Справа  № 2-2104/ 2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01
жовтня  2008 року             Індустріальний  районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді   -
Слюсар Л.П.

при секретарі             -      Кудряшовій Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.

Дніпропетровську
цивільну  справу за позовною заявою  ОСОБА_1

до  ОСОБА_2, третя особа  ОСОБА_3

про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В  червні
2008 року позивачка звернулася до суду з позовом  до відповідача про

розірвання
шлюбу. В судовому засіданні позовні вимоги були уточненні в

обґрунтування
своїх позовних вимог позивачка в уточненій позовній заяві і в

судовому
засіданні посилалась на те, що 18 квітня 1992 року вона зареєструвала

шлюб
із відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітнього сина

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.  Після

розірвання
шлюбу син буде проживати із позивачкою. На його утримання із

відповідача
стягуються аліменти в судовому порядку. Спільне життя з

відповідачем
не склалося. Тривалий час не ведеться спільне господарство і

проживають
окремо. Фактично сторони проживають окремо з травня 1999 року.

Вважає,
що подальше збереження сім'ї  неможливе.
Спору про поділ майна набутого

в
шлюбі не має. На даний час вона чекає дитину від іншого чоловіка ОСОБА_3 та
знаходиться на шістому місяці вагітності.
Просила шлюб

розірвати.

В
судовому засіданні позивачка підтримала свою уточнену позовну заяву. Вказала

на
те, що   з травня 1999 року не проживає з
відповідачем, а проживає з 2002

року
із ОСОБА_3.

Відповідач
в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання

повідомлялись
згідно правил ч. 10 ст. 74,  ч. 9  ст. 76 ЦПК України.

Третя
особа  визнав те, що він є батьком
зачатої дитини і просив суд позов

задовольнити.

Позивачка не заперечувала, щодо заочного
розгляду справи, що відповідає

положенням
ст. 224 ЦПК України.

Суд,  дослідивши докази по справі,
вважає, що уточнений позов

підлягає  задоволенню.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 18 квітня 1992 року в

відділі
реєстрації актів громадянського стану
виконкому Індустріальної

районної
ради               м.
Дніпропетровська,  актовий запис № 239,
був

зареєстрований
шлюб. Від подружнього  життя є  син -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.   Судом
встановлено, що сторони  з

травня
1999 року  разом не  проживають, спільне господарство не
ведеться,

примирення
не можливе. Майновий спір
відсутній.  Син після розірвання
шлюбу

буде
проживати з позивачкою.

Позивачка
з 2002 року проживає із ОСОБА_3 та чекає

від
нього дитину. ОСОБА_3, визнав батьківство зачатої

дитини
в судовому засіданні.

Згідно до ч.3 ст.110 СК України  чоловік, дружина  мають право пред'явити

позов
про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство

зачатої
дитини визнане іншою особою.

При  таких обставинах суд приходить до висновку,
що причини, якими мотивує

позивачка
свої вимоги є обґрунтованими, подальше сумісне життя  подружжя і

збереження
сім'ї не можливе.

Тому
суд вважає за необхідне уточнений  позов
задовольнити та розірвати шлюб,

судові
витрати віднести за рахунок відповідача.

Приймаючи
до уваги вищевикладене та керуючись
Постановою Пленуму Верховного

Суду
України від 21 грудня 2007 року №11 «
Про практику застосування судами

законодавства
при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання

його
недійсним та поділ спільного майна подружжя , ст.ст. 104, 110 Сімейного

Кодексу
України , ст.ст. 3,7,10, 11, 15, 174,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб
між  ОСОБА_2 та  ОСОБА_1, зареєстрований 18 квітня 1992
року  в відділі реєстрації актів

громадянського
стану  виконкому Індустріального
району  м. Дніпропетровська ,

актовий  запис № 239,
які мають неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1  - розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати в розмірі 17 грн. 00 коп.

віднести
за рахунок відповідача,  позивачку від
сплати звільнити.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою

заявою
відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання  його копії.

Рішення може  бути оскаржено позивачем  в апеляційному порядку

до
апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний

суд,
шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної

скарги
або шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви

про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів

апеляційної
скарги.

У
разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне

рішення
може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:

Л.П. Слюсар