Справа № 2-800/08
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 червня 2008
року
м. Прилуки

Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Ільченка
О.І., при секретарях: Іценко Ю.О., Чміль С.І., за участю сторін, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні
відповідача - територіальна громада м. Прилуки в особі Прилуцької міської ради
про захист прав і відновлення межі землекористування, -

В С
Т А Н О В И В :

У позовній заяві
до суду позивач ОСОБА_1. вказує, що згідно погодженої власниками будинків
НОМЕР_1 (ОСОБА_3) та НОМЕР_2 (ОСОБА_4 - мати позивачки) по вул. Пирятинській в
м. Прилуки схеми землекористування від 28.09.1957р. розмір земельної ділянки
під НОМЕР_1 становив 19,0 м., а розмір її (позивачки) ділянки під НОМЕР_2 -
16,5 м. Проте, оскільки з  ОСОБА_3 вона є
родичами, то влітку 2006 року підписала ОСОБА_5 дозвіл на гараж, який суттєво
затіняє вікно дитячої кімнати її будинку. В подальшому вона неодноразово
зверталася в Прилуцьку міську раду з приводу встановлення в натурі спірної межі
згідно погодженої схеми землекористування за 1957 рік, оскільки межа проходить
на відстані лише 1,5 м. (замість 10 м.) від стіни її будинку. У 2008 році
будинок по АДРЕСА_1 був проданий ОСОБА_2, яка відмовляється перенести гараж. У
свою чергу  Прилуцька міська рада не
встановлює в натурі межу між земельними ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 згідно
останньої погодженої схеми землекористування від 28.09.1957 року. Тому
позивачка і просить зобов”язати Прилуцьку міську раду вчинити такі дії, а
ОСОБА_2 перенести гараж відповідно вимогам санітарних і будівельних норм.

Позивачка
ОСОБА_1 у суді свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у
позові, просить такий задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2 проти позову заперечує оскільки нею на підставі нотаріально оформленого
договору було придбано домоволодіння по АДРЕСА_1, в тому числі, з гаражем.

Представник
третьої особи - Прилуцької міської ради в судовому засіданні вважає позов
безпідставним, оскільки на спірний гараж маються всі необхідні документи.

Свідки
ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у суді підтвердили, що дійсно у 2006 році
до позивачки приходив ОСОБА_5 та зі слів самої ОСОБА_1., знають що саме тоді
вона надала письмову згоду на будівництво спірного гаража.

Ухвалою
Прилуцького міськрайонного суду від 29 травня 2008 року провадження у справі в
частині позовних вимог до Прилуцької міської ради було закрите згідно п.1 ч.1
ст. 205 ЦПК України, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства (а.с. 44).

Ви слухавши пояснення сторін,
представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши
докази в їх сукупності суд приходить до наступного висновку.

Судом
встановлено, що сторони по справі є власниками житлових будинків НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 по АДРЕСА_1. Так відповідачу ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними
будівлями  по АДРЕСА_1 належить згідно
нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 25 лютого 2008 року. Тоді
ж було продано, в тому числі, і гараж Г-1. Будинок і надвірні будівлі розміщені
на земельній ділянці, належній територіальній громаді м. Прилуки (а.с. 15-18).

Власником житлового будинку АДРЕСА_2 є
позивачка ОСОБА_1. (а.с. 5, 9-11).

Беззаперечним
є той факт, що позивачкою ОСОБА_1. було надано згоду на будівництво гаража
ОСОБА_3 по межі садиби АДРЕСА_1, про що свідчить письмова заява позивачки від
24.10.2004 року (а.с. 39). Проти чого не заперечує і сама позивачка, але
категорично заявляє, що такий дозвіл надавався нею не у 2004 році, а в 2006
році.

Згідно
архівного витягу із протоколу № 48 засідання виконавчого комітету Прилуцької
міської ради (рішення № 755) від 07.12.2004 року ОСОБА_3 (колишньому власнику
житлового будинку АДРЕСА_1) дозволено будівництво гаража розміром 4,0 х 6,0 м.
по АДРЕСА_1 (а.с. 41).

Згідно
акту обстеження та встановлення межі між присадибними земельними ділянками
НОМЕР_2 та АДРЕСА_1, проведеного постійно діючою комісією з вирішення питань
земельних спорів 21.09.2007 року встановлено, що суміжні земельні ділянки не
приватизовані, технічна документація на них не виготовлена. Комісія виконала
винесення в натуру межі по червоній лінії садиби АДРЕСА_2, згідно генерального
плану-схеми Прилуцького МБТІ від 11.08.1976р. ОСОБА_1. забажала виконати
винесення в натуру відстані від гаражу (садиби НОМЕР_1) та від будинку (садиби
НОМЕР_2) до межі земельних ділянок. У зв”язку з відсутністю прив”язок від даних
будівель до межі виконати даний винос в натуру неможливий. Тому ОСОБА_1. має
право встановити огорожу відповідно до винесеної межі по червоній лінії садиби
АДРЕСА_2 (а.с. 25-26).

Вирішуючи по суті спір між сторонами суд враховує, що спірний гараж не
можна вважати самочинним будівництвом в силу вимог ч.1 ст.376 Цивільного
кодексу України, оскільки такий збудований на земельній ділянці, що належала на
праві користування ОСОБА_3, з дотриманням належного дозволу виконавчого
комітету Прилуцької міської ради та без істотних порушень будівельних норм і
правил.

Одним
із прав землекористувачів, передбачених ст.95 Земельного кодексу України, в
редакції 01.01.2002 року (далі ЗК України) є спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і
споруд.

При
спорудженні спірного гаража були дотримані вимоги Законів України “Про основи
містобудування” від 16 листопада 1992р. із змінами та доповненнями та “Про
планування і забудову територій” від 20 квітня 2000 року з послідуючими змінами
та доповненнями.

За таких обставин, коли позивачка сама
добровільно надала згоду на будівництво спірного гаража та будівництво такого
проведено згідно дозволу уповноваженого на те
органу, а тому вимоги ОСОБА_1. не підлягають до задоволення і у позові
необхідно відмовити.

Керуючись
ст. 376 ЦК України, ст.ст. 95, 96, 158 ЗК України, ст. 24 ЗУ “Про планування і
забудову територій”, ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

В С
Т А Н О В И В :

У
позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про захист
прав і відновлення межі землекористування - відмовити  повністю.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення
суду має бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Також апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:
О.Ільченко