Справа № 2-50/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

11 лютого 2008 р. Козелецький районний суд Чернігівської
області в складі :

Головуючого судді - Карпенко Г.М.,

при секретері - Москалюк О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козелець
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління юстиції Чернігівської області,
Остерської державної нотаріальної контори Чернігівської області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-ті особи П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора
та виконком Остерської міської ради Козелецького району про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за законом та повернення незаконно відчуженого
майна, визначення додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за законом та повернення незаконно відчуженого майна,
мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 та
проживала разом з ним у АДРЕСА_1. В 1980 році її чоловік отримав у виконкомі
Остерської міської ради дозвіл на будівництво житлового будинку і вони почали
його будувати по мірі наявності матеріальних коштів, робочої сили і часу.
19.07.2000 року її чоловік ОСОБА_6 склав заповіт в Остерській державній
нотаріальній конторі, яким усе своє майно, що буде належати йому за законом на
день смерті, заповідав двом своїм дочкам ОСОБА_2та ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_1
чоловік помер. А так як на час його смерті не були виготовлені документи про
право власності на житловий будинок в зв'язку з перебудовою за померлим, то за
її заявою від 04.06.2004 року як дружини, про оформлення права власності на
житловий будинок на ім'я померлого ОСОБА_6, виконком Остерської міськради
прийняв рішення №160 від 13.07.2004 року, яким визнав за ним право власності на
житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та видав на його ім'я
Свідоцтво про право власності на нерухоме майно. В Остерській державній
нотаріальній конторі, куди звернулася її дочка ОСОБА_7 за отримання спадщини,
вона як дружина померлого, письмово відмовилась від своєї частки у спадщині на
користь дочки ОСОБА_7 Тому нотаріус і видав 9.08.2004 року за реєстровим №2786
ОСОБА_7  свідоцтво про право на спадщину
за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1,
який дочка зареєструвала на своє ім'я в МБТІ.

9 червня 2007
року дочка ОСОБА_7 померла і після її смерті відкрилася спадщина. Тільки тепер
вона зрозуміла, що у свій час після смерті чоловіка вона, як дружина, фактично
втратила своє житло, а не спадщину. Вважаючи вищезазначеним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 9.08.2004 року після смерті чоловіка ОСОБА_6
незаконним, позивач ОСОБА_1 просить визнати його недійсним та повернути їй все
майно, а саме: новозбудований будинок з надвірними будівлями та земельну
ділянку.

Позивач
ОСОБА_2звернулася в суд із позовом до відповідачів про визначення додаткового
строку на  прийняття спадщини за
заповітом мотивуючи тим, що 7.02.2004 року помер її батько ОСОБА_6, після
смерті якого відкрилася спадщина. Ще за життя 19.07.2000 року батько склав
заповіт, яким все своє майно, що буде йому належать за законом на день смерті,
він заповідав своїм дочкам ОСОБА_7 та ОСОБА_2. Сестра не попередивши її, сама
звернулася до Остерської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом. Вона ж не
зверталася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки
її не сповістили про відкриття спадщини. Але вважає, що фактично вступила в
управління майном про що має довідку. Про свої порушені права на прийняття
спадщини їй стало відомо після смерті сестри, яка померла 9.06.2007 року та
відкриття спадщини після її смерті.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що
хоче вернути собі своє майно. В 1980 році вони з чоловіком побудували новий
будинок рядом із старим, який підлягав зносу. Чоловік помер, залишивши заповіт,
яким заповідав все своє майно дочкам, тобто, свою половину. А вона на свою
половину ніякого заповіту не робила і хоче повернути собі свою половину будинку
з надвірними будівлями. Вона відмовилась від своєї частини у спадщині після
смерті свого чоловіка, а не від своєї половини будинку.

Представник
позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_8 позовні вимоги позивача підтримала і
просила визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 9.08.2004 року
недійсним і повернути ОСОБА_1 Ѕ частину будинку з надвірними будівлями. Остання
відмовлялася від спадщини на чоловікову половину.

В надісланій до
суду заяві про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просила визнати свідоцтво від
06.08.2004 року виконкому Остерської міської ради про право власності ОСОБА_6
на новозбудований будинок незаконним оскільки воно видане після його смерті.
Визнати свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 9.08.2004 року
НОМЕР_1 видане Остерською державною нотконторою на ім'я ОСОБА_7 на житловий
будинок недійсним та визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на новозбудований
будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку по АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_8 підтримала
позовні вимоги в частині визнання свідоцтва про право на спадщину за законом
від 09.08.2004 року НОМЕР_1 виданого Остерською державною конторою на ім'я ОСОБА_7
на будинок АДРЕСА_1 та земельної ділянки недійсним та визнати за ОСОБА_1 право
власності на Ѕ частину будинку із надвірними будівлями.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_2свої позовні вимоги підтримала повністю і суду
показала, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 вона протягом 6-місячного
строку з часу відкриття спадщини не зверталася в нотаріальну контору із заявою
про прийняття спадщини так як не знала про цю норму закона, а також з причини
своєї роботи. Вона проживає у Києві і працювала на той час у взуттєвій фабриці.
ЇЇ робота була пов'язана із частими виїздами у відрядження. Але надати докази
про перебування у  цей час у відрядженні
вона не може, так як їх немає. Нотаріус зобов'язаний був її повідомити про
відкриття спадщини. Вважає, що пропустила строк на прийняття спадщини за
заповітом після смерті батька з поважних причин і просила його подовжити.

Відповідач
Управління юстиції Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав в зв'язку з
тим, що Остерська державна нотаріальна контора є юридичною особою.

Відповідач
Остерська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, надав
письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги не визнав
мотивуючи тим, що згідно Закону України „Про нотаріат” свідоцтво про право
власності на частку у спільному майні подружжя видається на майно, яке є
спільною сумісною власністю подружжя і є наявним на день  видачі свідоцтва. А так як у
правовстановлюючих документах вказано, що майно належить спадкодавцю ОСОБА_6 на
праві приватної власності, то дружина спадкодавця права на отримання свідоцтва
про право власності не має. Крім того, до спливу 6-місячного строку вона
відмовилась від спадщини на користь дочки ОСОБА_7 Позивачу ОСОБА_2було відомо
про смерть батька, час і місце відкриття спадщини, але вона не вчинила жодних
передбачених законом дій спрямованих на прийняття спадщини. До нотаріальної
контори не зверталася, поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини
не надала. Вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини без
поважної причини.

Відповідач
ОСОБА_3 позов позивачів визнав частково і пояснив, що він згоден віддати
ОСОБА_1 свою ј частку спірного будинку з надвірними будівлями на яку він має
право після смерті своєї дружини ОСОБА_7. Вважає, що позивач ОСОБА_2пропустила
строк на прийняття спадщини без поважної причини.

Відповідачі
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов позивачів визнали частково і пояснили, що після смерті
своєї матері ОСОБА_7 вони є спадкоємцями на її майно, в тому числі і на будинок
з надвірними будівлями, який вона успадкувала після смерті ОСОБА_6. Вони згодні
щоб Ѕ частину спадкового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1залишилася
ОСОБА_1.

Позовні вимоги
ОСОБА_2про продовження строку на прийняття спадщини не підлягають задоволенню
так як їй було відомо про відкриття спадщини і пропустила цей строк позивач без
поважної причини.

3-я особа
П'ятнадцята державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилась
надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник 3-ї
особи виконкому Остерської міської ради Козелецького району позов не визнав,
вважає що міська рада все зробила правильно. Щоб оформили право власності на
спірний житловий будинок з надвірними будівлями на ім'я померлого ОСОБА_6
просила його дружина ОСОБА_1 Її прохання було задоволено. Але все-таки вважає,
що на ім'я ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на житловий будинок видано
невірно.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши ксерокопію спадкової
справи №226/2004 р. на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 із Остерської
державної нотаріальної контори та завірену копію спадкової справи після смерті
ОСОБА_7, померлої 09.06.2007 року із 15-ї Київської державної нотаріальної контори,
інвентаризаційну справу за №1092 на будинковолодіння АДРЕСА_1 із МБТІ за період
з 1962 року по теперішній час, по господарську книгу за АДРЕСА_1 Остерської
міської ради за 1982, 1983, 1984 роки находить слідуюче:

Як видно із
матеріалів справи позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6
із 29.08.1968 року. Ще до реєстрації шлюбу із позивачкою, ОСОБА_6, як
вбачається із інвентаризаційної справи, мав право власності на 2/5 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого
Остерським Горкомхозом 4.05.1962 року згідно рішення виконкому міськради від
26.04.1962 року. А 3/5 частини цього будинковолодіння належали ОСОБА_9.

Як вбачається із
досліджених матеріалів, рішенням №119 від 31.07.1978 року виконкому Остерської
міської ради надано ОСОБА_6 право індивідуального будівництва житлового будинку
на земельній ділянці під АДРЕСА_1. Дозвіл на проведення робіт на будівництво
жилого будинку до 20.08.1980 року. Дозвіл про проведення робіт по перебудові
сараю мається згідно рішення від 14.07.1983 року.

Акт про
закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального будинковолодіння
свідчить, що 12.01.1990 року зазначене будинковолодіння по АДРЕСА_1 було
збудоване і прийняте до експлуатації. Даний акт затверджений рішенням №14
виконкому Остерської міської ради 25.02.1990 року.

Згідно по
господарської книги Остерської міської ради на 1982-1984 р.р. господарство по
АДРЕСА_1 значиться як господарство службовця, в якому проживали ОСОБА_6 -
голова сім'ї, працював на пошті поштальйоном та його дружина ОСОБА_1. Як
вбачається із домової книги по будинку АДРЕСА_1 в м. Остер, ОСОБА_6
зареєстрований проживаючим з 23.04.1981 року. Місце роботи - відділ зв'язку,
робочий.

ОСОБА_1
зареєстрована проживаючою в цьому будинку з 11.03.1982 року. Місце роботи  - колгосп „Заповіт Леніна”, робоча.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із 1968
року по день смерті, побудували будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1
тобто, придбали спільне майно подружжя і кожен із подружжя мав право на Ѕ
частину цього майна.

Це не
заперечують і сторони по справі.

ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджує копія свідоцтва про смерть. На час смерті ОСОБА_6
право власності на будинок з надвірними будівлями, який був прийнятий в
експлуатацію в 1990 році, не було зареєстровано по Бюро інвентаризації. А тому
за заявою дружини померлого, на підставі рішення №160 від 13.07.2004 року
виконкому Остерської міської ради було видано 06.08.2004 року Свідоцтво про
право власності на житловий будинок, згідно якого вцілому житловий будинок з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на праві приватної власності
і складається з одного житлового будинку з надвірними будівлями.

В судовому
засіданні встановлено, що будинок з надвірними будівлями належить бувшому
подружжю ОСОБА_6  і ОСОБА_1 в рівних
частках по Ѕ частці. А тому вищевказане свідоцтво про право власності на
житловий будинок вцілому за ОСОБА_6 необхідно визнати частково недійсним.

Копія свідоцтва
про право на спадщину за законом підтверджує, що 09.08.2004 року державний
нотаріус Остерської районної державної нотаріальної контори на підставі ст.
1261 Цивільного Кодексу України видав свідоцтво про право на спадщину за
законом на майно померлого 7.02.2004 року ОСОБА_6 його дочці ОСОБА_7, яке
складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1, який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, виданого виконкомом Остерської міської ради 06.08.2004 р.

Оскільки в
судовому засіданні з достовірністю встановлено, що зазначений вище будинок з
надвірними будівлями належить бувшому подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в рівних
частках по Ѕ частці, по вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом
від 09.08.2004 р. на все будинковолодіння необхідно визнати частково недійсним.

Суд вважає за
необхідне визнати за позивачем ОСОБА_1 право приватної власності на Ѕ частку
будинку з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1, як майно
подружжя.

Суд, вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_2, відповідачів, третіх
осіб, та дослідивши надані позивачем докази, вважає, що позов про продовження
строку на прийняття спадщини не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому
засіданні з достовірністю підтверджено, що позивач ОСОБА_2постійно проживає у
АДРЕСА_2 із 31.10.1991 року по теперішній час, що не заперечувала і сама
позивач та підтверджує штамп у паспорті, ксерокопія якого знаходиться в
матеріалах справи.

У відповідності
до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до  нотаріальної контори заяву про прийняття
спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкодавцем особисто.

Для прийняття
спадщини, згідно ст. 1270 ЦК України, встановлюється строк у 6 місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Із дослідженої
судом спадкової справи після смерті ОСОБА_6 не встановлено, що ОСОБА_2в
установлений законом 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини звернулася
до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_2підтвердила, що вона до нотаріальної контори не
зверталася із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до
ст. 1272 ЦК України спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщини, якщо
він протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про
прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як в позовній
заяві, так і в судовому засіданні позивач не надав суду доказів, що нею
пропущений строк на прийняття спадщини з поважних причин.

Запис у трудовій
книжці про те, що в 2004 році вона працювала у відділі збуту на посаді
менеджера (по Україні), не є доказом поважної причини пропуску строку для
прийняття спадщини.

Довідка в
матеріалах справи, видана позивачу ОСОБА_2від 30.07.2007 року Остерською
міською радою про те, що вона фактично вступила в управління спадковим майном
протягом 6 місяців після смерті батька, не є доказом, що підтверджує факт
прийняття спадщини, оскільки новим ЦК України що набрав чинності з 01.01.2004
року, не збережено спосіб прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в
управління або володіння спадковим майном.

Діючим ЦК
України діями що свідчать про прийняття спадщини є або заява про прийняття
спадщини, або постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Керуючись
ст.ст. 60,61, 63, 65, 67, 70 СК України, ст. 16 Закону України „Про власність”,
ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272, 1273, 1275 ЦК України, ст. 10, 11, 209, 212,
214-215, 88 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Свідоцтво про
право власності на нерухоме майно серії САА №859015 від 06.08.2004 року видане
виконавчим комітетом Остерської міської ради в тому що вцілому житловий будинок
за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на праві приватної власності і складається
з житлового будинку з надвірними будівлями, визнати частково недійсним.

Свідоцтво про
право на спадщину за законом від 09.08.2004 року зареєстрованим №2786 видане
державним нотаріусом Остерської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на житловий будинок з надвірними будівлями
що знаходяться в АДРЕСА_1, який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Остерської міської ради
06.08.2004 р., визнати частково недійсним.

Визнати за
ОСОБА_1 право приватної власності  на Ѕ
частку житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_2
про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції  шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя