Справа
№ 2-3039/08
РІШЕННЯ

Іменем
України

15
жовтня 2008

року

Індустріальний районний суд

м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Нощенко І.С.

при секретарі: Скляр О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
м. Дніпропетровську цивільну

справу
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, де
вказує, що з відповідачем

зареєструвала
шлюб 23 квітня 1994 року.  Від спільного
подружнього життя дітей

не
мають.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач
в позовній заяві та у судовому

засіданні
посилається на те, що сімейні відносини не склалися, у зв'язку з тим,

що
нерідко між подружжям виникали сварки на підгрунті психологічної

неврівноваги
відповідача та різних поглядів на подружнє життя. Відповідач

поводився
не чемно, ображав її, проявляючи ревнощі. Часто забирав гроші,

внаслідок
чого морально знущався над наю. Сімейно-шлюбні відносини та ведення

спільного
господарства припинено з червня 1998 року.

Відповідач у судове засідання не
з'явився,  про день та час слухання

справи
повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд

ухвалив,
у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, провести

заочний
розгляд справи по наявних матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухав пояснення позивачки, вважає,

що
позов необхідно задовольнити  з наступних
підстав.

Судом встановлено, що між сторонами
було зареєстровано шлюб 23 квітня

1994
року, від якого сторони дітей не мають.

Подружні стосунки сторони остаточно
припинили з червня 1998 року, у

зв'язку
з тим, що між ними постійно виникали сварки на підгрунті психологічної

неврівноваги
відповідача та різних поглядів на подружнє життя. Почуття любові

та
поваги один до одного були втрачені. Збереження шлюбу, як вважає позивач, не

можливо
та не доцільно, наполягала на розірванні шлюбу, просила строк для

примирення
не надавати, оскільки це буде суперечити її інтересам та інтересам

дитини.
Сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство та

сумісний  бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між
сторонами немає.

Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб
розривається, якщо судом буде

встановлено,
що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить

інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

З урахуванням викладеного і через небажання
сторін примиритися, відсутності

взаємної
допомоги, втрати почуттів любові та поваги,
суд вважає, що подальше

спільне
життя і збереження родини стало неможливим, тому даний  шлюб необхідно

розірвати.
Дані висновки суду засновані на особистих поясненнях сторін і

матеріалах
справи.

Керуючись ст.ст.110, 111, 112 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 10, 11,

208-210,
212-215, 224, 225, 226  ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 23 квітня 1994
року Відділом реєстрації актів

громадянського
стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м.

Дніпропетровська,
актовий запис №288 між ОСОБА_1 та

ОСОБА_2-
розірвати.

При отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути

держмито
на користь держави з ОСОБА_2- 17 грн., ОСОБА_1 від сплати державного мита
звільнити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за

письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його

копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до

Апеляційного
суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом

подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне

оскарження
і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення

заочне
рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:

І.С. Нощенко