Справа № 22ц-1?(/2008р.                                                                                    Категорія ЦП: 36
Головуючий у інстанції: Швець В.М.
Доповідач: Градовський Ю.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008р.                                                                                                          м. Одеса

Колегія судців
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого:               Градовського
Ю.М.

суддів:                           Артеменко І.А.

Суворова В.О.

при секретарі:               Ксендзюк
І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -ОСОБА_2 на ухвалу
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 вересня 2007р. по
справі за скаргоюОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2007р.
представник ОСОБА_1. - ОСОБА_2звернувся
в суд із скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої
служби Ізмаїльського управління юстиції Одеської області.

В обґрунтування своїх вимогОСОБА_1 посилається на
те, що при виконанні рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на її користь,
державним виконавцем не виконанні усі можливі дії по встановленню дійсного
розміру заробітку боржника та не вірно встановлено розмір його прибутку, тому
просить визнати дії неправомірними і зобов'язати перерахувати розмір
заборгованості по аліментам, виходячи із дійсного заробітку боржника.

Ухвалою
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 вересня 2007р. у
задоволені скарги було відмовлено.

В апеляційній
скарзі представник ОСОБА_1.- ОСОБА_2. просить ухвалу суду скасувати, прийняти
по справі нову ухвалу про задоволення вимоги, посилаючись на порушення судом
норм права.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді доповідача, доводи апеляційної
скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обгрунтованність ухвали
суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія судців вважає необхідним
скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Відмовляючи у
задоволенні скарги ОСОБА_1. суд першої інстанції виходив з того,   що
при   проведенні   нарахування
суми   заборгованості   по
аліментам   відносно

2

ОСОБА_1 державним виконавцем проведені усі
передбачені законом дії спрямовані на встановлення дійсного розміру заробітку,
а виходячи із його суми і розмір аліментів.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова
колегія, оскільки висновки суду не
відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми
права.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до
неправильного вирішення справи по суті, а тому
апеляційний суд на підставі п.п.3,4 ст.30 ЦПК України, ухвалу суду скасовує, приймає по справі нову ухвалу про задоволення скарги,
з наступних підстав.

За правилами СТ.213ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду за формою і змістом
повинно відповідати вимогам ст.215ЦПК України.

Як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції ухвалив судове рішення,
яке за змістом і формою не відповідає
вимогам п.3 ч.1 ст.215ЦПК України, а саме не вказані встановлені судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин,
назви, статті, за захистом яких особа звернулась до суду.

Тому судова колегія вважає, що за таких обставин судове рішення не можливо вважати
законним та обґрунтованим.

Крім того суд першої інстанції
неправильно застосував норми матеріального права.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що ОСОБА_1зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1. на утримання дитини у розмірі 14 частини заробітку. На вимогу державного виконавця Ізмаїльського відділу ДВС з місця
роботи надано довідку про розмір заробітної плати ОСОБА_1, виходячи з
якої державним виконавцем і нарахована заробітна
плата, без відповідного з'ясування дійсного заробітку, як особи яка працює закордоном.

Згідно п.10 „Переліку видів доходів, які враховуються при визначені розміру
аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків,
інших осіб" Затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26 лютого 1993р. утримання аліментів
проводиться з осіб, які працюють за контрактом в
іноземних компаніях і одержують заробітну плату тільки за кордоном, аліменти утримуються із 100 відсотків заробітної плати, які
платник аліментів одержував до укладення контракту,
або виходячи із його заробітної плати за останній місяць роботи на момент від'їзду, або з п'ятикратного розміру неоподаткованого
мінімуму доходів громадян на час проведення розрахунків.

Виходячи з зазначених норм законодавства, судова колегія вважає, що ОСОБА_1, якій працює закордоном зобов'язаний надавати відомості
про свій прибуток, і сплачувати аліменти виходячи із
заробітку, фактично отриманого. Однак такого не здійснює, приховуючи
реальний розмір заробітку.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України „Про виконавче провадження"
№606-ХІУ від 21 квітня 1999р. (із змінами) (далі
Закон) державний виконавець зобов'заний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Як видно з матеріалів справи державним виконавцем Ізмаїльського відділу ДВС
при проведенні нарахування розміру заборгованості по
оплаті аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1., не встановлений
дійсним розмір прибутку (заробітку), що в подальшому призвело до неправильного нарахування розміру боргу по
аліментам, починаючи з червня 2005р.

3

Враховуючи викладене судова колегія вважає, що при вирішенні питання щодо правомірності
дій державного виконавця та правильності нарахування розміру заборгованості по аліментам, суд першої інстанції
на ці обставини уваги не звернув, належної
оцінки їм не дав, та дійшов необгрунтованного висновку про відсутність порушень
з боку державного виконавця.

Оскільки при проведенні виконавчих дій державним виконавцем відділу ДВС Ізмаїльського управління юстиції не виконанні усі
необхідні дії, направленні на отримання достовірної інформації про розмір
заробітку ОСОБА_1, на який необхідно провести нарахування
аліментів, судова колегія вважає необхідним вказані дії визнати неправомірними і зобов'язати відділ державної
виконавчої служби вжити усі необхідні заходи для встановлення дійсного
прибутку ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.309,316ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 вересня
2007р. скасувати.

Прийняти по справі нову ухвалу.

СкаргуОСОБА_2, який діяв в інтересах ОСОБА_1 на дії
державного виконавця задовольнити.

Дії відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського управління юстиції в
Одеській області щодо встановлення і нарахування аліментів ОСОБА_1 визнати
неправомірними.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського управління
юстиції в Одеській області вжити передбачені
законодавством заходи щодо встановлення дійсного заробітку (прибутку) і нарахування розміру аліментів ОСОБА_1.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.