№2-2872008р.
ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ
02 вересня 2008 р. Іллічівський
міський суд Одеської області
В складі: головуючого - судді  Журавля
При секретарі -  Рожкован
Позивача, його довіреної особи - ОСОБА_3
Відповідача та його довіреної особи - ОСОБА_2, ОСОБА_4
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Іллічівську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
правочину недійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -
02.04.2007 року в Іллічівський міський суд Одеської
області з зазначеним позовом звернулась ОСОБА_1 ( а.с. 2-4).
Позивачка просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від
20.10.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського
нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №
Визнати за нею (ОСОБА_1) право власності на 14 частину жилого будинку з
господарчими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, та яка складається в цілому
з одного бутового будинку, загальною жилою площею 30,9 м2 з господарчими  будовами під літерою «Б» - літня кухня; «В» -
сараї, «Д» - кладова;  «З»  - літній душ;
«1-4 і » - дворові споруди».
Свої позовні вимоги позивачка і її довірена особа обґрунтовують тим, що
10.09.1998 року вона (ОСОБА_1) досягла згоди з ОСОБА_6 щодо укладення договору
купівлі-продажу 14 частини спірного будинку і зазначених дворових споруд.  Зазначене нерухоме майно належало ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про спадщину.
В день досягнутої домовленості вона (ОСОБА_1) сплатила ОСОБА_6 вартість
зазначеного нерухомого майна 1250 долларів США, при цьому отримала від  ОСОБА_6 розписку про передачу грошей.  В зазначеній розписці було вказано, що
договір купівлі-продажу буде оформлено у жовтні 1998 року.
Після одержання грошей ОСОБА_6 передала їй (ОСОБА_1) зазначене   нерухоме
(ОСОБА_1)    передала   це
користування своєму батькові, який
і по сьогодні проживає там зі своєю співмешканкою ОСОБА_2
В обумовлений в розписці строк вона (ОСОБА_1 Н) не змогла укласти
договір купівлі-продажу, а тому його укладення вирішила відкласти на інший
термін, вважаючи, що оскільки вартість майна була сплачена, то ніяких перешкод
для його укладення в майбутньому не виникне.
У березні 2007 року вона (ОСОБА_1 ) дізналась, що 20.10.1998 року
ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна,
який був нотаріально оформлений.  Позивачка
вважає, що при укладенні цього договору купівлі-продажу були зараховані гроші,
які вона сплатила ОСОБА_6
Позивачка вважає, що під час укладення договору ОСОБА_2, знаючи, що вона
(ОСОБА_1) оплатила вартість частини будинку, ввела ОСОБА_6 в оману, повідомивши
ОСОБА_6, що зазначений договір укладається за її (ОСОБА_1) згоди і вона
(ОСОБА_1) бажає, щоб право власності на зазначене нерухоме майно набула саме
Позивачка вважає, що спірний договір купівлі-продажу був складений під
впливом обману, а тому повинен бути визнаний недійсним, та право власності на
спірне нерухоме майно повинно бути визнано за нею.
В судовому засіданні позивачка і її довірена особа підтримали позовні
вимоги і просять їх задовільнити.
Відповідачка і її довірена особа позов не визнали, вважають його
надуманим і безпідставним.  Відповідачка
пояснила суду, що 20 жовтня 1998 року склала договір купівлі-продажу про
купівлю 14 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з хазяйкою ОСОБА_6  Договорились за ціну у 2000 доларів США.  Всю суму сплатила лиш у 2003 році.  З 1998 року вона (ОСОБА_2) проживає в
зазначеній частині будинку разом зі своїм співмешканцем, батьком ОСОБА_1   ОСОБА_1 обманює суд, так як вона ніякого
відношення до спірного житла не має.
ОСОБА_1 стала проявляти інтерес до спірного житла лише в 2007 році.
Представник відповідачки вважає, що позивачка пропустила строк позовної
давності, не дотрималась письмової форми укладання угоди.
Відповідачка пояснила, що після купівлі 14 частини будинку вона зі
своїм співмешканцем постійно проживає в ньому, сплачує всі комунальні платежі,
оформила на себе технічний паспорт.
Опитана в судовому засіданні у якості третьої особи по справі ОСОБА_6
пояснила суду, що восени 1998 року вона продала ОСОБА_2 14 частину будинку
АДРЕСА_1, за 2000 доларів США.  Договір
купівлі-продажу оформили у нотаріуса. ОСОБА_2 не могла зразу віддати гроші і
розтягнула, цю процедуру аж до 2003 року, і тільки лише після виплати всієї
суми вона (ОСОБА_6)   передала   ОСОБА_2
всі   документи   на
моменту продажі частини будинку
ОСОБА_2 та проживає в ній разом зі своїм співмешканцем, батьком ОСОБА_1.   ОСОБА_1 вперше побачила в 2003 році. В
період 2003 - 2004 років до неї ( ОСОБА_6) приходила ОСОБА_1 зі своїм батьком,
який спів мешкав з ОСОБА_2 і скаржились, що ОСОБА_2 хоче вигнати від себе і
попросили дати їм розписку датовану 1998 роком, що ніби-то ОСОБА_1 передала їй
1250 доларів США якби за купівлю частини будинку, ОСОБА_1 пояснила, що ця
розписка її (ОСОБА_1) потрібна, щоб налякати ОСОБА_2, щоб та не вигнала від
себе її (ОСОБА_1) батька. Її стало шкода батька ОСОБА_1 і вона під її (ОСОБА_1)
диктовку написала розписку, якою фігурує ОСОБА_1  Коли вже справа була у суді, то їй (ОСОБА_6)
звонила ОСОБА_1 і пояснила, що вона (ОСОБА_1) їй (ОСОБА_6) не давала ніяких
грошей, а в суд подала, щоб залякати ОСОБА_2
Ніякої ОСОБА_7 при написанні розписки не було, це все придумала ОСОБА_1
Опитана у якості свідка онука ОСОБА_6
- ОСОБА_8, пояснила суду, що її бабуся ОСОБА_6 в серпні 1998 року
пустила в частину спірного будинку ОСОБА_2, яка у подальшому і купила цю
частину будинку, знає, що бубуся Лідія за продану частину будинку отримала від
ОСОБА_2 2000 доларів США.  ОСОБА_1 вона
(ОСОБА_8) вперше побачила в 2005 роц,  і
ОСОБА_6 ОСОБА_1 частину будинку не продавала.
Свідок ОСОБА_7 не змогла пояснити суду, чи була вона присутня при
написанні розписки, а ОСОБА_1 просила її підтвердити, що мол була.
У суда немає підстав сумніватись в правдивості свідчень ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7
Крім пояснень сторін і свідків судом досліджені і інші документи  - докази по справі підтверджується безпідставність
та надуманність позовних вимог ОСОБА_1.
Так, за договором купівлі-продажу від 20.10.1998 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 7410, оформленого приватним нотаріусом ОСОБА_5  - ОСОБА_2 купила у ОСОБА_6 14 частину жилого
будинку з господарчими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1  (а.с.34-35).
АДРЕСА_1 (а.с.28-33).
Суд не може прийняти до уваги «розписку» (а.с.19), так як вона є
фіктивною і написана ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_1.
Нормою ст.657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу будинку
або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Законом визначено загальна позовна давність, яка встановлена тривалістю
у три роки  - ст. 257 ЦК України. Цю
вимогу позивачка проігнорувала за таких обставин,  позов ОСОБА_1. не може бути задоволеним.
11.04.2007 року судом було винесено ухвалу про накладення арешту на
спірне нерухоме майно (а.с.13-14), яку необхідно скасувати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.
203, 215, 257, 328, 334, 626, 657 ЦК України,
суд  -
Відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог.
Відмінити ухвалу суду від 11 квітня 2007 року про накладення арешту на
спірне майно,  зняти арешт на 14 частину
жилого будинку з господарчими спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, яка
складається в цілому з одного бутового
будинку, загальною жилою площею 30,9 м2 з господарчими спорудами: «Б» -
літня кухня ; «В» - убиральня;  «Г»,
«Е»  - сараї;  «Д» - кладова;  «З» - літній душ; №1-4 «І»  - дворові спорудження.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області через Іллічівський міський суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційного суду або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ: