К О П І Я                                                                                                                  Справа 2-О-7 / 08 року
25 січня 2008 року                               Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області в складі:
головуючої судді                                            Куцин
при секретарі                                                  Кольвенко
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі
суду  міста  Миргород
справу за заявою ОСОБА_1про встановлення факту належності документа,
заінтересовані особи - Друга Державна нотаріальна контора Миргородського
району, Миргородська об'єднана державна податкова інспекція,
до суду з заявою про встановлення факту належності його покійній матері
ОСОБА_2юридичного документа - свідоцтва про право на спадщину за заповітом від
13.04.1992 року, виданого Державним нотаріусом Миргородської державної
нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1137.
заяви  вказує, що його матір'ю була
ОСОБА_2, яка померли ІНФОРМАЦІЯ_2 року та залишила йому заповіт на житловий
будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1. Власницею
вказаного спадкового майна ОСОБА_2. була відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 13.04.1992 року, виданого Державним нотаріусом
Миргородської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1137.
Однак в даному свідоцтві зазначено прізвище матері «ОСОБА_2.» хоча фактично її
факту належності вказаного свідоцтва  про
право на спадщину за заповітом від 13.04.1992 року, виданого Державним
нотаріусом Миргородської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в
реєстрі за №1137 необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті його
матері ОСОБА_2, яка залишила заповіт на його ім'я 13.03.1996 року.
В судовому
засіданні заявник вимоги заяви підтримав, просив встановити, що свідоцтво про
право на спадщину за заповітом від 13.04.1992 року, видане Державним нотаріусом
Миргородської державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за
№1137 належить його покійній матері ОСОБА_2.
особа Друга Державна нотаріальна контора Миргородського району в судове
засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена
особа Миргородська об'єднана державна податкова інспекція в судове засідання не
з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.
Суд, заслухавши
заявника ОСОБА_3.,  пояснення свідків
ОСОБА_4., ОСОБА_5.,  дослідивши письмові
докази по справі, встановив, що: ОСОБА_2 01.10.1930 року народження /а.с.11/,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2року /а.с.10/, отримала 13.04.1992 року в спадщину від
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року
житловий будинок загальною жилою площею 30 кв.м., погрібник, літню
кухню, повітку, що знаходяться в с.Петрівці Миргородського району Полтавської області
та розташовані на земельній ділянці держфонду /а.с.9/. Згідно заповіту від
13.03.1996 року ОСОБА_2 належний їй жилий будинок з надвірними господарськими
будівлями, що знаходяться в селі Петрівцях Миргородського району Полтавської
області, всі хатні речі повністю заповіла у власність сину ОСОБА_1/а.с.12/.
Відповідно копії паспорта /а.с.11/ та копії свідоцтва про смерть /а.с.10/ мати
заявника ОСОБА_1значиться як ОСОБА_2, а згідно Свідоцтва про право на спадщину
від 13.04.1992 року спадкоємцем померлої ОСОБА_6. значиться ОСОБА_2/а.с.9/.
Крім того, мати заявника під прізвищем «ІНФОРМАЦІЯ_4» значится у дипломі серії
НОМЕР_1від 14.08.1954 року Харківського політехнічного інституту ім.В.І.Леніна
/а.с.13/, та у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_2, виданого 20.03.1954 року,
де всі записи зроблено російською мовою - «ОСОБА_7» та «ОСОБА_8» одружилися «20
марта 1954 г.», та після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружині «ОСОБА_7»,
шлюб зареєстровано в «г.Харьков Кагановичским Районним ЗАГС 20 марта 1954 года»
Оскільки судом
беззаперечно встановлено, що прізвище матері заявника ОСОБА_3. у свідоцтві про
право на спадщину зазначено «ІНФОРМАЦІЯ_4» в результаті перекладу з російської
мови на українську мову, та враховуючи досліджені судом докази, що наведені
вище, відповідно до ст.ст.234 ч.2 п.5, 256 ч.1 п.1, 258, 259 ЦПК України
підлягає встановленню судом факт належності ОСОБА_2свідоцтва  про право на спадщину за заповітом від
13.04.1992 року, видане Державним нотаріусом Миргородської державної нотаріальної
контори та зареєстроване в реєстрі за №1137. Оскільки він має юридичне значення
для заявника, так як дозволяє йому оформити своє право на спадщину після смерті
3, 10, 208, 209, 212, 215, 214, 234 ч.2 п.5, 256 ч.1 п.1, 258, 259 ЦПК України,
суд -
ОСОБА_1задовольнити.
свідоцтво  про право на спадщину за
заповітом від 13.04.1992 року, видане Державним нотаріусом Миргородської
державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за №1137 належить
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2року - матері
Рішення може
бути оскаржене шляхом подачі заяви про подачу апеляційної скарги протягом 10
днів з часу проголошення рішення та подачі протягом 20 днів з часу подачі
заяви  апеляційної скарги до Апеляційного
суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд, або без
попереднього подання заяви на протязі 10 днів.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: /підпис/

«Оригіналу відповідає»

Суддя Миргородського

міськрайонного суду

Полтавської області                                                                                    В.М.Куцин