Справа № 22ц -511    Головуючий в першій інстанції: Пащенко Л.В. Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2008р.                                                                                                 м.
Луганськ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області
в складі:

головуючого: Васюкової
В.І.

суддів:
Оробцової Р.І., Карташова О.Ю.

при секретарі:
Супонєвої Н.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2 на рішення Первомайського міського суду
Луганської області від 16
жовтня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м. Первомайську про стягнення недорахованих та невиплачених щомісячних
страхових виплат, -

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2007 року ОСОБА_2.3вернувся до суду з позовом до відділення ВД ФССНВ
України в м. Первомайську Луганської області у якому вказав, що під час
виконання професійних обов'язків, він отримав професійну травму та професійне
захворювання, йому було встановлено 5% втрати працездатності, в зв'язку з чим
позивач просив суд стягнути з відділення ВД ФССНВ України на його користь 694,
14  грн.
недорахованих щомісячних виплат за період з 01.03.2002 р. по 01.09.2007р.,
а також зобов'язати відділення ВД ФССНВ України виплачувати на його користь
щомісячну страхову виплату в розмірі 80, 93
грн.  починаючи з 01 вересня 2007
року до наступного перерахування.

Рішенням
Первомайського міського суду Луганської області від 16 жовтня 2007 року

в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 було
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду
вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового
рішення відсутні.

Судом
встановлено, що позивач у зв'язку з втратою працездатності одержує щомісячні
страхові платежі згідно Закону України "
Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", які йому виплачує відповідач.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог позивачу, суд обґрунтовано виходив з

2

того, що
відповідно до ст. ст. 15-17 Закону" Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" страхування від
нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних
випадків-некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який
затверджується її правлінням. Безпосереднє управління Фондом соціального
страхування, від нещасних випадків здійснюють його правління та виконавча
дирекція. Правління Фонду спрямовує і контролює діяльність виконавчої дирекції
Фонду та її робочих органів, затверджує інструкцію про прядок перерахування,
обліку та витрачання страхових коштів, погоджену з Національним банком України
і спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади інші нормативні
документи, що регламентують внутрішню діяльність Фонду. Рішення правління
Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов'язковими для виконання всіма
страхувальниками та застрахованими.

Судова
колегія не бере до уваги доводи апелянта про те, що судом порушен Закон №1105-Х1У
від 23 вересня 1999 року" Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності"

Зі
змісту ст. 29 вищезазначеного Закону України, вбачається, що нею визначено лише
умову, за настанням якої мають переглядатися щомісячні страхові виплати з 1 березня кожного
року, а не механізм їхнього підвищення.

Держкомстат
України у зазначений позивачем період кожного року визначав кілька коефіцієнтів
зростання заробітної плати, у тому числі номінальний та реальний.

Однак
вказана норма Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" не містить вказівки про те, який
саме коефіцієнт підвищення заробітної плати з визначених Держкомстатом України,
слід застосовувати Правлінню Фонду для визначення коефіцієнту, на який
підлягають перерахунку щомісячні страхові виплати з 1 березня кожного
року.

Тому,
якщо за даними Держкомстату України відбулося підвищення середньої заробітної
плати в країні у галузях національної економіки , то це є тільки умовою для проведення відповідного
перерахунку і Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків
зобов'язане у межах своїх повноважень ухвалити рішення про підвищення
щомісячних страхових виплат, встановивши відповідний коефіцієнт такого
підвищення, який визначається, як з урахуванням даних Держкомстату, так і інших
вимог Закону України "
Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" щодо порядку призначення та перерахунку щомісячних
страхових виплат.

Судом
встановлено, що відповідачем, починаючи з 1
березня 2002 року
провадилися перерахунки страхових виплат позивачу кожного року, при цьому
відповідач виходив з коефіцієнтів, визначених Правлінням Фонду ССНВ України
відповідними

Постановами
та доведених до відповідача для використання при перерахунках щомісячних
страхових сум відшкодування шкоди.

Цими
постановами Правлінням Фонду ССНВ України визначено вказані коефіцієнти
підвищення страхових виплат за даними Державного комітету статистики України у 2002 році - 1, 193, у 2003 році - 1, 182, у 2004 році - 1, 152, у 2005 році - 1, 238, у 2006 році - 1, 203, у 2007 році - 1, 183.

Судом встановлено, що відповідачем при перерахунку щомісячних страхових

виплат позивачеві застосовувалися у зазначені роки саме вказані
коефіцієнти, чого не

заперечує
позивач . Таким
чином, відповідач правильно керувався постановами Правління Фонду ССНВ України,
якими визначено вказані коефіцієнти підвищення страхових виплат, та які були
чинними на момент перерахунків, що відповідає вимогам ст. 29 Закону України " Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від

3

нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", і підстав вважати, що відповідачем проведено перерахунки
щомісячних страхових виплат з порушенням встановленого порядку, не вбачається.

За таких обставин є підстави вважати, що судом першої інстанції правильно

встановлено фактичні обставини справи, і правильно застосовано норми
матеріального

права, які регулюють виниклі правовідносини, а тому у задоволенні
апеляційної скарзі

слід відмовити.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. ст. 303, 308,
314-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 на рішення Первомайського міського
суду Луганської області від 16
жовтня 2007 року
відхилити.

Рішення
Первомайського міського суду Луганської області від 16 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
чинності негайно, але протягом двох місяців може бути оскаржена - шляхом подачі
касаційної скарги до Верховного Суду України.