Справа
№ 22ц - 242/08
Головуючий у 1 інстанції - Савицька Н.В.
Доповідач - Свистун О.В.
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

2008
року  березня 12
місто Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

гловуючого - судді Шевчук Л.Я.

суддів Свистун О.В., Подолюка В.А.

при секретарі Матюхіній О.Г.

з участю  представників позивачаОСОБА_5.,ОСОБА_6

відповідачівОСОБА_2., ОСОБА_3,ОСОБА_2.

представника відповідачаОСОБА_2. - ОСОБА_7

представника сільської ради - Шевчука О.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Баївської сільської ради,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Баївської
сільської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3,ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно за заповітом за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на
рішення Луцького міськрайонного суду від 10 січня 2008 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 вказує на незаконність рішення суду
із-за неповного з'ясування судом обставин, які мають значення для справи,
порушення норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове в
частині спадкового майна, задовольнити зустрічну позовну заяву, визнавши за ним
право власності на спадкове майно за заповітом на 1/3 частку житлового будинку
з господарськими спорудами та будівлями, який знаходиться вАДРЕСА_1, а за
ОСОБА_1  визнати право власності на 2/3
частини зазначеного майна.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10 січня 2008 року позов
задовольнено.

Визнано, що ОСОБА_8 та ОСОБА_1- кожному належить &frac12;
частки в спільній сумісній власності подружжя - житловому
будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться поАДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - &frac12; частку житлового будинку з
надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року та на &frac12;
частку в спільній сумісній власності подружжя даного
будинковолодіння.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до Баївської сільської ради,
ОСОБА_1, ОСОБА_3,ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за
заповітом - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4зазначає, що про існування заповіту
взнав тільки в судовому засіданні, коли був притягнути судом в якості
відповідача по справі. Вважає, що як ОСОБА_1 так і Баївська сільська рада
приховували від нього інформацію щодо заповіту на його ім'я. А тому пропустив
строк прийняття спадщини з поважних причин.

Представники позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6., відповідач ОСОБА_2, представник
сільської ради - Шевчук О.Є. просять відхилити апеляційну скаргу та залишити
рішення суду першої інстанції без змін, оскільки рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Відповідач ОСОБА_3просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити
нове, задовольнивши зустрічну позовну заяву повністю.

Судом першої інстанції встановлено, що спадкоємці ОСОБА_2., ОСОБА_3,
ОСОБА_4після смерті спадкодавця ОСОБА_8., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, не
прийняли у встановленому законом порядку спадщину.  ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги прийняла
спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідачаОСОБА_2., його представника ОСОБА_7,
відповідача ОСОБА_3, відповідачаОСОБА_2., представників
позивачаОСОБА_5.,ОСОБА_6., представника відповідача Баївської сільської ради -
Шевчука О.Є., перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню , а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_8 таОСОБА_115 лютого 1946
року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу
(а.с.6).

Судом встановлено, що у 1972 році подружжя ОСОБА_1побудували житловий
будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться вАДРЕСА_1
(а.с.10).

Відповідно до ст.22 КпШС УРСР (в редакції 1969 року) майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Статтею 28 цього ж
кодексу встановлено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю
подружжя, їх частки визнаються рівними.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачу
ОСОБА_1. належить на праві власності &frac12; частина житлового будинку з господарськими будівлями та
спорудами. В цій частині рішення суду сторонами по справі не оскаржується.

З матеріалів справи вбачається, що в 1992 році помер ОСОБА_8. (а.с.5). На
випадок смерті, він 01 червня 1988 року склав заповіт, згідно якого належний
йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 заповів
своєму сину -ОСОБА_2 (а.с.69).

Згідно із ст.534 ЦК УРСР (в ред.1963 року) кожний громадянин може залишити
за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам, як тим, що входять,
так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або
окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Із повторного свідоцтва про смерть, виданого 25 липня 2006 року серії
НОМЕР_1слідує, що у зв'язку із смертю ОСОБА_8. відкрилася спадщина з дня
смерті, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно із ст.548 ЦК УРСР (в ред.1963 року) для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст.549 цього ж Кодексу -
визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)
якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 вступила в управління спадковим
майном, оскільки проживає в цьому ж будинку, а отже - прийняла спадщину.

Відповідач ОСОБА_4 не прийняв спадщини, оскільки він не виконав вимог
ст.549 ЦК УРСР. Крім того, він ствердив у судовому засіданні факт неприйняття
ним спадщини після смерті батька.

Покликання відповідачаОСОБА_2. про пропуск строку прийняття спадщини з
поважних причин не можуть бути взяті як доказ, оскільки він не звертався в суд
із позовом про продовження строку прийняття спадщини, як вимагає ст.550 ЦК УРСР
(в ред.1963 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в
зустрічному позовіОСОБА_2. слід відмовити, а позовОСОБА_1підлягає до
задоволення.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення
ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 10 січня 2008 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала  набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України  протягом двох місяців з дня набрання законної
сили.

Головуючий
/-/ Шевчук Л.Я.

Судді
/-//-/         Свистун О.В., Подолюк В.А.

Згідно
з оригіналом:

Суддя
апеляційного суду
О.В.Свистун

Друк.бсф.