Справа №2-126/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04
лютого 2008р.                                                                                                   м.  Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

-
головуючого - судді -                                      Марченко Н.В.,

при
секретарі -                                                    Ведякіній
О.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ВАТ «Дніпроенерго» в особі
Криворізької ТЕС до ОСОБА_1про втрату права на користування жилою площею у
гуртожитку та виселення з гуртожитку,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким,  що втратив право на користування жилою площею
у гуртожитку та виселення з гуртожитку. Свої вимоги обґрунтовував тим,  що в 1997 році відповідачу було надано жилу
площу у гуртожитку «Юність»,  який
находиться на балансі ВАТ «Дніпроенерго» ПСП Криворізька ТЕС.  Відповідача було прописано на цій площі з
12.08.1997 року. Відповідач без поважних причин не користується кімнатою в
гуртожитку понад шести місяців,  в
трудових відносинах з Криворізькою ТЕС не перебуває,  був звільнений 19.07.1996 року за власним бажанням.  Тому вважає,
що є підстави для виселення відповідача та визнання його таким,  що втратив право користування жилою площею та
підлягає виселенню.

Відповідач
заперечень до позову не надав,  до суду
не з'явився,  про час та місце розгляду
справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання - АДРЕСА_1,  причин неявки не повідомив.

У
судовому засіданні представник позивача ВАТ «Дніпроенерго» позовні вимоги
підтримала,  просить позов з зазначених
підстав задовольнити.

Допитана
у судовому засіданні свідок ОСОБА_2. пояснила,
що вона 5 років працює завідуючою гуртожитку «Юність». З відповідачем
знайома,  за весь час який вона працює
відповідач не проживав в наданій йому кімнаті,
за комунальні послуги не сплачував,
в зв»язку з чим утворилася заборгованість. Де на даний час проживає
відповідач їй невідомо.

Свідок ОСОБА_3. пояснила у
судовому засіданні,  що вона працює
прибиральницею даного гуртожитку довгий час.
Відповідач не проживає в гуртожитку 6 років. Де на даний час він
знаходиться вона не знає.

Суд
вислухавши представника позивача,  свідка
ОСОБА_2., ОСОБА_3,  дослідивши письмові
докази по справі,  вважає,  що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

З акту
депутатського обстеження від 20.01.2007 року видно,  щоОСОБА_1. на теперішній час не проживає в
гуртожитку «Юність» поАДРЕСА_1(а, с.  8).

З акту
депутатського обстеження від 24.09.2007 року видно,  щоОСОБА_1. протягом 5 років не проживає в
даному гуртожитку (а.с.  11).

Згідно
довідки ТЕС гуртожиток «Юність» знаходиться на балансі Криворізької ТЕС
(а.с.  :6).

З
свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно гуртожиток «Юність»
за адресою АДРЕСА_1,  прийнято до
колективної власності (а.с.  13).

З
переліку видно,  що гуртожиток «Юність»
розташований вАДРЕСА_1 увійшов до статутного фонду ВАТ «Дніпроенерго» під час
корпоратизації,  станом на 01.06.1995
року (а.с. 14-15).

З
довідки наданою представником позивача,
видно,  щоОСОБА_1. не перебуває в
трудових відносинах з Криворізькою ТЕС,
був звільнений за власним бажанням 19.07.1996 року (а.с.  5).

Відповідно
до  ст.
107 ЖК України «У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне
проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення,  в тому ж населеному пункті договір найму
вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я,  то договір найму житлового
приміщення не розривається,  а член
сім'ї,  який вибув,  втрачає право користування цим житловим
приміщенням з дня вибуття»

Обставин,  передбачених ч.3  ст. 71 ЖК України у судовому засіданні не
встановлено,  тому за ОСОБА_1. не
збереглося право на житлове приміщення.

Відповідно
до  ст. 72 ЖК України «Визнання особою
такою,  що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені
строки,  провадиться в судовому
порядку»,  тому вимоги позивача про
визнання ОСОБА_1. таким,  що втратив
право користування жилою площею підлягає задоволенню в повному обсязі.

Що
стосується вимоги про виселення ОСОБА_1. з гуртожитку,  то суд приходить до висновку,  що задоволенню не підлягають з наступних
підстав: за  ст. 132 ЖК України « Сезонні
димчасові працівники і особи,  що
працювали за строковим трудовим договором,
які припинили роботу,  а також
особи,  що вчились у навчальних закладах
і вибули з них,  підлягають виселенню без
надання іншого жилого приміщення з гуртожитку,
який їм було надано у зв»язку з роботою чи навчанням.

Інших
працівників підприємств,  установ,  організацій,
які поселилися в гуртожитку в зв»язку з роботою,  може бути виселено без надання іншого жилого
приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин,  за порушення трудової дисципліни або вчинення
злочину.

Осіб,  які припинили роботу з інших підстав,  ніж ті,
що зазначені в частині другій цієї статті,  а також осіб,
перелічених у статті 125 цього кодексу,
може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.

Надаване
громадянам у зв»язку з виселенням з гуртожитку інше жиле приміщення має
відповідати вимогам,  передбаченим
частиною другою статті 114 цього Кодексу.

Осіб,  які проживають у гуртожитках,  виселяють також у разі знесення будинку або
переобладнання будинку (жилого приміщення) в нежилий,  а також якщо будинок (жиле приміщення)
загрожує обвалом.  При цьому виселюваним
надається інша жила площа в гуртожитку або інше жиле приміщення». Однак у
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_1. на час звернення до суду і з 05.09.2007 року у гуртожитку не
проживає,  тобто,  право позивача порушено не було.

На
підставі  ст. . ст.  71,
72,  132 ЖК України,  керуючись
ст.  209,  212,
213,  214,  215,
224,  226 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов ВАТ
«Криворізька ТЕС» задовольнити частково.

ВизнатиОСОБА_1
таким,  що втратили право на користування
жилим приміщенням.

В іншій частині
позову відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана позивачем протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне
рішення суду може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача,  яка може бути подана до Апостолівського
районного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів після отримання
відповідачем копії заочного рішення.