недійсним свідоцтва про право власності-відмовити за безпідставністю.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в
строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.