Справа № 2-51/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня  2008 р.
Каланчацький
районний суд

Херсонської
області

в складі  головуючого судді
Прудкої Л.Г.

при секретарі
Шаховій О.В.

розглянувши у попередньому  судовому засіданні в смт. Каланчак  цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в
інтересах  неповнолітнього сина  ОСОБА_3 до Каланчацької селищної ради
Херсонської області, третя особа на стороні
відповідача: Каланчацьке бюро технічної інвентаризації - про
визнання  права на спадщину та права
власності  на нерухоме майно,

Встановив:

Позивачі
звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за ОСОБА_1 право на
спадщину за заповітом померлого її батька
ОСОБА_4, яка складається з  &frac34; частини сараїв літ. „Є” і „Ж” за адресою: АДРЕСА_1;
визнати  за ОСОБА_3. право на спадщину за
законом  померлого батька  ОСОБА_4, яка складається з  &frac14;
частини сараїв літ. „Є” і „Ж” за адресою:
АДРЕСА_1, та просять визнати за ними право приватної власності на вказане  нерухоме майно.

Свої вимоги
позивачі мотивують тим, що  згідно
свідоцтв  про право на спадщину  за заповітом і за законом від 13 липня 2007
року, ОСОБА_1 успадкувала за заповітом &frac34; частки майна батька ОСОБА_3, а неповнолітній ОСОБА_5.
успадкував за законом  &frac14; частку майна батька, яке складається з житлового будинку,
господарських забудов і споруд за вказаною адресою. При виготовленні технічного
паспорту від 04.07.2007 року, БТІ встановило, що сараї за літ. „Є” і „Ж”
забудовані у 2004 році спадкодавцем самовільно, без належного оформлення
дозволу на будівництво та інших вимог здійснення такого будівництва. В той же
час позивачам відомо, що  зазначені
господарські забудови забудовані  на
земельній ділянці, яка знаходилася в його
постійному користуванні. З зазначених причин у свідоцтвах про право  на спадщину, які видані  позивачам, відсутнє вказане майно, як
успадковане позивачами.

З причин
правової необізнаності  та
відсутності  будь-яких суперечностей  відносно вказаного майна  спадкодавець не звернувся до відповідних
державних органів та не отримав свідоцтво
на право власності  на
нерухоме  майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько
позивачів ОСОБА_4 помер.  Позивачі  не мають змоги  нотаріально оформити спадщину на спірне
нерухоме майно оскільки, в свідоцтвах
про право на спадщину відсутнє зазначене майно.

Відповідач
позов визнає. Представник відповідача пояснив, що  вказане нерухоме майно вони  не  визнавали  безхазяйним і не заперечують  проти визнання  права
на нього за позивачами.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення  у
справі  можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно  до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в  порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для  того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено, що згідно свідоцтв  про право
на спадщину  за заповітом і за законом
від 13 липня 2007 року, ОСОБА_1 успадкувала за заповітом &frac34; частки майна батька ОСОБА_3, а неповнолітній ОСОБА_5.
успадкував за законом  &frac14; частку майна батька, яке складається з житлового будинку,
господарських забудов і споруд за
адресою: АДРЕСА_1. Також встановило, що сараї за літ. „Є” і „Ж”
забудовані у 2004 році спадкодавцем самовільно, без належного оформлення
дозволу на будівництво та інших вимог здійснення такого будівництва. Тому
зазначене майно  відсутнє як успадковане
позивачами.

Згідно ст.
328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ст.
331 ЦК України право власності  на нову
річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається, якщо  інше не встановлено  договором або законом. Право власності  на новостворене  нерухоме майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна).

Відповідно
до ст. 1268 ЦК України незалежно  від
часу  прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу  відкриття спадщини.

З
моменту  смерті  батька ОСОБА_4. відповідач у справі не заявив
будь-яких претензій  щодо володіння та
управління позивачами майном покійного.

В зв'язку
з тим, що  між позивачами та відповідачем
відсутній спір  щодо права на спадщину,
суд вважає, що позов  підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1233, 1234, 1235, 1268 ЦК України,  ст.ст. 130, 174 ЦПК України, суд

Вирішив :

Позов  ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього
сина  ОСОБА_3   задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право на спадщину за заповітом померлого її батька  ОСОБА_4, яка складається з  &frac34; частини сараїв літ. „Є” і „Ж” за адресою: АДРЕСА_1 та
визнати за нею право приватної власності на вказане нерухоме майно.

Визнати
за  ОСОБА_3 право на спадщину за
законом  померлого батька  ОСОБА_4, яка складається з  &frac14;
частини сараїв літ. „Є” і „Ж” за адресою:
АДРЕСА_1 та визнати за ним право приватної власності на вказане  нерухоме майно.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до 19 січня 2008 року через суд першої
інстанції шляхом подачі  в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження та поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя  :