справа №2-244/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

1 лютого 2008 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого -
судді Грушицького А.І., при секретарі Комар Л.В.,

3 участю представників позивача Кардаш І.Д.,
Лавріненка СМ.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом відкритого
акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Луцької районної філії до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про відшкодування збитків,
заподіяних шляхом розкрадання електроенергії,

встановив:

4   липня
2007 року позивач звернувся в суд з позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про

відшкодування збитків, заподіяних шляхом
розкрадання електроенергії. Заяву мотивував

тим, що 1 липня 2003 року між ВАТ
«Волиньобленерго» в особі Луцької районної філії та

ОСОБА_4 було укладено договір на користування
електричною енергією для

побутових потреб. 15 липня 2003 року працівниками
Луцької районної філії ВАТ

«Волиньобленерго» під час проведення рейду по
виявленню безоблікового споживання

електричної енергії та аномальних навантажень в
житловому будинку у с. Мстишин по

АДРЕСА_1, де проживали ОСОБА_4, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, було

виявлено порушення Правил користування електричною
енергією, а саме - відсутня

пломба енергонагляду. 17 липня 2003 року відбулося
засідання комісії з розгляду актів

про порушення Правил користування електричною
енергією, яка вирішила провести

розрахунок необлікованої електричної енергії
терміном за 180 діб відповідно до Методики

обчислення розміру відшкодування збитків, введеної
в дію постановою НКРЕ № 1416 від

22 листопада 1999 року, що становить 604,64 грн.

17 липня 2003 року ОСОБА_4 звернувся у Луцьку районну філію ВАТ «Волиньобленерго» із заявою про реструктуризацію суми в
розмірі 604,64 грн. Між сторонам було укладено договір № 2005 про поетапне
погашення розрахованої суми збитків за порушення ПКЕЕ.
Відповідно до п.6.1 даного договору боржник зобов'язувався проводити поетапне
погашення розрахованої суми збитків протягом 12 місяців рівними частинами.

На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 623, 1166 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про електроенергетику»,
ст. 64 Житлового кодексу України, п.п. 11, 35, 37, 41, 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення
позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 604,64 грн. збитків, заподіяних шляхом розкрадання
електроенергії, а також стягнути солідарно судові витрати.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 31 січня 2008 року постановлено
провадження в цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Волиньобленерго» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про відшкодування збитків, заподіяних шляхом
розкрадання електроенергії   в
частині    позовних    вимог
відкритого    акціонерного    товариства

2

«Волиньобленерго» до ОСОБА_4 про
відшкодування збитків, заподіяних шляхом розкрадання електроенергії закрити у
зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

В судовому засіданні представник позивача Кардаш І.Д. позовні вимоги підтримала,
просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 604,64 грн. збитків, заподіяних шляхом розкрадання
електроенергії, а також стягнути солідарно судові витрати. Суду
пояснила, що позивач не пропустив строк позовної давності, оскільки з ОСОБА_4 було укладено договір про реструктуризацію заборгованості.

Представник позивача Лавріненко С.М. підтримав пояснення Кардаш І.Д., суду пояснив, що нарахування збитків було проведено у
відповідності до чинних на той час нормативних документів.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що
дійсно 17 липня 2003 року приїжджала у Луцьку районну філію ВАТ
«Волиньобленерго», оскільки її чоловік ОСОБА_4 за
станом здоров'я не міг з'явитися на засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією. Чи
підписувала договір на поетапне погашення
заборгованості за електричну енергію - не пам'ятає. Пояснила також, що
відповідач ОСОБА_3 у с. Мстишин не проживає, місце її
перебування їй невідомо.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що дійсно, на момент
проведення перевірки 15 липня 2003 року на лічильнику була
відсутня пломба енергонагляду. Проте, навіть з моменту виявлення енергопостачальною організацією порушення, споживачі продовжували
ще майже протягом майже чотирьох років користуватися
електроенергією за відсутності пломби на лічильнику. Пломбу
встановлено лише в 2007 році. Відповідно до роз'яснень НКРЕ України, даних в листі від 7 лютого 2006 року, енергопостачальник має
право провести нарахування не лише за умови виявлення
відсутності пломб на лічильнику, а й встановлення
факту втручання споживача у роботу приладу обліку з метою заниження його показів. Експертиза електролічильника не проводилася
і факту втручання споживача у роботу приладу обліку з метою
заниження його показів не встановлено. Договір на поетапне погашення заборгованості за електричну енергію ОСОБА_4 не
підписував, оскільки не міг це зробити за
станом здоров'я. Поточні платежі за електроенергію сплачуються своєчасно. Просить суд застосувати позовну давність до вимог
позивача.

Заслухавши  пояснення
представників позивача Кардаш
І.Д., Лавріненка С.М., відповідача   ОСОБА_1,    представника    відповідача   ОСОБА_1 ОСОБА_2,
дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову
слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 1 липня 2003 року між ВАТ «Волиньобленерго» в особі
Луцької районної філії та ОСОБА_4 було укладено договір на користування електричною енергією для побутових потреб і даний факт
сторонами не заперечується (а.с. 9-Ю).

15 липня 2003 року працівниками Луцької районної філії ВАТ
«Волиньобленерго» було складено акт про порушення
Правил користування електричною енергією в присутності споживача ОСОБА_4 та його сина - ОСОБА_5 та встановлено відсутність
пломби енергонагляду (а.с. 6).

17 липня 2003 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про
порушення Правил користування електричною
енергією, яка вирішила провести розрахунок необлікованої електричної енергії терміном за 180 діб до порушення ПКЕЕ від
15 липня 2003 року від дати останнього обходу абонента, але не більше 6 календарних
місяців, не враховуючи кількість
електроенергії, обліковану приладом обліку (а.с. 7).

3

На підставі протоколу засідання комісії були нараховані збитки в сумі
604,64 грн. (а.с. 6 - зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, що стверджується відповідним свідоцтвом.

Відповідно до ст. 161 ЦК УРСР, який був чинний на час виявлення порушення та

нарахування
збитків, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в

установлений
строк відповідно до вказівок закону, акту планування,

договору,     а    при
відсутності    таких    вказівок
-    відповідно    до             вимог,

що звичайно ставляться.

Згідно ст. 162 ЦК УРСР одностороння відмова від виконання
зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за
винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику»
правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка
електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження
приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Як визначено у п.п. 11, 14 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1999 року № 1357, в редакції станом на 26 вересня 2001
року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відповідальність за
збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. У разі
виявлення зовнішнього пошкодження приладу
обліку, зриву пломби або його несправності в роботі споживач зобов'язаний негайно повідомити про це енергопостачальника.
Пунктом 15 Правил у вказаній редакції не було
передбачено обов'язкового проведення експертизи приладу обліку із зірваними або пошкодженими пломбами, а тому вірними є
пояснення представника позивача Лавріненка С.М. про те, що не можна брати до уваги
роз'яснення НКРЕ України, які дані в листі від
7 лютого 2006 року, оскільки на момент нарахування збитків, відповідно до чинної на той час редакції Правил, позивач не був
зобов'язаний проводити експертизу електролічильника.

Судом
встановлено, що споживач ОСОБА_4 не повідомив енергопостачальника
про відсутність пломби на електролічильнику, чим допустив порушення Правил користування електричною енергією
для населення, а тому відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування
збитків, завданих електропостачальнику внаслідок
порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою НКРЕ від 22
листопада 1999 року № 1416, були нараховані збитки.

Право на стягнення збитків виникло у позивача з моменту їх нарахування,
тобто 17 липня 2003 року.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Цивільного
кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк
пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до
набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки. Як визначено ч. 3 ст. 267
ЦК
України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

До суду позивач звернувся 4 липня
2007 року, тобто після спливу позовної давності.

Суд не бере до уваги пояснення представника позивача Кардаш І.Д. про те, що
строк позовної давності на сплив, оскільки 17 липня 2003
року було укладено договір на поетапне погашення заборгованості
за електричну енергію, оскільки встановлено, що ОСОБА_4 вказаний договір не
укладав, і відсутні дані, які б стверджували той факт, що він уповноважував
будь-кого на укладення вказаного договору від його імені.

4

Отже, суд приходить до висновку, що оскільки позивач звернувся до суду
після спливу позовної давності, поновити вказаний строк
не просить та не наводить причин поважності його пропуску, тому в
задоволенні позову слід відмовити за спливом позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у спорі.

Керуючись ст. ст. 10,11,15, 58, 60,209,215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 161,162 ЦК УРСР, ст. 256, 257, 261 ч. 1, 267 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 11, 14, 15 Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відкритого акціонерного товариства «Волиньобленерго» в
особі Луцької районної філії до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про відшкодування збитків, заподіяних шляхом розкрадання
електроенергії відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської шляхом подання заяви
про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.