Справа № 2-1225/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 липня 2008
року  Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської
області в складі:                                                                                 головуючого - судді
Рябота В.І.,

при секретарі Риндя Л.А.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,-

встановив:

позивачка
звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, зазначивши, що 14 грудня 1999 року між ними був
зареєстрований шлюб виконкомом Заїздської сільської
ради Прилуцького району Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка
мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем припинилося через непорозуміння ними одним одного та
несумісність характерів. Подружні стосунки між подружжям
припинено з 17 березня 2008 року і на примирення позивачка
не згодна. Подальше
спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем
є неможливими і суперечать інтересам позивачки.

В
попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач позовні вимоги
визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, зважаючи на
визнання відповідачем позову та з урахуванням думки
сторін, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважає за можливе постановити
рішення у попередньому судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про
укладення шлюбу НОМЕР_1 вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрований виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району
Чернігівської області 14 грудня 1999 року, актовий запис № 17 від 14 грудня
1999 року (а.с. 4).

Згідно копії свідоцтва про
народження НОМЕР_2 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася
дитина - син ОСОБА_3, актовий запис № 302 від 9 серпня 2000 року (а.с.5).

В судовому засіданні
достовірно встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не
ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, бажання розірвати шлюб являється
взаємним.

За
таких обставин, суд, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини,
та зважаючи на те, що  позивачка
наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти розлучення, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сторони
довели перед судом, що подальше збереження шлюбу суперечить їх
інтересам і подальше спільне життя стало неможливим, а тому
шлюб підлягає розірванню. Витрати при отриманні
свідоцтв про розірвання шлюбу в органі РАЦС суд вважає доцільним покласти на
відповідача.

На підставі ст.ст.
110,112  Сімейного кодексу України та
керуючись ст.ст. 122, 127, 128 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати
шлюб, зареєстрований виконкомом Заїздської сільської ради
Прилуцького району Чернігівської області 14 грудня 1999 року, актовий запис №
17, між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Органам РАЦС при видачі свідоцтв про
розірвання шлюбу стягнути на користь держави з ОСОБА_2 12 грн. держмита, звільнивши від такого ОСОБА_1

Шлюб вважати припиненим в день набрання даним
рішенням законної сили.

Рішення суду може бути
оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення до
Прилуцького міськрайонного суду заяви про апеляційне оскарження з наступним
поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів апеляційному суду
Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: