Справа
№ 2-2432/ 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17
вересня  2008 року             Індустріальний  районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді   -
Слюсар Л.П.

при секретарі             -      Олексенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду  м.

Дніпропетровська
цивільну  справу за позовною заявою   ОСОБА_1

до
ОСОБА_2   про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В
липні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом  до відповідачки

про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
23 серпня 2002 року він

зареєстрував
шлюб з відповідачкою . В шлюбі народився
син ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.   З
травня 2008 року  між ним та
відповідачкою припинені

шлюбні
відносини і ведення спільного господарства.
Причиною розпаду сім'ї  -

відсутність
спільних поглядів на сімейне життя. Повне непорозуміння один

одного,  що
спричинило  втрату кохання та
поваги.  Примирення не можливе.

Після
розірвання шлюбу син буде проживати з відповідачкою.  На його утримання

він
надає допомогу в добровільному порядку.
Спору про розділ майна не має.

Просив
шлюб розірвати.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.   Просив суд позов

задовольнити.

Відповідачка  в судове засідання   з'явився.
Позовні вимоги визнала.

Просила
шлюб розірвати  в зв'язку з фактичним
припиненням  шлюбних відносин.

Суд  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши докази по справі, вважає, що

позов
підлягає задоволенню.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 23  серпня 2002 року в

відділі  реєстрації актів громадянського стану
Амур-Нижньодніпровського

районного
управління юстиції м. Дніпропетровська, актова запис № 644, був

зареєстрований
шлюб. В шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.   Судом встановлено, що сторони з травня 2008
року

проживають
окремо,  примирення не можливе. Майновий
спір  відсутній. Після

розірвання
шлюбу  неповнолітній син   буде проживати з  відповідачкою.

Також
суд встановив, що із-за несумісності характерів між сторонами подальше

збереження
шлюбу не можливе.

При  таких обставинах суд приходить до висновку,
що причини, якими мотивують

сторони
свої вимоги є обґрунтованими, подальше сумісне життя  подружжя і

збереження
сім'ї не можливе.

Тому
суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб, судові

витрати
віднести за рахунок  позивача.

Приймаючи
до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу

України
, ст.ст.3,7,11,15,30,60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб
між     ОСОБА_1 і ОСОБА_2,   зареєстрований 23 серпня 2002  року Відділом

реєстрації
актів громадянського  стану  Амур-Нижньодніпровського районного

управління
юстиції м. Дніпропетровська , актовий запис № 644,  які мають

неповнолітнього
сина  ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1  - розірвати.

Стягнути
при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС в прибуток

держави
з ОСОБА_1 державне мито в розмірі 17 грн., ОСОБА_2 від сплати державного мита
звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар