Справа
№2-41008
11 березня 2008 року.                                                                                    м.Тячів
Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех
Г.М. , з участю позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_3., представника
Грушевської сільської ради Зубач І.І., представника Церковної громади с.
Грушево Катринець  М.М. ,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Грушевської сільської ради , Церковної громади с.
Грушево  про відміну рішення Грушевської
, ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до Грушевської сільської ради , Церковної
громади с. Грушево  про відміну рішення
Грушевської сільської ради. Позовні вимоги мотивують тим , що рішенням від
14.09.2007 року за № 146 Грушевська сільська рада відмінила своє рішення за №93
від 13.04.2007 року « Про надання дозволу на збір матеріалів щодо передачі у
власність земельної ділянки ОСОБА_2.». При цьому відповідач мотивував прийняття
останнього рішення тим , що нібито в 1998 році рішенням виконкому сільської
ради ця ж земельна ділянка №6 по вулиці Визволення в с. Грушево вже була
закріплена за церквою.
що дане рішення не відповідає фактичним обставинам справи і підлягає відміні,
оскільки названа земельна ділянка , на якій раніше була розташована шкільна
будівля , в котрій знаходилася надана їм як сільським спеціалістам ще в 1983
році квартира , знаходилася у їх правомірному користуванні ще з 1983 року і по
даний час та в установленому порядку у них не вилучалася , а тому сільська рада
не вправі була ні в 1998 році , ні у вересні 2007 року її перерозподіляти чи
надавати іншим землекористувачам.
цього , в дійсності рішення виконкому від 11.06.1998 року за №3 в матеріалах
засідань виконкому Грушевської сільської ради відсутнє , що свідчить про те ,
що воно не приймалося та вирішення про надання або вилучення земельних ділянок
законом віднесено до компетенції сесії , а не виконкому.
рішення також порушує їх законні матеріальні інтереси , так як ними за
дорученням відділу освіти Тячівської райдержадміністрації і за погодженням із
сільською радою  ними затрачено близько
4000 гривень на газифікацію і демонтаж названої шкільної будівлі , які їм не
компенсовані.

Просить
визнати  рішення Грушевської сільської
ради від 14.09.2007 року за № 146  «Про
відміну рішення шостої сесії від 13.04.2007 року №93 таким , що не відповідає
вимогам закону і відмінити його.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1, який являється одночасно і представником
позивачки ОСОБА_2. , та його представник ОСОБА_3. позов підтримали повністю
посилаючись на викладені у письмовій позовній заяві обставини і просять позов
задовольнити.

Представник
Грушевської сільської ради в судовому засіданні проти позову заперечив і
пояснив , що ніяких погоджень ОСОБА_1 на проведення будь-яких робіт сільська
рада не надавала. В 1998 року виконком міг мати право на передачу земельної
ділянки церковній громаді у разі делегування йому таких повноважень сесією. Є
випадки відсутності у матеріалах виконкому рішень , однак рішення про передачу
земельної ділянки у 1998 року церковній громаді наявне у представників
церковної громади на руках і це вже не питання сільської ради. На момент
передачі сім'я ОСОБА_1 мала інше житло , хоча проживала у спірній будівлі. При
вирішенні питання про надання позивачам дозволу на збір матеріалів щодо
передачі у власність земельної ділянки депутатам не було відомо про те , що ця
земельна ділянка вже передана церковній громаді , а коли це стало відомо , то
радою відмінено своє ж рішення. При передачі будівлі відділу освіти сільська
рада мала відмінити рішення виконкому про передачу будівлі і земельної ділянки
церковній громаді. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник  церковної громади в судовому засіданні позов
не визнав і пояснив , що спірна будівля побудована для церковної школи , про що
йому відомо від людей похилого віку,  а тому
ця будівля повинна належати церковній громаді. Обставини прийняття в 1998 році
рішення про передачу будівлі і земельної ділянки йому не відомі , оскільки на
той час він цим не займався. З 1998 року ремонтні роботи не проводилися через
відсутність коштів. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін , дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного
висновку.

В
судовому засіданні встановлено , згідно до витягу з погосподарської книги
Грушевської сільської ради з 1983 року відкрито дворогосподарство сім'ї ОСОБА_1
, до складу якої входять позивачі , в АДРЕСА_1

Наведена
обставина також підтверджується довідкою виконкому Грушевської сільської ради
від 16.04.2007 року №1022.

Позивачка
ОСОБА_2. значиться зареєстрованою за адресою с. Грушево вул.. Визволення №6 з
1987 року , що підтверджується копією її паспорту громадянина України.

Згідно
до довідок виконкому Грушевської сільської ради №519 від 20.02.2007 року та №
693 від 06.03.2007 року позивачі мешкали за зазначеною адресою.

У
відповідності до інформативного листа відділу освіти Тячівської
райдержадміністрації від 26.02.2007 року за № 298 приміщення колишнього
церковного будинку знаходиться на балансі відділу освіти із залишковою вартістю
станом на 01.01.2007 року 8 201.90 гривень.

Згідно
до рішення Грушевської сільської ради від 13.04.2007 року №93 « Про надання
дозволу на збір матеріалів щодо передачі у власність земельної ділянки» надано
дозвіл на  збір матеріалів щодо передачі
у власність земельної ділянки в АДРЕСА_1 ОСОБА_2.

У відповідності до інформативного листа
відділу освіти Тячівської райдержадміністрації від 03.08.2007 року № 1780 у
зв'язку із перебуванням будівлі в аварійному стані запропоновано ОСОБА_2.
власними силами приступити до демонтажу будівлі , матеріали використати на
власний розсуд , а територію залишити чистою з вивезенням всього мукора та з
проведенням планіровочних робіт.

В
подальшому , рішенням від 14.09.2007 року за № 146 Грушевська сільська рада
відмінила своє рішення за №93 від 13.04.2007 року « Про надання дозволу на збір
матеріалів щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2.».

В
мотивувальній частині цього рішення відповідачем зазначено , що попереднє
рішення за №93 від 13.04.2007 року « Про надання дозволу на збір матеріалів
щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2.» було прийнято помилково ,
так як в 1998 році вже було прийнято рішення виконкому про закріплення за
церквою земельної ділянки та будівлі колишньої церковної школи та про існуюче
рішення депутатам не було відомо.

При
зверненні до суду позивачами до позовної заяви долучено ксерокопію тексту ,
який містить вказівку про прийняття виконкомом Грушевської сільської ради
11.06.1998 року рішення за №3 про повернення православній церкві колишньої
будівлі церковної школи , яка належала раніше православній церкві , та
закріплення земельної ділянки площею 0.035 га. за згаданою будівлею згідно
абрис-схеми.

У
відповідності до ст.12 ЗК України до повноваження сільських рад належить
вирішення питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

А згідно
до п.34 ч.1 ст.26 Закону України « Про місцеве самоврядування « виключно на
прилюдних засіданнях сільської , селищної , міської ради розглядаються питання
про вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Підстави
та порядок набуття права на землю , а також порядок передачі земельних ділянок
в оренду визначено у ст..ст. 116 , 118 ЗК України.

Із
зазначених норм випливає , що отримання земельної ділянки у власність або в
користування супроводжується різними діями зацікавленої особи , прийняттям
відповідних рішень органу місцевого самоврядування ( щодо дачі згоди на
розроблення проекту відведення земельної ділянки , про затвердження проекту
відведення та про передачу земельної ділянки).

Згідно
до ст.60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А згідно
до ст. ст.. 58 , 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими.

Із
матеріалів справи встановлено , що позивачка ОСОБА_2 претендує на одержання
права на земельну ділянку , яка перебуває у її фактичному користуванні з 1983
року, про що подала в установленому порядку заяву та рішенням відповідача
Грушевської сільської ради від 13.04.2007 року за №93 їй надано дозвіл на  збір матеріалів щодо передачі у власність
земельної ділянки в АДРЕСА_1.

У
відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі
, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією України та
законами України.

Оцінивши зібрані по справі докази ,
суд вважає , що оспорюване рішення відповідача від 14.09.2007 року за № 146 не
ґрунтується на фактичних обставинах справи , оскільки підставою для його
постановленні стало рішення виконкомом Грушевської сільської ради від  11.06.1998 року за №3 про повернення
православній церкві колишньої будівлі церковної школи, яка належала раніше
православній церкві , та закріплення земельної ділянки площею 0.035 га. , про
яке , як зазначено у тексті самого рішення , депутатам не було відомо на момент
постановлення попереднього рішення № 93 від 13.04.2007 року.

Разом з цим , згідно твердження
позивачів таке рішення №3 від 11.06.1998 року в дійсності виконкомом не
приймалося.

Наведена обставина підтверджується
архівною довідкою архівного відділу Тячівської райдержадміністрації за № 2919
від 19.02.2008 року , згідно до якої в документах Грушевської сільської ради за
1998-2000 року ( сесіях, виконкомах ) відсутні дані про закріплення за
Церковною громадою с.Грушева земельної ділянки , на якій розташована будівля
колишньої Церковної школи.

Ці дані також узгоджуються з
письмовою інформацією виконкому Грушевської сільської ради від 20.03.2002 року
за №4 , за якою управлінню державним майном пропонується включити в перелік
приватизації будівлю в АДРЕСА_1, а також з інформативним листом відділу освіти
Тячівської райдержадміністрації від 21.11.2006
року № 2402 голові Тячівської райдержадміністрації про те , що в
сільській раді відсутні документи щодо передачі будівлі православній церкві і в
лютому 2002 року будинок переданий на баланс відділу освіти.

Крім
цього , станом на 11.06.1998 року діяв чинний Закон України «Про місцеве
самоврядування «  , згідно до п.34 ч.1
ст.26 Закону України якого виключно на прилюдних засіданнях сільської ,
селищної , міської ради розглядаються питання про вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних відносин , а не виконкомом.

Згідно до ст.152 ЗК України захист
прав на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними
рішень органів місцевого самоврядування.

Підставами
для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та ( або) визначеній законом компетенції органу , який видав цей
акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи.

Беручи до уваги наведене , суд
вважає , що позивачами в судовому засіданні доведено факт порушення  права на спірну земельну ділянку.

Доводи
відповідачів про правомірність оспорюваного рішення в судовому засіданні
належними і допустимими доказами не стверджені.

Таким
чином , суд вважає , що вимоги позивачів підставні і порушене право на земельну
ділянку підлягає захисту шляхом визнання недійсним та скасування рішення
Грушевської сільської ради від 14 вересня 2007 року за №146 « Про відміну
рішення шостої сесії №93 від 13.04.2007 року « .

Керуючись ст..ст. 3 , 4 , 10 , 11 ,
60 ,  209-215 ЦПК України , на підставі
ст.. 19 Конституції України , ст.. 26 ч.1 п.34 Закону України « Про місцеве
самоврядування в Україні«,  ст. ст. 12 ,
116 , 118, 152 , 158 ЗК України ,

Р  І  Ш
И  В:

Позов задовольнити.

Визнати
недійсним та скасувати рішення Грушевської сільської ради від 14 вересня 2007
року за №146 « Про відміну рішення шостої сесії №93 від 13.04.2007 року « .

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд шляхом
подання заяви про його апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення , з наступним поданням апеляційної скарги протягом 20 днів.

Головуючий:
М.М.Розман