РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня  2008 року

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Житомирської

області у
складі:

головуючого
судді:   Омельчука М. І.

суддів:       Балашкевича С. В., Микитюк О.Ю.

при
секретарі: Бурківській Н.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  про визнання права власності на
частину спільної сумісної власності,  -

за апеляційною
скаргою ОСОБА_2   на рішення
Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 січня 2008 року

встановила:

У грудні
2006 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом.  На його обґрунтування зазначила,  що перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі з 1977 року. В судовому порядку в липні 1998 року шлюб
розірвали,  до листопада 2006 року
припинення шлюбу в органах РАЦСу не реєстрували,  продовжували проживати разом.  Під час шлюбу відкрили цех по обробці
граніту,  було створено акціонерне
товариство «Камкор»,  правовстановлюючі
документи оформлені наОСОБА_2 Йому у товаристві належить 34 % вартості
Статутного фонду.

Посилаючись
на те,  що вказана частка відповідача у
статутному фонді придбана за їх спільні кошти,
просила визнати за нею право на 1/2 частину внесених коштів.

Під час
розгляду справи позивачка доповнила вимоги,
просила також визнати спільною сумісною власністю придбане під час шлюбу
майно,  що складається з приміщення
телятника,  яке розташоване в с.
Кам'яний Брід Коростишівського району Житомирської
області,  що внесено відповідачем до
установчого Договору ТОВ «Камкор» . Оскільки вказане приміщення віднесено до
майна товариства,  що не підлягає розділу
та виділенню в натурі,  ОСОБА_1 просила
стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини
приміщення,  що складає суму 172350 грн.

У
судовому засіданні від вимог про визнання спільною сумісною власністю подружжя
34% відсотків статутного фонду тов.
«Камкор» ОСОБА_1
відмовилась.

Відмова ОСОБА_1 від позову в цій
частині судом прийнята.

Справа №
22 ц /572                            Головуючий
у 1 інст.  Мацький Є.М.

Категорія
45                                        Доповідач
Омельчук М. І.

Рішенням
Коростишівського районного суду від 23 січня 2008 року її позов задоволено.

Визнано
спільною сумісною власністю подружжяОСОБА_2 та ОСОБА_1. майно,  що складається з приміщення телятника,  розташованого в с Кам'яний
Брід,  Коростишівського району,  придбаного на підставі договору
купівлі-продажу від 09.09.1996 року на ім'яОСОБА_2

Стягнуто
зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
172350 грн. компенсації за частку у спільному майні бувшого подружжя,  залишено у власностіОСОБА_2 приміщення
телятника,  придбаного на підставі
договору купівлі-продажу від 9.09.1996 року на його ім'я.

Стягнуто
зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
1672 грн.50 коп. сплаченого судового збору,
30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та
650 грн. витрат за проведення експертизи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2,  посилаючись
на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм
процесуального права,  просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про відмову позивачці у позові.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею
12 Закону України « Про господарські товариства» передбачено,  що власником майна,  переданого йому засновниками і
учасниками,  є саме товариство. Вклад до
статутного фонду господарського товариства не є об'єктом спільної сумісної
власності  подружжя.

Виходячи
зі змісту частин 2 та 3  ст.  61 Сімейного кодексу України якщо вклад до
статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна
подружжя,  в інтересах сім'ї,  той із подружжя,  хто не є учасником товариства,  має право на поділ одержаних доходів. На
вказане звертає свою увагу і Пленум Верховного Суду України у постанові від
21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб,  розірвання
шлюбу,  визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» (п.28 постанови).

Матеріалами
справи встановлено,  що придбане в період
шлюбу 9.09.1996 року відповідачем ОСОБА_2 в с Кам'яний брід Коростишівського району приміщення
телятника,  яке у подальшому було внесено
до статутного фонду ТОВ «Камкор» не можна віднести до спільної сумісної
власності подружжя,  що підлягає розділу
між сторонами за правилами статей 69, 70 СК України.

Із
позовом про поділ доходів,  одержаних від
майна,  ОСОБА_1 до суду не
зверталась.

Усупереч
вимог вищевказаних норм закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України,  суд безпідставно визнав
обгрунованими вимоги ОСОБА_1
про розділ між подружжям спірного приміщення та задовольнив її позов.

З огляду
на викладене,  рішення районного суду
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачці у позові
за безпідставністю вимог.

Керуючись  ст.
ст.  303, 304, 307, 309, 316, 324,
325, 209, 218 ЦПК України,  колегія
суддів,

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 січня 2008 року
скасувати,  ухвалити нове рішення,  яким у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права на частину спільної сумісної власності відмовити за безпідставністю
позовних вимог

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на
протязі двох місяців з дня набрання ним законної сили.