І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
17 грудня 2008 року Московський
районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді   Сиротникова Р.Є.,
при секретарі       Хмельковій О.О.,
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за  участі третьої особи - державного нотаріуса
Першої Харківської державної нотаріальної контори Авер`янової Людмили Петрівни
про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності, суд -
Позивач ОСОБА_1. звернувся з  позовом
до ОСОБА_2,  у якому  просив розірвати договір довічного утримання
та догляду від 21 серпня 2007 року, укладений між ним та ОСОБА_2., посвідчений
державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори
Авер`яновою Л.П. та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1
В обґрунтування позовних вимог в
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3,  який діє на
підставі довіреності, позов підтримав та зазначив, що позивач є  людиною похилого віку і останні роки він
проживав один за адресою: АДРЕСА_1. 06.07.2007 року він одружився з ОСОБА_2,
але з жовтня 2007 року вони вирішили проживати окремо один  від
одного у  зв'язку з  погіршенням відносин. Рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 25 листопада 2008 року, яке набрало законної
сили, вищевказаний шлюб розірвано. Під час їх спільного проживання ОСОБА_3.
спільно зі своєю донькою відповідачем ОСОБА_2., здійснюючи на позивача
психічний тиск та ввівши його в оману, вмовили його укласти з останньою договір
довічного утримання. Позивач є людиною похилого віку, інвалідом першої групи,
учасником бойових дій, ветераном війни, часто хворіє та потребує постійного
догляду та допомоги. Тому, повіривши обіцянкам своєї дружини та її дочки
забезпечувати за ним належний догляд, він 21 серпня 2007 року уклав з
відповідачкою договір довічного утримання та догляду, який посвідчено державним
нотаріусом Першої ХДНК  Авер`яновою Л.П.
На виконання пункту 1 даного Договору
позивач передав у власність відповідачки квартиру АДРЕСА_1, яка належала йому
на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.10.1993р.
Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за №
Частиною 4 Договору закріплено, що
вартість квартири, згідно з Витягом № 15616665 з реєстру прав власності на
нерухоме майно від 16.08.2007 р. КП “Харківське міськБТІ” становить - 12 992
Відповідно до пункту 6 Договору
відповідачка зобов'язалася довічно утримувати позивача, надаючи йому необхідне
харчування, одяг, і забезпечувати за ним належний догляд та необхідну допомогу.
Пунктом 8 Договору визначено, що
сторони встановили вартість харчування, одягу та необхідної допомоги в розмірі
мінімальної пенсії щомісячно. Представник позивача також вказав, що укладаючи
вищевказаний договір, позивач дійсно сподівався, що відповідачка буде
піклуватися про нього, надавати йому необхідне харчування, допомогу, здійснювати
оплату витрат на лікування, придбання необхідних ліків, а також комунальних
платежів, здійснювати матеріальне забезпечення.
Проте, після укладення даного Договору відношення його дружини та
відповідачки до нього змінилося. Остання жодного разу не прийшла до нього, не
турбувалася про стан його здоров`я, ніякого одягу та продуктів харчування не
приносила, матеріальну допомогу не надавала. Протягом дії даного Договору він
декілька разів знаходився на стаціонарному лікуванні в медичних закладах та потребував
коштів на придбання дорогостоячих ліків та медичний догляд, але відповідачка і
в такі важкі моменти у його житті не допомогала йому, всі ліки та медичний
догляд він оплачував своїми власними коштами. Позивач неодноразово звертався до
відповідачки з проханням домопогти йому матеріально, але вона весь час тільки
обіцяла допомогти та щодного разу не виконала своїх обіцянок.
Також з моменту укладення даного
договору довічного утримання відповідачка не переоформила договори про
житлово-комунальні послуги та користувалася пільгами в розмірі 75%,
встановленими для нього. Всі комунальні платежі, телефонні послуги та
квартплату позивач сплачував за рахунок своїх власних коштів. Таким чином,
відповідачка не виконала жодного зобов`язання, передбаченого Договором
довічного утримання та догляду від 21 серпня 2007 року. У зв'язку  з  чим
просив позов задовольнити.
Відповідач  ОСОБА_2 в
судове засідання не
з'явилася,  про  час  та
місце розгляду справи  сповіщена
належним  чином,  про
причини неявки не повідомила,
заяв про розгляд справи у  її
відсутність  не надала. Зі згоди
представника позивача суд  ухвалює
рішення  при  заочному
розгляді справи, що
відповідає  положенням  ст.ст.224-226
ЦПК України.

Третя особа -  державний нотаріус 1-ї ХДНК Авер”янова Л.П. проти задоволення  позову не
заперечувала, просила винести
рішення  на розсуд  суду.

Суд,
вислухавши пояснення  представника
відповідача, думку третьої особи,
показання  свідків, перевіривши  матеріали справи та оцінивши  надані
докази в  їх сукупності встановив
наступні  факти та відповідні  їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів
справи,ОСОБА_1. 21 серпня 2007 року уклав з ОСОБА_2 договір довічного утримання
та догляду, який посвідчено державним нотаріусом Першої ХДНК  Авер`яновою Л.П. На виконання пункту 1 даного
Договору позивач передав у власність відповідачки квартиру АДРЕСА_1, яка
належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого
11.10.1993р. Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду
за № 5-93-28432. ОСОБА_2. зобов'язалася довічно утримувати позивача, надаючи
йому необхідне харчування, одяг, і забезпечувати за ним належний догляд та
необхідну допомогу. Пунктом 8 Договору визначено, що сторони встановили
вартість харчування, одягу та необхідної допомоги в розмірі мінімальної пенсії
щомісячно.

Згідно зі ст. 744 Цивільного кодексу
України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач)
передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або
їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та
(або) доглядом довічно.

Допитана в судовому засіданні  у якості свідка ОСОБА_4 зазначила, що є
сусідкою позивача та знає його з 1991 року. Позивач вів замкнутий, одинокий
спосіб життя, коли він їздив відвідувати своїх родичів, то просив її приглянути
за його квартирою. Також останній познайомив її зі своїми родичами, з якими
спілкувався, а саме: рідною дочкою, братом та сесторою. Влітку 2007 року вона
бачила, як позивач декілька разів приходив до дому з якоюсь невідомою жінкою,
як він потім сказав, що це його нова дружина, з якою він одружився в липні 2007
року.

Також даний свідок вказала, що знає
всіх осіб, з якими позивач підтримував стосунки та які його відвідували,
відповідачка ніколи до нього не приходила, не доглядала, матеріальну допомогу
не надавала. Також вона зазначила, що позивач неодноразово скаржився, що
відповідачка взагалі не допомагає йому, продукти харчування та одяг він
скуповує  за власні кошти, витрати за
комунальні послуги також сплачує сам. Останнім часом він декілька разів
перебував на стаціонарному лікування та потребував допомоги, догляду та коштів
для сплати медичних витрат та ліків, але і в такий час відповідачка відмовилася
надати йому матеріальну допомогу, хоча у нього вистачало власних коштів лише на
купівлю частини всіх призначених ліків.

Аналогічні пояснення щодо невиконання
відповідачкою своїх обов`язків за договором довічного утримання та догляду
надала свідок ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст. 756 ЦК України
у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з
невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором,
відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право
вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання
та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до частини 1 статті 754
Цивільного кодексу України набувач не має права до смерті відчужувача
продавати, дарувати, міняти майно, передане за договором довічного утримання
(догляду), укладати щодо нього договір застави, передавати його у власність
іншій особі на підставі іншого правочину.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.755 ЦК України
договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на
вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від
його вини.

Таким  чином, суд вважає  факт невиконання  ОСОБА_2 своїх
обов'язків за  договором  довічного утримання та догляду  доведеним, а позов  обґрунтованим і  таким, що підлягає задоволенню.

На
підставі  викладеного та керуючись
ст..ст.  10,11,60,212-215,224-226 ЦПК
України, ст..ст. 744,754,755,756 ЦК
України,

в и р і ш и в:

Позов  задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання та
догляду від 21 серпня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори
Авер`яновою Л.П., зареєстрований  в  реєстрі
за  №3-641.

Визнати заОСОБА_1 право власності на квартиру
АДРЕСА_1.

Заява про перегляд заочного рішення може бути
подана  впродовж десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом  подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
Сиротников Р.Є.