Справа № 2-о-197
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ  УКРАЇНИ

26.08.2008 року

Свердловський міський суд Луганської області в складі

головуючого судді          Бусленко В.П.

при секретарі                   Марусіч Я.Ю.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні в залі суда м. Свердловська
цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення
кола осіб, що  прийняли спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся  до суду з заявою,
в обґрунтування якої вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний батько ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому на праві особистої
власності на підставі договору забудови, посвідченого 27.07.1957 року
Свердловською державною нотаріальною конторою, житловий будинок, розташований
АДРЕСА_1.

Спадкоємцями 1 черги за законом на майно померлого були: його дружина,
рідна мати заявника - ОСОБА_3, та заявник - ОСОБА_1, його рідний син.

Після смерті батька заявника ніхто зі спадкоємців вчасно, у встановлений
законом строк, не звернувся в нотаріальну контору із заявами про прийняття
спадщини, ні про відмову від неї.

У цей час заявник звернувся до нотаріальної контори для одержання свідоцтва
про право на спадщину, але нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на
спадщину, тому що спадщина приймалася фактично й на момент відкриття спадщини
разом з батьком заявника була прописана його дружина, мати заявника, ОСОБА_3,
яка в силу ст. 1268 ЦК України, ввжається такою, що прийняла спадщину, так як
постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому
заявнику запропоновано звернутися до суду та встановити коло осіб, що прийняли
спадщину.

Заявник один фактично прийняв спадщину після смерті батька. Він здійснював
його поховання, та після смерті батька вступив у керування спадковим майном, розпорядився
їм за своїм розсудом. Заявник став проживати у спадкоємному будинку,
підтримував його технічний стан, робив ремонт, здійснював платежі за комунальні
послуги, мав витрати, пов”язані з управлінням і утриманням будинку.

Доказом того, що заявник фактично прийняв спадщину після смерті батька, є
те, що він володіє правовстановлюючими документами на зазначене спадкоємне
майно.

Мати заявника, спадкоємиця ОСОБА_3, спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2
не приймала, хоча і була прописана з ним, та не бажала цього робити.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

У зв'язку з чим заявник просить суд,
ухвалити рішення, яким встановити факт, що єдиним спадкоємцем, що прийняв
спадщину  після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 є завник,  а саме його рідний
син, ОСОБА_1.

У  судовому засіданні заявник підтримав заяву, наполягав
на її задоволенні, підтримав доводи вказані в заяві.
Додатково пояснивши, що  він постійно
проживає в спадковому будинку, ще він має сестру та брата, які на спадщину не
претендують.

Зацікавлена особа ОСОБА_4 проти задоволення заяви не заперечувала,
додатково пояснивши, що заявником пропущено строк для прийняття спадщини, але
вони згодні його поновити.

Вислухавши заявника, зацікавлену особу, дослідивши
матеріали справи та додані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає  справи про встановлення фактів, від яких
залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних
осіб.

Згідно з ст.549 ЦПК України /1963р./, визнається, що спадкоємець прийняв
майно, якщо він  фактично вступив в
управління або володіння спадкоємним майном.

В судовому засіданні встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний батько заявника -
ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому на праві
особистої власності на підставі договору забудови, посвідченого 27.07.1957 року
Свердловською державною нотаріальною конторою, житловий будинок, розташований
АДРЕСА_1. Мати заявника, спадкоємиця ОСОБА_3, спадщину після смерті чоловіка
ОСОБА_2 не приймала, хоча і була прописана з ним, та не бажала цього робити.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Спадкоємцями 1 черги за законом на майно померлого були: його дружина,
рідна мати заявника - ОСОБА_3, та заявник - ОСОБА_1, його рідний син.

Після смерті батька заявника ніхто зі спадкоємців вчасно, у встановлений
законом строк, не звернувся в нотаріальну контору із заявами про прийняття
спадщини, ні про відмову від неї.

Вказані обставини
підтверджуються матеріалами справи.

Згідно свідоцтва про смерть від 05.07.1976 року /а.с.-6/
- батько заявника ОСОБА_2 помер - ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці 61 рік.

Згідно свідоцтва про смерть від 01.11.1994 року /а.с.-7/
- мати заявника ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у віці 73 роки.

Згідно домової книги на домоволодіння АДРЕСА_1 - на
момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2
у вказаному будинку була зареєстрована мати заявника - ОСОБА_3

Згідно повторного свідоцтва про народження від 29.04.1970
року /а.с.14/ - заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, та його батьками
записано: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_3.

Згідно договору забудови від 23.07.1957 року /а.с. 15-/ -
ОСОБА_2 надається земельна ділянка для побудови будинку.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме
майно /а.с.17/ - ОСОБА_2 належить на праві особистої власності на підставі
договору забудови, посвідченого 27.07.1957 року Свердловською державною
нотаріальною конторою, житловий будинок, розташований АДРЕСА_1.

На підставі ст. 526 ЦПК України, ст. 549 ЦПК України (в
ред.1963р.), керуючись ст.ст. 259, 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що єдиний спадкоємець, що прийняв спадщину  після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, є його
рідний син - ОСОБА_1.

Заява про оскарження рішення може
бути подана до апеляційного суду Луганської області через Свердловський
місцевий суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: