Справа №
22 Ц- 0916/ 2008 р.                                                    Головуючий у 1 інстанції Корнієнко С.В.
інстанції Яворський М.А
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2008 року                                                                                                                                     м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді :      Яворського М.А.

суддів:                              Оношко Г.М..
Березовенко Р.В.

при секретарі                  Колесник Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2007 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1, ОСОБА_2про
усунення перешкод в користуванні майном та виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2007 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом, в якому просила постановити рішення про усунення перешкод у
користування АДРЕСА_1, виселити з вказаної квартири ОСОБА_1,, мотивуючи свої
вимоги тим,   що 14.01.2004 року вона на
підставі договору купівлі-продажу придбала у відповідача ОСОБА_1 АДРЕСА_1. На
виконання вимог договору відповідач забрав свої особисті речі, знявся з
реєстрації та переїхав на інше місце проживання по АДРЕСА_2де проживав на
протязі 3 років. Однак в травні 2007 року відповідач, зламавши замки та
пошкодивши двері самовільно зайняв її квартиру та не погоджується на
добровільне її залишення, тому просила задовольнити поданий нею позов.

При судовому розгляді вказаної справи 20 листопада
2007 року за ухвалою суду співвідповідачем по справі був притягнутий також
ОСОБА_2. (а.с. 34)

Рішенням Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 26 листопада 2007 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод в користуванні
АДРЕСА_1. Постановлено виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення.

Не погоджуючись із зазначеним
рішення суду відповідачі по справі ОСОБА_1
та ОСОБА_2  подали апеляційну скаргу та просить скасувати
рішення суду та зупинити провадження у справі до вирішенні іншої цивільної
справи яка розглядається між цими ж сторонами.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно ст. 303 ЦПК України в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно
до договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої
Васильківської державної нотаріальної контори Київської області 14 січня 2004
року, за реєстровим № 49, відповідач ОСОБА_1, від імені якого по довіреності
діяв ОСОБА_4, продав позивачці АДРЕСА_1. 14 січня 2007 року вказана була
зареєстрована в реєстрі прав власності за позивачкою по справі (а.с. 9-11)

Відповідно до рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2007 року по цивільній
справі № 2-532/07, яке набрало чинності 24 вересня 2007 року, в задоволенні
позову відповідача ОСОБА_1 до позивача про визнання договору купівлі-продажу
АДРЕСА_1недійсним відмовлено. (а.с. 6-8, 40)

Згідно витягу про реєстрацію права власності на
нерухоме майно, виданого Васильківським міжрайонним бюро технічної
інвентаризації від 14.01.2004 року, позивачу на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Другої Васильківської державної
нотаріальної контори Київської області 14 січня 2004 року, на праві приватної
власності належить спірна квартира. (а.с.11)

Із відмовних матеріалів Васильківського МВ ГУ МВС
України в Київській області № 2089, вбачається, що  відповідачі визнали факт незаконного вселення
в травні 2007 року в спірну квартиру.

Вирішуючи вказаний спір та, задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції керувався тим, що позивачка по справі є
власником АДРЕСА_1а тому відповідно до вимог ст. ч. 1 ст. 316, ч.1 ст. 317, ст.
318, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 386, ст. 387 ЦК України вона має
право на користування та розпорядження вказаною квартири.  Оскільки відповідачі по справі самовільно
вселившись у вказану квартиру протиправно чинять їй перешкоди в цьому, то суд
прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог .

Колегія суддів вважає, рішення суду першої
інстанції у вказаній справі обґрунтованим та законним і таким, що постановлене
у відповідності до наданих сторонами та досліджених судом першої інстанції
доказів.

Так, відповідно до вимог  ст. 41 Конституції України кожен має право
володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку,
визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є непорушним

Статтями  317 та 319
Цивільного кодексу України
передбачено, що власникові належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним

Оскільки судом першої інстанції встановлено, що
позивачка по справі ОСОБА_3. у встановленому Конституцією України ( ст. 41 ) та
Законодавством України (ст. 328 ЦК України ) набула права приватної власності
на  АДРЕСА_1 шляхом укладення 14 січня
2004 року договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої
Васильківської державної нотаріальної контори Київської області 14 січня 2004
року, за реєстровим № 49, а відповідачі по справі, уже не будучи власниками
вказаної квартири самовільно вселилися у вказане житлове приміщення та чинять
перешкоди позивачці у використанні нею права власності на вказане нерухоме
майно, тому суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позов ОСОБА_3

Доводи
апеляційної скарги щодо незаконності укладеного договору купівлі-продажу
квартири від 14.01.04 р. укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не підтвердженні
належними доказами та можуть слугувати підставою для скасування рішення .

Таким чином колегія суддів вважає,
що рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26
листопада 2007 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права  тому підстави для його
скасування  відсутні.

Доводи апелянтів не спростовують
висновків суду першої інстанції тому задоволенню апеляційна скарга не
підлягає.

Керуючись
ст. ст. 303,  307,  308, 313-315
ЦПК України,  колегія  суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області від 26 листопада  2007 року
залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
2 місяців.

Головуючий :

Судді :