Справа № 2-3524/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5 грудня
2008 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у
складі:          головуючого судді
Заруцької Г.М.

при
секретарі Челядник Т.І.

за
участю:       представника позивача  Ярошевич І.С..

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Красноармійську цивільну справу за позовом ВАТ «
Красноармійський динасовий завод» до ОСОБА_1,
СГІРФО Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області про
визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та  зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач,
ВАТ «Красноармійський динасовий завод», звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1,  СГІРФО Красноармійського МВ
ГУМВС України в Донецькій області про визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням та  зняття
з реєстрації.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказав, що згідно ордеру від 16.04.1997 року № 141 виданого Відкритим
акціонерним товариством «Красноармійський динасовий завод» на ім'я ОСОБА_1 була
надана жила кімната АДРЕСА_1- для заселення сім'ї відповідачки у справі у
кількості трьох чоловік, а саме: відповідачка, її чоловік та  їх
донька.

Надання
відповідачу вказаного жилого приміщення здійснено у відповідності до ст. 127 ЖК
України як працівнику підприємства повивача, де остання працювала з'ємщица
сировинного цеху згідно наказу  від
13.09.1996 р. № 151.

Однак наказом
позивача від 23.06.2004 р. № 261 відповідачка звільнена з роботи на підставі її
заяви та власним бажанням без поважних причин згідно ст. 38 КЗпП  України

Частиною 2 ст.
132 ЖК України передбачено що інших працівників підприємств, установ,
організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути
виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним
бажанням без поважних причин.

При цьому з
урахуванням вимог ч. З ст. 132 ЖК України особи, які пропрацювали на
підприємстві, в установі, організації, що надали їм жиле приміщення у
гуртожитку, не менш як десять років, може бути виселено з наданням
їм  іншого  житлового приміщення

Фактично
починаючи з 2005 року відповідачка у вказаному жилому приміщенні не проживає, її місце перебування невідоме, плату
за користування жилою площею і за комунальні послуги не здійснює, пропрацювала
на підприємстві не повних вісім років, тобто менше десяти років у зв'язку з чим
вона належить до виселення з гуртожитку з наступним зняттям з реєстрації місця
проживання.

Відповідно до ч. ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»
зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду ( про
позбавлення права власності на житлове приміщення,  або права користування  житловим
приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва
про смерть.

На підставі викладеного позивач
просить суд ухвалити рішення, згідно якого
позбавити  відповідачку, ОСОБА_1,
права користування  жилою кімнатою
АДРЕСА_1, та зняти її з реєстрації по вищевказаної адреси, без її присутності.

У судовому засіданні  представник позивача на позові наполягає і
просить його задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася. Про час і місце судового засідання повідомлялася (а.с. 10,18,19).

Відповідач СГІРФО
Красноармійського МВ ГУМВС України
в Донецькій  області позов визнає
і просить розглядати справу в відсутність їх представника, що підтверджується
їх листом на а.с.9.

3-я
особа - ОСОБА_2  вважає позов
обґрунтованим і просить справу розглядати в його відсутність, що  підтверджується  заявою на а.с. 14.

3-я
особа  - ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилася. Про час і місце судового засідання повідомлялася (а.с. 15).

Заслухавши
представника позивача, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх
доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачці, ОСОБА_1, згідно ордеру від 16.04.1997 року № 141 виданого
Відкритим акціонерним товариством «Красноармійський динасовий завод» на її ім'я
була надана жила кімната АДРЕСА_1- для заселення сім'ї відповідачки у справі у
кількості трьох чоловік, а саме: відповідачка, її чоловік та  їх
донька  (а.с.5).

Згідно
наказу від 23.06.2004 р. № 261 відповідачка звільнена з роботи на підставі її
заяви та власним бажанням без поважних причин згідно ст. 38 КЗпП  України (а.с.7).

З 2004
року і по теперішній час відповідачка у справі за місцем прописки не проживає,
квартирної плати не здійснює, що підтверджується актом обстеження експлуатації
жилого фонду позивача на а.с.17-18.
Зокрема з вказаного акту вбачається, що кімната відповідачкою у справі
за призначенням не використовується, через відсутність відповідачки у справі в
кімнаті, сплату за користування жилої кімнатою не здійснюється.

Вказане
свідчить про те, що відповідачка дійсно протягом тривалого часу не користується
кімнатою у гуртожитку  та не сплачує
комунальних послуг.

Частина 3 ст. 9
ЖК України передбачає, що ніхто не може бути виселений із займаного  жилого
приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням
інакше  як  з підстав і в порядку, передбачених законом.

Такі підстави і
порядок визначає ч.2 ст. 132 ЖК України, яка передбачає, що працівників, які
поселилися у гуртожиток в зв'язку  з
роботою, може бути виселено без надання
іншого  жилого приміщення в разі
звільнення за власних бажанням без поважних причин.  Однак, випадків, передбачених положеннями
вказаної норми Кодексу, які б надавали можливість зберегти за відповідачкою
вищевказане жиле приміщення, судом при розгляді справи не встановлено.

У судовому
засіданні не підтверджено поважності
тимчасової відсутності відповідачки
у справі у вищевказаній квартирі, тому суд вважає за необхідне визнати
відповідачку  такою, що втратив право
користування жилим приміщенням у кімнаті АДРЕСА_1. У той же час виселяти
відповідачку підстав не має, оскільки сам позивач у судовому засіданні вказав,
що речей відповідачки у кімнаті не має і остання в кімнаті не з'являється з
2004 року.

Тому, з
огляду на наведене, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 132 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний
вибір місця  проживання в Україні», ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 214-215  ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги
ВАТ «Красноармійський динасовий завод»
задовольнити.

Визнати ОСОБА_1,
1967 року народження такою, що втратила право користування жилим приміщенням в
гуртожитку, розташованому АДРЕСА_1.

ВГІРФО
Красноармійського МРВ УМВС України в Донецькій області зняти з реєстрації  ОСОБА_1, 1967 року народження АДРЕСА_1, без
її присутності.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі
протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя