Справа
№ 2- 731-2008 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

03 квітня 2008 року                                                                                        м.
Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі: судді
Алькової С.М., при секретарі
Золотих  Л.Н.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася  до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони  знаходяться у
зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997 року, від шлюбу мають
неповнолітню дитину -  сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1  народження,  у
квітні 2006 року вони припинили
сімейно-шлюбні відносини,  так
як  відповідач  проживав з сім'єю  тільки декілька місяців на рік, часто
виїжджав із м. Дніпродзержинська, що сприяло виникненню суперечок між ними,
вона самостійно повинна була вирішувати
всі проблеми сімейного життя, самостійно виховувати дитину,  вважає, що її сім'я  існувала
формально, тому, на її думку, шлюб зберегти не можна, відновлювати
сімейно-шлюбні відносини вона наміру не має, а тому просить суд шлюб між ними
розірвати.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про дату  та місце
розгляду справи   були повідомлені
належним  чином.  Позивачем
до   судового розгляду справи
була  надана  заява,
в якій  вона  зазначили, що підтримує  свій позов про розірвання  шлюбу
з ОСОБА_2 у повному обсязі, просить шлюб між ними розірвати   та ухвалити рішення  у її відсутність  в  зв'язку  з її зайнятістю  по роботі.
Відповідачем   до  судового розгляду справи   також була
подана   заява про   визнання
ним позову  у повному  обсязі,
з клопотанням   розглядати    справу по суті   та ухвалити
рішення про задоволення позову  у
його відсутність.

Суд, дослідивши
докази, надані позивачем на підтвердження свого позовних вимог
(свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтва про народження дітей), вважає, що
позов   підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, актовий запис № 759 ( а.с.4),
сторони  у справі дійсно знаходяться у
вперше зареєстрованому шлюбі  з  11 жовтня 1997 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина -  ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження ( а.с. 5).

У  квітні 2006
року  сторони  припинили
сімейно - шлюбні відносини,  так
як відповідач   проживав з сім'єю  тільки декілька місяців на рік, часто
виїжджав із м. Дніпродзержинська, що сприяло виникненню суперечок між
сторонами, позивачка самостійно повинна була вирішувати  всі проблеми сімейного життя, самостійно
виховувати дитину.

Майнових питань між сторонами не має.

Відповідно до ст. 104
СК України  шлюб припиняється
внаслідок  його розірвання.

У відповідності  до
ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок  його розірвання  за позовом одного із подружжя на підставі
рішення суду, який  згідно ст. 112 ч.2 СК
України  ухвалює рішення про розлучення,
якщо буде встановлено, що подальше спільне життя  подружжя
та збереження  шлюбу
суперечить  інтересам одного з них.

Суд вважає, що збереження та відновлення  сім'ї сторін не можливо та не доцільно, і
даний шлюб підлягає розірванню, а позов задоволенню у повному обсязі; витрати,
пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, належить
стягнути  з відповідача, звільнив  позивачку від сплати державного мита.

Керуючись ст. 104, 105, 110, 112  СК
України, 10, 11,  208, 209,
214,  215, 218, 88 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,  задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2,

зареєстрований вперше
відділом  РАГС Дніпровського  району м. Дніпродзержинська 11 жовтня 1997
року, актовий запис № 759, від якого є
неповнолітній син ОСОБА_3,  р о
з і р в а т и..

При видачі свідоцтва
про розірвання шлюбу стягнути з відповідача  державне мито на користь держави в сумі 17
грн., позивачку  від сплати мита звільнити.

Рішення в порядку ст.. 367 ЦПК України  допустити до негайного  виконання.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -  денний строк з дня  проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії
в апеляційну інстанцію або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:                                                                                   С.М.
Алькова