Справа № 2-479(3)/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2008 р. Борівський районний суд Харківської області
в складі

головуючого
Любої
В.І.

при секретарі
Тетерук
О.В.

за участю адвоката
ОСОБА_1.

розглянувши у
судовому засіданні в смт. Борова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про визнання права власності на майно набуте
під час проживання однією сім'єю та стягнення вартості даного майна

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2.
звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовною заявою,
в якій вказала, що з листопада 2007 року проживала однією сім'єю, без
реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_3. Під час спільного проживання з
відповідачем, в грудні 2007 року її батьки - ОСОБА_4., ОСОБА_5. та брат
ОСОБА_6. подарували їй на Новий рік 170.000 російських рублів для придбання нею
шафи - купе, комоду, ліжка в комплекті з матрацом, тумби для телевізора та
комп'ютера, який їй був необхідний для навчання в університеті громадського
харчування та торгівлі

За подаровані
гроші вона разом з ОСОБА_3. придбали: по товарному чеку № Х 0807003 від
01.07.2008 р. - ліжко в комплекті з матрацом вартістю 2811 грн., тумбочку під
телевізор вартістю 447 грн.; комод вартістю 1219 грн. по видатковій накладній №
17051 від 25.03.2008 р. - комп'ютер вартістю 5850,76 грн., шафу-купе вартістю
3400 грн. У зв'язку з тим, що вона на той час була вагітна, то передала гроші
на придбання меблів та комп'ютера ОСОБА_3., тому всі чеки були виписані на
нього.

Вказує на те, що
відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, не дбав
про матеріальне забезпечення , його поведінка стала вкрай непристойною у
зв'язку з чим вона покинула ОСОБА_3. і повернулася жити до своїх батьків в смт.
Борова.

Після припинення
з ОСОБА_3. сімейних відносин вона та її батьки неодноразово зверталися до нього
з вимогою повернути їй особисте майно, набуте під час проживання однією сім'єю
на гроші подаровані їй батьками та братом, однак відповідач категорично
відмовився їх віддавати .

Згодом ОСОБА_3.
повідомив, що даного майна у нього не має, так як він його продав, оскільки
йому потрібні були гроші.

Просить суд
визнати за нею право власності на особисте майно, набуте під час
проживання однією сім'єю : ліжко в комплекті з матрацом вартістю 2811 грн.,
комод вартістю 1219 грн., тумбочку під телевізор вартістю 447 грн., шафу-купе
вартістю 3400 грн., комп'ютер вартістю 5850,76 грн. та стягнути з ОСОБА_3. на
її користь вартість даного майна в сумі 13 727,76 грн. та судові витрати в сумі
81 грн..

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_2. підтвердила вищевикладене та підтримала свої позовні
вимоги про визнання за нею права власності на особисте майно, набуте під
час проживання однією сім'єю на гроші подаровані їй батьками та братом : ліжко
в комплекті з матрацом вартістю 2811 грн., комод вартістю 1219 грн., тумбочку
під телевізор вартістю 447 грн., шафу-купе вартістю 3400 грн., комп'ютер
вартістю 5850,76 грн. та стягнення з ОСОБА_3. на її користь вартість даного
майна в сумі 13 727,76 грн. та судових витрат в сумі 81 грн., пояснивши, що з
листопада 2007 року проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_3. в квартирі матері
останнього, у якої з меблів був старий диван, два крісла та стіл, тому всі їх
особисті речі лежали в дорожніх сумках, так як їх нікуди було розкласти та
розвісити.

В кінці грудня
2007 року її батьки та брат ОСОБА_6. подарували їй 170.000 російських рублів на
придбання меблів, які вони збирали на купівлю їй квартири в м. Харкові.

На початку липня
на подаровані їй гроші вони разом з ОСОБА_3. придбали ліжко в комплекті з
матрацом вартістю 2811 грн., комод вартістю 1219 грн., тумбочку під телевізор
вартістю 447 грн., шафу-купе вартістю 3400 грн., комп'ютер вартістю 5850,76
грн., але всі квитанції він виписував на себе, оскільки літо 2008 р. було дуже
жарке, а вона була вагітна, тому і віддала гроші ОСОБА_3., а сама чекала його в
залі магазину. Така ж ситуація була із купівлею комп'ютера, тільки надана
відповідачем ОСОБА_3. копія накладної на а.с. 24 не відповідає оригіналу
накладної на а.с. 13.

У відповідача
ОСОБА_3. та його матері не могло бути такої суми грошей, так як мати
відповідача працює реалізатором в “Second hand” , а він працював слідчим
Борівської районної прокуратури, потім в прокуратурі Сахновщини, потім
намагався влаштуватися помічником приватного нотаріуса і звідусіль його
“просили” піти.

Також пояснила,
що дала ОСОБА_3. 2500 грн. щоб оплатити вартість навчання в університеті,
останній сплатив 500 грн., а в квитанції дописав двійку та віддав їй. Про його
аферу вона дізналася від методисту університету, яка повідомила її про несплату
про навчання. Крім того, ОСОБА_3. без її відома взяв належні їй 20 000 рос.
рублів поклав в банк на депозит та користувався таємно процентами від вкладу.

А також у нього
не було навіть грошових коштів, щоб забрати її з сином з пологового будинку і
на теперішній час він не приймає ніякої участі по утриманню 3-х місячної
дитини.

Відповідач
ОСОБА_3. в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій просить
суд розглянути справу без його участі та заперечення до позовної заяви в яких
зазначає, що придбав спірне майно на гроші , які йому подарувала його мати
ОСОБА_7. з нагоди Новорічних свят, тому вважає , що дане майно належить тільки
йому .

Третя особа на
стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4.
в судовому засіданні пояснив, що дійсно разом зі своєю дружиною, яка працює в
м. Москва і сином, який працює начальником дільниці на Півночі Росії збирали
гроші щоб купити дочці ОСОБА_2. квартиру в м. Харкові, однак з листопада 2007
року вона стала проживати в цивільному шлюбі з ОСОБА_3. та його матір'ю в
квартирі останньої, де за рахунок їх сім'ї вони зробили в квартирі ремонт. В кінці
грудня 2007 року з зібраних грошей вони подарували дочці 170 000 російських
рублів, за які вона придбала для себе меблі в квартиру. Крім того, його дружина
- ОСОБА_5. кожні 2-3 неділі передавала з Москви дорожні сумки з харчами та
гроші по 5-7 тисяч російських рублів для дочки.

ОСОБА_3. не міг
з матір'ю дозволити собі такі покупки, оскільки вони постійно були в
матеріальних труднощах: мати реалізатор в “Second hand”, а він постійно
змінював місце роботи , так як зловживав спиртними напоями. Жили вони на різницю
грошових коштів від перепродажу своїх квартир. ОСОБА_3. заборгував у всі кафе
смт. Борова, не сплачує кредит в “Приватбанку”, не повертає борг фермеру
ОСОБА_8 з Сахновщини в сумі 10 000 грн. Тому грошей у них ні на ремонт
квартири, ні на купівлю. меблів та комп'ютера не було і немає, він навіть не
зміг забрати з пологового будинку свого сина.

Також, ОСОБА_4.
зазначив, що для ОСОБА_3. норма життя - це позичати гроші і не віддавати.

Вони пропонували
ОСОБА_3. в добровільному порядку повернути майно, однак він почав погрожувати,
ображати і в кінці кінців заявив, що “ затаскає нас по судах”, а все
майно вже продано.

Свідок ОСОБА_9.
в судовому засіданні вкрай негативно охарактеризувала відповідача ОСОБА_3., як
особу, яка зловживає спиртними напоями, веде паразитичний образ життя, оскільки
працюючи слідчим прокуратури Борівського району він залишився боржником кафе
“Сільпо”, “СТО” та інш., не розрахувався по кредиту в “Приватбанку”.

Також
підтвердила факт передачі грошей ОСОБА_2. її батьками в кінці грудня 2007 р.
для купівлі меблів: ліжка в комплекті з матрацом, комоду, тумбочки під
телевізор , шафи-купе та комп'ютеру в квартиру, де вона проживала цивільним
шлюбом з ОСОБА_3. та його матір'ю, які сім'я Тюпіних збирала для купівлі
квартири в м. Харкові для своєї дочки ОСОБА_2.

Крім того,
свідок ОСОБА_9. підтвердила факт передачі ОСОБА_2. продуктових сумок та грошей
матір'ю позивачки із Москви, бо сама їх передавала ОСОБА_2., коли зустрічала
свого батька з Півночі Росії. та зазначила, що ОСОБА_3. повністю жив на утриманні
ОСОБА_2.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги
позивачки підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 392 ЦК України
“власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.” Крім того, ч.3 ст. 386 ЦК
України передбачає, що власник, права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 60
ЦПК України « кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона
спирається, як на основу своїх вимог та заперечень…».

Позивач ОСОБА_2.
надала суду докази про наявність у неї грошових коштів на купівлю меблів та
комп'ютера, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання показами
ОСОБА_4., свідка ОСОБА_9., заявами на а.с. 15,16 .

Відповідач
ОСОБА_3. не надав суду доказів наявності у нього грошових коштів на купівлю
меблів, а надані ним копії накладних суд розцінює критично, оскільки копія
накладної на а.с.25 не відповідає оригіналу накладній, наданої позивачем
ОСОБА_2. на а.с.11

Судом також
враховується те, що все спірне майно було придбане сторонами в період
вагітності позивача ОСОБА_2., в жаркі дні літа і по вимозі відповідача оплату
за майно грошима позивача проводив тільки відповідач, виписуючи накладні на
своє ім'я, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні а.с. 11,13.

Суд, враховуючи
сімейний стан позивача ОСОБА_2., у якої на утриманні знаходиться 3-х місячна
дитина, а відповідач не здійснює ніякої матеріальної допомоги та докази по
справі розглянув дану справу відповідно до ст. 11 ЦПК України “ не інакше як за
зверненням фізичних .... осіб,..... в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. ”

Судові витрати
необхідно вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.
ст.10,11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, ст. 392,386 ЦК України, суд
,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги -
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на особисте майно, набуте під час проживання
однією сім'єю: ліжко в комплекті з матрацом вартістю 2811 грн., комод вартістю
1219 грн., тумбочку під телевізор вартістю 447 грн., шафу-купе вартістю 3400 грн.,
комп'ютер вартістю 5850,76 грн.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість даного майна в сумі 13 727,76 грн.
(тринадцять тисяч сімсот двадцять сім гривень сімдесят шість копійок).

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 81 грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через Борівський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Рішення складене
та надруковано суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Головуючий                                                                                    В.І.Любая