Справа № 2-23
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

“18” січня 2007 року Березнівський
районний суд Рівненської області

під головуванням судді Мельника
В.Я.

при секретареві              Кравчук    С.Я.

з участю позивачки    ОСОБА_1.,

її представника               ОСОБА_6

представника

відповідачки,

адвоката                          ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Березне справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про встановлення
земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вказує в заяві від 27
березня 2007 року, що відповідачка ОСОБА_2. перешкоджає їй користуватися
проїздом до свого будинку, після приватизації восени 2006 року свої присадибної
земельної ділянки та переорала дорогу, яка веде через її подвір'я до будинку
позивачки, якою та користувалася понад 50 років.

Не може підвезти до свого будинку городину, інші вантажі необхідні для
ведення домашнього господарства.

Не дивлячись на роз'яснення землевпорядника
Моквинської сільської ради домовленості між ними з цього приводу не досягнуто.
А тому змушена звенрнутися до суду.

Просить в заяві встановити земельний сервітут на частину належної
ОСОБА_2. земельної ділянки, яка знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 на право
проїзду на транспортному засобі до свого будинку.

В судовому засіданні ОСОБА_1. підтримала вимоги позовної заяви, а
пояснення дала аналогічні в ній викладеному. Просить задоволити позов.

Представник відповідачки ОСОБА_2., адвокат ОСОБА_3., вимог позовної
заяви не визнав з тих підстав, що окремого проїзду до будинку позивачки
генпланом забудови села Моквин не передбачено, при приватизації земельної
ділянки ОСОБА_2., ОСОБА_1. погодила межі їх земельних ділянок. На обмін частини
своєї земельної ділянки для відведення під дорогу до її будинку не
погоджується. Вимоги ОСОБА_1. порушують право власності його довірительки.
Просить в позові відмовити.

Допитана як свідок ОСОБА_4 показала, що будівництво своїх будинків і
господарських споруд сторонами по справі у свій час було проведено таким чином,
що прохід до будинку ОСОБА_1. проходив через подвір'я ОСОБА_2. Планом забудови села Моквин окремого під'їзду до будинку ОСОБА_1. дійсно передбачено не було. На протилежну вулицю
ім. Франка від будинку позивачки ОСОБА_1. проїзду чи проходу також немає.
Тривалий час вони, як родичі, користувалися цим проходом з вулиці
Надслучанської спільно. Спір виник після приватизації своєї присадибної
земельної ділянки ОСОБА_2. Вона перегородила прохід зі сторони ОСОБА_1. через
своє подвір'я до вул Надслучанської і переорала цю частину дороги.

Оскільки навколишні земельні ділянки сусідами сторін усі або
приватизовані, або придбані по договору купівлі-продажу, вихід із цієї
ситуації, як землевпорядник Моквинської сільської ради, вона бачить у
встановленні земельного сервітуту, що нею і пропонувалося сторонам при
вирішенні земельного спору. Згоди досягнуто не було і сільрада рекомендувала
ОСОБА_1. звернутися за вирішенням спору в суд.

Свідок ОСОБА_5 показав, що сторони дійсно тривалий час користувалися
однієї дорогою для проходу чи проїзду до своїх будинків, спільно
використовували колодязь, який наскільки йому відомо, будували разом. Вданий час
для ОСОБА_1 проходу на вулицю Надслучанську немає.

Вислухавши сторін, допитавши свідків
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши докази, що надані сторонами, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1. є обгрунтованим і має бути задоволений, але щодо
вимог на право проїзду до свого будинку транспортними засобами, частково.

Судом достовірно встановлено, що позивачка ОСОБА_1. з осені 2006 року
позбавлена можливості безпершкодного проходу чи проїзду до свого будинку з
вулиції Надслучанської через подвір'я ОСОБА_2.

Як видно з карти земель с. Моквин Березнівського району іншого проходу
до свого будинку з вул. Надслучанської як через подвір'я ОСОБА_2. для позивачки
ОСОБА_1. не існує.

Не дивлячись на відсутність документів про право власності на земельну
дялянку під забудову її будинку, судом безспірно встановлено, що користування
нею ОСОБА_1 не є самовільним, або таким, що іншим чином порушує норми
земельного законодавства.

У відповідності з ч.1 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це
право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або
безоплатне користування чужою земедбною ділянкою.

При цьому, як слідує зі ст. 99 ЗК України, його видом є право проїзду
транспортним засобом по наявному шляху.

Оскільки цей перелік не є вичерпним суд
вважає, що вданому випадку він може бути встановлений і у вигляді проходу по
спірній дорозі, як про це просить ОСОБА_1. в заяві про збільшення позовних
вимог від 11 липня 2007 року.

Разом з тим вважає встановленим, що
проїзд вантажного автотранспорту понад будинком ОСОБА_2. буде створювати їй
перешкоди в користуванні своєю власністю, а тому на підставі ч.4 ст. 98 ЗК
України сервітут слід встановити у спосіб найменш обтяжливий для власника,
дозволивши проїзд транспорту розміром не більший за легковий автомобіль.

Покликання представника відповідачки ОСОБА_2., адвоката ОСОБА_3, на те,
що в позові має бути відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_1. не сплатила збір на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при поданні 11 липня 2007 року
заяви про збільшення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, розмір якої
в послідуючому клопотанням від 16 жовтня 2007 року нею було збільшено до 2000
гривень, а тому ця заява не мала бути прийнята судом, є безпідставним.

У відповідності з постановою КМ України № 1258 від 21 грудня 2005 року,
якою затверджений порядок оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду цивільних справ, його розмір з позовних заяв немайнового характеру
складає 7 гривень 50 копійок, тобто стільки ж, що й з основної вимоги, а тому
відповідно до пункту 5 Порядку додатково позивачка сплачувати цей збір
додатково не повинна.

В ході судового розгляду позивачка ОСОБА_1. відмовилася від вимог про
стягнення з ОСОБА_2. моральної шкоди.

За таких обставин суд задовольняє позов ОСОБА_1. в частині встановлення
земельного сервітутуту на прохід та проїзд земельною ділянкою ОСОБА_2. легковим
автомобільним  транспортом.

Керуючись ст.
ст. 10-11,209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 98-101ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задоволити частково.

Встановити земельний сервітут на право проходу та проїзду легковим
автомобільним транспортом через земельну ділянку, якою є подвір'я, що належить
ОСОБА_2по АДРЕСА_1

На рішення суду сторонами може бути внесена апеляційна скарга до
апеляційеного суду Рівненської області протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10
днів з моменту його проголошення.

Суддя: