№ 2-122/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

27 червня 2008 року                                                                                       місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

судді                Попової С.А.,

при секретарях                  Больсуновій Г.О., Ченгал О.М.,

за участю адвокатів         Моргунова С.В., Міхєєвої І.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
заподіяної злочином,

третя особа
-ОСОБА_3-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2007 року позивач
ОСОБА_1звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2. про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, заподіяної злочином, що стався за наступних
обставин. 20 червня 2004 року приблизно о 16 годині ОСОБА_2., знаходячись у с.
Виноградне Новоазовського району Донецької області на березі Азовського моря, призводячи
прицільні постріли по плаваючій на воді качці з пневматичної вінтовки, бачучи у
воді позивача, легковажно не передбачивши настання тіжких наслідків, призвів
постріл, в результаті якого, наніс ОСОБА_1. пульове поранення правого ока,
причинивши тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення правого ока,
перелому кісток основи черепа (чужерідне тіло в передній черепній ямці), що
призвело до повної втрати зору, і по ступеню тяжкості відноситься до тяжких
тілесних ушкоджень; позивач визнаний інвалідом. Ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 24.02.2005р. постанова Новоазовського районного суду
Донецької області від 08.10.2004р., якою до ОСОБА_2, обвинуваченого за ст. 128
КК України, застосовано заходи виховного характеру у вигляді направлення до
професійного училища соціальної реабілітації строком на 2 роки - змінено із
застосуванням до неповнолітнього правопорушника заходів виховного характеру у
вигляді передачі під нагляд батьків і обмеження дозвілля на 1 рік. Внаслідок
неправомірних дій відповідача він проходив лікування і діагностику: стаціонарне
лікування в обласному офтальмо-травматологічному центрі "Мікрохірургія
ока" в м. Донецьку в період 20.06.2004р.-12.07.2004р.; додаткове
дослідження в Дорожній клінічній лікарні на станції Донецьк з 08.07.2004р.;
стаціонарне лікування в інституті Окових захворювань і тканевої терапії ім.
В.П.Філатова в м. Одеса в періоди 13.07.2004р.-29.07.2004р.,
28.09.2004р.-12.10.2004р., 22.11.2004р.-01.12.2004р.,
24.01.2005р.-03.02.2005р., контрольне відвідування цього медичного закладу в
період 05.03.2007р.-09.03.2007р. На придбання ліків і проведення операцій
витрачено 5648,81грн.; встановлений тимчасовий протез ока вартістю 200грн., 2
постійних протези з розривом у часі вартістю по 400грн. - у січні і квітні 2005р.,
жовтні 2006р., а всього протезування на суму 1000грн.; вартість бензину на
проїзд автомобілем його і матері ОСОБА_3у період лікування позивача у Донецьку
20.06.2004р.-12.07.2004р. у сумі 2285,63грн. і його проїзду з матір"ю до
лікарні в м. Одеса автомобільним транспортом 13.07.2004р.-29.07.2004р., квітень
2005р., жовтень 2006р., 05.03.2007р.-09.03.2007р. - у сумі 8080грн.; витрати на
їх проїзд автобусом і поїздом до лікарень 28.09.2004р.-12.10.2004р.,
22.11.2004р.-01.12.2004р., 24.01.2005р.-03.02.2005р. у загальній сумі
613,20грн.; витрачено на проживання матері ОСОБА_3в м. Одеса, за місцем
лікування сина, у сумі 7700грн.; витрачено на посилене харчування суму 3592грн.
- а всього витрати у загальній сумі 28919,64грн. В позасудовому порядку батько
відповідача ОСОБА_6 відшкодував суму збитків у розмірі 10000грн. У зв"язку
з відчуттям фізичного болю протягом тривалого часу, душевними стражданнями
через неправомірно заподіяну травму і подальшу інвалідність, відчутті страху і
безутішності перед майбутнім, змушену
зміну звичного образу життя і потребування у зв"язку з цим
додаткових зусиль для організації свого життя і побуту, краху цілей щодо
подальшого навчання і працевлаштування на військову службу тощо, просив в
рахунок компенсації немайнової шкоди стягнути з відповідача  100000грн.

В ході судового вирішення справи позивач уточнив позовні вимоги, виключивши з первісної редакції позову вимоги про стягнення витрат на посилене харчування в сумі
3592грн., підтримав вимоги в решті матеріальної шкоди на суму
25327,64грн.  Із врахуванням виплачених в позасудовому порядку батьком відповідача коштів у сумі
10000грн. просив стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди
15327,64грн. Підтримав в повному обсязі вимоги про компенсацію моральної шкоди в сумі
100000грн.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в кінцевій редакції в повному обсязі і надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Зазначив, що в позасудовому порядку батько відповідача відшкодував в рахунок компенсації матеріальних збитків у зв"язку з лікуванням  суму
5000грн. і в рахунок моральної шкоди суму
5000грн. Просив задовольнити вимоги в кінцевій редакції позову за мінусом зазначених сплачених коштів.

Третя особа на боці позивача ОСОБА_3підтримала позовні вимоги сина ОСОБА_1 в кінцевій редакції.

Представник відповідача ОСОБА_4., що діє за нотаріально посвідченою довіреністю, визнала  пред"явлені до довірителя ОСОБА_2 позовні вимоги частково: в частині відшкодування підтверджених платіжними документами витрат на медикаменти у сумі
5648,81грн., протезування у сумі
1000грн., витрати на проїзд автобусом і залізничним транспортом у сумі
613,20грн., оплата проживання матері позивача ОСОБА_3в місці розташування лікувального закладу у сумі
7700грн., на загальну суму
14962,01грн. За мінусом сплачених в позасудовому порядку
5000грн., остаточно визначила до стягнення суму матеріальної шкоди -
9962,01грн. і визнану довірителем частково суму моральної шкоди -
5000грн. В решті просила відмовити за недоведеністю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5., вітчим позивача, підтвердив понесення родиною позивача витрат на бензин для перевезення на власному автомобілі
"Волга"
травмованого ОСОБА_1 до лікувальних закладів.

Заслухавши сторони, їх представників, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи та інші докази, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи
встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з
матеріалів кримінальної справи № 1н-5/04, що досліджена під час вирішення
цивільного позову, постановою Новоазовського районного суду Донецької області
від 08.10.2004р. ОСОБА_2, обвинуваченого за ст. 128 КК України, направлено в
професійне училище соціальної реабілітації строком на 2 роки. Доведеними
обставинами, викладеними в мотивувальній частині даного судового рішення, є
наступні: неповнолітній ОСОБА_2. 20.06.2004р. приблизно о 16 годині,
знаходячись у с. Виноградне Новоазовського району Донецької області на березі Азовського
моря, призводячи прицільні постріли по плаваючій на воді качці з пневматичної
вінтовки, не маючи умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень громадянам,
що знаходились у воді, легковажно не передбачивши настання тіжких наслідків,
призвів постріл по ОСОБА_1., що знаходився у воді, і наніс потерпілому пульове
поранення правого ока, причинивши тілесні ушкодження у вигляді вогнепального
поранення правого ока, наскрізне поранення склери, гіфеми, часткової катаракти,
гемофтальма правого ока, перелому кісток основи черепа (чужерідне тіло в
передній черепній ямці), що призвело до повної втрати зору, і по ступеню
тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 24.02.2005р. постанову суду першої інстанції
змінено:ОСОБА_2 визначено заходи виховного характеру у вигляді передачі під
нагляд батьків з обмеженням дозвілля на 1 рік (а.с. 7-12, 97, матеріали
кримінальної справи № 1н-5/04 Новоазовського районного суду Донецької області у
відношенні ОСОБА_2 за ст. 128 КК України - в порядку ст. 7-3 КПК України).

Відповідно до ст. 1195 ч. 1 ЦК
України ф ізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заро
біток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або
загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання
ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Таким чином, суд вважає
обгрунтованими вимоги позивача про стягнення суми грошових коштів, як
документально підтверджених, витрачених на придбання ліків у розмірі
5648,81грн. і протезування у розмірі 1000грн., витрати на проїзд (автобусом і
залізничним транспортом) у сумі 613,20грн. до лікувальних закладів потерпілого
і його матері, як законного представника на момент неповноліття позивача,
проживання ОСОБА_3за місцем лікування сина у сумі 7700грн., а всього
14962,01грн., беручи до уваги первісні медичні рекомендації, дані обстежень,
виписні епікризи і платіжні документи (а.с. 13-80).

Враховуючи сплату в рахунок відшкодування матеріальної шкоди батьком ОСОБА_2 - ОСОБА_6., на час неповнолітнього віку безпосереднього заподіювача шкоди, в позасудовому порядку 5000грн., чого не оспорював позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі
9962,01грн.
(14962,01-5000).

В задоволенні решти вимог щодо
стягнення матеріальної шкоди, що полягає у витратах на бензін під час проїзду
автомобільним транспортом позивача і його матері ОСОБА_3до лікарняних закладів
у м. Донецьку і м. Одеса, де знаходився позивач, у сумах 2285,63грн. і
8080грн., суд відмовляє за необгрунтованістю і недоведенням встановленими
засобами доказування, зважаючи на положення ст. 59 ЦПК України, тобто
платіжними документами, довідками відповідних автотранспортних організацій
тощо.

Відповідно до ст. 23
ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Частина 2 названої норми матеріального закону визначає, що
моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи
близьких родичів тощо.

Відповідно до  ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За положеннями  ст. 1167 ч. 2 ЦК України моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

За керівними роз"ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.
17-1 Постанови
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"
№ 4 від
31.03.1995р. (з подальшими змінами від
25.05.2001р.) потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну шкоду, має право пред"явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства.

Суд знаходить
переконливими доводи позивача щодо відчуття моральних страждань, заподіяних
незаконними діями відповідача, переслідуваних карним законом, що полягають у
відчутті фізичного болю протягом тривалого часу, душевних стражданнях через
заподіяну травму, відчутті страху і безутішності перед майбутнім, змушену зміну
звичного образу життя і потребування у зв"язку з цим додаткових зусиль для
організації свого життя і побуту. Суд в даному випадку враховує обсяг і
характер спричиненої шкоди, суб"єктивну оцінку самим потерпілим його
порушених благ, і, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості
вважає за адекватне  визначення розміру
моральної шкоди у сумі 11000грн. У зв"язку із частковою компенсацією
сплачений у відшкодування моральної шкоди коштів у сумі 5000грн. батькомОСОБА_2
- ОСОБА_6., у період неповнолітнього віку безпосереднього заподіювача шкоди, в
позасудовому порядку, чого не спростовував позивач, суд стягує у порядку
компенсації немайнової шкоди суму 6000грн. (11000-5000).

В задоволенні решти вимог щодо
стягнення моральної шкоди суд відмовляє.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір по оплаті позову в
частині вимог майнового характеру в сумі 99 (дев"яносто дев"ять)
гривень 62 копійки, за оплату позову немайнового характеру у сумі 8,50грн.,
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30
(тридцять) гривень, а всього 138 (сто тридцять вісім) гривень 12 копійок.

На підставі ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167,
1168, 1195 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"
№ 4 від 31.03.1995р. (з подальшими змінами), керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88,
209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у  відшкодування матеріальної шкоди
9962 (дев"ять тисяч дев"ятьсот шістдесят дві) гривні 01
копійка, в рахунок компенсації моральної шкоди суму
6000 (шість тисяч) гривень, а всього
15962 (п"ятнадцять тисяч дев"ятьсот шістдесят дві) гривні 01
копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір по оплаті позову в частині вимог майнового характеру в сумі 99
(дев"яносто дев"ять) гривень 62
копійки, в частині позовних вимог немайнового характеру в сумі 8
(вісім) гривень 50
копійок, витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30
(тридцять) гривень, а всього
138 (сто тридцять вісім) гривень 12
копійок.

Рішення суду може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в десятиденний
строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя __________________________