Справа № 2-849/08
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м         У к р а ї н и

(заочне)

01 липня 2008 року Самарський районний суд
м.Дніпропетровська у складі:

Головуючий, суддя                                     Сухоруков А.О.,

при секретарі                                              Шамета І.В.,

за участю позивача                                             ОСОБА_1,

представника третьої особи                                 Шалько І.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську цивільну справу
за позовною заявою приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Самарський центр зайнятості м.Дніпропетровська, про розірвання трудового
договору та звільнення, в порядку заочного розгляду справи,

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2008р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2, третя особа - Самарський центр зайнятості м.Дніпропетровська про
розірвання трудового договору та звільнення.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 01
жовтня 2007 р. між ним - фізичною-особою приватним підприємцем та відповідачем
було укладено трудовий договір, відповідно до якого відповідач була прийнята на
роботу логістом з вантажних перевезень. Трудовий договір був зареєстрований у
Самарському районному центрі зайнятості 01 жовтня 2007 року за №006,
який складено у трьох автентичних примірниках.

Із 31 грудня 2007р. відповідач на роботу не
вийшла без поважних причин, у подальшому відповідач на роботу більше не
з'явилася, на телефонні дзвінки не відповідала.

Позивач неодноразово намагався зв'язатися із
відповідачем для того, щоб зняти з реєстрації трудовий договір між працівником
i фізичною особою у Самарському центрі зайнятості, однак вона жодного разу на
контакт із позивачем не йшла.

Позивач звертався до Самарського центру
зайнятості про зняття з реєстрації трудового договору між працівником i
фізичною особою, однак Самарський центр зайнятості зазначений договір з
реєстрації не знімав, мотивуючи це тим, що трудовий договір може бути знятий з
реєстрації лише за присутності двох сторін.

Просить розірвати трудовий договір, укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 жовтня 2007 року, та зареєстрованого Самарським
центром зайнятості за №006, а також звільнити ОСОБА_2із займаною нею
посади за ч.4 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Позивач у судовому засіданні просив задовольнити позов,
представник третьої особи позовні вимоги підтримала.

Відповідач у
судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена
належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності
із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч.4
ст.169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Позивач не заперечував розлянути справу у
порядку заочного розгляду.

Самарський центр зайнятості надав суду
письмові пояснення, в яких зазначено, що відповідно до ст.241 К3пП
України та Порядку реєстрації трудового договору між працівником та фізичною
особою, затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України від 08.06.2001р. №260,
зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.06.2001р. за №554/5745, центр
зайнятості є органом на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації)
трудових договорів, які укладаються фізичними особами-роботодавцями та
найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними
особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. У разі виникнення
трудового спору між сторонами трудових відносин, фізичною особою-роботодавцем
та найманим працівником, а також за відсутності однієї зі сторін у центрі
зайнятості, підставою для зняття трудового договору із реєстрації у державній
службі зайнятості є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо припинення
дії такого договору або визнання його таким, що втратив силу. Це i стало підставою
звернення до суду із даним позовом.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд  вважає, що позов
підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.3 ст.232 КЗпП України, безпосередньо у
районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються
трудові спори за заявою керівника підприємства, установи, організації (філіалу,
представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), з питань
звільнення.

У
судовому засіданні встановлено, що 01 жовтня 2007 р. між ОСОБА_1 -
фізичною-особою приватним підприємцем та відповідачем було укладено трудовий
договір, відповідно до якого відповідач була прийнята на роботу логістом з
вантажних перевезень. Трудовий договір був зареєстрований у Самарському районному
центрі зайнятості 01 жовтня 2007 року за №006, який складено у трьох
автентичних примірниках (а.с.7).

За твердженням позивача, із 31 грудня 2007р.
відповідач на роботу не вийшла без поважних причин, у подальшому відповідач на
роботу більше не з'явилася, на телефонні дзвінки не відповідала.

Позивач звертався до Самарського центру зайнятості про
зняття з реєстрації трудового договору між працівником i фізичною
особою-підприємцем, однак Самарський центр зайнятості зазначений договір з
реєстрації не знімав, мотивуючи це тим, що трудовий договір може бути знятий з
реєстрації лише за присутності двох сторін.

У відповідності до п.4 ч.1
ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути
розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому
числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Суд вважає, що за таких обставин позов підлягає
задоволенню, і необхідно розірвати трудовий договір, укладений між фізичною
особою- приватним підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 31 грудня 2007 року.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст.40
КЗпП України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 130, 169, 208, 209, 212-215,
218, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати трудовий
договір, укладений 01 жовтня 2007 року між фізичною-особою приватним
підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у Самарському центрі зайнятості
м.Дніпропетровська 01 жовтня 2007 року за №006, за п. 4 ч. 1 ст. 40
Кодексу законів про працю України, з 31 грудня 2007 року.

Звільнити ОСОБА_2із
посади логіста з вантажних перевезень приватного підприємця ОСОБА_1 за п.4 ч.1
ст. 40 КЗпП України з 31 грудня 2007 року.

Заочне рішення може
бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка
може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна
скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя                     (підпис)                     А.О.
Сухоруков

Згідно з оригіналом.

Суддя                                                       А.О.
Сухоруков

Рішення набрало законної сили 14 липня 2008 року.

Суддя                                                       А.О.
Сухоруков