Справа № 2-2942/2008рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2008 року  Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді                Зінченко Ю.Є.

при секретарі
Колтур Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
«Промпродукт» про стягнення компенсації в розмірі середнього заробітку за весь
період часу проведення остаточного розрахунку з моменту звільнення працівника,
суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що він
працював в ТОВ «Промпродукт» з 12.07.2004р. по 30.07.2004р. на посаді сторожа.
30.07.2004р. він був звільнений в зв'язку з переводом в «Харпродукт». При
звільнені з ТОВ «Промпродукт» відповідач порушив строки розрахунку при
звільненні та не провів повністю остаточний розрахунок. 20.09.2004р. він
звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ
«Промпродукт» про відшкодування заробітної плати при переводі на нижче
оплачувану роботу. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від
12.10.2005р. йому в задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 31.01.2006 року рішення Московського
районного суду м. Харкова від 12.10.2005р. змінено та стягнуто на користь
позивача з ТОВ «Промпродукт» різницю в заробітній платі при переводі на іншу
нижче оплачувану роботу без врахування податків в сумі 129,88грн., в іншій
частині рішення залишено без змін. 23.03.2006р. він звернувся з касаційною
скаргою до Верховного Суду України про скасування рішення суду. Ухвалою
апеляційного суду Луганської області від 21.12.2007 року рішення апеляційного
суду Харківської області від 31.01.2006р. залишено без змін. 28.03.2008р. по
ордеру № 19 він отримав у відповідача остаточний розрахунок у сумі 129,88грн.
При розгляді позову з яким він звернувся до суду 20.09.2004р., відповідач
долучив до матеріалів справи довідку про розмір його заробітної плати за час роботи
в ТОВ «Промпродукт» сторожем з 12.07.2004р. по 30.07.2004р. згідно якої розмір
заробітної плати, яку він отримав після звільнення 05.08.2004р. складає
785,05грн. З часу звільнення з ТОВ «Промпродукт» 30.07.2004р. по день
фактичного розрахунку 28.03.2008р. минуло 44 місяця. За цей час, вважає що
відповідач повинен сплатити йому компенсацію в розмірі середнього заробітку в
розмірі 785,05грн. + 129,88грн. = 914,93 грн. * 44 місяця = 40256,92грн.
Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його котись компенсацію
в розмірі середнього заробітку за весь час не проведення остаточного розрахунку
з моменту звільнення в розмірі 40256,92грн.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача за довіреністю в судовому засіданні позовні вимоги
позивача не визнала та пояснила, що між позивачем та ТОВ «Промпродукт» існував
спір про розмір суми, що повинна була бути сплачена при розрахунку. Позивач в
позовній заяві по справі, що розглядалася Московським районним судом у 2005
році заявив вимоги про те, що відповідач повинен сплатити йому при звільненні
відшкодування заробітної плати при переводі на нижче оплачувану роботу в сумі
413 гривень, крім того вимагав виплатити йому заробітну плату, яка на його
думку не була отримана ним за роботу в вихідні дні і сума позову збільшилася до
526,80 гривен, надалі позивач збільшив свої вимоги до суми 11294,26 гривен.
Таким чином між сторонами був наявний спір про розмір заробітної плати, належної
до сплати при звільненні. Згідно зі ст. 117 ч 1 КЗпП України власник
зобов'язаний виплатити звільненому робітнику відшкодування за затримку виплати
розрахунку тільки в разі відсутності спору про розмір цієї виплати. Відповідач
ТОВ «Промпродукт» виплатив ОСОБА_1 785,05 гривен за видатковим касовим ордером
5.08.04 року та неодноразово запрошував ОСОБА_1 отримати додатково 129,88
гривен. Позивач не заперечував той факт, що сума 129,88 гривен неодноразово
йому пропонувалась до отримання, але він ігнорував ці запрошення і гроші до
розгляду справи апеляційним судом не отримував. Просила у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази в їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач працював в ТОВ «Промпродукт» з 12.07.2004р.
по 30.07.2004р. на посаді сторожа 30.07.2004р. та був звільнений в зв'язку
переводом в ТОВ «Харпродукт».

20.09.2004р. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом
до ТОВ «Промпродукт» про відшкодування заробітної плати при переводі на нижче
оплачувану роботу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.10.2005р. йому в
задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 31.01.2006р, рішення
Московського районного суду м. Харкова від 12.10.2005р. було змінено, та
стягнуто з ТОВ «Промпродукт» на користь позивача різниця в заробітній платі при
переводі на іншу нижче оплачувану роботу без врахування податків в сумі
129,88грн., в іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 21.12.2007р., касаційна
скарга ОСОБА_1 була відхилена та рішення апеляційного суду Харківської області
від 31.01.2006р. залишено без змін.

Згідно ст. 117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого
ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить
рішення по суті спору.

Судом встановлено, що між сторонами був наявний спір про розмір заробітної
плати, належної до сплати при звільненні.

ТОВ «Промпродукт» виплатив ОСОБА_1 785,05 гривен за видатковим касовим
ордером 5.08.2004 року.

Позивач не заперечував той факт, що сума 129,88 гривен неодноразово йому
пропонувалась до отримання, але він ігнорував ці запрошення і гроші до розгляду
справи апеляційним судом не отримував. Цей факт відображений також в рішенні
Апеляційного суду Харківської області. В рішенні суду відсутня вказівка про
розмір відшкодування за час затримки виплати остаточного розрахунку. Згідно
вимог ч.2. ст. 117 КЗпП України, саме цей орган визначає розмір відшкодування
за час затримки виплати остаточного розрахунку. Крім того, в рішенні
апеляційного суду Харківської області вказано, що, зазначена різниця нарахована
відповідачем в період вирішення спору та позивачем не отримана в зв'язку з його
відмовою. Таким чином, суд в своєму рішенні навів причину, з якої не зобов'язав
ТОВ «Промпродукт» виплачувати відшкодування ОСОБА_1, що передбачено ст. 117
КЗпП України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що при звільненні з позивачем був
проведений остаточний розрахунок у відповідності до діючого законодавства, в
зв'язку з чим у суду немає підстав для стягнення компенсації в розмірі
середнього заробітку за весь період часу не проведення остаточного розрахунку з
моменту звільнення працівника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК
України, ст.ст. 116,117 КЗпП ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
«Промпродукт» про стягнення компенсації в розмірі середнього заробітку за весь
період часу проведення остаточного розрахунку з моменту звільнення працівника -
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного  суду Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-тиденний термін з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подачі після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги, або у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Зінченко Ю.Є.