Справа  №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18  березня
2008  року   Широківський
районний  суд  Дніпропетровської  області
у  складі: головуючого  судді:               Шевченко О.В.,

при  секретарі:
Гетьманенко О.І.,

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні в
залі  суду в  смт. Широке
цивільну  справу  за
позовною  заявою    ОСОБА_1,
ОСОБА_2  до  КП
«Вишневе»  про  відшкодування
майнової  та  моральної
шкоди,  зустрічним  позовом
КП  «Вишневе»  до  ОСОБА_1,  ОСОБА_2
про  стягнення  заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У  вересні
2006  року ОСОБА_1,  ОСОБА_2
пред'явили  позов  до
КП  «Вишневе»  про
відшкодування   моральної  шкоди,
спричинену  порушенням  договору
№ 15  від  04.01.2006
року  в  розмірі
10000  грн.  на
користь     ОСОБА_1  та
у  розмірі  1000
грн.  на  користь
ОСОБА_2.

В  подальшому
позивачі  доповнили  позовні
вимоги  та ОСОБА_2  просила
стягнути  з  відповідача
на  її  користь
відшкодування  моральної  шкоди
у  розмірі  20000
грн.,  ОСОБА_1  просив
стягнути  з  відповідача
на  його  користь
відшкодування  моральної  шкоди
у  розмірі  20000
грн.,  затрати  на
придбання  медикаментів  в
сумі  298,20  грн.,
витрати на  придбання  бензину.

Пізніше  було
подано  уточнену  позовну
заяву,  в  якій
позивачі  просили  суд:

-               стягнути
на  користь  ОСОБА_1 відшкодування  майнової
шкоди  в  сумі
1868,90  грн.,  моральної
шкоди  в  сумі
30000  грн.;

-               стягнути  на
користь  ОСОБА_2  відшкодування
моральної  шкоди  в  сумі  30000
грн.

24.10.2007  року
позивачами  ОСОБА_1  та
ОСОБА_2 було  подано  уточнену
позовну  заяву,  яку
вони  визначили  як
остаточну,  відповідно  до
якої  вони  просили
суд:

-               стягнути
на  користь  ОСОБА_1 відшкодування  майнової
шкоди  в  сумі
8958,90  грн.,  моральної
шкоди  в  сумі
35000  грн.;

-               стягнути  на
користь  ОСОБА_2  відшкодування
моральної  шкоди  в
сумі  30000  грн.

В  обґрунтування
позову  позивачі за  первісним
позовом посилаються  на  те,
що  03.01.2004  року
між  ОСОБА_1  та
КП  „Вишневе  було
укладено  договір  № 62,
який  кожного  року
пролонгується  на наступний  рік
відповідно  до  п. 10
Договору.  04.01.2005  року
між  ОСОБА_2 та  КП
„Вишневе”  укладено  договір
№ 15  на  подачу
води  з  комунального
водопроводу,  який  кожного
року  пролонгується  на
наступний  рік  на
підставі  п. 9  Договору.
24.06.2006  року  у
замкненому  водомірному  колодязі,
який  розташований  по
АДРЕСА_2,  навпроти  домоволодіння
позивачів,  практично  на
межі,  ОСОБА_1  було
залишено  барсетку,  в  якій  були
ключі  (ОСОБА_1  оцінює
їх  в  30
грн.),  технічний  паспорт
на  мотоцикл  „ІЖ”,
посвідчення  водія  на
його  ім'я,  1200
доларів  США  (на
той  час  це
6060  грн.).  В
той  день  ОСОБА_1
виявив,  що  замок
з  ляди  колодязя
зірваний,  а  барсетка ключі,  технічний
паспорт  на  мотоцикл
„ІЖ”,  посвідчення  водія
на  його  ім'я,
1200  доларів  США
зникли.  Від  сусідів
він  дізнався,  що
зірвали  цей  замок
представники  КП  „Вишневе”.
ОСОБА_1  вважає,  що
саме  ці  представники
КП  „Вишневе”  поцупили
його  майно,  яке
знаходилося  в  колодязі.
25.06.2006  року  представниками   КП
„Вишневе”  було  складено
Акт  про  порушення
користування  водолічильником  шляхом
встановлення  магніту  поблизу
лічильника.  ОСОБА_1  зазначив,
що  магніт  був
під  кришкою,  яка
закриває  колодязь,  для
кріплення  ключів.  Ніяких
магнітів  в  безпосередній
близькості  від  лічильника
не  було.  За
актом  було  нараховано        ОСОБА_2 за  позаоблікове
споживання  питної  води
в  сумі  1591,20
грн.  Дана  сума
не  сплачена.  В
той  же  день
працівники  КП  „Вишневе”
перекрили  водопостачання  до
домоволодіння  позивачів.  Через
відключення  води  ОСОБА_2
та  ОСОБА_1  зазнали
моральних  страждань.  Щоденно
господарство  потребувало  450
літрів  питної  води.
Воду  позивачі  носили
від  сусідів,  а
коли  вони  відмовилися
надавати  воду  через
погрози  з  боку
КП  „Вишневе”  про
відключення  їм води,  ходили
до  ставка,  що
заподіяло  шкоду  їх
здоров'ю. Господарство
складається  з  великої
рогатої  худоби,  свиней,
птиці.  Худобу  вимушені
були  поїти  водою
з  погреба,  від
чого  захворіли  та
загинули  дві  корови.
Постійна  психологічна  напруга,
спричинені  збитки  негативно
вплинули  на  відносини
в  сім'ї  та
на  їх  здоров'я,
загострилися  хвороби.  ОСОБА_1
вважає,  що  йому
діями  відповідача  заподіяно
наступні  збитки:  377,40
грн. -  витрати  на
придбання  медикаментів,  1300
грн. - витрати  на  отримання
правової  допомоги,  191,5
грн. - витрати  на  придбання
пального  для  поїздок
у  справі.  Заподіяну
йому  шкоду  оцінює
у  30000  грн.
ОСОБА_2  посилається  на
свій  похилий  вік,
слабке  здоров'я,  через
дії  відповідача  зазнав
фізичних  та  моральних
страждань,  носячи  відра
з  водою  зі
ставка,  від  сусідів.
Надмірні  фізичні  навантаження
негативно  вплинули  на
її  слабке  здоров'я.
також  вона  переживала
через  загибель  двох
корів  сина,  погіршилися
стосунки  з  сином
та  невісткою.  Вона
оцінює  відшкодування  моральної
шкоди  у          30000
грн.

12.12.2006  року
до  суду  КП
«Вишневе»  було  пред'явлено
зустрічний  позов  до
ОСОБА_1,  ОСОБА_2   про
стягнення  заборгованості  за
позаоблікове  споживання  питної
води   в  сумі
1591,20  грн.

В  обґрунтування
позову  позивач за  зустрічним
позовом посилається  на  те,
що  ОСОБА_2  мешкає
в АДРЕСА_1,  домоволодіння  якої
має  внутрішній  водогін,
який  приєднаний  до
загальної  мережі  комунального
водогону,  що  перебуває
на  балансі  КП
„Вишневе”.  04.01.2005  року  з  ОСОБА_2 було
укладено  договір  № 15
на  постачання  води
строком  на  один
рік.  Дію  цього
договору  було  пролонговано
на  один  річний
термін  відповідно  до  п. 9  останнього.
ОСОБА_1  на  час
звернення  із  зустрічним
позовом  у  договірних
відносинах  з  КП
„Вишневе”  не  перебував.
На  цій  підставі
КП  „Вишневе”  вважає
вимоги  ОСОБА_1 за  первісним
позовом  необґрунтованими.  ОСОБА_1
не  має  власного
внутрішнього  водогону  і
фактично  здійснив крадіжку  майна
КП  „Вишневе”,  оскільки
користувався  водою  з
водогону  матері  на
постійній  основі  без
відповідного  дозволу  КП
„Вишневе” за  відсутності  договору.
26  та  29
червня  2006  року
було  складено  акти
представниками  КП  „Вишневе”
за  фактами  порушення
ОСОБА_1  та  ОСОБА_2 Правил  користування
системами  комунального  водопостачання,  а
саме  за  полив
поза  лічильником,  що
фактично  означає  безоблікове
або  самовільне  водокористування,  вчинено
шляхом  зупинки  роботи
приладу  обліку  за
допомогою  магніту,  розміром               80 мм х 90  мм.
25.06.2006  року  під
час  рейдової  перевірки
абонентів  с.  Зелений
Гай  працівниками  КП
„Вишневе”  у  водопровідному  колодязі
біля  домоволодіння           ОСОБА_2  в
місці  врізки  внутрішнього
водогону  до  комунального
було  встановлено  факт
безоблікового  споживання  ОСОБА_2 питної  води,
шляхом  примусової  зупинки
роботи  приладу  обліку
води  за допомогою  магніту
розміром  80 мм х 90  мм,
встановленого  в  цьому
колодязі.  При  перевірці
водяний  кран  було
відчинено,  але  під
час  руху  води
по  внутрішній  водопровідній
мережі  ОСОБА_2   лічильник
під  дією  магніту
не  працював.  Під
час  проведення  перевірки
ОСОБА_1  перебував  вдома,
але  сховався  вдома.
Всупереч  вимогам  п. 10.1
Правил  доступ  представникам
підприємства  до  приладу
обліку  спожитої  води
було  перекрито,  тому
колодязь  було  відкрито
примусово.  В  акті
від  29.06.2006  року
було  визначено  розмір
завданих  КП  „Вишневе”
збитків,  а  саме
у  сумі  1591,20
грн.  Сплатити  цю
суму  ОСОБА_2  відмовилася.

Позивач за
первісним  позовом  та
відповідач  за  зустрічним
позовом  ОСОБА_1,  виступаючи
в  судовому  засіданні,
позовні  вимоги  та
їх  обгрунтування,  викладені
в   первинній  позовній
заяві,  підтримав  повністю,
просив  суд  їх
задовольнити,  зустрічний  позов
не  визнав.   Вважає,
що  договір  на
постачання  води  з
комунального  водопроводу  від
03.01.2004  року,  укладений
ним  з  КП
„Вишневе”  зі  строком
дії  до  03.01.2005
року,  діє  до
сих  пір.

Позивачка  за первісним
позовом  та  відповідачка
за  зустрічним  позовом          ОСОБА_2, виступаючи  в
судовому  засіданні,  позовні
вимоги  та  їх
обгрунтування,  викладені  в
первинній  позовній  заяві,
підтримала  повністю,  просила
суд  їх  задовольнити,
зустрічний  позов  не
визнала.

Представник  позивача за первісним  позовом
та  відповідача  за  зустрічним
позовом  ОСОБА_1,  виступаючи
в  судовому  засіданні,
позовні  вимоги  та
їх  обгрунтування,  викладені
в   первинній  позовній
заяві,  підтримала  повністю,
просила  суд  їх
задовольнити,  зустрічний  позов
не  визнала.  Додатково
суду  пояснила,  що
договір  на  постачання
води  з  комунального
водопроводу  від  03.01.2004
року,  укладений  ОСОБА_1
з  КП  „Вишневе”
зі  строком  дії
до  03.01.2005  року,
діє  до  сих
пір.

Представник  позивача
за первісним  позовом  та  відповідача  за
зустрічним  позовом  ОСОБА_2,
виступаючи  в  судовому
засіданні,  позовні  вимоги
та  їх  обгрунтування,  викладені
в   первинній  позовній
заяві,  підтримав  повністю,
просив  суд  їх
задовольнити,  зустрічний  позов
не  визнав.

Представник
відповідача за первісним  позовом  та
позивача  за  зустрічним
позовом  Горовенко С.В.,  виступаючи
в  судовому  засіданні,
позовні  вимоги  та  їх  обгрунтування,  викладені
в   зустрічній  позовній
заяві,  підтримав  повністю,
просив  суд  їх
задовольнити,  первинний  позов
не  визнав.

Представник відповідача за первісним  позовом
та  позивача  за
зустрічним  позовом  Карамушка Л.М.,  виступаючи
в  судовому  засіданні,
позовні  вимоги  та
їх  обгрунтування,  викладені
в   зустрічній  позовній
заяві,  підтримав  повністю,
просив  суд  їх
задовольнити,  первинний  позов
не  визнав.

Суд,  вислухавши
пояснення  сторін,  представників сторін, дослідивши  матеріали
справи  в  сукупності,
приходить  до  висновку,
що   первинний  позов
не  підлягає  задоволенню,
а  вимоги  за
зустрічним позовом
підлягають  повному  задоволенню,
оскільки    відповідно  до  ст.  901  ч.
1  ЦК України  за договором про надання послуг
одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони
(замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві
зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як
випливає  зі  змісту
ст.  905  ч. 1
ЦК  України,   строк договору про надання послуг
встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або
іншими нормативно-правовими актами.

03.01.2004  року
між  КП  „Вишневе”
та  ОСОБА_1  було
укладено  Договір  про
постачання  води  з
комунального  водопроводу  (а.с. 1).
Крім  того,  в  п.
10  Договору  зазначається,
що  договір  вважається
продовженим  на  новий
строк  та  при
таких  саме  умовах,
якщо  за  один
місяць  до  припинення
його  дії  ні
одна  зі  сторін
не  заявить  про
закінчення  строку  його
дії.  ОСОБА_1  вважає,
що  дане  положення
Договору  є  підставою
для  того,  щоб
вважати  цей  Договір
діючим  й  до
тепер.  Однак  суд
не  погоджується  з
таким  висновком  і
вважає,  зважуючи  на
ту  обставину,  що  за  один
місяць  до  припинення
його  дії (до  04.01.2005
року) ні  одна  зі
сторін  не  заявила
про  закінчення  строку
дії  цього  Договору,
що  Договір  діяв
до  04.01.2006  року.
Положень  про  те,
що  Договір,  укладений
з  ОСОБА_1,  вважається
подовженим  на  новий
строк  кожного  наступного
року  за  умови,
якщо  за  один
місяць  до  припинення
його  дії  ні
одна  зі  сторін
не  заявить  про
закінчення  строку  його
дії,  не  містить.

Згідно  ст. 208  ч. 1
п. 2 ЦК  України,  у письмовій формі належить
вчиняти  …   правочини між фізичною та юридичною особою,
крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 ЦК України.

Після  04.01.2006  року
договір  між  ОСОБА_1
та  КП  „Вишневе”
на  постачання  води
не  укладався,  що
сторонами  не  заперечується.

Суд  встановив,  що  з
04.01.2006  року  договірні
правовідносини  між                ОСОБА_1  та  КП  „Вишневе”
відсутні.

04.01.2005  року  між
ОСОБА_2 та  КП  «Вишневе»
було  укладено  Договір
№ 15  про  постачання
води  з  комунального
водопровода  (а.с. 5). В  п. 10 цього Договору  зазначається,
що  договір  вважається
продовженим  на  новий
строк  та  при
таких  саме  умовах,
якщо  за  один
місяць  до  припинення
його  дії  ні
одна  зі  сторін
не  заявить  про
закінчення  строку  його
дії.  Договір    діяв
до  04.01.2007  року.

25.06.2006  року  представниками  КП «Вишневе»
було  складено  акт (а.с.
7) про  виявлення  порушення
ОСОБА_1., ОСОБА_2,  а  саме:
полив  поза  лічильником.
В  акті  від
29.06.2006 року  (а.с.  6)
КП  «Вишневе»  зазначено,
які  конкретно  були
виявлені  порушення  з
боку  ОСОБА_1  під
час  рейду  25.06.2006
року  за  місцем
їх  проживання:  АДРЕСА_2.
так,  було  виявлено
на  місці  врізки
на  приборі  обліку
води  (лічильнику)  магніт
80 мм х 90  мм  для
зупинки  лічильника.  Вода
була  відкрита  у
дворі,  лічильник  був
зупинений  (не  крутився).
На  підставі  п. 9.6 Правил
користування  системами  комунального
водопостачання  в  містах
та  селах  України
нараховано  1591,20  грн.
Дані  обставини  також
підтверджуються  поясненнями  представника
КП  «Вишневе»  Карамушки Л.М.,  показаннями
свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4 ОСОБА_5 Як
випливає  з  їх
пояснень,  під  час  рейду
представників  КП  «Вишневе»
в  с.  Зелений
Гай  по  вул..
Центральній  у  ОСОБА_2 було закрито  доступ
до  лічильника  води,
господарів  кликали,  але ОСОБА_2
не  було  видно,
а  ОСОБА_1сховався  від
них,  тому  вони
були  вимушені  зламати
замок  на  ляді
колодязя.  В  результаті
цього  ними було  виявлено
магніт  в  безпосередній
близькості  до  лічильника,
кран  колонки  було
відкрито,  але  лічильник
не  вів  обрахування
використовуваної  води.  В
колодязі  ніяких  цінних
речей  не  було.
Воду  було  перекрито.
На  даний  час
водопостачання  відновлено.

З  пояснень  ОСОБА_1 випливає,  що
з  колодязя  представниками  КП
«Вишневе»  було  вкрадено
його  майно:  барсетку,  в  якій
були  ключі  (ОСОБА_1
оцінює  їх  в
30  грн.),  технічний
паспорт  на  мотоцикл
„ІЖ”,  посвідчення  водія
на  його  ім'я,
1200  доларів  США
(на  той  час
це  6060  грн.).
Надати  докази  на
підтвердження  цих  обставин
ОСОБА_1 суду  не  зміг.

Стаття 23  ч. 1  ЦК
України  встановлює,  що особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно  до  ст. 1167
ч. 1  ЦК  України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Згідно  ст.  1166
ч. 1  ЦК  України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

ОСОБА_1,  зазначалося,
що  через  відсутність
води   в  нього
загинуло  дві  корови,
однак  ним  суду
не  надано  доказів
на  підтвердження  тих
обставин,  що  в
нього  дійсно  було
дві  корови  на
час  відімкнення  водопостачання,  що
вони  загинули,  загинули
внаслідок  відключення  водопостачання,  коли
саме  загинули,  їх
вартість  на  час
загибелі.

Оскільки  між
ОСОБА_1 та  КП  «Вишневе»
відсутні  правовідносини  щодо
водопостачання,  які  виникають
з  часу  укладення
відповідного  письмового  договору,
суд  приходить  до
висновку,  що  ОСОБА_1після
04.01.2006  року  не  мав  законних
підстав  для  одержання
послуг  з  водопостачання - користування  водою,
яку  постачає  КП
«Вишневе»,  тому  його
вимоги  щодо  відшкодування
моральної  шкоди  є
необґрунтованими,  оскільки  дії
представників  КП «Вишневе»  щодо
позбавлення ОСОБА_1 та  його  домоволодіння
водопостачання  були  правомірними.

Дії  представників
КП  «Вишневе»  щодо
припинення  водопостачання  до
домоволодіння  ОСОБА_2  також
є  правомірними,  враховуючи
ту  обставину,  що
25.06.2006  року  при
перевірці  було виявлено  позаоблікове
використання  води,  та
положення  п. 5  Договору
№ 15,  укладеного  між
нею  та  КП
«Вишневе»,  вимоги                  п.п.  4.19,
9.5,  9.6,  9.8,
10.4 Правил користування системами комунального водопостачання та
водовідведення в містах і селищах України, затверджених  наказом Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству N 65
від 01.07.1994  року.  Нарахована  за
це  порушення  сума - 1591,20  грн.
ОСОБА_2 не  оплачена,  тому
підлягає  стягненню  з
неї  на користь  КП
«Вишневе».

Враховуючи  викладене,
суд  вважає  позовні
вимоги  ОСОБА_1,  ОСОБА_2
необґрунтованими  і  тому
не  підлягають  задоволенню.
Позовні  вимоги  за
зустрічним  позовом  підлягають
задоволенню  в  повному
обсязі.

На   підставі
ст.  88 ч. 1  ЦПК
України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем  за  зустрічним
позовом  понесені  наступні
витрати:  витрати на правову
допомогу  у  сумі
1001,25  грн.  (а.с. 117,
118,  158), витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в  сумі
30  грн.  (а.с.
25),  судовий  збір
у  сумі  51
грн.      (а.с.  24).
Понесені  КП  «Вишневе»
судові  витрати  підлягають
стягненню  з               ОСОБА_2

На  підставі
викладеного,  керуючись
ст.ст.  23,  208  ч.
1  п. 2,
901 ч. 1,  905  ч. 1,
1166 ч. 1,  1167  ч. 1
ЦК  України, п.п.  4.19,
9.5,  9.6,  9.8,
10.4 Правил користування системами комунального водопостачання та
водовідведення в містах і селищах України, затверджених  наказом Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству N 65
від 01.07.1994  року,  ст. 88  ч. 1,
212, 213   ЦПК  України,
суд

ВИРІШИВ:

У  задоволенні
позову  ОСОБА_1,  ОСОБА_2
до  КП  «Вишневе»
про  відшкодування  майнової
та  моральної  шкоди відмовити.

Зустрічний  позов
КП  «Вишневе»  до
ОСОБА_1,  ОСОБА_2   про
стягнення  заборгованості  задовольнити
повністю.

Стягнути
з  ОСОБА_2  на
користь  КП  «Вишневе»
заборгованості  за  позаоблікове
споживання  питної  води
в  сумі  1591,20
грн.,  витрати на
правову допомогу  у  сумі
1001,25  грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в  сумі
30  грн.,  судовий
збір  у  сумі
51  грн.,  всього - 2673,45  грн.

Рішення  може
бути  оскаржене   в
апеляційному  порядку  через
суд  першої  інстанції
шляхом  подачі  в
10-денний  строк  з
дня  проголошення  рішення
заяви  про  апеляційне
оскарження  і  подання
після  цього  протягом
20  днів  апеляційної
скарги.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження  не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але  апеляційна
скарга  не  була
подана  у   строк, встановлений  статтею
294  ЦПК  України,
рішення  суду набирає законної
сили  після  закінчення
цього  строку.  У  разі  подання апеляційної  скарги
рішення,  якщо  його
не  скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
О.В.ШЕВЧЕНКО