Справа
№2-576
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

7 жовтня 2008 року
Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді -
Дєткова О.Я.,

при секретарі судового засідання
Музиці О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини,

ВСТАНОВИВ

У
липні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом, посилаючись на те,
що вона знаходиласЬ з відповідачем до ІНФОРМАЦІЯ_1 в зареєстрованому шлюбі, від
якого є син, ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв'язку з тим, що сімейні стосунки не склалися між
ними вона перейшла проживати з дитиною до своїх батьків в ІНФОРМАЦІЯ_3.
ІНФОРМАЦІЯ_4відповідач прийшов до будинку її батьків, де вона проживала разом з
сином, влаштував там сварку з матір'ю та насильно забрав дитину. Позивачка
також зазначає, що залишення сина за місцем проживання її батьків по АДРЕСА_1
не створює ніякої загрози для його життя та здоров'я, тому просить відібрати у
відповідача сина ОСОБА_3 та повернути його їй.

Відповідач
позов не визнав і пояснив, що дитина не може знаходитись за місцем проживання
батьків позивачки, оскільки їх сім'я постійно зловживає алкогольні напої,
належних умов для виховання та утримання дитини з їх боку не створюється. Крім
того, відповідач указує, що мати позивачки звільнилась з місця відбування
покарання за скоєний злочин, тому всі ці негативні обставини впливають на
нормальний розвиток дитини.

Заслухавши
сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Згідно
ст.161 СК України при вирішенні спору про місце проживання дитини суд бере до
уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту
прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для
проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою
зашкодити розвиткові дитини.

З
представленого до суд акту обстеження житлово-побутових умов відповідача видно,
що для нормального проживання малолітньої дитини за місцем проживання
відповідача є достатні та належні умови, тому комісія прийшла до висновку, що
сім'я відповідача забезпечена усім необхідним для виховання та розвитку дитини
(а.с.26).

З
акту обстеження житлово-побутових умов позивачки теж видно, що для проживання
дитини можуть бути створені сприятливі умови, сім'я позивачки матеріально забезпечена та
повноцінна (а.с.10).

Як
зазначено в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України” від 12 червня 1998 року, суд, вирішуючи спори між батьками, які
проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, повинен
постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд,
виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей,  враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу
до дітей і турботу про них, їхній вік і прихільність до кожного з батьків,
особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання,
маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама
по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Свідок
ОСОБА_4 пояснила, що після ІНФОРМАЦІЯ_5, її дочка Марина вийшла заміж за
відповідача, однак до своїх обов'язків по вихованню дитини ставиться добре,
спиртні напої не вживає.

Свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 теж зазначили, що відповідач до виконання своїх
батьківських обов'язків ставиться сумлінно, алкогольні напої не вживає,
забезпечує дитині, яка прихільна більше до нього, нормальні умови життя та
виховання. Але позивачка не приділяє увагу утриманню дитини, вживає алкогольні
напої та відвідує бари. Свідок ОСОБА_6 звернула увагу на те, що належне
виховання дитини погіршилося тоді коли мати позивачки - ОСОБА_4 повернулась з
міст відбування покарання.

З
довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 видно, що відповідач приводить та забирає сам свого сина
до дитячого садка та сплачує кошти за харчування дитини (а.с.22).

Враховуючи
наведене, суд вважає доцільним залишити дитину за місцем проживання її батька.

Керуючись
ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.161 СК України,

ВИРІШИВ

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя: