Справа № 2-161/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

18 січня
2008  року                 Світловодський міськрайонний
суд Кіровоградської області, в складі головуючого - судді Волошиної Н.Л., при
секретарі Доненко Н.О.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в м.
Світловодську справу за позовом  ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до  ОСОБА_2 та просить стягнути з неї на
її користь 24 грн. 50 коп на відшкодування матеріальної шкоди, що полягає у
витратах на лікування, 4000 грн на відшкодування моральної шкоди, 612 грн 20
коп на відшкодування вартості втраченої сережки та 200 грн на відшкодування
витрат, понесених на оплату правової допомоги.

В
судовому засіданні  позивач заявлені  позовні вимоги підтримала  та пояснила суду, що  02 жовтня 2006 року близько 18 год 30 хв
відповідач ОСОБА_2, заперечуючи проти дій її чоловіка щодо спилювання гілок
горіха,  почала штовхати її руками в
груди, бити по обличчю, від чого вона впала. Внаслідок цих дій вона отримала
тілесні ушкодження, зазнала моральних страждань та понесла матеріальні збитки.

Відповідач
ОСОБА_2. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала , пояснивши, що вона
ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 не заподіювала, а пояснення позивачки є
наклепом.

Вислухавши
пояснення  сторін, свідчення свідків,
вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до  висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом
встановлено , що 02 жовтня 2006 року близько 18 год 30 хв біля під”їзду будинку
№18 по вул. Конько у м. Світловодську
відповідач ОСОБА_2 нанесла позивачці ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Дані
обставини підтверджуються пояснення самої позивачки, а також свідченнями
свідків ОСОБА_3,  ОСОБА_4, які в судовому
засіданні пояснили, що відповідач , висловлюючи позивачці свої претензії щодо
спиляних гілок горіха, схопила останню за одяг та штовхнула, від чого ОСОБА_1
впала.

З акту
судово-медичного обстеження № 441 від 05 жовтня 2006 року вбачається, що у
ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді подряпин на обличчі та кистях, 2
крововиливів на лівій ягодиці, садна в області лівого колінного суглоба , які
за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких та могли бути спричинені у
строк та при обставинах, на які вказує позивачка. (а.с.5) З копії амбулаторної
карти позивачки вбачається, що вона 06 жовтня 2006 року  зверталася до лікаря зі скаргами на біль в
грудній клітині , яка виникла внаслідок того, що 02 жовтня 2006 року її
штовхнули та було встановлено діагноз: забій
лівої половини грудної клітини. (а.с.28)

З
матеріалів кримінальної справи № 1-196 /2007 вбачається, що за вказане діяння
ОСОБА_2 притягувалася до кримінальної відповідальності та постановою Світловодського
міськрайонного суду від 25 червня 2007 року провадження по справі було закрите,
а відповідачка звільнена від покарання на підставі п. „г” ст.. 1 Закону України
„Про амністію” від 19 квітня 2006 року.

У
відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної  або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

При
цьому позивачем доведено, що вона понесла витрати у сумі 16 грн. 50 коп  на придбання медикаментів за призначенням
лікаря, а саме мазь „Фіналгон”,  що
підтверджується документально (а.с.6, 28), а відтак вказані витрати підлягають
відшкодуванню за рахунок винної особи. Разом з тим, вимоги позивачки про
відшкодування їй  витрат  у сумі 8 грн не можуть бути задоволені,
оскільки ці кошти сплачені ОСОБА_1 як добровільні внески.

Свідок
ОСОБА_5  засвідчив суду, що наступного
дня після конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 о 8 год ранку він знайшов на вулиці
біля лавки сережку у вигляді квітки, при чому чоловік ОСОБА_1 сказав, що це
сережка його дружини. З пояснень позивачки вбачається, що через деякий час
після конфлікту з відповідачкою до неї додому прийшов сусід ОСОБА_5 та приніс
належну їй  золоту сережку, яку знайшов
на вулиці біля під”їзду. При цьому позивачка зробила висновок, що сережки
повипадали у неї з вух, коли її била ОСОБА_2 , так як іншої сережки у неї не
було, однак відразу вона цього не помітила.

Таким
чином, винність відповідачки у втраті
сережки є лише припущенням позивачки, однак  у відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відтак у задоволенні
позовної вимоги щодо відшкодування вартості втраченої сережки належить
відмовити.  Пояснення  ж свідка ОСОБА_3 про те, що відразу після
нанесення відповідачкою тілесних ушкоджень ОСОБА_1 остання стала кричати, що
ОСОБА_2 пообривала їй сережки  суперечать
поясненням самої позивачки та встановленим
судом обставинам , а відтак вони не можуть бути покладені в основу
доказування.

У
відповідності з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування
моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав. П. 1, 2 ч. 2 цієї
статті передбачено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв”язку з каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров”я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв”язку
з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
З ч. 1 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала.

Суд
вважає доведеним, що внаслідок протиправної поведінки відповідачки позивачці
була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у фізичному болю та душевних
стражданнях.

При
визначенні  грошового еквіваленту
моральної шкоди суд керується положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України та ,
враховуючи характер правопорушення, глибину
душевних страждань позивача, виходячи з принципу розумності та
справедливості, визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі
200 грн.

Згідно
ч.1, ч.2  ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі.  При цьому позивач не   підтвердила суду належними доказами свої
витрати на правову допомогу, що є підставою для відмови в задоволенні позовних
вимог в цій частині.

Судові
витрати по справі суд розподіляє у відповідності до положень ст.. 88 ЦПК
України, пропорційно до задоволених вимог.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23,
1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 58 -  61, 88, 209,
213-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні
вимоги задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 грн. 50 коп. на відшкодування матеріальної
шкоди та 200 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В
задоволенні  решти позовних вимог  - відмовити.

Стягнути  з
ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 49 грн. 50 коп.

Стягнути
з ОСОБА_2 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду
справи та на користь держави судовий збір у сумі 10 грн.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської  області через Світловодський міськрайонний
суд  шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження   протягом 10 днів з
моменту  проголошення рішення та
подання  апеляційної скарги  протягом 20 днів після подачі  заяви про апеляційне оскарження, або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Н.Л.Волошина.