Справа № 22ц- 3470                                  Головуючий у
І інстанції Слободян Н.П.
Доповідач у ІІ інстанції Касьяненко Л.І.
У Х В А Л А

І
М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

26 лютого 2008 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Антоненко В.І.

Суддів: Касьяненко Л.І., Поліщука М.А.

При секретарі: Кобець І.С.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Іванківського райсуду від 14.08.2007 року у справі за позовомОСОБА_2
до ОСОБА_1, 3-і особи:  ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання права  власності на об”єкт
нерухомого майна / будинок/,-

Встановила:

У липні 2007 року позивачка звернулася в суд з вказаним позовом та
просила  визнати за нею право
власності    на частину домоволодіння ,
що знаходиться  за адресою: АДРЕСА_1, а
саме:  коридор 1-2; 1-3  житлову кімнату пл. 14,9 кв.м;  1-4 житлову кімнату  пл.
23,7 кв.м; 1-5 житлову кімнату пл. 12,2 кв.м.  та частину приміщення  під №1
пл. 8 кв. м. , частину прибудови до
жилого будинку  пл. 14,4 кв.м.,
1/3 частину  сараю та погріб.,
посилаючись на те, що вона  ніколи  не відмовлялася  та не підписувала  ніяких документів  про перехід
права власності  на будь -
яку  особу. Вказаний будинок  було збудовано  нею ще у 1968 році. Відповідач одружився  із її дочкою
у 1975 році  і став проживати  у спірному будинку, після чого вони удвох добудували  ще
частину  зазначеного
домоволодіння.  Проте , навіть добудову  відповідач з дружиною будував за   спільні з нею кошти.  Рішенням виконкому  Іванівської райради № 95 від  13.06.1990 року  все спірне домоволодіння  було передане у власність відповідача. Про це  вона
дізналася лише у 2006 році при розгляді
судом цивільного спору  між зятем
та дочкою про  поділ цього будинку.

Заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Рішенням  Іванківського райсуду
від 14.08.2007 року позов  задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити в позові, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК
України,  рішення суду повинно бути  законним та обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка звернулася в  суд  з позовом про визнання за нею права власності
на  частину  домоволодіння , розташованого в АДРЕСА_1, яку
вона побудувала на власні кошти ще у 1968 році,
але  за рішенням  виконкому
Іванівської  райради  № 95 від 13.06.1990 року  все спірне домоволодіння  /і
побудоване нею  і добудоване
відповідачем  з його дружиною /було
передано   у власність відповідачу.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги
позивачки, суд виходив з того, що

частина  будинку, яка складається з  приміщень 1-2 / коридор/, 1-3 / житлова
кімната пл.. 14,9 кв.м /, 1-4 / житлова кімната пл.  23,7 кв.м/, 1-5 / житлова кімната пл. 12,2
кв.м.,  та частина  приміщення
під № 1 пл. 8 кв.м, частина
прибудови  до жилого  будинку пл. 14, 4 кв.м.  під літерою”Ж”, господарські будівлі  та погріб під „Г” були побудовані
позивачкою  до 1975 року і є її
власністю.

Проте з таким висновком суду  повністю погодитись не можна, оскільки він
суперечить  вимогам закону та обставинам
справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
після реєстрації шлюбу
відповідача з дочкою позивачки - ОСОБА_3. в 1975 році , до будинку  були добудовані  приміщення, переобладнано  існуючу
частину будинку , проведено  газ,
воду та інше.

На даний час  в провадженні цього
ж суду  знаходиться  цивільна справа  за позовом ОСОБА_3. доОСОБА_1  про поділ
спільного майна подружжя- /частини
чи всього  спірного будинку/  і по справі призначено експертизу з метою
визначення  вкладу  подружжя
в покращення  спірного будинку.

Тому вирішуючи спір суду слід  було з'ясувати  за рахунок чиїх коштів  проводилися
добудова  та переобладнання  будинку, вартість цих робіт , на яких
умовах  сім'я ОСОБА_3вкладала кошти  в покращення
будинку та відповідно до встановленого
визначити  частки у праві  власності на будинок позивачки та подружжя
ОСОБА_3. Крім того , суду слід було
з”ясувати, чи не відносився спірний будинок до майна  колгоспного двору.

Оскільки  спір у справі
за позовом  ОСОБА_3. доОСОБА_1 по
поділ майна   і за позовом позивачки
стосується  одного предмету - спірного
будинку , їх розгляд  доцільний в одному
провадженні.

Крім того , постановлюючи рішення у
даній справі, суд  таким чином вирішив
питання  про права та обов'язки  відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_3., з позовом до
якої позивачка не зверталася.

За наведених  обставин рішення  суду відповідно  до положень
п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню  з направленням  справи на новий розгляд  до суду І інстанції.

При новому розгляді  справи
суду  необхідно  врахувати
наведене, більш повно  з'ясувати  обставини справи, права та обов'язки  сторін, перевірити  обґрунтованість  доводів сторін, зібраним доказам дати
належну  правову оцінку  та вирішити спір відповідно до вимог
закону.

Керуючись ст. ст. 307,
311,315 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково. Рішення Іванківського райсуду від 14.08.2007 року
скасувати  з передачею справи на новий
розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала  може бути оскаржена до Верховного Суду
України  протягом двох місяців  з моменту
її   проголошення.

Головуючий:

Судді: