Справа
№ 2 - 3052/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
квітня 2008 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі              Шнуровенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шостої одеської
державної нотаріальної контори про визначення розміру ідеальної частки
співвласника у праві спільної сумісної власності, про встановлення факту прийняття
спадщини і визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом
;

ВСТАНОВИВ :

26.11.2007р.
позивач ОСОБА_1 пред'явив в суд позов до Шостої одеської державної нотаріальної
контори про визначення розміру ідеальної частки співвласника у праві спільної
сумісної власності, про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права
власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Свої позовні
вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3, після
смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з належної померлої частки у
праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Оскільки його
померла мати залишила заповіт від 27.02.1998р., посвідчений Шостою одеською
державною нотаріальною конторою за р.№ 4-1169, відповідно до якого належну їй
на праві власності частину в квартирі АДРЕСА_1 заповіла йому, а тому він у
встановлений законом строк подав до Шостої одеської державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.

Проте отримання
ним Свідоцтва про право на спадщину унеможливлюється через те, що ідеальна
частка, яка належала його померлій матері у зазначеній вище квартирі, не
визначена, у зв'язку з чим державний нотаріус Шостої одеської державної
нотаріальної контори своїм листом від 18.09.2007р. за № 2599 повідомив йому, що
це питання має бути вирішено у судовому порядку.

Під час
розгляду справи суд залучив до участі у даній справі у якості співвідповідача
ОСОБА_2, який є чоловіком померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, співвласником квартири
АДРЕСА_1 та батьком позивача.

В судовому
засіданні позивач підтримав позов і просив суд ухвалити рішення, яким
визначити, що ідеальна частка, що належала його померлій матері ОСОБА_3 у праві
спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, складає Ѕ частину цієї
квартири, встановити факт прийняття ним вказаної спадщини та визнати за ним
право власності на цю спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті
його матері ОСОБА_3

Відповідач
ОСОБА_2 повністю визнав позов і пояснив, що, по-перше, з моменту набуття ним і
його померлою дружиною ОСОБА_3 права спільної сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_1, між ними  не укладались
будь-які домовленості чи угоди щодо визначення належних їм часток у вказаній
квартирі, вони ніколи не заперечували проти того, що їхні частки в цій квартирі
є рівними й з цього приводу не зверталися до суду, і, по-друге, він не оспорює
залишений його померлою дружиною заповіт на користь їхнього єдиного сина -
позивача ОСОБА_1, а також склав заповіт на випадок своєї смерті, відповідно до
якого заповів належну йому частину у зазначений вище квартирі своєму синові
ОСОБА_1

Відповідач
Шоста одеська державна нотаріальна контора про дату і місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про
одержання відповідачем судової повістки, причину неявки свого представника суду
не повідомив. Заяви відповідача про розгляд справи за відсутності його
представника до суду не надходило.

Дослідивши
матеріали справи і вислухавши пояснення позивача і відповідача ОСОБА_2, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
установлено, що подружжю ОСОБА_2 і ОСОБА_3 згідно із ст.8 Закону України „Про
приватизацію державного житлового фонду” було безоплатно передано у спільну
сумісну власність квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується розпорядженням Органу
приватизації від 24.12.1993р. за № 1168 та виданим Органом приватизації
державного житлового фонду Приморського району м.Одеси Свідоцтвом про право
власності на житло від 24.12.1993р. за № 01168, зареєстрованим Одеським МБТІ
09.02.1994р. під                 р.№ 313
на стор.142 в книзі 50пр.

В подальшому
подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не відчужували вказану вище квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 померла, залишивши заповіт, яким заповіла належну їй на праві власності
частку в квартири АДРЕСА_1 своєму синові ОСОБА_1 Цей заповіт посвідчений 27
лютого 1998 року Шостою одеською державною нотаріальною конторою за р.№ 4-1169.

Бажаючи прийняти
спадщину за цим заповітом своєї померлої матері ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 в
червні 2007 року подав до Шостої одеської державної нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини.

Проте та
обставина, що частка, яка належала померлої ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1, не
визначена, унеможливлює для її спадкоємця - позивача ОСОБА_1 отримання
Свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкодавця ОСОБА_3

Саме цими
обставинами зумовлено звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи дану
справу, суд виходить з положень ч.2 ст.370 та ч.2 ст.372 ЦК України, яки
регулюють порядок виділу частки з майна та поділу майна, що є у спільній
сумісній власності.

Так, зазначеними
правовими нормами встановлено, що, у разі виділу частки із майна або поділу
майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників
у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Судом
установлено, що з моменту набуття подружжям ОСОБА_2 і ОСОБА_3 права спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, між ними  не укладались будь-які домовленості чи угоди
щодо визначення належних їм часток у вказаній квартирі, вони ніколи не
заперечували проти того, що їхні частки в цій квартирі є рівними, й з цього
приводу не зверталися до суду.

За таких
обставинах, суд доходить висновку, що належні відповідачеві ОСОБА_2 і його
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 дружині ОСОБА_3 ідеальні частки в праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними та складають по Ѕ частині цієї
квартири, отже спадщина, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, складається з Ѕ
частини цієї квартири.

Крім того, суд
бере до уваги, що, подавши у встановлений законом строк до належної
нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за нотаріально посвідченим
заповітом від 27.02.1998 року своєї померлої матері ОСОБА_3, позивач тим самим
повністю виконав приписи ч.1 і ч.2 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, отже суд
вважає, що факт прийняття позивачем спадщини за заповітом від 27.02.1998 року
померлої ОСОБА_3, яка складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 та належала
померлій на праві власності, є доведеним.

Також
судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 не оспорює заповіт своєї померлої
дружини на користь їхнього сина - позивача ОСОБА_1

На підставі
викладеного й керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,214-215,218 ЦПК України,  ч.2 ст.370, ч.2 ст.372, ст.ст.1216,
1217,1220,1221, 1222,1223, 1226,1233, 1234, 1235,1236, 1268,1269,1270 ЦК
України, суд , -

ВИРІШИВ
:

Задовольнити
позов ОСОБА_1.

Визначити, що
ідеальна частка, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у праві спільної
сумісної власності на квартиру  АДРЕСА_1,
складає Ѕ частину цієї квартири.

Встановити факт
прийняття ОСОБА_1спадщини, що відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та складається з Ѕ частини квартири під АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири під АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом його померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3, посвідченим
27 лютого 1998 року Шостою одеською державною нотаріальною конторою за                         р.№ 4-1169.

Згідно ст.1299
ЦК України це рішення підлягає державній реєстрації в КП „ОМБТІ та РОН”
м.Одеси.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду

Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до суду апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя
Н.А.Ільченко