Справа №22ц-170/08
Головуючий у 1 інстанції - Кузьмінець О.М.
Доповідач - Русинчук М.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

27 березня 2008 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді Русинчука М.М,

суддів: Карпук А.К., Мудренко Л.І., ,

при секретарі - Масляній С.В.,

з участю представника відповідача Скулінця І.М., третьої особи без
самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ратнівського
міжрайонного управління водного господарства про поновлення на роботі оплату
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Старовижівського районного суду від 20 грудня 2007 в позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане судове і ухвалити
нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір з
працівником може бути розірваний у випадку прогулу (в тому числі відсутності на
роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Судом першої інстанції встановлено і це відповідає обставинам справи, що
ОСОБА_1. з серпня 2005 року працював у відповідача оглядачем гідротехнічних
об'єктів і був звільнений з роботи 4 вересня 2007 року за прогули без поважних
причин (а. с. 8, 11).

Робочим місцем позивача є ділянка меліоративних каналів біля села Борзова
Старовижівського району, русла яких він зобов'язаний очищати від сміття, трави
і чагарників (а. с. 107-109). Робочий день його триває з 8 год. 00 хв. до 17
год. 15 хв. з перервою на обід з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. (а. с.
110-113).

За прогули 12, 16 липня, 22, 23 серпня 2007 року відповідачу оголошено
догану (а. с. 24, 28), у зв'язку з чим з огляду на вимоги ч. 2 ст. 149 КЗпП
України про можливість застосування за кожне порушення трудової дисципліни лише
одного дисциплінарного стягнення, ці прогули не можуть бути в даному випадку
підставою його  звільнення з роботи.

Оскільки в наказі про звільнення (а. с. 8) не зазначено конкретно за які
прогули звільнено відповідача, а представник відповідача вказує з прикладенням
відповідних документів (а. с. 56, 57), що звільнення проведено в тому числі і
за прогул, вчинений ОСОБА_1. 3 вересня 2007 року, суд першої інстанції
зобов'язаний був перевірити обставини вчинення цього прогулу і в залежності від
встановленого зробити висновки щодо законності його звільнення за цей окремо
взятий дисциплінарний проступок, що не може розцінюватись як вихід за межі
позовних вимог.

З показань свідківОСОБА_3 (безпосереднього начальникаОСОБА_1), ОСОБА_4
(начальника Старовижівської експлуатаційної дільниці Ратнівського міжрайонного
управління водного господарства) достовірно встановлено, що з 10 год. 00 хв. і
до 15 год. 15 хв., тобто більше чотирьох годин робочого часу підряд 3 вересня
2007 року відповідач був відсутній на роботі (а. с. 118, 119). Будь-яких
поважних причин своєї відсутності відповідач не довів. Його пояснення про
перебування в цей день на прийомі у лікаря спростовуються доданою відповідачем
до своїх заперечень довідкою, з якої вбачається, що відповідач у зазначений
день на прийом до лікарів-хірургів Старовижівської ЦРЛ не звертався.
ВідсутністьОСОБА_1 на роботі у вказаний проміжок часу підтверджується ще й тим,
що він після 15 години у згаданий день подавав начальнику названої дільниці
заяву про надання йому відпустки без збереження заробітної плати з 3 по 13
вересня, яка не була задоволена. Цю обставину визнав сам відповідач (а. с. 74
зворот, 115 зворот) і вона підтверджена згаданими свідками (а. с. 118, 119).

Оскільки перед звільненнямОСОБА_1 за вчинений ним 3 вересня 2007 року
прогул роботодавець не звертався за згодою на це до профспілкового комітету,
суд правильно відповідно до правил, встановлених ч.9 ст. 43 КЗпП України,
запитав таку згоду сам (а. с. 68,69). Паралельно з судом за такою згодою
звернувся і керівник згаданої організації (а. с. 87, 89). Профком, розглянувши
ці два звернення, дав згоду на звільненняОСОБА_1 за прогул, вчинений ним у
вказаний день (а. с. 89).

Відповідач відмовився давати пояснення щодо прогулу 3 вересня 2007 року,
про що складено відповідний акт (а. с. 57), чим підтверджується виконання
роботодавцем передбаченого ч. 1 ст. 149 КЗпП України обов'язку перед
накладенням дисциплінарного стягнення зажадати письмових пояснень від порушника
трудової дисципліни. Також ним додержані вимоги ч. 3 цієї статті при обранні
виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи, оскільки за
раніше вчинені протягом року прогули ОСОБА_1. вже двічі притягувався до
дисциплінарної відповідальності з оголошенням йому за ці проступки доган.

Для звільнення відповідача з роботи в розглядуваному випадку достатньо було
факту вчинення ним останнього прогулу 3 вересня 2007 року, не дивлячись на те,
що воно пов'язувалось фактично в тому числі і з прогулами за 12, 16 липня, 22,
23 серпня 2007 року, за які він піддавався дисциплінарним стягненням, оскільки
за законом роботодавець має право звільняти працівника за один прогул, а
попереднє ставлення позивача до роботи і трудової дисципліни давали
адміністрації згаданого підприємства підстави для застосування такого крайнього
заходу дисциплінарного стягнення як звільнення з роботи.

Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване
рішення суду постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального
права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А  :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Старовижівського
районного суду від 20 грудня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий:

Судді: