Справа № 2-2778/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

26 червня  2008 року Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючої судді
-    Шенцевої О.П.,

при секретарі
-    Ющенко В.В.,

розглянувши|розгледівши|
у відкритому|відчиненому|
судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до Одеської залізниці за участю третіх осіб
начальника Одеської залізниці
Левицького  Іллі Юхимовича  та начальника служби
матеріально-технічного  забезпечення
Одеської залізниці   Таланова Ігоря
Юрійовича  про скасування наказу,  про поновлення на роботі, про стягнення
заробітної плати за вимушений прогул та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом  до Одеської залізниці про скасування
наказу  №45/ОС від 27.07.2007 року, яким
його було звільнено за п.4 ст.40 КЗпП України за  прогул без поважних причин,  та просить суд поновити його на посаді
електрогазозварника 6-го розряду, стягнути з відповідача заробітну плату за
вимушений прогул.  Позивач посилається на
те, що причиною його звільнення був не прогул, а його  звернення
до керівництва  служби
матеріально-технічного  забезпечення
Одеської залізниці  із заявою про
складання  акту про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом, який з ним стався
07.02.2006 року, що викликало у відповідача негативне ставлення до
нього.

Позивач
зазначив, що з 29.05.2007 року він
знаходився у щорічній відпустці, під час якої захворів і отримав
лікарняний терміном на три дні. По виходу на роботу інспектор відділу кадрів
повідомила його про продовження відпустки на три дні  та
направила  його проходити медичний
огляд, видавши йому картку медичного огляду для проходження періодичної медкомісії.
При цьому у відділі кадрів його не поставили до відому, коли у нього
закінчується відпустка, медкомісію він почав проходити з 27.06.2007 року.   Коли 11.07.2007 року він приніс до відділу
кадрів  результати медкомісії,   йому повідомили, що він звільнений  за прогули.

У  судовому засіданні позивач позов підтримав,
надав зміни до позову, доповнив його позовними вимогами про стягнення з
відповідача суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у
розмірі  20835,36 гривень та   моральної шкоди у сумі 20000 гривень. Позивач
зазначив, що він  вважав, що його
відпустку продовжено на три робочі дні, а з урахуванням вихідних він повинен
був розпочинати проходження медичного огляду з 05.07.2007 року, проте в цей
день  він проходив медичний огляд
стосовно хворого ока в поліклініці на Ольгіївський. На  його думку
це не було прогулом, тому прийнятий
відповідачем наказ про його звільнення
є незаконним, з ним його не ознайомили, протокол засідання профкому не
надали, а трудову книжку видали йому лише 03.08.2007 року.

Представники  відповідача Одеської залізниці  та третіх осіб позов не  визнали,
просять  у позові відмовити,  так як вважають, що накладення
дисциплінарного стягнення  на
ОСОБА_1  у вигляді його звільнення за п.4
ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин  є законним та обґрунтованим, порядок
накладення дисциплінарного стягнення було дотримано, також було отримано згоду
на звільнення профкому профсоюзної організації управління Одеської залізниці.
Представник відповідача зазначив, що позивач неодноразово допускав порушення
трудової дисципліни, про що свідчать акти від 03.01.2007 року, 26.03.2007 року,
04.04.2007 року.  Підставою для його
звільнення стало  нез'явлення позивача на
роботі протягом трьох робочих днів  з 03.07.2007
року по 05.07.2007 року, що є прогулом без поважних причин.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши їх в сукупності з вимогами чинного законодавства,  вважає, що позов ОСОБА_1  задоволенню не підлягає.

Судом
встановлено, що  позивач
ОСОБА_1 працював  на посаді
електрогазозварника 6-го розряду відділу складського господарства служби
матеріально-технічного забезпечення Одеської залізниці.  З 29.05.2007 року по 29.06.2007 року
позивач  знаходився у щорічній відпустці,
яка з причин його знаходження на лікарняному (листок непрацездатності №ААО
№879187) була перенесена  на три
календарних дні на 30.06.2007 року по 02.07.2007 року включно, що
підтверджується наказом №156/НХК від 26.06.2007 року.

Згідно
наказу відповідача №93/НХК від 27.06.2007 року «Про медичне обстеження  працівників служби»  позивач ОСОБА_1 був направлений  для проходження медичного огляду з 03.07.2007
року.

26.06.2007 року ОСОБА_1, чого він не заперечує в своєму письмовому
пояснені від 12.07.2007 року,   отримав
картку для проходження періодичного медичного огляду.

В той
час, коли 03.07.2007 року ОСОБА_1 необхідно були приступити до роботи,  а саме проходити медичний огляд в дорожній
лікарні Одеської залізниці, позивач з'явився до лікарні лише 06.07.2007 року,
що підтверджується листом  Головного
лікаря  Одеської залізниці №13/3116 від
12.07.2007 року.

Таким
чином, позивач з 03.07.2007 року по 05.07.2007 року не приступив до роботи
після щорічної відпустки та не з'явився до дорожньої лікарні Одеської залізниці
у встановлений  наказом відповідача   №93/НХК від 27.06.2007 року  строк для проходження медичного огляду.

За таких
вищенаведених підстав суд вважає, щоОСОБА_1 порушив  трудову дисципліну, а саме вчинив прогул без
поважних причин, тому притягнення його до дисциплінарної відповідальності  та видання відповідачем наказу  №45/ОС від 27.07.2007 року є правомірним.

Крім
того, суд виходить з того, щоОСОБА_1 всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, згідно
з якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень, позивач не надав суду  жодного доказу причин  та  їх  поважності нез'явлення на роботі  протягом трьох  днів з 03.07.2007 року по 05.07.2007
року.

Згідно
з п.4 ст. 40 КЗпП України власник може розірвати трудовий договір з працівником
у разі вчинення ним прогулу без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП
України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 4 ст. 40 КЗпП
України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу
профспілкової організації, членом якої є працівник.  Відповідно до ст.148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне
стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

З огляду на вищевикладені норми
матеріального права суд дійшов всиновку, що відповідачем було накладено
дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 з дотриманням встановленного чинним
законодавтвом порядку, а саме: в межах встановленного строку та  отриманням згоди на  його звільнення профкомом профсоюзної
організації управління Одеської залізниці (протокол №23 від 27.07.2007
року).

Суд не приймає до уваги доводи
позивача стосовно його  звільнення з
причин звернення  та вимог  скласти акт про нещасний випадок, пов'язаний
з виробництвом, який з ним стався
07.02.2006 року,  оскільки наявні
в матеріалах справи докази та встановлені на їх підставі обставини справи  підтверджують
правомірність  звільнення ОСОБА_1,
а отже, не дають і достатніх правових підстав для задоволення його позовних
вимог.

Керуючись ст.ст.
40,43, 148,149 КЗпП України, ст.ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215  ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 -  відмовити.

Рішення суду
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області  шляхом подання заяви про його оскарження до
Приморського районного суду м. Одеси протягом десяти днів з дня його
проголошення та подання апеляційної скарги
протягом двадцяти днів  з дня
подання заяви про його оскарження.

Суддя