РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня
2008 року                                                                      м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого:
Фединяка В.Д.,

суддів: Пнівчук
О.В., Гоблянський Я.Д., секретаря:
Семків З.П.,

з участю:
представника відповідача ОСОБА_1., позивача ОСОБА_2.

його
представника ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ "Івано-Франківське
племпідприємство" на рішення Івано-Франківського міського суду від 13 березня
2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2006 року
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ВАТ "Івано-Франківське
племпідприємство" про визнання незаконним наказу відповідача №34-к від 13 листопада 2006 року про
звільнення позивача з роботи і поновити його на займаній посаді до звільнення,
посилаючись на те, що при звільненні його з роботи відповідачем допущено
порушення ч.4 ст. 40 КЗпП
України, так як на час звільнення з роботи позивач перебував на амбулаторному
лікуванні.

Заочним
рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 березня 2007
року позов задоволено. Поновлено ОСОБА_2на посаді водія ВАТ
"Івано-Франківське племпідприємство" і стягнуто з відповідача на
користь позивача 3059,
67  грн.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не
погоджуючись з рішенням суду, представником ВАТ "Івано-Франківське
племпідприємство" подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про
скасування

Справа
№22-ц-14/08                                         Головуючий
у 1 ін ст. Островський Л.Є.

Категорія
40                                                        Доповідач-суддя
Фединяк В.Д

2

оскаржуваного рішення
і відмовити в задоволенні позову у справі, посилаючись не те, що при вирішенні
даного спору судом допущено порушення норм матеріального і процесуального
права, так як відповідача не було повідомлено про час і місце розгляду справи.
На думку апелянта, судом також не враховано того, що позивач не повідомляв
адміністрацію відповідача про причини відсутності на роботі.

У
судовому засіданні представник ВАТ "Івано-Франківське
племпідприємство" підтримав доводи апеляційної скарги, просить
задовольнити цю скаргу.

Позивач
та його представник ОСОБА_3. апеляційну скаргу не визнали, вважають доводи
скарги безпідставними.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази, колегія суддів приходить до
висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним
є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.

Обґрунтованим
є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи
позов ОСОБА_2. та поновлюючи позивача на роботі водія ВАТ
"Івано-Франківське племпідприємство", суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки при звільненні 13 листопада 2006 року позивача з
роботи з ініціативи адміністрації, допущено порушення ч.4 ст. 40 КЗпП України,
так як звільнення з роботи мало місце під час перебування позивача на
амбулаторному лікуванні.

Факт
перебування ОСОБА_2. на амбулаторному лікуванні з 13 листопада 2006 року
підтверджується листком непрацездатності (а.с. 29).

Згідно
п.1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стягуючи
з ВАТ "Івано-Франківське племпідприємство" на користь ОСОБА_2. 3059, 67  грн.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції
допустив порушення п.1 ст. 11 ЦПК України, так як позивач не заявляв вимог про
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду в частині
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не відповідає вимогам
процесуального закону, тому підлягає скасуванню з підстав передбачених п.1-3
ЦПК України за невідповідністю висновків суду обставинам справи.

3

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд допустив порушення норм процесуального
закону, заочно

розглянувши
дану справу у відсутності представника відповідача, задоволенню не підлягають,
так як такі вимоги суперечать п.1 ст. 238
ЦПК України. Про час і місце розгляду справи відповідача було повідомлено у
встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою представника
відповідача (а.с. 25).

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 307,
309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ВАТ "Івано-Франківське племпідприємство" задовольнити
частково.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 13
березня 2007 року в
частині стягнення з ВАТ "Івано-Франківське племпідприємство" на
користь ОСОБА_2 3059, 67
грн.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду
України з часу набрання законної сили.