Справа
№2-2556/08
РІШЕННЯ

/вступна
та резолютивна частини/

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 грудня 2008 року
м.Балаклія

Балаклійський районний суд
Харківської області в складі:

судді Муленко Л.М.,

при секретарі  Комар Т.О.,

за участю представників
позивача - ОСОБА_1.,ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення суми
боргу та моральної шкоди,

В С Т А
Н О В И В:

Зважаючи
на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного
з потребою  в обґрунтуванні доводів
сторін, на що може бути витрачено значний час,
суд на підставі ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити  вступну та резолютивну частини рішення в
такій редакції:

«На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст.10,11,60,79,88,212-215 ЦПК  України,-

В И Р І
Ш И В  :

Позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення суми боргу та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 та
ОСОБА_5на користь ОСОБА_3 в солідарному порядку суму боргу в розмірі 14 000,00
гривень, і 420,00 гривень за прострочення боргового зобов'язання за договором позики,
а також судові витрати: судовий збір в розмірі 140,00 гривень копійок та витрати
на  інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі  30,00 гривень,
витрати на оплату операцій банку 20,00 гривень, витрати, пов'язані з
явкою до суду позивача в розмірі 116 гривень 02 копійки, а всього 14 726
(чотирнадцять тисяч сімсот двадцять шість) гривень 02 копійки.

В
частині стягнення з відповідачів 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної
шкоди позивачеві відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України».

Мотивоване
рішення буде складено не пізніше 07 грудня 2008 року.

Суддя
Л.М. Муленко

Справа
№2-2556/08

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 грудня 2008 року
м.Балаклія

Балаклійський районний суд
Харківської області в складі:

судді Муленко Л.М.,

при секретарі  Комар Т.О.,

за участю представників позивача -
ОСОБА_1.,ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення суми
боргу та моральної шкоди,

В С ТА Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся  до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення боргу в розмірі 14000 гривень та суми за прострочення грошового зобов'язання
у розмірі 3% річних за весь період прострочення грошового зобов'язання
в розмірі 420 гривень, та стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, а
всього 19 726 гривень 02 копійки.

З
позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 13 жовтня 2007 року позичив у нього 13000
гривень, які відповідно до власноручно складеної ним розписки зобов'язався
повернути 18 жовтня 2002 року, однак не виконав зобов'язання.

Влітку
2008 року на вимогуОСОБА_3 повернути борг ОСОБА_4 пообіцяв віддати гроші 16
серпня 2008 року.

16 серпня 2008 року ОСОБА_5- дружина ОСОБА_4,
посилаючись на хворобу матері та на те, що вона з чоловіком продає успадкований
будинок, розташований по АДРЕСА_1позичила у позивача 1000 гривень, та
власноручно склала розписку про те, що до 09 вересня 2008 року зобов'язується
разом із чоловіком - ОСОБА_4 повернути борг у сумі 14000 гривень, однак гроші
не повернули.

ОСОБА_3
зазначає, що відповідачі ухиляються від сплати боргу, оскільки, як вбачається з
довідки БТІ, зазначений успадкований будинок відповідачі продали ще 18 березня
2008 року ОСОБА_6 за 35000 гривень, але борг не повернули. Вказує на те, що
відповідачі придбали нові меблі, комп'ютер, скутер, телевізор та інші цінні
речі.

Представники позивача в
судовому засіданні підтримали позовні вимоги, надали пояснення щодо обставин,
викладених у позовній заяві.

Відповідачі в судовому засіданні
позовні вимоги визнали частково, пояснили, що дійсно  укладали договір позики на суму 14 000
гривень, але частково борг повернули - в сумі 4000 гривень - через ОСОБА_7.
Крім того, визнали позов у частині стягнення 3% річних за прострочення боргового
зобов'язання в розмірі 10000 гривень, а не 14 000 гривень. Не заперечували проти
стягнення витрат, пов'язаних із явкою позивача до суду, в сумі 116 гривень 02 копійки, та
судового збору і інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В
частині стягнення моральної шкоди позов не визнали.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, надані в попередньому судовому засіданні, та представників позивача,
відповідачів, свідка ОСОБА_7., дослідивши надані суду  докази, вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 13 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем
ОСОБА_4 було укладено договір позики, на підтвердження чого була надана
розписка, яка посвідчує передання ОСОБА_4 позивачем грошових коштів у сумі
13000 гривень. Зазначені грошові кошти ОСОБА_4 зобов'язався повернути 18 жовтня
2002 року, однак не повернув позику (а.с.11). Дані обставини відповідачі не
спростовують.

З
розписки, власноручно складеної відповідачкою ОСОБА_516 серпня 2008 року,
вбачається, щоОСОБА_3 передав у власність відповідачів 14000 гривень, які вони
зобов'язуються повернути 5 вересня 2008 року, однак грошові кошти позикодавцеві
не повернули (а.с.12). Ці обставини відповідачі також визнають.

Відповідачі стверджують, що
повернули позивачу 4000 гривень в рахунок вказаного боргу через ОСОБА_7. Іншу
суму боргу сплатити у них не було можливості, оскільки вони, хоча і продали
будинок, але борг не повернули, так як у них були інші борги.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_7. пояснив, що він неодноразово разом із
позивачем -ОСОБА_3 приїздив до відповідачів із вимогою повернути позичені
гроші, однак вони просили зачекати з поверненням боргу. Відповідачі 4000
гривень йому не давали для передачі позивачу в рахунок боргу.

Суд критично відноситься до пояснень
відповідачів щодо передачі ними 4000 гривень дляОСОБА_3 через свідка - ОСОБА_7.
в рахунок погашення боргу, оскільки вони
суперечать поясненням позивача, свідка та матеріалам справи. Тому твердження
відповідачів про передачу 4000 гривень в рахунок погашення боргу суд вважає
недостовірними.

Статтею 526  ЦК України передбачено, що зобов'язання
повинно виконуватись належним  чином,
відповідно до умов договору та вимог
цивільного законодавства.

Згідно  ст.611
ЦК України  у разі порушення
зобов'язань наступають правові наслідки, встановлені  договором або законом, зокрема
розірвання  договору, сплата неустойки,
відшкодування  збитків.

Відповідно
до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

За змістом ч.1 ст.1050 ЦК
України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

На
підставі ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити  суму боргу з урахуванням  встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд
задовольняє позов у частині стягнення боргу в повному обсязі, оскільки
позивач  свої  зобов'язання
щодо  надання  відповідачам грошових коштів за договором
позики виконав, але відповідачі свої зобов'язання,  передбачені
договором  не виконали, у
зв'язку  з чим сума  загальної
простроченої  заборгованості  відповідача за   договором
складає 14000 гривень, та 3% річних від простроченої суми становлять 420
гривень.

Отже, у
частині стягнення з відповідачів суми заборгованості за договором позики та 3%
річних від простроченої суми, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.23 ЦК
України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Підстави
відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст.1167 ЦК
України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних  чи
фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних  фізичній чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4 “Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (не майнової) шкоди”, обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між
шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її
заподіянні.

Позивач
не надав суду доказів відносно того, що діями відповідачів йому було завдано
моральну шкоду, тому суд відмовляє позивачу у задоволенні цих вимог.

У
відповідності до ст.ст.79,88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на
користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а
саме судовий збір, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на оплату
операцій банку (а.с.1-4), витрати, пов'язані з явкою до суду позивача (а.с.24).

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.1046,1047,1049 ЦК України,
ст.ст.10,11,60,79,88,212-215 ЦПК
України,-

В И Р І
Ш И В  :

Позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення суми боргу та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 та
ОСОБА_5на користь ОСОБА_3 в солідарному порядку суму боргу в розмірі 14 000,00
гривень, і 420,00 гривень за прострочення боргового зобов'язання за договором позики,
а також судові витрати: судовий збір в розмірі 140,00 гривень копійок та витрати
на  інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі  30,00 гривень,
витрати на оплату операцій банку 20,00 гривень, витрати, пов'язані з
явкою до суду позивача в розмірі 116 гривень 02 копійки, а всього 14 726 (чотирнадцять
тисяч сімсот двадцять шість) гривень 02 копійки.

В
частині стягнення з відповідачів 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної
шкоди позивачеві відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України».

Суддя                                   Л.М. Муленко

Мотивоване
рішення складено 07 грудня 2008 року.

Суддя
Л.М. Муленко