Справа 2-22/2008
Р  І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАІНИ

06 листопада  2008року Ясинуватський міськрайонний суд Донецької  області у складі:

головуючої судді        Ткачук С.С.

при секретарі            Шпаковській Ю.В., Зайцової О.В.,

за участю
позивача  ОСОБА_1. та її представика
ОСОБА_2.,

відповідача в особі  ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ясинувата цивільну справу  за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, заподіяної  внаслідок дорожньо-транпортної події,

в с т а н о в и в:

Позивачка подала цивільний позов при розгляді кримінальної справи
відносно ОСОБА_4. щодо обвинувачення у скоєні злочину, передбаченого
ст. 286ч.2 КК. У позові вона просила стягнути з відповідача понесені
матеріальні витрати  в сумі 3000грн. та
моральної
шкоди в сумі 3000грн.

Під час  судового розгляду  розмір позову збільшувався.

Вироком  Ясинуватського
міськрайонного суду на користь позивачки було стягнуто матеріальну шкоду в
сумі  3542грн.40коп. і моральну  шкоду в сумі 4000грн.  Ухвалою Донецького апеляційного суду від
27.03.07 вирок в частині  вирішення
цивільного позову  скасовано і  повернуто на новий розгляд.

При розгляді позову в порядку цивільного провадження позивачка  зменшила
свої вимоги і просила  стягнути з
відповідача  витрати за поховання в сумі
1928грн.40коп.; організацію поминальних обідів в сумі 2158грн.; організацію
релігійних обрядів в сумі 715грн., правову допомогу в сумі 480грн.; витрати на
оформлення спадщини після смерті чоловіка
в сумі 409грн.65коп. та вартість одягу, який був на покійному під час
ДТП в сумі 460грн. Загальна сума
матеріальної шкоди 6151грн.55коп. Також просила  стягнути на її користь моральну шкоду в
сумі  150000грн.

В обґрунтування позову зазначила, що
26.01.2001р. відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої
загинув її чоловік ОСОБА_5.  За вироком
Ясинуватського міськрайонного суду від 30.05.05р. відповідача було визнано
винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286ч.2 КК.  В зв”язку з захороненням чоловіка вона
понесла  матеріальні витрати: на копання
могили та захоронення в сумі 1948,4грн.; поминальні обіди - 2158грн., заказ
молебень та купівля свічок - 715,5грн., послуги юристів - 480грн.; оформлення
спадщини - 409,65грн.; вартість одягу  на
чоловіку та продуктів при ньому  в момент
загибелі -460грн.

В зв”зку з  розглядом  справи її позову з 2004 року просила
врахувати зростання цін на  продукти
харчування, що підтверджується  даними  Головного управління статистики у Донецькій
області, тому збільшила розмір матеріальної шкоди до 11355грн.88коп.. а
саме,    стягнути  витрати за поховання в сумі 3442грн.19коп.;
організацію поминальних обідів в сумі 3852грн.03коп.; організацію релігійних
обрядів в сумі 1277грн.17коп.; правову допомогу в сумі 856грн.80коп.; витрати
на оформлення спадщини після смерті чоловіка
в сумі 731грн.23коп.; вартість одягу, який був на покійному під час ДТП
та продукти харчування в сумі 821грн.10коп., а також витрати на проведення
судової товарознавчої експертизи в сумі 375грн.36коп.

Вважає, що втрата чоловіка, з яким вони
перебували у шлюбі більш 30 років,
мала для неї негативні наслідки, вона
відчула і продовжує відчувати моральні,
фізичні та психологічні страждання.
Вона залишилася одна  і  позбавлена догляду   рідної для неї людини.  Оцінює розмір завданої моральної шкоди в сумі
150000грн.

Відповідач позов визнав частково, а саме,  ним
повністю було визнано розмір матеріальної шкоди розміром  в сумі 11355грн.88коп., але по  розміру моральної шкоди заперечив, бо він є
інвалідом 2 групи загального захворювання і його прибуток складає пенсія, на
цей час він не працює, тому сплатити суму моральної шкоди,  заявлену позивачкою, він не зможе. Просив
врахувати його матеріальне становище. Відповідач визнав, що на цей час  ніякої матеріальної допомоги позивачці не
надав.

Суд вислухавши  пояснення  сторін і перевіривши матеріали справи,
прийшов до висновку що  позов     підлягає
задоволенню  частково з таких
підстав.

Судом встановлено, що за вироком Ясинуватського міськрайонного суду від
30.05.05  ОСОБА_3а було засуджено до 5
років позбавлення  волі з позбавленням
права  керувати транспортним засобом
строком на 2 роки. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 09.08.2005р.
на підставі ст.ст.75,76 КК було звільнено від відбуття покарання з іспитовим
строком   на 2 роки. Ухвалою Верховного
Суду України від  25.04.2006р.  ухвалу апеляційного суду було скасовано і
направлено на новий розгляд. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від
27.03.2007р.  вирок Ясинуватського
міськрайонного суду від 30.05.05 було скасовано в частині  вирішення цивільного позову і повернуто до
суду 1 інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином з моменту набрання законної сили  вироку Ясинуватського міськрайонного суду від
30.05.05р. вина відповідача була визнана при обставинах зазначених у вироку. Ці
обставини в судовому засіданні ніким з сторін не оспорював.

З приведеного, суд визнає, що
26.01.01р. біля 18год.30 хв. у темряві, рухався ОСОБА_3, керуючи  в належним йому технічно виправним автомобілем
марки „Хонда-Аккорд”, р.н. НОМЕР_1, в районі 86км.+ 200м по автодорозі  „Слов”янськ-Донецьк-Маріуполь” в межах
Ясинуватського району з боку м. Костянтинівни в напрямку м. Донецька зі
швидкістю 60-65км/г. У вказаний час
проїзду частину автодороги пішохід ОСОБА_5. переходив  зліва направо відносно  ходу руху автомобіля „Хонда-Аккорд” по
неурегульованому пішохідному переходу. Керуючий авто водій ОСОБА_3  під час руху
не приділив уваги  к зміні
дорожньої обстановки, внаслідок чого не
виявив пішохода ОСОБА_5.  під час
переходу  та не прийняв міри до зменшення
швидкості  транспортного засобу  до повної зупинки, чим грубо порушив  вимоги п.12.3,18.1, 10.1 Правил дорожнього
руху, діючих на час відбуття ДТП, і затверджених ПКМУ від31.12.1993р. за №1094
(далі Правила) . В зв”язку  з цим  протягом 8,5м від лівої  межі проїзної частини (роздільного газону) у
18год.35хв. скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5, внаслідок чого останньому були
завдані тяжкі тілесні ушкодження, від яких наступила смерть.

Вина відповідача підтверджена автотехнічною і транспортно-траксологічною
експертизою  за № 246/12-2003р., незалежної
експертизи „НЕКС” , від 23.12.2003р.

На  підставі приведеного суд
визнає  наявність вини з боку  відповідача
в зв”язку з невиконанням вимог ст.10.1, 12.3,18.1 Правил

Згідно  свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу  автомобіль марки
„Хонда-Аккорд”, р.н. НОМЕР_1 належить
відповідачу.

Відповідно до ст.450 ЦК, 1963р. громадяни, діяльність яких
пов'язана   з підвищеною небезпекою  для оточення, зобов”язані відшкодувати шкоду,
заподіяну джерелом  підвищеної небезпеки,
якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

За висновком експертизи за № 246/12-2003р.  від 23.12.2003р. (а.с.247т.2кр.сп.) з боку
пішоходу ОСОБА_5  вбачається порушення
п.4.15 Правил - „ пішоходам  забороняється:

а)
виходити на проїзну частину, не
впевнившись у відсутності
небезпеки для себе та інших учасників руху”. Згідно акту медичного
дослідження трупа від 27.01.01 за № 18(а.с.18т.1кр.сп.) під час відбуття ДТП
ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп”яніння. Обставини грубої
необережності ОСОБА_5  під час  відбуття ДТП
суд на підставі ст.454 ЦК 1963р. приймає до уваги  при вирішенні питання розміру
відшкодування  шкоди.  Також суд приймає до уваги майновий стан
відповідача, який  є інвалідом 2 групи
загального захворювання і його прибуток складає пенсія, на цей час він не
працює.

Відповідно до ст. 459 ЦК 1963р. у разі смерті потерпілого витрати на
поховання, відшкодовуються особі, яка понесла ці витрати, організацією або
громадянином, відповідальними за шкоду, пов”язану з смертю потерпілого.

На підставі ст.174 ЦПК  у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову
суперечить  закону або порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті  визнання позову і продовжує
судовий розгляд.

Враховуючи  визнання  відповідачем позову в частині  відшкодування матеріальних витрат з урахуванням
рівня інфляції, суд виходив  з положення
ст. 459 ЦК 1963р.  і визнає вимоги
пов”язані  з похованням чоловіка
28.01.01, а саме  вартість ритуальних
послуг і обрядів: вартість
поховання  на суму  3442грн.19коп.( 1928грн.40коп.х78.5%) та
вартість  поминального обіду у день
поховання на суму 3134грн.46коп.(1756грн.х78.5%),бо визнає це  релігійним обрядом. Витрати понесенні після
поховання: поминальні обіди  на суму
717грн.57коп.(2158-1756грн.=402грн.х78,5%), замовлення заупокійних молебень
1277грн.17коп.(715грн.70коп.х78.5%) витрати пов”язані  з оформленням спадщини в сумі
731грн.23коп.(409грн.65коп.х78.5%)  не
грунтуються на матеріальному законі діючого на час заподіяння шкоди.

На підставі приведеного суд приходить до висновку, що розмір
матеріальної шкоди, заподіяної винними діями відповідача становить
6576грн.65коп..
(3442грн.19коп.+3134грн.46коп.)

Згідно протоколу  судово-медичного
дослідження трупу на загиблому був одяг: куртка чорна болонієва, джемпер,
сорочка, майка, чоловічі брюки, спортивні брюки, труси, шкарпетки, з взуття
чоботи. З  протоколу огляду місця
події  вбачається, що  на місці ДТП знаходилися фрагменти овочів, але які
не зазначено та  шапка хутряна.
Відповідно  судової автотоварознавчої
експертизи  визнати остаточну вартість
речей, які були  на чоловіку позивачки не
можливо, внаслідок відсутності даних про їх стан  на момент ДТП.  Речі надані для дослідження по своєму фізичному
стану не можуть бути використані  за
своїм призначенням. В зв”язку з тим, що під час судового розгляду  не були надані суду докази  про
реальну вартість одягу та підтвердження які  продукти
харчування були  на момент
відбуття ДТП, суд на підставі ст. 212 ЦПК, вважає, що дані вимоги суду не
доведені, тому в цій частині позову слід відмовити.

Вирішуючи вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд застосовував
положення ст.ст.440-1,450, 454 ЦК 1963р. і враховував підстави вини загиблого
ОСОБА_5, який вийшов на проїзну частину, не
впевнившись у відсутності
небезпеки для себе, чим порушив вимоги п. 4.15 Правил, перебував у стані
алкогольного сп”яніння.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи
до уваги, що внаслідок відбуття даної дорожньо-транспортної події позивачці
завдана моральна шкода, тривалість її моральних страждань, які остання відчуває
від втрати чоловіка, з яким прожила більше 30 років,  погіршення її стану  здоров”я, що підтверджується медичною
картою,  суд приходить до висновку, що з
відповідача, слід стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

На підставі ст. 84,88 ЦПК,
враховуючи розмір задоволених позовних вимог  і документально підтверджених судових витрат
в сумі  635грн.36коп.( витрати на правову
допомогу 250грн. та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи-
375грн.36коп.), суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на користь
позивачки   судові витрати в розмірі
250грн. Суд також стягує на користь держави судовий збір в розмірі 74грн.
27коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
30 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити  частково.

Відшкодувати  ОСОБА_1 завдану
матеріальну шкоду в сумі  6576грн.65коп.
та моральну  шкоду в сумі 20000грн.  шляхом стягнення з ОСОБА_4 вказаних  грошових сум.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати  в сумі 250грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі     74грн.75коп.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30 грн. (банк ГУ ДКУ у Донецькій області, р/р
0004, МФО 834016, , призначення платежу - Ясинуватський
міськрайонний суд - 40, отримувач державний
бюджет Ворошиловського району м. Донецьку).

Рішення може бути оскаржено до судової палати у цивільних справах  Апеляційного суду   Донецької області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення  рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом 10 днів  з дня проголошення  рішення без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження і апеляційна скарга
подаються через Ясинуватській міськрайонний суд, а копія апеляційної
скарги  також  до апеляційного суду.

Суддя