справа
№ 2-о-127/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ

УКРАЇНИ

16
вересня     2008 року                 Індустріальний районний   суд

м.   Дніпропетровська

у
складі:
головуючого

судді:        Слюсар Л.П.

при

секретарі:                Олексенко М.В.

розглянувши
у  відкритому судовому засіданні в залі
суду  в м. Дніпропетровську

цивільну
справу за заявою   ОСОБА_1,  заінтересована

особа
: Комунальне підприємство   «
Дніпропетровське міжміське бюро
технічної

інвентаризації»
,  про встановлення факту що має юридичне
значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник   ОСОБА_1 звернувся до  Індустріального районного суду  із

заявою
,  про встановлення факту, що має
юридичне значення,  а саме  належності

правовстановлюючого
документу договору дарування від 20.10.1965 року

ОСОБА_2,   посилаючись на те,  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер

його
батько   ОСОБА_2. Після його смерті  відкрилася

спадщина
АДРЕСА_1.  01 серпня 2005 року батько
склав заповіт  на ім'я заявника.

В
установлений  термін заявник
звернувся    з заявою до Шостої

дніпропетровської  державної
нотаріальної контори   про
прийняття спадщини.

04.04.2008
року  заявник звернувся до КП ДМБТІ  з заявою надати йому витяг з

реєстру
прав власності  на нерухоме майн, однак
було відмовлено оскільки  в

свідоцтві
про смерть вказано  ім'я батька  «ОСОБА_2»,
а в  договорі дарування

від
20.10.1965 року  « ОСОБА_2» .

Встановлення
факту належності  ОСОБА_2   договору

дарування
від 20.10.1965 року   на ім'я ОСОБА_2

посвідченого     державним нотаріусом  Четвертої дніпропетровської державної

нотаріальної
контори  необхідно заявнику для прийняття
спадщини після смерті

батька.

Просив  встановити факт належності  ОСОБА_2
договору

дарування  від 20.10.1965 року посвідченого державним
нотаріусом Четвертої

дніпропетровської
державної нотаріальної контори Смеюха Н.І.
.

Представник  заінтересованої  особи
у судове засідання не з'явився.

Відповідно
до листа від 21 серпня 2008 року просили розглядати справу без

їхньої
участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд,
вислухавши  пояснення  представника заявника,    вивчивши матеріали

справи,
вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч.1  ст. 256 ЦПК України  суд вправі встановити факт

належності
правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові,

місце
і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям,

по
батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у

свідоцтві
про народження або паспорті.

Як вбачається
з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні,

відповідно
до     договору дарування  від  20
жовтня 1965 року, посвідченого

державним
нотаріусом   Четвертої дніпропетровської
державної нотаріальної

контори  Н. Смеюха,
реєстровий номер 2-4710 ОСОБА_3

подарував,
а ОСОБА_2 прийняв в дар  ? частину
будинку  АДРЕСА_1.  Договір зареєстровано в КП ДМБТІ  і

записано
в реєстрову книгу за  №190-17.   Згідно до технічного паспорту   на

домоволодіння
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 належить ? частина домоволодіння. Відповідно до  Державного

акту
на право приватної власності на землю
І-ДП №110207  ОСОБА_2   передано у приватну власність  земельну ділянку площею 0,0302

га.,
яка  розташована на території
Індустріального району АДРЕСА_1.

ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується

свідоцтвом
про смерть  НОМЕР_1.

Відповідно
до заповіту  від 01 серпня 2005 року
ОСОБА_2

на
випадок своєї  смерті заповідав все своє
майно рухоме і нерухоме ОСОБА_1.

Як
показав в судовому засіданні  представник
заявника  і підтверджується

матеріалами  ОСОБА_1 після
смерті свого батька
звернувся

в
установлений законом шестимісячний строк до Шостої дніпропетровської

державної
нотаріальної  контори з заявою про
прийняття спадщини.  Однак КП

ДМБТІ   відмовило йому надати  витяг з реєстру прав власності на нерухоме
майно

для
оформлення спадщини, оскільки в договорі дарування  ім'я батька вказано «

ОСОБА_2»,
а не « ОСОБА_2».

Встановлення  факту належності правовстановлюючого
документу   необхідно

заявнику
для прийняття спадщини після смерті батька.

Таким
чином, оцінюючи всі докази по справі, встановлено, що при  посвідчені

договору
дарування  при перекладі імені батька
заявника,  з російської мови на

українську
було вказано « ОСОБА_2» замість правильного
« ОСОБА_2», тому   суд

вважає,
що вимоги заявника  знайшли своє
підтвердження в ході судового розгляду

і
підлягають задоволенню.

Керуючись   ст.ст. 3,7,11, 15,  30,61,
256,259  ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_1  - задовольнити.

Встановити факт належності   ОСОБА_2
договору

дарування
від 20 жовтня 1965 року,
посвідченого  Четвертою
дніпропетровською

державною
нотаріальною конторою  м.
Дніпропетровська  за реєстром №2-4710.

Рішення
може  бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар