Справа
№2-189-08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20
листопада 2008р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого: судді Шрамка Р.Т.,

при секретарі: Андріяшиній О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Стрий справу за позовами  Акціонерного комерційного інноваційного банку
«Укрсиббанк» до відділу державної виконавчої служби Стрийського районного
управління юстиції, третьої особи на боці позивача ОСОБА_1, третьої особи на
боці відповідача ОСОБА_2, третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 про
звільнення заставного майна з - під арешту та Акціонерного комерційного
інноваційного банку «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу за
кредитами, суд -

встановив:

Позивач
звернувся з позовом до відділу державної виконавчої служби Стрийського
районного управління юстиції, третьої особи на боці позивача ОСОБА_1, третьої
особи на боці відповідача ОСОБА_2, третьої особи із самостійними вимогами
ОСОБА_3 про звільнення заставного майна з - під арешту та в судовому засіданні
в обґрунтування своїх позовних вимог пояснив, що 30.08.05р. між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №553/05Р-231/415
(надалі кредитний договір 1) строком на шість років, згідно з яким банк надав
позичальнику (ОСОБА_1) 58323 Євро із цільовим призначенням на купівлю
автомобіля.

30.08.05р.
між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду про встановлення
ліміту овердрафту №4779/080 від 30.08.05р. (кредитний договір 2) до договору
про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки НОМЕР_1 від
30.08.05р. згідно з яким банк надав позичальникові овердрафт в сумі 10100.00
грн.

З
метою забезпечення належного виконання зобов'язань ОСОБА_1 згідно укладених кредитних
договорів між банком (позивачем) та позичальником (ОСОБА_1) 30.08.05р. укладено
договір застави майнових прав, який посвідчено приватним нотаріусом Кушнерик
Н.П., відповідно до якого банк має право задовольнити свої вимоги у разі
невиконання заставодавцем своїх зобов'язань перед банком за кредитними
договорами. Договір застави майнових прав було укладено оскільки, автомобіль на
який надавався кредит не був в наявності, а замовлявся із-за кордону.

Після
передачі автосалоном автомобіля ОСОБА_1 і реєстрації його в Стрийському МРЕВ
ДАІ у Львівській області , за умовами п.2.3 кредитного договору 1, ОСОБА_1
зобов'язувався укласти із банком договір застави транспортного засобу. ОСОБА_1
здійснив реєстрацію права власності на автомобіль 10.09.05р., а перереєстрацію
13.09.05р. при заміні свідоцтва про реєстрацію.

Оскільки
ОСОБА_1 було втрачено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і ним було
отримано нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 тому,
05.04.06р. між банком та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного
засобу - автомобіля марки БМВ Х5 кузов НОМЕР_3, чорного кольору,НОМЕР_4,
посвідченого приватним нотаріусом Кушнерик Н.П., згідно з даним договором
заставодержателем майна є АКІБ «Укрсиббанк».

Державним
виконавцем відділу ДВС у Стрийському районі при примусовому виконанні ухвали
Стрийського міськрайонного суду №2-53/06 від 30.03.06р. щодо арешту майна
боржника та заборони його відчуження було накладено арешт на все майно, яке
належить ОСОБА_1, в тому числі і на спірний автомобіль, для забезпечення
стягнення боргу в користь ОСОБА_2 в сумі 89798.22 грн. та судових витрат в сумі
5963.31 грн., незважаючи  на те, що
ОСОБА_2 не є заставодержателем.

Оскільки,
заставодержателем спірного автомобіля є АКІБ «Укрсиббанк», ОСОБА_2 жодних  доказів, що він є заставодержателем майна, на
яке накладено арешт не надав, відділу ДВС Стрийського району було відомо про
наявність застави АКІБ «Укрсиббанк» оскільки, в свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу в полі «Особливі відмітки» було зазначено
-«Кредит.Відчуження заборонено», крім того цей факт визнається листом від
20.07.06р. за №04-33-3/13633, тому на підставі вищенаведеного і оскільки
накладення арешту на заставне майно - спірний автомобіль - придбаний ОСОБА_1 в
кредит порушує права заставодержателя - АКІБ «Укрсиббанк» та може в подальшому
утруднити задоволення вимог банку за рахунок заставного майна тому даний позов
просить  задоволити.

Крім
того, позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за
кредитами та в обгрунтування позовних вимог пояснив, що  30.08.05р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №553/05Р-231/415 (надалі кредитний договір)
строком на шість років, згідно з яким банк надав позичальнику (ОСОБА_1) 58323
Євро із цільовим призначенням на купівлю автомобіля марки БМВ - Х5 під 12%
річних з датою остаточного погашення 30.08.2011р., якщо не застосується інший
термін повернення кредиту.

Факт
надання кредиту ОСОБА_1 підтверджується його заявою на видачу готівки №26934 від
31.02.05р., квитанцією №3 від 31.08.05р. про здійснення валютно-обмінної
операції, заявою від 31.08.05р. ОСОБА_1 на переказ готівки, платіжним
дорученням №24 від 31.08.05р. про перерахування банком коштів на рахунок
автосалону «Христина» за автомобіль ОСОБА_1.

30.08.05р.
між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду про встановлення
ліміту овердрафту №4779/080 від 30.08.05р. (кредитний договір 2) до договору
про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки НОМЕР_1 від
30.08.05р. згідно з яким банк надав позичальникові овердрафт в сумі 10100.00
грн. з датою остаточного погашення 30.08.06р., якщо не застосується інший
термін повернення кредиту. Факт надання овердрафту підтверджується розпискою
ОСОБА_1 від 30.08.05р. про отримання  платіжної картки та випискою по картрахунку
НОМЕР_1.

Відповідно
до додатку №1 до кредитного договору 1, погашення кредиту повинно відбуватися
рівномірними частками щомісячно не пізніше 05 числа кожного календарного місяця
протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно
п.1.3.4 даного договору відбувається не пізніше 05 числа кожного місяця,
наступного за тим, на який нараховані проценти.

У
відповідності до п.4.2.3 кредитного договору 2, відповідач зобов'язаний
здійснювати погашення отриманих овердрафтів відповідно до п.1.3 до 25 числа
поточного місяця заборгованість по овердрафту в розмірі не менше 10% від
заборгованості існуючої на перше число поточного місяця та сплачувати проценти
в порядку п.2.8 тобто, погашати до 25 числа проценти, що нараховані станом на
перше число поточного місяця. Всупереч кредитним договорам і чинному
законодавству відповідач ОСОБА_1 не здійснює платежів  в рахунок погашення сум кредиту та процентів
і станом на 27.08.07р. заборгованість становить за кредитним договором 1 -
17173.48 Євро в тому числі прострочений основний борг з кредиту 10530.00 Євро,
проценти - 6643.48 Євро за період з 08.08.06р. по 27.08.07р.. Заборгованість за
кредитним договором 2 складає - 10015.59
грн., в тому числі прострочений основний борг 6467.68 грн., прострочені
проценти - 3547.91 грн. за період з 26.05.06р. по 27.08.07р..

Листом
від 02.03.06р. за №190/10/0121 банк повідомив ОСОБА_1 про недопустимість
існування прострочення сплати відсотків за кредитами та прострочення сплати самого
кредиту, даний лист отримано ОСОБА_1 18.03.06р., згідно зворотнього
повідомлення пошти №3327929 однак, ОСОБА_1 жодним чином не відреагував на даний
лист і згідно п.11.1 розділу 11 кредитного договору 1 в разі настання обставин,
передбачених в тому числі п.5.5.
кредитного договору 1 - у випадку порушення позичальником термінів
повернення кредиту (основної суми) більш ніж на 5 календарних днів, банк має
право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит - тому банк має право
визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно п.1.2.2. кредитного
договору 1, при цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а
кредит - обов'язковим до повернення з моменту отримання позичальником
відповідної письмової вимоги банку тобто, 18.03.07р. з моменту отримання
вищевказаного листа.

Станом
на 27.08.07р. борг ОСОБА_1 перед позивачем в гривневому еквіваленті становить
415625 грн. 10 коп.

З метою
забезпечення взятих на себе зобов'язань між банком та ОСОБА_1 було укладено
договір застави транспортного засобу марки БМВ Х5 від 05.04.06р., а також між
банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №553/01 від 30.08.05р.
відповідно до умов якого, поручитель - ОСОБА_3, зобов'язався перед кредитором
(позивачем) відповідати за виконання позичальником (ОСОБА_1) всіх його
зобов'язань  в повному обсязі, що
випливають із кредитного договору 1, як існуючих на момент укладання цього
договору, та і тих, які можуть виникнути у майбутньому.

На
підставі вищевказаного запис обтяження спірного автомобіля внесено в Державний
реєстр обтяжень рухомого майна 06.04.06р. за №3072634.

На
підставі викладеного і згідно чинного законодавства позивач має право
задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна і стягнути
заборгованість по кредитних договорах солідарно
з боржника та поручителя, тому позовні вимоги просить задоволити та
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору 1
в сумі 405609 грн. 51 коп.,  з ОСОБА_1
заборгованість по кредитному договору 2 в сумі 10015 грн. 59 коп. та звернути
стягнення на предмет забезпечення застави автомобіль марки БМВ Х5 кузов
НОМЕР_3, чорного кольору,НОМЕР_4.

Представник
відповідача державної виконавчої служби Стрийського районного управління
юстиції позовні вимоги щодо звільнення заставного майна з-під арешту повністю
заперечив та в судовому засіданні пояснив, що
на спірний автомобіль було тільки накладено арешт і заборонено його
відчуження згідно ухвали суду. Згідно ст..50 Закону України «Про виконавче
провадження» звернення стягнення на майно полягає не тільки в його арешті, але
й вилученні та примусовій реалізації, що не робилося, а тому жодного порушення
з боку ДВС не має, крім того, боржник (ОСОБА_1) не позбавлений права
користування даним автомобілем, що також не порушує його права, а тому в задоволенні
позову про звільнення заставного майна з під арешту слід відмовити.

Третя
особа ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи належним чином був повідомлений, про що свідчить оголошення в газеті
«Високий замок»  від 04.03.08р. та не
повідомив суду причини своєї неявки.

Третя
особа ОСОБА_2 позовні вимоги щодо звільнення заставного майна з під арешту
повністю заперечив та в судовому засіданні пояснив, що дійсно на підставі
ухвали Стрийського міськрайонного суду від №2-53/06 від 30.03.06р. було
накладено арешт та заборонено відчужувати майно, в тому числі і на спірний
автомобіль, який належить ОСОБА_1 у зв'язку із наявною заборгованістю ОСОБА_1
перед ним.

З даною
ухвалою він звернувся у відділ ДВС
Стрийського міськрайонного управління юстиції і ними було зареєстровано
арешт та заборону відчуження даного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень
рухомого майна  06.04.06р. про що
свідчить витяг з даного реєстру. Арешт згідно ухвали суду накладений швидше ніж
застава банку тому, його вимоги є переважаючими. Банк належним чином не
скористався своїм правом зареєструвати заставу спірного автомобіля, покладався
на зусилля ОСОБА_1,  що він надасть в
заставу автомобіль. Банк жодного разу не поцікавився наявністю спірного
автомобіля. Не перевіряв його наявність більше того, банк почав свої дії по
поверненню коштів тільки після його звернень в органи міліції, прокуратури з
вимогою порушити кримінальну справу проти ОСОБА_1 і інших щодо зникнення
спірного автомобіля. Навіть на даний час банк не поцікавився у відділі ДВС
наявність у ОСОБА_1 інших боргів з метою врегулювати з ДВС процес первинного
погашення боргу перед банком. Також банк не перевіряв те, що ОСОБА_1 видав
доручення посвідчені нотаріально ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на право продажу на свій
розсуд  спірного автомобіля, банк тільки
один раз з часу видачі кредиту повідомив ОСОБА_1 про необхідність його сплати,
кредитну справу, яку банк представив в судове засідання не відомо хто і як вів,
більше того, в даний час автомобіль в розшуку і його не має і не має з чого
знімати арешт, а тому в задоволенні позову про звільнення заставного майна з
під арешту слід відмовити.

Відповідач
та третя особа ОСОБА_3  позовні вимоги в
частині звільнення заставного майна з під-арешту повністю заперечив та в
судовому засіданні пояснив, що згідний повністю оплатити наявний борг тільки
нехай банк передасть йому даний автомобіль однак, банк не може це зробити бо
автомобіля немає. Банк жодним чином не контролював  наявність спірного автомобіля, не
проконтролював передачу цього автомобіля ОСОБА_1 в заставу, не вніс в Державний
реєстр обтяжень рухомого майна свій договір застави у всіх судових засіданнях
посилався на те, що це є право банку, а не обов'язок, а тому вважає, що банк
втратив своє право першочергового стягнення на заставне майно і в задоволенні
даного позову слід відмовити.

Щодо
позову про стягнення коштів по кредитному договору 1 відповідно до договору
поруки також просить відмовити оскільки, дійсно між ним та банком був укладений
договір поруки однак, незважаючи на те, що позивач вважає 18.03.06р. днем
настання повернення суми кредиту, з того часу по час подання заяви позивач
жодного разу не повідомив його про необхідність погашення боргу, що призвело до
суттєвого зростання суми боргу з 1378 Євро до 405609 грн., що суперечить всім
нормам і свідчить про зловживання з боку працівників банку і неналежне
виконання ними своїх обов'язків. Будучи поручителем по інших кредитних
договорах і маючи заборгованість в сумі 4-9 дол. США позивач неодноразово
повідомляв про наявність такого боргу і необхідність його погашення, навіть
вчиняв виконавчі написи, що теж свідчить про зловживання з його боку. Первинну
суму було досить легко погасити, а тому в задоволенні цього позову також слід
відмовити.

Суд вивчивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову Акціонерного
комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до відділу державної виконавчої
служби Стрийського районного управління юстиції, третьої особи на боці позивача
ОСОБА_1, третьої особи на боці відповідача ОСОБА_2, третьої особи із
самостійними вимогами ОСОБА_3 про звільнення заставного майна з - під арешту
слід відмовити оскільки:

-  згідно ст.12 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження
надає відповідному обтяженню чинності у відносинах  з
третіми  особами,  якщо  інше  не
встановлено цим Законом.  У разі
відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах
між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах з третіми
особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації
встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для  виникнення
пріоритету невизначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох
обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого
майна, здійснюється  згідно  з пріоритетом,  який визначається в порядку, встановленому
цим Законом.

- згідно ст..14 цього ж Закону якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване
обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими  обтяженнями.
Пріоритет

зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації,за
винятками,  встановленими   цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували  обтяження одного і того ж рухомого майна
одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з  вищим пріоритетом має переважне право на
звернення стягнення на предмет обтяження.

- згідно ст..15 цього ж Закону
Обтяжувач (продавець)
рухомих   речей,   які
є  предметом купівлі-продажу
в  кредит
з   відстроченням   або
розстроченням

платежу,  набуває  пріоритет
з  моменту  реєстрації
відповідного

обтяження.  Такий  пріоритет
є  вищим  за
інші  обтяження  майна

боржника, встановлені  на користь
інших обтяжувачів,  навіть якщо

такі обтяження були зареєстровані раніше.
Правило
визначення  пріоритету   згідно
з   цією   статтею застосовується за умови,  що
обтяження,  встановлене на користь
продавця товару в кредит, було зареєстроване протягом п'яти днів із дня продажу і відповідний
обтяжувач у зазначений строк письмово повідомив про
виникнення в  нього  вищого пріоритету всіх інших обтяжувачів майна боржника, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження.

- згідно ст..21 цього ж Закону до забезпечувальних обтяжень належать: 1)
застава  рухомого  майна згідно з параграфом 6 глави 49
Цивільного кодексу України,  що  виникає
на  підставі договору; 2)
право  застави  рухомого
майна  згідно  з статтею 694 Цивільного кодексу України;

- згідно ст..22 цього ж Закону за рахунок предмета обтяження обтяжувач має
право задовольнити свою вимогу за
забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині,
встановленій договором. Розмір забезпеченої
обтяженням  вимоги   визначається на момент її задоволення і
включає:     1) відшкодування
витрат,  пов'язаних з пред'явленням
вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і
неустойки; 3)сплату основної суми боргу;4) відшкодування  збитків,
завданих   порушенням   боржником забезпеченого зобов'язання або
умов обтяження; 5) відшкодування
витрат  на  утримання із збереження предмета обтяження.

- згідно ст..23 цього ж Закону
відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення
боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого
виникло забезпечувальне обтяження, одержати
задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості
згідно із встановленим пріоритетом. Обтяжувач набуває  права
вимагати виконання забезпеченої обтяженням  вимоги
незалежно від настання строку виконання в разі настання однієї із таких
обставин: 1) інша ніж обтяжувач особа набула права стягнення на предмет
обтяження;

- згідно ст..24 цього ж Закону
звернення стягнення на  предмет  забезпечувального  обтяження здійснюється на  підставі
рішення суду в порядку,
встановленому

законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом обтяжувач,
який  ініціює  звернення
стягнення на предмет забезпечувального
обтяження,  зобов'язаний  до
початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі
відомості звернення стягнення на предмет обтяження.

- згідно ст..18 Закону України «Про заставу» якщо предметом  застави
стає  майно,  яке вже
є  заставним забезпеченням  іншого
зобов'язання  (боргу),    заставне
право попереднього
заставодержателя
(попередніх    заставодержателів)
зберігає силу.   Вимоги
заставодержателя,  у  якого
право  застави   виникло пізніше, задовольняються з вартості
предмета застави після повного забезпечення
вимог  попередніх  заставодержателів, крім випадків,
передбачених частиною п'ятою цієї статті.
Якщо  предметом  застави
є  рухоме  майно, заставодержатель зареєстрованої
застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед
заставодержателями не зареєстрованих застав та заставодержателями застав, які
зареєстровані пізніше. Переважне
право  заставодержателів одного і
того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом
реєстрації застави.  Переважне  право у задоволенні вимог із
заставленого  рухомого  майна
визначається  на  підставі
моменту реєстрації  застави  та моменту реєстрації змін щодо предмета
застави в частині цих змін.)

- згідно ст..19 цього ж
Закону  за рахунок  заставленого
майна  заставодержатель  має право задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти,
відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках,
передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання
заставленого майна, а  також витрати на
здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не  передбачено договором застави.

- згідно ст..20 цього ж Закону заставодержатель набуває право звернення
стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором. Звернення
стягнення  на  заставлене
майно  здійснюється за
рішенням  суду  або
третейського  суду,  на підставі виконавчого напису  нотаріуса,
якщо інше не передбачене законом або договором

застави.

Як
встановлено в судовому засіданні, дійсно 30.08.05р. між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №553/05Р-231/415  строком на шість років, згідно з яким банк
надав позичальнику (ОСОБА_1) 58323 Євро із цільовим призначенням на купівлю
автомобіля. В цей же день також було укладено договір застави майнових прав,
який посвідчено приватним нотаріусом Кушнерик Н.П., відповідно до якого банк
мав право задовольнити свої вимоги у разі невиконання заставодавцем своїх
зобов'язань перед банком за кредитними договорами.

Первинну
реєстрацію права власності на автомобіль ОСОБА_1, що визнано сторонами,  вчинив 10.09.05р., а перереєстрацію
13.09.05р. при заміні свідоцтва про реєстрацію.

Згідно
п.2.3 кредитного договору 1, ОСОБА_1 зобов'язувався укласти із банком договір
застави транспортного засобу та провести його страхування - повне КАСКО в СК
«Український страховий альянс» тобто, позивач з 13.09.05р. зобов'язаний був
вимагати в ОСОБА_1 надати спірний автомобіль в заставу Банку (позивачу) і
застрахувати автомобіль, що дало б змогу позивачу захистити свої інтереси.

По
невідомих причинах ОСОБА_1 було втрачено первинне свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу і ним було отримано нове свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 і тільки 05.04.06р. між банком та ОСОБА_1
було укладено договір застави спірного транспортного засобу - автомобіля марки
БМВ Х5 кузов НОМЕР_3, чорного кольору,НОМЕР_4, посвідченого приватним
нотаріусом Кушнерик Н.П. однак, позивач і тут неналежним чином користуючись
своїм правом не провів реєстрацію обтяження відповідно до вимог ст..15 Закону
України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», що дало б
змогу позивачу набути пріоритету перед іншими стягувачами у випадку звернення
стягнення на предмет застави крім того, в період з часу первинного отримання
ОСОБА_1 свідоцтва про реєстрацію спірного автомобіля, тобто з 13.09.05р. по
05.04.06р. - час укладення договору застави спірного автомобіля позивач не
надіслав ОСОБА_1 жодного листа з вимогою представити спірний автомобіль для
огляду і жодного разу працівники банку не перевірили взагалі наявність спірного
автомобіля хоча відповідно до п.2.1.2 договору застави майнових прав від
30.08.05р. заставодержатель (позивач) мав право перевіряти документально та
фактично наявність, розмір, стан предмету застави.

Державним
виконавцем відділу ДВС у Стрийському районі згідно ухвали Стрийського
міськрайонного суду №2-53/06 від 30.03.06р. було арештовано майно боржника
ОСОБА_1 та заборонено його відчуження, в тому числі і на спірний автомобіль,
для забезпечення стягнення боргу в користь ОСОБА_2 в сумі 89798.22 грн. та
судових витрат в сумі 5963.31 грн. і
відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень»  дане обтяження було
зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 06.04.2006р. о 10
год. 59 хв. За №3069678, що підтверджується витягом з вказаного реєстру, що
згідно ст..14 вказаного закону дане зареєстроване обтяження отримало вищий
пріоритет над незареєстрованим обтяженням.

Позивач, неналежним чином використовуючи свої права з часу первинної
реєстрації ОСОБА_1 права власності на спірний автомобіль не зареєстрував  договір застави в реєстрі обтяжень  і тільки 06.04.06р. о 15 год. 08 хв.
провів таку реєстрацію тобто не набув первинного пріоритету оскільки,
реєстрація обтяження спірного автомобіля на підставі ухвали суду відбулася на 5
годин раніше тобто не скористався своїм правом і суд вважає, що позивач
порушив вимоги ст..15 вказаного закону оскільки, спірний автомобіль був
проданий в кредит з розстрочкою платежу і позивач зобов'язаний був протягом
п'яти днів зареєструвати обтяження на спірний автомобіль в державному реєстрі
обтяжень рухомого майна і тільки тоді позивач набув би пріоритету на звернення
стягнення на спірний автомобіль, а тому згідно ст..18 даного закону переважне
право заставодержателів одного і того ж
майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації
застави.  Переважне  право у задоволенні вимог із
заставленого  рухомого  майна
визначається  на  підставі
моменту реєстрації  застави  та моменту реєстрації змін щодо предмета
застави в частині цих змін, а тому суд вважає, що в задоволенні
позову Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до відділу
державної виконавчої служби Стрийського районного управління юстиції, третьої
особи на боці позивача ОСОБА_1, третьої особи на боці відповідача ОСОБА_2,
третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 про звільнення заставного майна
з - під арешту слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Також, суд вивчивши матеріали справи
за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитами вважає, що даний позов слід
задоволити частково оскільки,

-              згідно ст..525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом,

-              згідно ст.. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться,

-
згідно ст.. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого
визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства,

-              згідно
ст.. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання
ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання
частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб,

-              згідно
ст.. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу,
процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором
поруки,

-              згідно
ст.. 555 ЦК України у
разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це
боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про
залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу
кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги
поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Поручитель має
право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам
боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель
має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них
або визнав свій борг,

-              згідно
ст.. 589 ЦК України у
разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що
визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів,
неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із
пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором,

-              згідно
ст.. 590 ЦК України звернення
стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не
встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення
стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у
встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом,

-
згідно ст.. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором
або законом,

-              згідно
ст.. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом,

-              згідно
ст.. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами,

-
згідно ст..
1049. ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом
тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не
встановлено договором.

Як встановлено в судовому засіданні дійсно, 30.08.05р. між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1  укладено
кредитний договір №553/05Р-231/415 (надалі кредитний договір) строком на шість
років, згідно з яким банк надав позичальнику (ОСОБА_1) 58323 Євро із цільовим
призначенням на купівлю автомобіля марки БМВ - Х5 під 12% річних з датою
остаточного погашення 30.08.2011р., якщо не застосується інший термін
повернення кредиту.

Факт
надання кредиту ОСОБА_1 підтверджується його заявою на видачу готівки №26934
від 31.02.05р., квитанцією №3 від 31.08.05р. про здійснення валютно-обмінної
операції, заявою від 31.08.05р. ОСОБА_1 на переказ готівки, платіжним
дорученням №24 від 31.08.05р. про перерахування банком коштів на рахунок
автосалону «Христина» за автомобіль ОСОБА_1.

30.08.05р. між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду
про встановлення ліміту овердрафту №4779/080 від 30.08.05р. (кредитний договір
2) до договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки
НОМЕР_1 від 30.08.05р. згідно з яким банк надав позичальникові овердрафт в сумі
10100.00 грн. з датою остаточного погашення 30.08.06р., якщо не застосується
інший термін повернення кредиту. Факт надання овердрафту підтверджується
розпискою ОСОБА_1 від 30.08.05р. про отримання
платіжної картки та випискою по картрахунку НОМЕР_1.

Відповідно до додатку №1 до кредитного договору 1, погашення кредиту повинно
відбуватися рівномірними частками щомісячно не пізніше 05 числа кожного
календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих
процентів згідно п.1.3.4 даного договору відбувається не пізніше 05 числа
кожного місяця, наступного за тим, на який нараховані проценти.

У відповідності до п.4.2.3 кредитного договору 2, відповідач зобов'язаний
здійснювати погашення отриманих овердрафтів відповідно до п.1.3 до 25 числа
поточного місяця заборгованість по овердрафту в розмірі не менше 10% від
заборгованості існуючої на перше число поточного місяця та сплачувати проценти
в порядку п.2.8 тобто, погашати до 25 числа проценти, що нараховані станом на
перше число поточного місяця. Всупереч кредитним договорам і чинному
законодавству відповідач ОСОБА_1 не здійснює платежів  в рахунок погашення сум кредиту та процентів
і станом на 27.08.07р. заборгованість становить за кредитним договором 1 -
17173.48 Євро в тому числі прострочений основний борг з кредиту 10530.00 Євро,
проценти - 6643.48 Євро за період з 08.08.06р. по 27.08.07р.. Заборгованість за
кредитним договором 2 складає - 10015.59
грн., в тому числі прострочений основний борг 6467.68 грн., прострочені
проценти - 3547.91 грн. за період з 26.05.06р. по 27.08.07р..

Листом від 02.03.06р. за №190/10/0121 банк повідомив ОСОБА_1 про
недопустимість існування прострочення сплати відсотків за кредитами та
прострочення сплати самого кредиту, даний лист отримано ОСОБА_1 18.03.06р.,
згідно зворотнього повідомлення пошти №3327929 однак, ОСОБА_1 жодним чином не
відреагував на даний лист і згідно п.11.1 розділу 11 кредитного договору 1 в
разі настання обставин, передбачених в тому числі п.5.5.  кредитного договору 1 - у випадку порушення
позичальником термінів повернення кредиту (основної суми) більш ніж на 5
календарних днів, банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за
кредит - тому банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що
настав, згідно п.1.2.2. кредитного договору 1, при цьому термін повернення
кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з
моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку тобто,
18.03.07р. з моменту отримання вищевказаного листа.

Станом на 27.08.07р. загальний борг ОСОБА_1 перед позивачем в гривневому
еквіваленті становить 415625 грн. 10 коп. тому суд вважає, що даний позов  в частині стягнення заборгованості по
кредитному договору 1 і 2 з ОСОБА_1 в сумі 415625 грн. 10 коп.  підлягає до задоволення в повному об'ємі
оскільки ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов'язання  і позивач правомірно вважає і суд погодився з
даною думкою, що з часу отримання ОСОБА_1, 18.03.06р., повідомлення  про недопустимість існування прострочення
сплати відсотків за кредит та прострочення погашення самого кредиту термін
повернення кредиту вважається таким, що настав.

Оскільки між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №553/01 від
30.08.05р. відповідно до умов якого, поручитель - ОСОБА_3, зобов'язався перед
кредитором (позивачем) відповідати за виконання позичальником (ОСОБА_1) всіх
його зобов'язань  в повному обсязі, що
випливають із кредитного договору 1, як існуючих на момент укладання цього
договору, та і тих, які можуть виникнути у майбутньому, а тому позивач просить
стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно суму боргу 4056609 грн. 51
коп. однак, суд не погоджується з такою думко оскільки, вважає, що в даному
випадку позивач зловживав своїм правом в частині своєчасного контролю за
виконання з боку ОСОБА_1 умов укладених договорів а саме, враховуючи
вищенаведене і позивач своїм листом від 02.03.06р. за №190/10/0121 повідомив
ОСОБА_1 про недопустимість існування прострочення сплати відсотків за кредитами
та прострочення сплати самого кредиту, даний лист отримано ОСОБА_1 18.03.06р.,
згідно зворотнього повідомлення пошти №3327929 і позивач достовірно знаючи, що
станом на 18.03.06р. в ОСОБА_1 існує сукупна прострочена заборгованість по
кредитному договору 1 в сумі 1378.36 Євро не повідомляє поручителя ОСОБА_3 про
наявність такого боргу, хоча сам позивач у даній позовній заяві вважає, що з
цього часу настав термін повернення кредиту і суд з цим погодився однак,
позивач в період з 18.03.06р. по час подачі позовної заяви11.09.07р. також
жодним чином не повідомляє поручителя ОСОБА_3 про необхідність погасити
заборгованість по кредитному договору 1 оскільки, ОСОБА_1 не сплачує суму
кредиту та відсотки, а сума боргу зростає і на час подачі заяви становить
405609 грн. 51 коп. тобто зросла в десятки разів. Натомість по іншому
кредитному договору де позичальником виступає ОСОБА_6, а ОСОБА_3 також є
поручителем, при наявності заборгованості по кредиту в сумі 9.07 дол США лист
позивача №17-.01Щ 7600/0602, заборгованість в сумі 4.19 дол. США лист
№17-01Щ/32581/3007 ОСОБА_3 повідомляють про наявність такого боргу і просять
прийняти заходи для погашення боргу в трьохденний строк, що свідчить про
неналежне виконання позивачем вищевказаних вимог ЦПК України, самого кредитного
договору, двоякі підходи до клієнтів з приводу їхнього виконання умов договорів
і про фактичне зловживання своїми правами та обов'язками, що призвело до
суттєвого зростання суми боргу, а тому суд вважає, що позивач в даному випадку
зловживав своїм правом на повідомлення поручителя про наявність заборгованості
і можливість з боку поручителя своєчасно її погасити і позивач свідомо порушив
п.2.2. договору поруки №553/01 від 30.08.05р. по даній справі, згідно якого у
випадку невиконання позичальником  своїх
зобов'язань за кредитним договором кредитор має право висунути свої
вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання через
10 днів з моменту невиконання своїх зобов'язань позичальником за кредитним
договором. Як було вищенаведено, з 18.03.06р. позивач вважав, що термін
повернення кредиту настав однак, він жодним чином не повідомив ОСОБА_3 про
необхідність погашення кредиту, що свідчить про зловживання з боку позивача
крім того, ОСОБА_1 14.09.05р. була видана довіреність на ім'я ОСОБА_4, яка
посвідчена приватним нотаріусом Мірчук Л.І., і згідно якої ОСОБА_4 мав право
продати за ціну і на умовах на розсуд уповноваженого спінюй автомобіль,
аналогічна довіреність була видана в цей же день і на ім'я ОСОБА_5 з
аналогічними повноваженнями хоча згідно п.2.3.4. договору застави від
30.08.05р. ОСОБА_1 без попередньої згоди заставодержателя не мав права вчиняти
дії пов'язані з передачею прав третім особам щодо спірного автомобіля,  а тому суд вважає, що згідно ст..230 ЦК
України позивач вводив іншу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне
значення, а тому позивач не вправі пред'являти позов  в даній частині і в задоволенні позову
Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до  ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитами слід
відмовити за недоведеністю.

А також, на підставі вищенаведеного слід
відмовити позивачу у зверненні стягнення на предмет забезпечення застави
автомобіль марки БМВ Х5 кузов НОМЕР_3, чорного кольору НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1

Керуючись,
ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.525, 526, 530, 553, 554,
555, 589, 590, 592, 611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 14,
15, 21, 22, 23, 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», ст..ст.18, 19, 20 Закону України «Про заставу», суд -

вирішив:

В
задоволенні позову Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до
відділу державної виконавчої служби Стрийського районного управління юстиції,
третьої особи на боці позивача ОСОБА_1, третьої особи на боці відповідача
ОСОБА_2, третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 про звільнення
заставного майна, а саме автомобіля марки БМВ Х-5, 2005р. випуску кузов НОМЕР_3 чорного кольору НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1 з - під
арешту - відмовити.

Позов
Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3
про стягнення боргу за кредитами задоволити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 в користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк»
грошові кошти в сумі 415625 (чотириста п'ятнадцять тисяч шістсот двадцять
п'ять) грн.. 10 коп.. та судові витрати в сумі 1730 (одна тисяча сімсот
тридцять) грн.. 00 коп.

В
задоволенні позову Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк»
до ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовити

В
задоволенні позову Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк»
про звернення стягнення на автомобіль
марки ВМВ Х-5 2005р. випуску кузов НОМЕР_3 чорного кольору НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження до Стрийського міськрайонного суду
протягом 10 днів з дня його проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                    Р.Т.Шрамко