Рішення                         справа  №  2- 53 -
08

Іменем                України                                копія

31.01.2008
року                       Любашівський
районний суд  Одеської області

у складі : головуючого судді Гнатюка В.О.

при
секретарі   Гончар  В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в с.м.т. Любашівка справу за позовом
ОСОБА_1   до   Любашівської
селищної  ради про визнання права
власності на   самочинне    будівництво
, -

встановив:

Позивачка  звернулась
до суду з зазначеним позовом , вказавши , що  їй
на  праві  власності
належить  житловий  будинок
, розташований в  АДРЕСА_1 .

На території   зазначеного    домоволодіння     були    самовільно
побудувані   три  сараї .

Оскільки
вказані   сараї    побудувані
на  земельній  ділянці
,  виділеній  для
обслуговування  будинку ,
належного  їй ,    і  дані
будівлі  не  порушують
прав  інших  осіб ,
то  вона   просила
суд визнати  її   право власності на  самочинно
побудовані   сараї  .

Позивачка  в судовому засіданні позов підтримала  і просила суд   задовольнити
його .

Представник
Любашівської селищної  ради ,  що
діяв  за дорученням ,   в судовому
засіданні   позов  визнав
і  пояснив  ,
що  заперечень  по
справі  не  має .

В  останнє
судове  засідання   представник
Любашівської  селищної  ради
не   з”явився ,  звернувшись до  суду
в  попередньому   судовому
засіданні  з  заявою
до
суду   про  розгляд
справи у  його    відсутність .

Притягнутий
до  участі  у
справі  в  якості
третьої  особи ,  не
заявляючої  самостійних  вимог ,
ОСОБА_2 - сусід    позивача ,  в
судовому  засіданні    позов визнав  повністю   і
пояснив ,  що  самочинні будови  не
порушують  його  прав

В  останнє
судове  засідання  ОСОБА_2
не  з”явився   ,
надавши  суду  заяву
про  розгляд    справи
у його  відсутність .

Вислухавши  позивача
,  третю  особу ,
представника   Любашівської  селищної
ради  , дослідивши матеріали справи , суд
вважає , що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами.

Відповідно
до  ст.  375
ЦК  України  право
власника   на  забудову
здійснюється  ним за  умови
додержання   архітектурних  ,
будівельних  , санітарних  , екологічних    та
інших  норм  і правил , а
також  за  умови
використання    земельної  ділянки
за  її  цільовим
призначенням .

Згідно
зі  ст.  376  ЦК
України   право   власності
на  самочинно  збудоване
нерухоме  майно    може
бути  за  рішенням
суду   визнане  за
особою  ,  яка
здійснила    самочинне  будівництво
на  земельній  ділянці
,  що  не
була  їй  відведена
для  цієї

2.

мети ,
за  умови  надання
земельної  ділянки   у
встановленому порядку
особі  під   уже
збудоване    нерухоме    майно.

Як
видно  з договору     купівлі-
продажу   будинку  (
а.с.- 7   ) позивачка
являється  власником    садиби , розташованої  в АДРЕСА_1

З
технічного  паспорту  на
вказаний  будинок  ,
оригінал  якого  оглядався
в  судовому   засіданні
,  копія  приєднана
до  матеріалів  справи , вбачається ,  що
позивачка  самовільно
побудувала  сараї   на
земельній ділянці  ,  яка
надана  їй   в  користування  для
обслуговування  зазначеного
будинку .

У
висновку  №  3 - 08    від
25.01.2008  р.    судової
будівельно - технічної
експертизи    ( а.с.-   )
зазначено ,  що  досліджувані    будівлі
сараїв   літ
"Ф,ф,З"   розташовані    на
земельній ділянці  ,  що
призначена    під  індивідуальну     житлову
забудову .

У
висновку    вказаної  ексертизи
також  вказано  ,
що  вартість   самовільно
побудованих    господарських  будівель :
сараїв   літ «Ф,ф,З”   ,
розташованих    на  земельній
ділянці  по  АДРЕСА_1
на  момент  обстеження
з  урахуванням   фізичного
зносу  складає  2174
грн. Площа  забудови - сараю    літ "З" - 2,8 кв. м.,  вартість - 214 грн. , площа  забудови - сараю літ  “ф” -
8,8  кв.м,    вартість -
620  грн. ,  площа
забудови - сараю літ  “Ф” -
13,5  кв.м.,  вартість 1340 грн.

Самовільно  побудовані
господарчі   будівлі   сараїв літ “Ф,ф,З”
відповідають
протипожежним  ,  санітарно - гігієнічним   та
містобудівним    нормам   згідно
вимог  ДБН  79-92 " Житлові  будинки
для  індивідуальних  забудовників
України " та  ДБН  360-92
«Містобудування   .
Планування    та  забудова
міських  і сільських поселень “

Як   було
встановлено  в судовому  засіданні
вказані  самовільно  побудовані
будівлі   не
порушують   прав    інших
осіб.

Оскільки
законом  не  передбачено
визнання  права  власності
на  самочинні  забудови , здійснені   власником
або  користувачем  земельної
ділянки  , на  якій
вони  побудовані ,  то , на
думку  суду ,  існуючу
проблему   можна  вирішувати
шляхом    застосування   ч. 1
ст.  8  ЦК
України   (  аналогія
закону) ,  посилаючись  на
ч.  3  ст.
376  ЦК України ,  яка
являється  підставою  для
визнання  права  власності
на самочинне  будівництво  за
особою ,  яка  його
здійснила ,  не являючись  власником
або  користувачем  земельної
ділянки , на якій були
збудовані  самовільні  будівлі .

На
підставі викладеного , керуючись ст. ст.
10, 60,212,213, 215  ЦПК України ,
ст. ст  8 ч. 1  , 375 ,
376 ЦК України , Законом України " Про власність " , суд

вирішив :

Позов
ОСОБА_1  до  Любашівської
селищної   ради про визнання
права  власності на  самочинне
будівництво  задовольнити.

Визнати право власності   ОСОБА_1
на самочинно побудовані

сараї :     літ
"З"  площею  2,8 кв. м.,  вартістю  214 грн. , літ  “ф “ площею
8,8  кв.м,    вартістю
620  грн. ,   літ
“Ф”  площею  13,5
кв.м.,  вартістю 1340 грн , розташовані  на
території  належної  їй
садиби , що  знаходиться   в
АДРЕСА_1.

Заява
про  апеляційне  оскарження
рішення  подається  протягом
десяти  днів  з
дня  його  оголошення
через  Любашівський  районний суд
.  Строк  подання
апеляційної  скарги  -
двадцять  днів  з
моменту  подання  заяви
про  апеляційне  оскарження рішення.

Суддя
підпис

Рішення  вступило
в  законну  силу
10 .02.2008  р. Оригінал   рішення
знаходиться  в  архіві
Любашівського  районного  суду
Одеської  області .

Копія  вірна :
суддя
В.О. Гнатюк