Справа №22ц-148/08                        Головуючий у 1
інстанції - Антонюк К.І.
Доповідач - Здрилюк О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М   У К Р А Ї Н И

14 лютого 2008 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Волинської області в складі :

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів: Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Савчук О.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1.,

відповідача - ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2  на рішення Нововолинського міського суду від
18 грудня 2007 року,

В С Т А Н О В
И Л А :

Рішенням Нововолинського міського суду
від 18 грудня 2007 року позов в даній справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
користь ОСОБА_1в розмірі 450 грн. щомісячно з 2 липня 2007 року до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та
30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один
місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2. просить змінити це рішення,
зменшивши розмір стягуваних аліментів.

Вважає, що судом допущено порушення норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши відповідача, який апеляційну скаргу підтримав,
позивача, яка апеляційну скаргу заперечила, дослідивши матеріали справи,
перевіривши докази в межах доводів апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з дочкою
проживає окремо від відповідача і останній не надає в добровільному порядку
матеріальної допомоги на утримання дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В суді першої інстанції встановлено, що відповідач не має постійного місця
роботи та регулярного і сталого розміру доходу.

Згідно ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Разом з тим, надання одним з батьків матеріальної допомоги дитині, за умови
відсутності згоди між батьками про порядок та суму утримання, не позбавляє
можливості одного з них звернутися із відповідним позовом про вирішення
вказаного питання в судовому порядку.

Судом першої інстанції встановлена відсутність згоди між сторонами стосовно
утримання дитини.

З врахуванням вимог ст.182 СК України суд прийшов до правильного висновку
про необхідність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі,
оскільки відповідач не подав доказів про наявність у нього постійного місця
роботи та сталого заробітку.

Також обґрунтованим є висновок суду про необхідність стягнення аліментів з
відповідача в розмірі 450 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дочки,
оскільки такий розмір не є меншим мінімального розміру аліментів, встановленого
законодавством на одну дитину її віку.

Посилання відповідача на те, що він не в змозі сплачувати аліменти в
розмірі 450 грн. щомісячно із-за отримання доходу в середньому по 600 грн.
щомісячно та перебування в зв'язку з цим в гіршому матеріальному становищі, ніж
позивач з дочкою, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені
відповідними належними доказами.

Крім того, відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб і не
позбавлений обов'язку утримувати неповнолітню дитину.

Виходячи з викладеного, давши вірну
правову оцінку обставинам справи, суд обґрунтовано частково задовільнив позов.

Витрати на навчання дитини в музичній школі, по вивченню іноземних мов та
на заняття уроками танців є постійними протягом кожного місяця, в якому
утримується дитина, а не разовими, які б можна було відносити до додаткових
витрат в розумінні ст.185 СК україни.

Помилкове покликання суду на ст.185 СК
України не вплинуло на правильність вирішення справи по суті, а тому відповідно
до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути підставою для скасування правильного по
суті і справедливого рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не містять встановлених законом підстав для
скасування чи зміни оскаржуваного рішення, яке постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити, а рішення Нововолинського
міського суду від 18 грудня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді