Красногвардійський районний суд
Справа 2-159-2008
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е  М     У К Р А Ї Н И

23
жовтня 2008 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді                                                             Руденко
М.А.

при секретарі                                                                         Сорокіній
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної
інвентаризації», третя особа: ОСОБА_4 про визнання права на спадкування за
законом, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, яке набуте під
час роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, -

В С Т А
Н О В И В :

12
квітня 2007 року позивачі, ОСОБА_1. та ОСОБА_2., звернулися до суду з позовною
заявою, в якій просили визнати за ними, право на спадщину за законом на
спадкове майно, що складається з 12 частки нерухомого майна, а саме гаражу
АДРЕСА_1, який зареєстрований в КП ДМБТІ на ім'я ОСОБА_3 та належав йому та
ОСОБА_6,  на праві спільної сумісної
власності, зобов'язати Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» внести зміни до реєстру прав власності та
зареєструвати на підставі судового рішення за кожним: ОСОБА_1, ОСОБА_2та
ОСОБА_4 право на спадщину на 424 частку за кожним на гараж АДРЕСА_1,
зобов'язати ОСОБА_3 надати оригінал свідоцтва про право власності від 11
вересня 2001 року на гараж АДРЕСА_1 до Комунального підприємства
«Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» на період внесення
змін до реєстру прав власності та видачі їм, ОСОБА_1та ОСОБА_2., витягу з
нього, всі судові витрати по справі покласти на відповідача. В обґрунтування
позову вказали, що рішенням Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 08 червня 2001 року, шлюб між відповідачем, ОСОБА_3 та їх
донькою, ОСОБА_6, було розірвано.ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 - померла. Після її
смерті виявилось, що у колишнього подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_6., в період їх
шлюбу на підставі свідоцтва про право власності від                       11 вересня 2001 року
виникло право спільної сумісної власності на гараж АДРЕСА_1, зареєстрований на
ім'я ОСОБА_3.

29 травня
2005 року позивачі свої позовні вимоги уточнили, в якості відповідача
притягнули ОСОБА_5, та в якості третьої особи притягнули Комунальне
підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради і приватного нотаріуса Лопата Олену
Олександрівну, та просили, визнати не дійсним нотаріально посвідчений
(реєстровий запис № 419) 13 лютого 2007 року договір купівлі-продажу гаражу, що
розташований в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, скасувати в реєстрі
прав власності на нерухоме майно запис № 14108378 про реєстрацію права
власності на гараж АДРЕСА_1 за громадянином ОСОБА_5, визнати за ними, ОСОБА_1
та ОСОБА_2право на отримання кожним з них у власність в порядку спадкування за
законом 16 частку на спадкове майно, що складається з 12 частки нерухомого
майна у вигляді гаражу АДРЕСА_1, судові витрати покласти на ОСОБА_3.

15
червня 2007 року з зустрічною позовною заявою звернувся ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно,
як набуте під час роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, в
якому просив суд винести рішення про визнання за ним, ОСОБА_3., право власності
на гараж АДРЕСА_1, як на нажитий ним під час роздільного проживання з ОСОБА_6
при фактичному припиненні шлюбу, відмовити в задоволені позову ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. до нього, ОСОБА_3 та ОСОБА_5. про визнання правочину недійсним,
скасування запису про державну реєстрацію прав власності та визнання права на
отримання у власність частки майна в прядку спадкування за законом», щодо
частки гаражу АДРЕСА_1, стягнути з відповідачів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий
збір та витрати сплачені ним за інформаційно-технічного забезпечення слухання
справи. В обґрунтування зустрічного позову, вказує на те, що з 19 жовтня 1985
року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, але сімейно-шлюбні відносини
не склались і фактично були припиненні з 1999 року. Шлюб між ними було
розірвано, та 02 липня 2001 року було офіційно зареєстровано розірвання шлюбу в
органах РАГС. Під час шлюбу та на період його розірвання в судовому порядку
спору що стосується користування чи розпорядження майном між ними не існувало.
Після остаточного припинення подружніх стосунків, він придбав гараж в  АГК «Автолюбитель».

Ухвалою
Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2008 року,
за письмовою заявою ОСОБА_3 - зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, яке набуте
під час роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу було залишено
без розгляду.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. уточнені позовні вимоги підтримав, та
просив задовольнити. Суду пояснив, що шлюбні відносини між його донькою,
ОСОБА_6, та відповідачем по справі, ОСОБА_3., не припинялись з 1999 року.
Подружжя проживало по АДРЕСА_2, неодноразово разом відпочивали за кордоном.
Вважає, що гараж був придбаний у спільну сумісну власність, за спільні кошти
подружжя. Він, його дружина та онука є спадкоємцями після смерті доньки -
ОСОБА_6, померлоїІНФОРМАЦІЯ_1 в рівних частках кожний. Однак відповідач
приховує спадкове майно та чинить перешкоди в оформленні  спадщини.

Позивачка
ОСОБА_2. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином, про поважність причини неявки суду не
повідомила.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_3. позовні вимоги не визнав в повному
обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позову. Пояснив, що подружні
стосунки з донькою позивачів, ОСОБА_6, були припинені з 1999 року, що
підтверджується рішенням Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська, згідно з яким їх шлюб було розірвано. Під час шлюбу та після
його розірвання суперечок щодо прав користування спільним сумісним майном між
ним та ОСОБА_6 не виникало. Щодо гаражу, то він був придбаний вже після
припинення сімейно-шлюбних відносин та розірвання шлюбу, тому його не можливо
визнавити спільним сумісним майном подружжя, коштів при придбанні спірного
гаражу померла ОСОБА_6. не надавала.

Відповідач
ОСОБА_5. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суду не
повідомив.

В
судовому засіданні третя особа ОСОБА_4 суду пояснила, що відповідач ОСОБА_3. її
рідний батько, мати ОСОБА_6. померла. Сімейно-шлюбні відносини між батьками не
склалися, та були припинені з 1999 року, і з того моменту не поновлювались.
Проживала вона з дідусем та бабусею, позивачами по справі. В липні 2001 року
шлюб між її батьками було розірвано, а майно розділене в добровільному порядку.
Ні мати, ОСОБА_6. ні вона ніколи не претендували на гараж, так він з'явився вже
після розірвання шлюбу. Батько після розірвання шлюбу разом з нею та матір'ю
один раз їздив відпочивати за кордон на її ( ОСОБА_4) прохання.

Представник
третьої особи Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради у судове засідання не
з'явилася про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином,
суду надали письмову заяву з проханням розгляди цивільну справу без їхньої
участі та винести відповідне чинному законодавству рішення.

В
судовому засіданні третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу Лопата О.О. пояснила, що дійсно 13 лютого 2007 року вона
посвідчила договір купівлі-продажу гаражу, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за № 419. Гараж належав ОСОБА_3. на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно від 09 січня 2007 року, виданого
виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради.

Свідок
ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що подружжя ОСОБА_3 знала досить довгий
час, так як разом працювала з братом померлої - ОСОБА_6., знає, що ОСОБА_6. на
розірвання шлюбу з відповідачем не погоджувалась. До розлучення гараж був
тільки у їхньому розпорядженні, однак пояснити не знаходиться гараж не
могла..

Свідок
ОСОБА_8. в судовому засіданні пояснила, що померла ОСОБА_6, її рідна сестра,
яка постійно перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі
- ОСОБА_3, до останніх днів всього життя. Від шлюбу у них є донька - ОСОБА_4.
Після смерті сестри, ОСОБА_3. був присутній на похоронах, допоміг матеріально
та підтримував морально близьких та рідних. Коли подружжям було придбано гараж
їй не відомо.

Свідок
ОСОБА_9. в судовому засіданні пояснив, що знає сім'ю позивачів по справі з
початку 1970 року. Коли в 2003 році померла їх донька - ОСОБА_6, то він був
присутнім на похованні, де і бачив її чоловіка, відповідача по справі, ОСОБА_3.
Про наявність у останнього гаражу він не знав.

Вислухавши
сторони, третіх осіб, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8. та ОСОБА_9., вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. та ОСОБА_2. не підлягають  задоволенню з на наступних підстав.

Судом
встановлено, що19 жовтня 1985 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, було зареєстровано
шлюб, внаслідок чого остання змінила своє дівоче прізвище «ОСОБА_6» на
«ОСОБА_3», що підтверджується актовим записом № 1797 Ленінського відділу
реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління
юстиції Дніпропетровської області (а.с.53).ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу у них
народилась дитина - ОСОБА_4, третя особа по справі. Сімейно-шлюбні відносини не
склалися, тому їх було припинено з 1999 року, а 08 червня 2001 року за рішенням
Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська шлюб укладений між,
ОСОБА_6 та ОСОБА_3, було розірвано, в вищевказаному рішенні встановлено, що
фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 1999 року (а.с.54).
Вищевказане рішення Красногвардійського районного суду   м. Дніпропетровська померлою ОСОБА_6
оскаржено не було, зауваження на протокол судового засідання нею не подавались.
02 липня 2001 року розірвання шлюбу було зареєстровано в органах ЗАГС, що підтверджується
актовим записом № 255 Красногвардійського відділу реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області
(а.с.53).

05
липня 2001 року ОСОБА_3 вніс в повному обсязі одноразовий пайовий внесок в АГК
«Автолюбитель», який розташований за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок чого 06 липня
2001 року ОСОБА_3. була надана довідка № 8 для оформлення права власності в КП
ДМБТІ  (а.с.64). І як пояснив в судовому
засіданні відповідач, 11 вересня 2001 року йому було видано свідоцтва про право
власності на гаражний бокс АДРЕСА_1.

У
відповідності до ч.2 ст. 28 Кодексі про шлюб та сім'ю України (що був чинний на
момент виникнення права власності), суд може визнати майно, нажите кожним із
подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу,
власністю кожного з них.

В
судовому засіданні також встановлено, що на момент придбання спірного гаражу
ОСОБА_6. та ОСОБА_3. проживали окремо, спільного господарства  не вели, відповідач тільки надавав ОСОБА_6.
матеріальну допомогу на утримання дитини та приймав участь у вихованні дитини.
Що підтверджується поясненнями третьої особи ОСОБА_4, що є донькою відповідача
ОСОБА_3 та померлої ОСОБА_6, котра пояснила, що з 1999 року батько не проживав
разом з нею та матір'ю. Суд не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8. та ОСОБА_9., оскільки постійно з сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_6. вони не
проживала, пояснити про те, за які саме кошти придбався спірний гараж не могли,
а присутність відповідача на похованні колишньої дружини не може свідчити про
те, що відповідач та померла ОСОБА_6. підтримували фактичні шлюбні відносини до
часу смерті останньої. Окрім того, після розірвання шлюбу сторони добровільно
розподілили спільно нажите майно, спору про розподіл майна між колишнім
подружжям не виникало, тому суд вважає, що спірний гараж повинен належати
відповідачеві одноособово.

ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_6 - померла, що підтверджується актовим записом № 2415 відділу реєстрації
смерті в місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції
(а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина. 17 грудня 2003 року на ім'я
ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, державним нотаріусом Третьої дніпропетровської
державної нотаріальної контори Янковою І.В. було видано свідоцтво про право на
спадщину за законом, за реєстровим номером № 5-3310, що свідчило про рівність
частин за кожним в спадковому майні (а.с.12), при цьому позивачі не заявляли
нотаріусу про включення до спадкової маси спірного гаражу.

Гараж
не входив до спільного сумісного майна подружжя, оскільки був придбаний
ОСОБА_3. після припинення фактичних шлюбних відносин. 13 лютого 2007 року
ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу
гаражу АДРЕСА_1, який належав йому на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 09 січня 2007 року, виданого виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської ради замість свідоцтва про право власності
від 11 вересня 2001 року на підставі довідки АГК «Автолюбитель» від 07
листопада 2006 року за № 17, рішення виконавчого комітету Дніпропетровської
міської ради № 2091 від 21 жовтня 1999 року і рішення виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради № 3060 від 21 жовтня 2004 року та
зареєстрованого в КП ДМБТІ від 18 січня 2007 року, реєстраційний номер №
17409223, витяг № 13270490.

Враховуючи
вище викладене, суд приходить до висновку, що 12 частина вказаного нерухомого
майна у вигляді гаражу АДРЕСА_1 не підпадає під перелік спадкової маси, тому, у
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 «про
визнання правочину недійсним, скасування запису про державну реєстрацію прав
власності та визнання права на отримання у власність частки майна в порядку
спадкування за законом» необхідно повністю відмовити.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст. 529 ЦК
України (в редакції 1963 року), ст. 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України, 362, 658, 659, 1226, 1299 ЦК України,
ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі через Красногвардійський районний суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до
апеляційного суду.

Суддя                                                                                                             М.А.Руденко