АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
лютого 2008 року                                                                                      м.  Вінниця

Колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючої:
Щолокової О.В.

Суддів: Якути
О.І.,  Міхасішина І.В.

При секретарі:
Яблонській І.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 13 грудня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку , -

встановила:

ОСОБА_2
звернулася до суду із вищезазначеним позовом ,
посилаючись на те,  що з 20 жовтня
2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1,  про що в книзі шлюбів зроблено актовий запис
№ 2986.

Від
шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Сторони
подружні стосунки не підтримують,
проживають окремо. ОСОБА_1 добровільно коштів на утримання дружини не
надає.

В даний
час позивачка не працює,  доглядає дитину
до досягнення нею трирічного віку і в зв'язку з цим позбавлена коштів для
існування.

В
позовній заяві ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання
до досягнення донькою трирічного віку в розмірі Уа частини всіх видів заробітку
- щомісячно,  починаючи з 08 жовтня 2007
року,  але не менше 30% прожиткового
мінімуму.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 13 грудня 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Зобов'язано
стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання в розмірі
Уа   частини всіх видів заробітку
щомісячно,  починаючи з 08

Справа №
22 - 406 - 2008 р.

Категорія:
36

Рішення
постановлено під головуванням Овсюка Є.М.

Доповідач:
Щолокова О.В.

жовтня 2007 року
до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку,
а також з відповідача стягнуто 51 грн. судового збору.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове,  яким встановити розмір
аліментів на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/20 частини від його заробітку,  посилаючись на те,  що судом було неповно з'ясовано обставини
,  які мають суттєве значення для
справи,  висновки суду не відповідають
обставинам справи,  порушено норми
матеріального  права.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно
до ч.2, 4  ст.  84 Сімейного Кодексу України - дружина,  з якою проживає дитина,  має право на утримання від чоловіка - батька
дитини до досягнення нею трьох років.

Право на
утримання вагітна дружина,  а також
дружина,  з якою проживає дитина,  має незалежно від того чи вона працює та
незалежно від її матеріального становища,
за умови,  що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Згідно з
ч.1  ст.
80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у
частці від заробітку ( доходу) другого з подружжя і ( або) у твердій грошовій
сумі.

Судом
встановлено,  що з 20 жовтня 2006 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі,
що підтверджується актовим записом № 2986. ( а.с.  3, 4).

Відповідно
до свідоцтва про народження від 03 травня 2007 року батьками ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження зазначені ОСОБА_2 та
ОСОБА_1

Задовольняючи
позов,  суд виходив із того,  що згідно з довідкою від 22 вересня 2007 року
№ 2473 виданої МКП ЖЕК - 16 ( а.с.  5),  донька ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  проживає разом із своєю матір'ю - ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_1,  а тому позивачка має
право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох
років.

Посилання
відповідача ОСОБА_1 на те,  що норма ч.
4  ст.
84 Сімейного Кодексу України не може застосовуватись до нього,  оскільки він не може надавати матеріальну
допомогу в розмірі,  якому вимагає
позивачка,  мотивуючи це тим,  що він зобов'язаний сплачувати орендну плату
за договором найму квартири та має кредитну заборгованість за кредитним
договором,  не можуть бути взяти судом до
уваги з наступних підстав.

Із
матеріалів справи вбачається,  що
предметом кредитного договору № 313/035-38/40195 від 21 червня 2006 року
(а.с.  18) було відкриття ОСОБА_1
карткового рахунку та відновлюваної кредитної лінії до цього рахунку для
здійснення розрахунків за допомогою платіжної картки,  отримання коштів в касах банків або через
мережу банкоматів. Строк дії даного договору не зазначений. Крім цього,  цей кредитний договір було укладено
відповідачем до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2

Таким
чином,  зобов'язання по сплаті
заборгованості за цим договором не можуть вплинути на обов'язки відповідача по
утриманню дружини та не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Посилання
відповідача в обгрунтування своїх вимог про зменшення розміру аліментів на
те,  що він уклав договір оренди квартири
( а.с.  28-31) та сплачує на його
підставі додаткові кошти ( орендну плату) за користування житлом,  суд не може прийняти до уваги,  оскільки цей договір не відповідає вимогам
чинного законодавства.

Так,  згідно із ч. 2  ст.  158 Житлового Кодексу України договір найму житлового
приміщення укладається між власником будинку ( квартири) і наймачем у письмовій
формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних
депутатів або в органі управління,  що
ним утворюється.

Реєстрація
договору оренди,  укладеного ОСОБА_1 у відповідних
органах відсутня.

Крім
того,  із матеріалів справи
вбачається,  що ОСОБА_1 має реєстрацію
місця проживання в 3-кімнатній приватизованій квартирі АДРЕСА_2,  що підтверджується довідкою МКП ЖЕК -12 № 877
від 23 жовтня 2007 року.

За таких
обставин,  суд першої інстанції дійшов
правильного висновку,  що позивачка
ОСОБА_2 має право на отримання аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини
від доходів відповідача,  а тому цілком
обґрунтовано задовольнив позов.

Рішення суду
є законним та обґрунтованим,
постановленим з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  скасуванню чи зміні не підлягає.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що судом
неповно встановлені обставини,  які мають
значення для справи,  не можна визнати
обґрунтованими,  оскільки вони не
спростовують висновків суду.

Враховуючи
наведене,  керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
судців , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 13 грудня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та з цього часу протягом двох місяців
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.