Справа  №2- 461
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М    У К Р А Ї Н И

17
листопада 2008 року

Олевський
районний суд Житомирської області

в складі :
головуючого-судді:     Охрімчук       І.Г.

секретар:      Федорчук      О.В.

з участю представника
позивача:     ОСОБА_8

представників Олевської
міської ради:      ОСОБА_9, ОСОБА_10

представника
Олевської РДА:      ОСОБА_11

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Олевську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Олевської
міської ради Житомирської області, Олевської районної державної адміністрації
Житомирської області, Олевської районної ради Житомирської області  про стягнення заборгованості по заробітній
платі,  середньомісячної заробітної плати
за час затримки розрахунку та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивачі  звернулись до суду  з позовами в якому просять суд стягнути з
відповідача Олевської міської ради Житомирської області, заборгованість по
заробітній платі, з урахуванням індексу інфляції,  яка не виплачена їм при звільнені з роботи, з
Олевського виробничого підприємства житлово - комунального господарства
Житомирської області /надалі ВПЖКГ/, середній заробіток за час затримки виплати
заробітної плати після звільнення та моральної шкоди, зазначивши при цьому, що
відповідач безпідставно відмовляє в виплаті заробітної платі, чим спричинив
затримку розрахунку та моральну шкоду. Крім того позивачі вважають, що кошти
повинні бути стягнуті з Олевської міської ради з тих підстав, що власником
майна Олевського ВПЖКГ є територіальна громада м. Олевська і міська рада, яка
виконує управління комунальним майном, розпорядилась майном Олевського ВПЖКГ, а
саме передала його іншим суб'єктам господарювання та здала в оренду, від
діяльності яких  та від оренди майна кошти
на рахунок ВПЖКГ не надходять, заборгованість по заробітній платі не
виплачується. Позивачі вважають, що відповідно до вимог ГК України в разі
недостатності коштів для виконання зобов'язання комунальним підприємством,
територіальна громада, в особі органу до сфери управління якого входить підприємство,
несе повну субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями комунального
підприємства.

В судовому засіданні представник
позивачів їх позови підтримав  з підстав,
які в ньому зазначені і просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представники Олевської міської
ради в судовому засіданні  позов не  визнали і заперечують про його задоволення
виходячи з того, що міська рада передала в оренду майно з метою надання
населенню комунальних послуг з водопостачання, водовідведення, технічного
обслуговування житлового фонду та тепло енергії у одній із котелень м.
Олевська. Крім того міська рада здійснює свої повноваження в межах Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні» і не повинна нести
відповідальність за зобов'язаннями ВПЖКГ, так як не виступала і не виступає
його поручителем. Відповідно  до рішення
сесії Олевської районної ради  від 21
вересня 2000 року та додатку до нього, відповідно до рішення Олевської районної
ради від 20 липня 1992 року та додатку 2 до нього слідує, що майно ВПЖКГ
знаходиться у комунальній власності Олевської міської ради, тому вона мала
право передавати його в оренду та оформити право власності з метою його
збереження, надання населенню послуг з прибирання сміття. Просять суд врахувати
обставини справи і  відмовити у
задоволенні вимог позивачів.

Представник Олевської районної
державної адміністрації Житомирської області в судовому засіданні пояснив, що
Олевська РДА є органом, якому підпорядковане ВПЖКГ. Майно, яке знаходилось на
балансі підприємства, є власністю територіальних громад  району. При внесенні підприємств до Єдиного
державного реєстру необхідно було надати належну копію статуту ВПЖКГ, але у
1997 році було надано інший статут, з незрозумілих причин і реєстратор прийняла
його як  копію діючого статуту. На даний
час Олевською районною радою вирішується питання щодо повернення майна, яке
знаходиться у незаконному володінні Олевської міської ради, яка не довела  обставини того, що вона є власником
майна  навіть при порушенні питання про
банкрутство ВПЖКГ.

Допитані в судовому засіданні
свідки суду показали, що дійсно у ВПЖКГ останні роки склалось тяжке матеріально
- фінансове становище. Виникла заборгованість по заробітній платі. Звільнені
працівники звернулись до суду з позовами про стягнення з ВПЖКГ заробітної
плати, які задоволені, але кошти не виплачені через відсутність коштів на
рахунку підприємства. Начальник ВПЖКГ звертався до Олевської міської ради з
проханням  передати майно в оренду іншим
суб'єктам господарювання з метою забезпечення надання послуг населенню та
обслуговування житлового фонду.

В судовому засіданні встановлено,
що позивачі перебували у трудових правовідносинах з ВПЖКГ і звільнились з
роботи. При звільнені позивачам не було
виплачено  належних їм від
підприємства коштів. Ними було подано до суду позови до ВПЖКГ про стягнення
заборгованості по заробітній платі та інших коштів належних їм від підприємства
відповідно до законодавства. Позови було задоволено, що стверджується рішеннями
Олевського районного суду Житомирської області та копіями виконавчих листів
доданими до справи.

Відповідно до  рішень сесії Олевської районної ради
Житомирської області від 20 липня 1992 року, 21 вересня 2000 року слідує, що до
майна комунальної власності Олевської селищної ради Житомирської області  віднесено майно  Багатогалузевого виробничого управління  житлово - комунального господарства. Олевська
міська рада відповідно до своїх рішень передала майно необхідне для надання
населенню комунальних послуг з водопостачання, водовідведення, технічного
обслуговування житлового фонду та тепло енергії у одній із котелень м.
Олевська, іншим суб'єктам господарювання, які знаходяться  на території м. Олевська. Із статутів оглянутих
у судовому засіданні слідує, що статут ВПЖКГ за весь час його існування не був
приведений у відповідність із чинним законодавством та у відповідність рішенням
сесії районної ради. Відповідно до зазначених статутів слідує, що ВПЖКГ
підпорядковане у своїй діяльності Олевській районній державній адміністрації, а
власником майна, яке  знаходилось на його
балансі, є Олевська районна рада. Відповідно до довідки                     Коростенського МБТІ
слідує, що Олевською міською радою було оформлено право власності на частину
майна, що перебувало на балансі ВПЖКГ.
Відповідно до довідки Головного управління статистики у Житомирській
області слідує, що ВПЖКГ  не виключено з
Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Відповідно до
протоколів засідання робочих комісій вирішувались питання  щодо відновлення життєдіяльності ВПЖКГ, але
на даний час підприємство фактично не працює, всі працівники звільнені, не має
директора та бухгалтера, що ствердили в судовому засіданні представники сторони.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносин, які
регулюються ст. ст. 21, 94, 116 КЗпП України слідує, що трудовий договір - це є
угода між працівником та власником підприємства, установи або уповноваженим ним
органом за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією
угодою, з виконанням внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства,
установи або уповноважений ним орган зобов'язується виплачувати працівникові
заробітну плату та виконувати інші умови передбачені трудовою угодою, що  заробітна плата - це винагорода, обчислене у
грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові
за виконану ним роботу,  що при
звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства
провадиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення
вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст.  117 КЗпП України слідує, що в разі невиплати
з вини власника належних звільненому
працівникові сум  у строки,
зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір  підприємство повинно виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Стаття 237-1  КЗпП   України передбачає, що  відшкодування власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В даному випадку суд прийшов до
висновку, що позов не може бути задоволений з тих підстав, що позивачі
перебували у трудових відносинах з Олевським ВПЖКГ, яке є юридичною особою,  мало самостійний баланс, рахунки, печатку,
діяло на основі повного господарського розрахунку, при цьому підприємство не
несе відповідальності за зобов'язаннями власника та навпаки і на даний час
підприємство не виключено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій
України, тому несе всі зобов'язання перед своїми працівниками, в тому числі і
перед звільненими.

Крім того зазначені вимоги
позивачів були задоволені рішеннями Олевського районного суду Житомирської
області за рахунок ВПЖКГ. Зазначені обставини свідчать про наявність рішень
суду, які набрали законної сили  у спорі
про той самий предмет і з тих же підстав, що є підставою для відмови у
задоволені позову, а на стадії відкриття провадження в справі, підставою для
відмови у відкритті провадження в справі, відповідно до ст. 122 ЦПК України, за
умови що спір вирішується між тими ж сторонами.

Судом також не встановлено винних
дій відповідачів у порушенні права позивачів на отримання заробітної плати, які
б моли призвести позивачів до моральних страждань та до застосування додаткових
зусиль для організації свого життя, тому позов у частині стягнення моральної
шкоди також не підлягає до задоволення.

В даному випадку  пояснення представника позивачів з приводу
того, що кошти повинні бути стягнуті з Олевської міської ради Житомирської
області з тих підстав, що вона є власником майна Олевського ВПЖКГ, що вона, як
така, що виконує управління комунальним майном, розпорядилась майном Олевського
ВПЖКГ, передавши його іншим суб'єктам господарювання та здавши в оренду,  не направляє кошти отримані як орендну плату
та плату за користування  іншим майном,
на рахунок ВПЖКГ з метою погашення заборгованості по заробітній платі суд не
може взяти до уваги так як вони спростовуються зібраними по справі доказами та
тими обставинами, що питання відшкодування позивачам заробітної плати та інших
нарахувань відповідно до закону, повинно вирішуватись в порядку виконання
судових рішень, якими  вимоги позивачів,
з цих же підстав були задоволенні рішеннями судів за рахунок ВПЖКГ, яке не
виключено з державного реєстру. В даному випадку відповідно до ст. ст. 373, 378
ЦПК України може бути, за наявності підстав, що утруднюють виконання рішення,
вирішено питання про зміну чи встановлення
способу  і   порядку
виконання   рішення,  а
у  разі вибуття однієї сторони

/ боржника наприклад /, може бути замінено її
правонаступником.

Керуючись: ст. ст. 10, 60, 122,
212, 373, 378  ЦПК  України та ст. ст. 116, 117, 237-1  КЗпП України   суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Олевської міської ради
Житомирської області, Олевської районної державної адміністрації Житомирської
області, Олевської районної ради Житомирської області про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку та
моральної шкоди - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської
області на протязі 20 днів починаючи з послідуючого дня після  подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду, яка подається на протязі 10 днів з дня оголошення рішення суду.

Суддя: