Справа
№ 2-2610/ 2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17
жовтня  2008 року             Індустріальний  районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді   -
Слюсар Л.П.

при секретарі             -      Кудряшовій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду  м.

Дніпропетровська
цивільну  справу за позовною заявою   ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В
серпні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом  до

відповідачки
про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
30 листопада 1996

року
він зареєстрував шлюб з відповідачкою. В шлюбі народилась  донька

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.   З
2005 року  між ним та

відповідачкою
припинені шлюбні відносини і ведення спільного господарства.

Причиною
розпаду сім'ї  - відсутність спільних
поглядів на сімейне життя. Повне

непорозуміння
один одного,  що  спричинило
втрату кохання та поваги.

Примирення
не можливе.  Після розірвання шлюбу
донька буде проживати з

відповідачкою.  На її утримання  він надає допомогу в добровільному
порядку.

Спору
про розділ майна не має.  Просив шлюб
розірвати.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.   Просив суд позов

задовольнити.

Відповідачка  в судове засідання   з'явився.   Позовні вимоги визнала.

Просила
шлюб розірвати  в зв'язку з фактичним
припиненням  шлюбних відносин.

Суд  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши докази по справі, вважає, що

позов
підлягає задоволенню.

Так,
в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 30 листопада 1996 року

в
відділі  реєстрації актів громадянського
стану Індустріального  районного

управління
юстиції                          м.
Дніпропетровська, актова запис №

823,
був зареєстрований шлюб. В шлюбі народилась донька ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.   Судом встановлено, що сторони

з
2005 року проживають окремо,  примирення
не можливе. Майновий спір

відсутній.
Після розірвання шлюбу  неповнолітня
донька   буде проживати з

відповідачкою.

Також
суд встановив, що із-за несумісності характерів між сторонами подальше

збереження
шлюбу не можливе.

При  таких обставинах суд приходить до висновку,
що причини, якими мотивують

сторони
свої вимоги є обґрунтованими, подальше сумісне життя  подружжя і

збереження
сім'ї не можливе.

Тому
суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб, судові

витрати
віднести за рахунок  позивача.

Приймаючи
до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу

України
, ст.ст.3,7,11,15,30,60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб
між     ОСОБА_1 і  ОСОБА_2,
зареєстрований 30 листопада 1996
року

Відділом
реєстрації актів громадянського
стану  Індустріального районного

управління
юстиції м. Дніпропетровська , актовий запис № 823,  які мають

неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1  -
розірвати.

Стягнути
при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС в прибуток

держави
з ОСОБА_1 державне мито в розмірі 17 грн., ОСОБА_2 від сплати державного мита
звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар