№2-2003/2008
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

(З а о ч н е)

8 липня  2008
року
м.Добропілля

Добропільський
міськрайонний суд Донецької області

у складі
головуючого одноособово                              Діденко С.О.

при  секретарі
Сухіна
О.Ю.

позивачки                                                                        ОСОБА_2

розглянувши  заочно в відкритому  судовому засіданні в м.Добропілля цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, яка втратила
право користування житлом,

В С Т А
Н О В И В:

25
червня 2008 рокуОСОБА_2 звернулась
до  Добропільського міськрайонного
суду  Донецької області з позовом  до ОСОБА_2. про визнання особи такою, яка
втратила право користування житлом.

В
судовому засіданні позивачкаОСОБА_2, позовні вимоги підтримала, суду пояснила,
що згідно договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2005 року  вона придбала квартиру за адресою в АДРЕСА_1
а відповідачка ОСОБА_2продала вказану квартиру. Відповідачка ОСОБА_2до
теперішнього часу зареєстрована за вказаною адресою.

На момент продажу квартири відповідачкою було
втрачено домова книга, тому з”ясувати той момент чи знята вона з реєстрації не
було можливості.

Відповідачка
ОСОБА_2не сплачує ніяких комунальних послуг, місце знаходження невідоме.

Просить задовольнити її позов в повному
обсязі та  визнати ОСОБА_2 такою, яка
втратила право користування житлом.

Відповідачка
ОСОБА_2 в попереднє  судове засідання 1
липня 2008 року, в відкрите  судове
засідання 8  липня  2008 року
не з”явилась, хоча про явку в судове засідання повідомлялась належним
чином.

Вислухавши
думку позивачки, яка не заперечувала проти розгляду справи в відсутність
відповідачки ОСОБА_2. та керуючись
правилами статті 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу
в відсутність ОСОБА_2.  по матеріалам,
які є в наявності в справі, направив по місцю мешкання відповідачки копію
рішення суду для відома.

Свідок
ОСОБА_3 суду пояснила, що вона  мешкає по
сусідству з позивачкою, і по суті справи може пояснити, що ОСОБА_2.дійсно не
мешкає  за адресою вАДРЕСА_1 з того
моменту, як продала квартиру.

Свідок  ОСОБА_3 суду пояснила,що вона матір
позивачки, ОСОБА_2 з моменту продажу квартири її дочці не  мешкає в ній, але зареєстрована. За
комунальні послуги не сплачує. Місце її знаходження  невідоме.

Вислухавши
позивачку, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 25 жовтня 2005 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3  купила квартиру в АДРЕСА_1

Згідно з
витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Добропільської бюро
технічної інвентарізації від 1 грудня 2005 року, квартира за адресою вАДРЕСА_1
є власністю  ОСОБА_1

Як
вбачається із свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 зареєструвала шлюб  15 квітня
2006 року з ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу прізвище  дружини ОСОБА_1 ( свідоцтво про шлюб серія
НОМЕР_1).

Довомою
книгою  по квартирі в АДРЕСА_1  підтверджується факт реєстрації відповідачки
ОСОБА_2 за вказаною адресою.

Вказанні обставини знайшли своє підтвердження
поясненнями позивача, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, матеріалами справи,
проаналізованими у судовому засіданні, і по суті не заперечуються.

Згідно довідки ПП ДРЕС “Довіра” від 01.07.2008
року вбачається, що  ОСОБА_2.,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження за адресою вАДРЕСА_1 зареєстрована, але не мешкає.

В зв”язку з тим, що відповідачка понад один
рік  не мешкає за місцем реєстрації, цей
строк  не спростовується в судовому
засіданні, тому керуючись правилами ЦК України, ст. 391 ЦК України, що власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування
та розпоряджання своїм майном.

Відповідачка
не  мешкає в квартирі  за адресою в АДРЕСА_1  більш ніж одного року, з моменту  продажу квартири, а саме  з 25 жовтня 2005 року.

Згідно
зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування  жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї
особи понад  встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

З
викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в
повному обсязі, бо порушено право позивачки користування та розпоряджання  майном в вигляді квартири, яка належить їй на
праві приватної власності.

Керуючись
ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. 72 ЖК України,  на підставі
ст.391 ЦК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Визнати  ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженки м.
Добропілля Донецької області такою,  що
втратила  право користування жилим
приміщенням за адресою в АДРЕСА_1

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через  Добропільський міськрайонний суд Донецької
області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному
примірнику.

Копію рішення направити ОСОБА_2  для відома.

Головуючий суддя
С.О.Діденко