УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2008 року                                                                             м.  Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Меленко О.Є.,  Вакарук В.М. ,  Бідочко Н.П

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про виділення частки в житловому
будинку та витребування майна з чужого незаконного володіння,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського
районного суду від 12 квітня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 19 липня 2006 року, -

встановила:

ОСОБА_1  звернулася з касаційною скаргою на рішення
Хустського районного суду від 12
квітня 2006 року,  залишене без змін ухвалою Апеляційного суду
Закарпатської області від 19
липня 2006 року,  яким їй відмовлено в позові до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про виділення в натурі 51% частки в
житловому будинку АДРЕСА_1 .

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1
посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи. Просить оскаржувані судові рішення скасувати,  ухвалити нове рішення про задоволення її
позовних вимог.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в позові ОСОБА_1 ,  суд першої інстанції
виходив з того,  що договори дарування
недобудованого житлового будинку,  що по
АДРЕСА_1,  на які посилалася позивач в
обґрунтування своїх вимог,  визнані
недійсними в судовому порядку.

Справа № 33-ц-301кс/08р.                          Головуючий у 1 інстанції
Савицький С. А.

Категорія
16                                                         Доповідач
Меленко О.Є.

2

Власниками
спірного житлового будинку є відповідачі і рішенням Хустського районного суду
від 13.06.1990 року між
ними,  як колишнім подружжям,  проведено його реальний поділ. Доказів
незаконності володіння ОСОБА_2,  ОСОБА_3
спірним будинком позивач не представила.

Апеляційний
суд обгрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції та залишив
його рішення без змін.

Відповідно
до ч.2  ст.  324
ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.  335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч.1  ст.  338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,
336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних
скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Хустського районного суду від 12
квітня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 19 липня 2006 року залишити
без зміни. Ухвала оскарженню не підлягає.