РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа №2-892/2008 рік

05 листопада  2008
року Малинський районний суд Житомирської області в складі

головуючої  судді
Збицької К.Д.

при
секретарі                                    Кравець
Л.Ю.,

з
участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2  про виселення у зв»язку з неможливістю
спільного проживання, -

встановив
:

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом та просить   виселити судом відповідача з належного їй на
праві власності житлового будинку, який знаходиться на АДРЕСА_1, без надання
іншого жилого приміщення через

систематичне порушення ним правил співжиття, які роблять
неможливим для інших членів сім»ї проживання із ним в одному будинку

У
судовому засіданні позивач підтримала позов та пояснила, що у 2006 році вона
купила для дочки зазначений жилий будинок, в якому за її згодою стали проживати
дочка та її чоловік - відповідач у справі - разом з дітьми.  Договір купівлі-продажу оформила на своє
ім.»я. Сама проживала в будинку свого чоловіка. Життя у дочки з відповідачем не
склалося, вони розлучилися, але на її вимогу він не виселяється з будинку,
постійно скандалить з дочкою, виганяє її. Дочка неодноразово зверталась в
міліцію, коли саме не пам»ятає, до ОСОБА_2 застосовувались заходи
адміністративного впливу, але він продовжує проживати в належному їй будинку.
Просить виселити його та виписати з будинку.

Відповідач
позов не визнав, посилаючись на те, що відносини з дружиною не складаються
внаслідок впливу з боку позивачки. Не заперечує, що його притягували до
адміністративної відповідальності, офіційно попереджали про недопустимість
антигромадської поведінки, але вважає ці міри безпідставними.

З»ясувавши обставини справи та перевіривши їх
доказами в межах заявлених позовних вимог, суд визнає, що позов не
підлягає  задоволенню з таких підстав.

Позивач,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на положення ст.116 Житлового
кодексу України.

Відповідно
до  зазначеної статті    якщо наймач, члени його сім»ї або інші
особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле
приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням
правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із
ними в одній квартирі чи будинку, а заходи запобігання і громадського впливу
виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення.

З наданих суду доказів видно, що будинок, який
знаходиться по АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачці
ОСОБА_1(а.с.4-9).  За твердженням сторін
за згодою власника проживали в ньому дочка позивача ОСОБА_2 та відповідач.
Позивач разом з відповідачем не проживала.

Із
заявами про неправомірну поведінку відповідача до відділу міліції зверталась
колишня дружина відповідача ОСОБА_2 про що свідчать оглянуті судом відмовні
матеріали

2.

№№198,1194, 1268. Останній раз йому було винесене
офіційне попередження про недопустимість
учинення насильства в сім»ї 30 серпня 2008 року та складено протокол про
адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, згідно якого на
відповідача накладене адміністративне стягнення.  Доказів про те, що ці заходи виявились
безрезультатними і після їх застосування відповідач продовжує створювати для
своєї сім»ї умови, несумісні для спільного проживання, суду не надано.

За
наведених обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Керуючись
ст.ст.10,11,60,212,213,215 Цивільно-процесуального кодексу                                          України, на підставі ст.116 Житлового  кодексу   України,-

рішив :

відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_1 доОСОБА_2  про
виселення у зв»язку з неможливістю спільного проживання за
безпідставністю.

Сторони мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду першої
інстанції повністю або частково до
апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд
шляхом подачі заяви  про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційної
скарги  протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана
протягом двадцяти днів з дня подання заяви, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили  після розгляду справи
апеляційним судом.

Головуюча