Справа № 22-ц-31/2008
Категорія - цивільна
Доповідач - страшний м.м.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2008 року

М. Чернігів

Апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:

іваненко
л.в.,

суддів:

миронцова
в.м., страшного м.м.,

при секретарі:

сетченко
н.м.,

за участю:

ОСОБА_1, ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Семенівського районного суду Чернігівської
області від 26 жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до СПД ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану
відпустку, затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В вересні 2007 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила
стягнути з ОСОБА_1 заробітну плату за червень-липень 2007 р., компенсацію за не
використану відпустку, середній заробіток за час затримки по час фактичного
розрахунку та моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Рішенням Семенівського районного суду від 26 жовтня 2007 року позов ОСОБА_2
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по
зарплаті та компенсацію за невикористану відпустку в суму 1015 грн. 65 коп.,
середній заробіток за весь час затримки по день постановлення рішення в сумі
1234 грн. 24 коп., моральну шкоду в сумі 200 грн., та судові витрати по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним,
прийнятим без врахування всіх доказів по справі. Посилається на те, що з його
боку були вжиті всі заходи для своєчасного розрахунку при звільненні з
позивачкою. Вважає посилання суду на ст.ст.116, 117 КЗпП України безпідставним.
Вказує, що судом не взято до уваги акт відмови ОСОБА_2 від підпису, складений в
день звільнення її з роботи. Апелянт також не погоджується зі стягнутою
моральною шкодою, оскільки вважає, що з його боку не було зроблено ніяких
протиправних дій відносно позивачки. Крім того вказує на безпідставне
застосування судом ст.235 КЗпП України.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд  вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
.ОСОБА_2 продавця тютюнових виробів (а.с.4).

02.08.2007 р. позивачка була звільнена з роботи за власним бажанням.

Згідно наявних в матеріалах справи копій відомостей, заробітна плата за
червень та липень 2007 р. ОСОБА_2 виплачена не була (а.с.34-37), що є
порушенням вимог ст.115 КЗпП України, якою передбачено, що заробітна плата
виплачується праціникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені
колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу,
що не первищує 16-ти календарних днів.

Тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про
необхідність стягнення з відповідача нараховану заробітну плату за червень та
липень 2007 р.

Проте, при звільненні ОСОБА_2 не отримала нараховані їй до виплати
суми.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка відмовилась отримати
зазначені кошти та відмовилась поставити свій підпис у розрахунку нарахованих
сум, про що були складені відповідні акти про відмову від підпису (а.с.22, 23).

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вини ОСОБА_1
у невиплаті належних звільненому працівникові сум нема, а тому нема підстав для
стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки ОСОБА_2
сама відмовилась отримати належній їй кошти, що також  крім актів підтверджується поясненнями
бухгалтера ОСОБА_4 в засіданні апеляційного суду.

Також апеляційний суд не погоджується з
висновком суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення
позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, оскільки заробітна плата не
була виплачена не з вини роботодавця ОСОБА_1, а тому права позивачки   порушені
не були.

Щодо доводу апелянта на застосування
судом ст.235 КЗпП України то воно є обгрунтованим, оскільки позивачка не
ставила питання про поновлення на роботі та зміни формулювання причин
звільнення, а тому посилання суду на дану статтю слід виключити з резолютивної
частини рішення суду.

За таких обставин рішення суду підлягає частковому скасуванню, як таке, що
прийняте з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст. 115-117  КЗпП  України, ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313, 314,
316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу СПД
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Семенівського
районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2007 року в частині
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за весь час
затримки в сумі 1234 грн. 24 коп. та моральної шкоди в сумі 200 грн. -
скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення середнього
заробітку за весь час затримки та моральної шкоди - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної
сили з моменту його проголошення і  може
бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:                                                   Судді: