Справа
№ 2 - 1311/08
М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді
В. М., при секретарі Демченко О. Г., за участю: представника позивача
ОСОБА_1,    представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому завданні в м. Дніпропетровську цивільну
справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та
про стягнення моральної шкоди, -
2008 року позивач звернулася з позовом до відповідачів про стягнення
шкоди. В обґрунтування позову вказала, що вона є дочкою ОСОБА_6, 1938 р.
народження. ІНФОРМАЦІЯ_1, приблизно о 22
в м. Дніпропетровську на вул. Калиновій відповідач ОСОБА_5, керуючи
яка разом зі своїм онуком - малолітнім ОСОБА_7
проїзну частину в районі електроопори № 69.
час цього наїзду її матір ОСОБА_6 відкинуло на смугу руху іншого
- «Опель»  держ. НОМЕР_2, - що рухався
та яким також було скоєно на неї наїзд.
транспортними засобами внаслідок наїздів її матір ОСОБА_6 була
фактом цієї дорожньо-транспортної пригоди слідчим управлінням
міського управління УМВС України в Дніпропетровській області
порушена кримінальна справа № 69051073 за ознаками злочину, передбаченого
жовтня 2007 року після проведення досудового слідства ця кримінальна справа
закрита постановою слідчого на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за
складу злочину в діях обох відповідачів.
ОСОБА_6 їй, як її дочці, було завдано моральну шкоду. У зв'язку зі
матері позивачу було завдано моральну шкоду, оскільки в особі матері
втратила найближчу їй людину. Передчасна несподівана трагічна втрата
є для неї непоправним горем. Весь залишок свого життя вона буде
глибокі душевні страждання у зв'язку з передчасною трагічною втратою
і близької їй людини. Моральну шкоду вона оцінює в 150 000 гривень.
просить моральну шкоду стягнути з обох відповідачів солідарно на
вимог п.1 ч.2 1167; ч. 2 ст. 1168; ч. 1 та 2 ст. 1187; ч.1 ст. 1190 ЦК
як з осіб, які несуть цивільну відповідальність за її спільне
незалежно від їхньої вини, як з володільців джерел підвищеної
- транспортних засобів, - якими вона була заподіяна.
судовому  засіданні  позивач та
її  представник   ОСОБА_1 позовні
підтримали, і просили задовольнити позов у повному обсязі.
позивача ОСОБА_2, - ОСОБА_3, - позов не визнав і
що, як свідчить постанова від 14.04.2006 року органу досудового
про закриття кримінальної справи та висновки експертиз, ОСОБА_6,
в безпосередній близькості від автомобіля під керуванням ОСОБА_5, який
наближався, грубо порушила правила безпеки дорожнього руху, та
крайню неуважність до дорожньої обстановки, вийшла на смугу руху
автомобіля, яким і було спочатку скоєно на неї наїзд. Внаслідок наїзду
впала на проїзну частину.  ОСОБА_2 не мав
технічної можливості
наїзду на ОСОБА_6, яка на той момент вже була смертельно
автомобілем, яким керував ОСОБА_5. Причиною ДТП стали дії
ОСОБА_6, яка порушила вимоги п.п. 4.7, 4.8, 4.10,4.14 Правил
руху України. Таким чином, груба необережність потерпілої ОСОБА_6 сприяла
виникненню шкоди, яка була завдана, в першу чергу ОСОБА_5.
на відсутність будь-якої вини ОСОБА_2 в заподіянні шкоди,
грубої необережності потерпілої, яка сприяла виникненню шкоди,
значної допомоги позивачу з боку відповідача ОСОБА_2, який
лікування малолітнього ОСОБА_7 і тим самим здійснював заходи
поліпшення психологічного стану позивача, що можна назвати відшкодуванням
шкоди, недоведеність завдання позивачу моральної шкоди,
розміру моральної шкоди, та посилаючись на вимоги ст.ст.
1168, 1193 ЦК України та п. З, 4, 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про
моральної (немайнової) шкоди» представник відповідача ОСОБА_2, - ОСОБА_3,-
просив в задоволенні позовних вимог позивача до ОСОБА_2 відмовити в повному
ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, про час та місце
справи
повідомлений, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення
справи
не направив. Справа розглянута за його відсутності.
сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги
частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1, приблизно о 22 годині, в м.
на вул. Калиновій матір позивача ОСОБА_4, - ОСОБА_6,- знаходячись в
проявила неуважність до дорожньої обстановки, внаслідок чого
на смугу руху цього автомобіля. Відповідач ОСОБА_5 в даній дорожній
не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода. Внаслідок
від дії цього транспортного засобу ОСОБА_6 отримала небезпечні для
тяжкі тілесні ушкодження голови та правої гомілки після чого впала на
частину дороги, де на неї було скоєно наїзд автомобілем «Опель»  держ.
який рухався під керуванням відповідача ОСОБА_2 по
смузі руху. ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці також не мав
можливості запобігти наїзду на потерпілу. Під час переїзду колесами
транспортного засобу ОСОБА_6 отримала небезпечні для життя тяжкі
ушкодження у вигляді пошкоджень тулубу та лівого стегна. Всі ці тілесні
були спричинені за життя ОСОБА_6 від дії обох транспортних
та викликали її смерть від сполученої травми голови, тулубу та
які супроводжувалися багато численними переломами кістяку з
внутрішніх органів та ускладнилися шоком (а. кримін. спр. 85 - 90).
фактом цієї дорожньо-транспортної пригоди було порушено кримінальну справу №
яка була закрита на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю
злочину в діях обох відповідачів.
ОСОБА_6 позивачу ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода, оскільки в
матері вона втратила найближчу їй людину. Передчасна несподівана трагічна
матері є для неї великим безмежним горем. Втрата матері є непоправною.
вона відчуває біль і смуток, глибокі душевні страждання.
підставі вимог ч.1 ст. 1167 та ч. 2 ст. 1168 позивач має право на
заподіяної їй смертю матері моральної шкоди, оскільки є дочкою
загиблої внаслідок дії джерел підвищеної небезпеки.
до ч.2 ст. 1187 ЦК України 2003 року шкода, завдана джерелом
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену
Судом
встановлено, що смерть ОСОБА_6 настала під час однієї ДТП внаслідок
та від дії двох транспортних засобів, що відповідно до ч. 1 ст.
володільцем якого на час заподіяння шкоди на підставі
власника був відповідач ОСОБА_5 (а. кримін. спр. 45) і
«Опель Омега»  держ. НОМЕР_2, власником і
час заподіяння шкоди був відповідач ОСОБА_2 (а. кримін. спр. 23).
діями обох відповідачів з експлуатації транспортних засобів та заподіянням
у вигляді смерті матері позивача є причинний зв'язок, тому суд приходить
висновку, що моральна шкода, завдана позивачу, має бути відшкодована обома
згідно до вимог ч.2 ст. 1187 та ч. 1ст. 1190 ЦК України незалежно
відсутності їхньої вини, солідарно.
Суд
приходить до висновку, що доводи представника відповідача ОСОБА_2, -
- на підставі яких він просить відмовити в задоволенні позовних
позивача до ОСОБА_2 в повному обсязі є необґрунтованими та такими,
суперечать обставинам справи та вимогам діючого законодавства.
той же час суд приходить до висновку, що доводи представника відповідача
- ОСОБА_3, - в частині необхідності визначити розмір
шкоди, завданої позивачу, з урахуванням вини потерпілої ОСОБА_6 є
що виникненню шкоди сприяла груба необережність
та порушення нею Правил дорожнього руху України, суд, керуючись
ч. 2 ст. 1193 ЦК України, а також враховуючи, що внаслідок дії джерел
небезпеки настала смерть потерпілої, виходячи з вимог розумності і
справедливості,
вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню частково у
Суд
також у відповідності до вимог ст.ст. 84 та 88 ЦПК України приходить до
про необхідність стягнення з обох відповідачів солідарно на користь
підтверджених судових витрат: держмита в сумі 8,50 грн.; витрат на
інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та витрат на
правової допомоги адвоката в сумі 1500 грн.
ст. ст. 23, 1167, 1168, 1187, 1190, 1193 ЦК України, ст.ст. 10; 60;
137; 212 -215 ЦПК України, суд, -
вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.
солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2
користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30
гривень та в рахунок відшкодування судових витрат 1538 гривень 50 копійок.
іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Індустріальний

районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього

протягом
20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної

інстанції
або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:

В. М. Грищенко