РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2008 р.                                                   справа
№ 2-4702/08

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Турецької І.О.

при секретарі - Скоріній Т.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу дійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись з вищевказаною
заявою до суду, просить визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 -
дійсним, тому що вона була придбана ним на Одеській товарній біржі і нотаріус
не приймає вказану угоду до виконання, у зв'язку з тим, що порушена форма її
укладення, а саме нотаріальне посвідчення.

В судовому засіданні представник
позивача заявлений позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву, в якій зазначав, що позов визнає, однак знаходиться
на лікуванні, а тому просить слухати справу у його відсутності.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню
на наступних підставах.

Матеріалами справи встановлено, що
згідно, договору № 25962 купівлі-продажу нерухомого майна від 20 грудня 1999 р.
позивач придбав у відповідачки квартиру АДРЕСА_1.

Зазначений договір купівлі-продажу
був оформлений на Одеській товарній біржі, а 21 грудня 1999 р. зареєстрований в
КП „ОМБТІ та РОН”.

В даний час позивач має намір
розпорядитися спірною квартирою, однак при звернені до нотаріальної контори
йому було відмовлено в оформленні договору, у зв'язку з тим, що попередня угода
була оформлена з порушенням вимог закону, а саме нотаріально не посвідчена.

Відповідно до положень п.4
Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 р., до вказаних
правовідносин належить застосувати норми ЦК України в редакції 1963 року,
оскільки його норми регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення.

Стаття 227 ч.1 ЦК України (в
редакції 1963 р.) зазначає, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен
бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.
Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне недійсність договору
(ст.47 цього Кодексу).

Згідно зі ст.47 ЦК України (в
редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках,
зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за
собою недійсність угоди.

Частина 2 вказаної статі вказує на
те, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не
вимагається.

Проаналізувавши вищевикладене, суд
вважає, що позивачкою представлені докази виконання умов договору
купівлі-продажу спірної квартири, тому, у зв'язку з ухиленням відповідачки від
його нотаріального посвідчення, біржовий договір належить визнати недійсним, а
саму угоду купівлі-продажу спірної квартири належить визнати дійсною.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу дійсним -
задовольнити.

Визнати недійсним біржовий договір
№ 25962 купівлі-продажу нерухомого майна від 20 грудня 1999 року,
зареєстрований на Одеській товарній біржі за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1
купив квартиру АДРЕСА_1.

Визнати дійсною угоду
купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстровану на Одеській товарній біржі 20
грудня 1999 р., за якою ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1.

На рішення
протягом десяти днів з дня його проголошення позивачем може бути подано заяву
про апеляційне оскарження, а протягом двадцяти днів після подання заяви подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду Одеської області через Приморський
районний суд.

Суддя