Справа  № ­­­­­­­­­­­­­­­­­­­­­­­­ 2- 816/ 2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

„  27 „
листопада     2008  року

Менський районний суд

Чернігівської області

в
складі:

головуючого  судді            Сова Т.Г.

при
секретарі                      Корюковець
П.Д.

за
участю :

позивача
ОСОБА_1.,

відповідачки
ОСОБА_2.

третьої
особи                       ОСОБА_3.

представника органу опіки

та
піклування                       ОСОБА_4.

розглянувши
у  відкритому    судовому
засіданні в  місті  Мена
Чернігівської області
справу   за позовом   ОСОБА_1до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3про
визнання особи такою , що втратила право на користування житловим приміщенням у
зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин ,

В
С Т А Н О В И В :

В вересні місяці
2008 року  ОСОБА_1. заявив в суді позовні
вимоги до ОСОБА_2. про визнання особи такою , що втратила право на користування
житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без
поважних причин .

Мотивував
позивач своє звернення тим , що з відповідачкою вони перебували у шлюбі з
17.07.1993 року , а  16.03.2006 року  за рішенням Менського районного суду  Чернігівської області шлюб було розірвано .

Від шлюбу
мають неповнолітніх дітей ОСОБА_51994 року народження та ОСОБА_61996 року
народження .

Позивач має
власний будинок ,  який знаходиться за
адресоюАДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування посвідченого  державним нотаріусом Менської державної
нотаріальної контори 24.03.1999 року . Договір зареєстрований в БТІ за № 363
від 28.12.1999 року . У спірному будинку сторони почали проживати з 2000 року ,
відповідач зареєструвався  03.03.2000
року , а відповідачка 12.07.2002 року .

Подружнє
життя між сторонами не склалося і відповідачка забравши всі речі пішла з
будинку  жити до своїх батьків .

В спірному
будинку на даний період часу  ніхто не
проживає, він руйнується , тому позивач вирішив його продати , але по причині
того , що в нім зареєстрована відповідачка , позивач не може провести процедуру
відчуження  належної йому власності .

В судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги та показав , що будинок йому
подарували , тому він вважає , що це його особиста власність і тому
відповідачка не може претендувати на будь-яку його частку , а щодо дітей , то
вони живуть в будинку бабусі .

Відповідачка в судовому засіданні позовних вимог не визнала та показала
, що з нею не добре обійшовся колишній чоловік , так як будинок придбавався за
гроші , навіть її мама давала  певну суму
коштів , але це не саме головне . Відповідачка дійсно пішла з будинку забравши
дітей , причиною цьому стала поведінка позивача , який вигонив її з хати ,
створював неможливі для спільного проживання умови . А коли діти через деякий
час пішли в будинок за своїми іграшками , вони не змогли зайти в будинок , бо
він був замкнений , ніхто відповідачці не давав ключа від вхідних  дверей
для того , що би вона могла з дітьми
безперешкодно зайти в будинок . Позивач її постійно дорікав тим , що
хата його і він  сам нею розпоряджається
.

Після того
як  був придбаний будинок , позивач разом
з відповідачкою  провели в нім ремонтні
роботи , а саме : переклеїли шпалери , покрасили хату ( вона дерев'яна ),
перебудували комору на кухню ( здійснили проріз в стіні , вставили віконний
блок , оббили стіни плитами ) . Побудували дерев'яний паркан (старий викинули )
, садили дерева ,кущі .

Відповідачка вважає , що позивач не може позбавляти її права мешкати в
спірному будинку , крім того вона виховує двох неповнолітніх дітей і в неї
немає іншого постійного місця мешкання .

Третя
особа без самостійних вимог  неповнолітня
ОСОБА_5в судовому засіданні показала , що їй 14 років , вона мешкає в будинку
бабусі , тому що батько вигнав їх з будинку, навіть іграшки всі не віддав .

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_4. в судовому засіданні
показав , що він стоїть на захисті прав неповнолітніх дітей ОСОБА_5та ОСОБА_6 ,
тому вважає, позивач недобре обійшовся зі своєю родиною . Можливо було би вийти
з цієї ситуації мирним шляхом , але в будь якому випадку  діти
не повинні страждати від суперечок батьків. Він був проти задоволення
позовних вимог .

Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд
приходить до висновку , що позовні вимоги не може бути задоволено .

Враховуючи те , що донька позивача має 14 років , її було залучено до
участі в справі в якості третьої особи для запобігання порушень прав
неповнолітньої особи , як передбачено
ст.55 Конституції України , ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод , „ Конвенцією про права дитини „ , „ Декларацією прав
дитини „ .

Згідно  ст.12 ЗУ „ Про основи
соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей” , Держава
охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо
нерухомого майна . Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних
законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих
приміщень .Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням
батьками  житлових прав дітей .

Відповідно ст.60 Сімейного Кодексу України ( далі СК України ) , майно ,
набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності .

Відповідно
ст. 62  СК України , якщо майно дружини ,
чоловіка  за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових  чи грошових затрат або затрат другого з
подружжя , воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної власності подружжя .

В
судовому засіданні відповідачка перелічувала ремонтні роботи , які було
проведено сторонами у спірному домоволодінні , позивач заперечень з приводу
цього не висловлював , тому на думку суду вищезазначені роботи  та перепланування будинку мають певну
вартість і при вирішенні спору повинні бути враховані .

Позивач
посилався на те , що відповідачка не мешкає в будинку понад 6 місяців , але він
не довів суду , що вона  покинула будинок
за власним бажання і має тепер інше постійне місце мешкання .

На підставі
ст.60,62 Сімейного Кодексу України ,
ст.12 ЗУ „  Про основи соціального
захисту бездомних громадян і безпритульних дітей” ,   ст.209 , ст.212-215 ЦПК України,

суд

В И Р І
Ш И В :

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1- відмовити .

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду подається до Менського районного суду
Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                           Сова Т.Г.