РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№ 2-59-1/08

19
лютого 2008 року Печерський районний суд м. Києва у складі головуючого судді
Гуль В.В., при секретарях Бистрая А.В., Александрові В.Е., за участю позивача,
відповідача та його представника ОСОБА_3., представника третьої особи Козачок
О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа орган опіки та піклування Печерської
районної у місті Києві державної адміністрації, про виселення без надання іншого
жилого приміщення, надання права, -

встановив:

У
листопаді 2006 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому
просить виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1 без надання їй іншого жилого
приміщення з підстав, передбачених ст. 116 частинами 1, 2 ЖК України в зв'язку
із систематичним порушенням відповідачем правил соціалістичного співжиття, що
робить неможливим проживання в квартирі позивача.

А
також просить суд надати позивачу право на продаж вказаної квартири.

Відповідач
та її представник позов не визнали, пояснюючи, що відповідач вселена в спірну
квартиру на підставі рішення суду разом із неповнолітніми дітьми, батьками яких
є сторони по справі. Правила соціалістичного співжиття відповідачем не
порушуються.

Представник
третьої особи вирішення питання залишив на розсуд суду.

Вислухавши
в судовому засіданні учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Від
доказування звільняються наступні обставини, що встановлені судовим рішенням у
цивільній справі № 2-213-1/07.

Квартира
належить позивачу на праві приватної власності.

В зазначеній квартирі
зареєстрований ОСОБА_1. - власник, ОСОБА_2. - колишня дружина, та їх діти:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2. була зареєстрована в
спірній квартирі 08 квітня 2003 року як дружина ОСОБА_1. за спільною заявою
власників.

ОСОБА_1.
жодних позовних вимог щодо неправомірного користування ОСОБА_2. спірною
квартирою або про втрату нею права на користування цим житлом не заявляв,
остання та неповнолітні діти вселилися в цю квартиру з додержанням вимог
закону, їх право на користування спірною квартирою не оспорено, вони мають
право проживати в спірній квартирі, та підстав чинити їм перешкоди в
користуванні такою не має.

За таких обставин, рішенням
Печерського районного суду міста Києва, що ухвалено в цивільній справі №
2-213-1/08 та набрало законної сили 14.11.2007 року, вселено ОСОБА_2.,
неповнолітніх ОСОБА_4., ОСОБА_5. в спірне житло та зобов'язано ОСОБА_1. не
чинити їм перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що
систематичне порушення відповідачем правил соціалістичного співжиття, що робить
неможливим проживання в квартирі позивача, як зазначає в судовому засіданні сам
позивач було пов'язано із перебуванням сторін у шлюбі.

Після того, як шлюб між
сторонами на підставі рішення суду від 12.04.2006 року було розірвано, підстави
неможливості проживання відпали.

Таким чином, таких підстав, на
які посилається позивач як на підставу для задоволення свого позову на сьогодні
не існує. При цьому, судом встановлено, що існували вони через те, що подальше
спільне життя сторін як подружжя із збереженням шлюбу суперечило їхнім
інтересам і припинились вони з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Метою ж цього позову, як
зазначив сам позивач в судовому засіданні - це отримання позивачем права на
продаж квартири АДРЕСА_1.

Проте, звернувшись до суду з
даною вимогою, позивач звернувся у спосіб не передбачений чинним законодавством.

Отже, даний позов не ґрунтується
на вимогах закону та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного,
керуючись ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа орган опіки та піклування Печерської районної у
місті Києві державної адміністрації, про виселення без надання іншого жилого
приміщення, надання права - залишити без задоволення.

Рішення
може бути оскаржено на підставі ст. 294 ЦПК України до Апеляційного суду міста
Києва через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, поданої протягом десяти днів після проголошення рішення,
або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна
скарга подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий
В.В.Гуль