Справа № 2- 1214/ 2008
16 грудня  2008 р. Київський районний суд м. Сімферополя
в складі  - головуючої судді  Чумаченко Р.Д.; при секретарі  Ліфінцовій Я.В.;  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Сімферополі цивільну справу за позовом
приватного підприємства « Вітязь - Сервіс » до
ОСОБА_1 про повернення матеріальних цінностей -
ПП « Вітязь - Сервіс » в особі свого представника звернулося в суд з позовом
до відповідача про повернення матеріальних цінностей, мотивуючи свої вимоги
тим, що 11 липня 2006 року відповідач ОСОБА_1, у відповідності до наказу № 38 -
К від 11.07.2006 року,  був прийнятий на
роботу до приватного підприємства « Вітязь - Сервіс » на посаду водія. Під час
виконання своїх трудових обов'язків ОСОБА_1 отримав на підприємстві форму «
Титан » та берци, для користування під час виконання своїх робочих обов'язків.
Після свого звільнення за власним бажанням 13.03.2007 року, відповідач не повернув
підприємству вказані матеріальні цінності. Письмові прохання з вимогою про
повернення службового одягу, які надсилалися на адресу відповідача, залишилися
без відповіді, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися в суд.
У судовому  засідання представник
позивача позовні вимоги підтримав, просить у відповідності до змінених позовних
вимог стягнути з відповідача на користь підприємства « Вітязь - Сервіс » шкоду
у розмірі 618, 00 грн., тобто розмір вартості
не поверненого майна. Також просить суд стягнути з відповідача на  користь позивача судові витрати по справі, а
саме - судовий збір, збір з ІТЗ розгляду справи судом, витрати які були
пов'язані з наданням оголошення у газеті.
Відповідач про час та місце судового  засідання сповіщений належним чином, через
оголошення у газеті. Причину своєї не явки суду не повідомив. Суд постановляє
рішення  при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено,  що 11 липня 2006
року відповідач ОСОБА_1, у відповідності до наказу № 38- К від 11.07.2006
року,  був прийнятий на роботу до
приватного підприємства « Вітязь - Сервіс » на посаду водія. Під час виконання
своїх трудових обов'язків ОСОБА_1 отримав на підприємстві форму « Титан » -
костюм, взуття, та куртку, для користування під час виконання своїх робочих
обов'язків. Даний факт підтверджується підписом відповідача від  02.11.2006 року у журналі видачі форми на
підприємстві.

Після свого звільнення за власним бажанням 13.03.2007 року, відповідач не
повернув підприємству вказані матеріальні цінності. Письмові прохання з вимогою
про повернення службового одягу, які надсилалися на адресу відповідача,
залишилися без відповіді.

У відповідності до розрахункової
накладної № кРН - 000013 від 26 січня 2006 року . № кРН - 000120 від 19 серпня
2006 року вартість костюму « Титан », взуття, та куртки які були видані
відповідачу у користування під час виконання свої трудових обов'язків, складає
515 грн.

У відповідності до положень ст. 387 ЦК України власник має право
витребувати своє майно у особи, котра незаконно, без відповідних правових
підстав заволоділо ним.

У відповідності до положень ч. 5, п.1, ст. 134 КЗпП України робітники
несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, заподіяної
підприємству, а саме якщо шкода заподіяна недостачею спецодягу, виданого
підприємством робітнику у користування.

За таких підстав, суд стягує з відповідача на користь підприємства « Вітязь
- Сервіс » - 515 грн. у відшкодування заподіяної недостачею спецодягу.

Також суд на підставі ч. 1 ст. 88
ЦПК України,  із урахуванням того,
що позивачем при подачі позову в суд був сплачений судовий  збір,
стягує з відповідача на користь позивача 8, 50 грн.,  судових витрат зв'язаних з оплатою
судового  збору при подачі позову в суд,
а також стягує 210 грн. 18 коп. - витрат пов'язаних з наданням оголошення у
газеті.

Також суд стягує на користь позивача з відповідача 7,50 грн. - витрат
пов'язаних з інформаційне - технічним забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись
Постанови  Кабінету Міністрів
України  від 21.12.2005 року “ Про
Затвердження Порядку оплати витрат з інформаційне - технічного забезпечення
розгляду цивільних справ та їх розмірів ” ст. 387 ЦК України, ч. 5, п.1, ст.
134 КЗпП України,  ст. ст. 10, 11,  209. 212, 214-215, 224-226   ЦПК України
суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
підприємства « Вітязь - Сервіс »
матеріальну шкоду заподіяну недостачею спецодягу у розмірі -  515 грн., судовий збір у розмірі 8,50
гривень, 210 грн. 18 коп. -  витрат
пов'язаних з наданням оголошення у газеті, 7,50 грн. - витрат пов'язаних з
інформаційне - технічним розглядом справи судом,  а
разом  стягнути із ОСОБА_1 на користь підприємства « Вітязь - Сервіс
»  -
741 грн. 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий
збір 42,50 грн., а також за ІТЗ  - 22,50
грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
АРК, через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом
, що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Головуюча -