Справа № 2-2087/2008
І М Е Н ЕМ     У К Р А Ї Н И
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в
складі: головуючого судовим засіданням - судді
Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань - Литвинової Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулась до
суду 15 жовтня 2008 року з  позовом до
відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 грудня 1993 року
Чернігівською сільською радою Лозівського району Харківської області, про що у
книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний  запис № 5. Від зазначеного шлюбу подружжя має
четверо дітей: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Позивачка зазначає, що відповідач почав
часто вживати спиртні напої, бити її, ображати, принижувати, постійно вчиняє
сварки, почав ображати дітей, вихованням яких не займається. Всі намагання
ОСОБА_1 зберегти шлюб виявились марними, оскільки відповідач не бажає змінити
свою поведінку. За таких обставин позивач вважає подальше збереження шлюбу та
сумісне проживання з відповідачем неможливим, оскільки це буде суперечити її
інтересам. Після розірвання шлюбу діти залишаться мешкати з матір'ю, а
відповідач буде сплачувати на їх утримання аліменти. Спору, щодо поділу
спільного майна подружжя, немає.
викладеним, позивач просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, витрати,
пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС позивач просить
віднести на відповідача у повному обсязі.
У судовому засіданні
позивач прохала суд позов її задовольнити та подала заяву про те, щоб не стягувати
з відповідача на її користь судові витрати та покласти саме на неї витрати при
отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу, а відповідача від них
У судовому засіданні
22 листопада 2008 року, відповідач подав до суду свій письмовий відзив в якому
зазначив, що на розлучення згоден і строк для примирення вже не потрібен,
оскільки сім»ю зберегти вже не можливо. У своїх поясненнях відповідач вказав,
що від шлюбу з позивачем у них є четверо дітей, які проживають з позивачем і спору
про їх місце проживання, між ним та позивачем не має. Між ними також не має
спору про розподіл сумісно нажитого майна. Шлюб у них в обох перший. Крім того
відповідач вказав, що підставою розірвання шлюбу з позивачем є те, що вони
зовсім різні люди, з різними поглядами на життя та життєві цінності, між ними
не має взаємо порозуміння, вони не проживають однією сім»єю і мешкають за
різними адресами; спільного господарства не ведуть і подружніх стосунків не
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм
З 18 грудня 1993 року сторони перебувають у шлюбі, який
був зареєстрований Чернігівською сільською радою Лозівського району Харківської
області, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено
відповідний  запис № 5. (а.с.№17). Шлюб в
обох сторін перший. У сторін обох, даний шлюб - перший. Дошлюбне прізвище
мають четверо дітей: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.
пояснень, які надано позивачем та відповідачем, судом було достовірно
встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не
змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався,
подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведеться.
Судом було з»ясовано,
що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання
дітей, якщо шлюб буде розірвано.
ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, що має істотне значення.
Таким чином, оцінивши
зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід
розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає
можливим покласти на позивача, а відповідача від вказаних витрат - звільнити,
згідно письмової заяви позивача.
ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як
розподілити між сторонами судові витрати.
З огляду на матеріали
справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму
в 07 грн. 50 коп. (а.с.№2) та судовий збір 08грн. 50 коп. (а.с.№1). Однак, як
вже вище було вказано, у судовому засіданні, позивачем було подано заяву, в
якій вона прохала суд, не стягувати з відповідача на її користь, понесені нею
при зверненні до суду судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10,
11, 57, 60, 79, ч.1 ст. 88, 174, 209, 212-214, 215, 217, 218, 223 ЦПК України,
ст.ст. 110, 112 СК України;  -
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "про розірвання шлюбу ” - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки село
Чернігівське Лозівського району Харківської області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженця с. Віро-Миколаївка,
Лозівського району Харківської області, зареєстрований 18 грудня 1993
року Чернігівською сільською радою Лозівського району Харківської області,
актовий  запис № 5.
При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з
ОСОБА_1 на користь держави державне мито у розмірі 17 (сімнадцять) гривень 00
копійок, а ОСОБА_2 від сплати державного мита
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, згідно письмової заяви позивача.
Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам
Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 цього
Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя:
Н.М. Жмуд