Cправа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ      У К Р А Ї Н И

04 червня 2008
року.       Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської області в складі:  головуючого судді Білокур В.І., при секретарі
Сірій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки справу за
позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства “Прилукитепловодопостачання” про
поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до комунального підприємства
“Прилукитепловодопостачання” (далі “КПТВП”) про поновлення її на роботі та
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди вказуючи
на те, що Наказом №94-К від 15.04.2008року відповідач незаконно звільнив її з
посади начальника абонентського відділу “КПТВП” за ст.40п.1 КЗпП України в
зв”язку з скороченням штату.           Свої
вимоги обгрунтовує тим, що при її звільненні відповідач діяв упереджено
відносно неї як особистості, а тому попередньо виніс невмотивований Наказ №34
від 15.02.2008р. про внесення змін до штатного розпису та майбутнє скорочення
працівників (в тому числі її), із-за чого вважає були відсутніми підстави для
скорочення займаної нею посади начальника абонентського відділу і наступного
звільнення її з роботи. Крім того, просить суд врахувати попередні безпідставно
застосовані відповідачем щодо неї дисциплінарні стягнення в т.ч. звільнення її
з роботи, унаслідок чого просить суд поновити її на роботі та стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу і моральну шкоду.

В судовому засіданні позивачка
підтримала в повному об”ємі свої позовні вимоги за вищевикладених обставин, про
що дала відповідні пояснення.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що при
звільненні ОСОБА_1. з посади начальника абонентського відділу “КПТВП” за
ст.40п.1 КЗпП України в зв”язку з скороченням штату, не було допущено порушень
трудового законодавства, а оскаржуваний нею Наказ №94-К від 15.04.2008року
вважає законним і як такий, що прийнятий із дотриманням вимог чинного законодавства.
Обґрунтовуючи свою позицію у поясненнях на спростування доводів позивачки
вказує, що вона (ОСОБА_1.) поряд із іншими працівниками (всього 20чол.)
підлягали звільненню з роботи унаслідок скорочення штату працівників, що всі
вониі були належним чином повідомленими про наступне скорочення, яке потому
відбулося на законних підставах у відповідності до змін штатного розпису
“КПТВП”, тобто, адміністрація при звільненні працівників (включаючи ОСОБА_1.)
не допустила порушень прав працівників (зокрема і ОСОБА_1.) і керувались
виключно вимогами чинного законодавства, а тому просить суд відмовити позивачці
у поновленні на роботі та виплаті за вимушений прогул і моральної шкоди, із-за
безпідставності таких вимог.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши в сукупності всі
наявні докази по справі суд вважає, що заявлені вимоги позивачки не підлягають
до задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до виниклих правовідносин у даній справі, суд застосовує положення Глави 3 і
3-А Кодексу законів про працю України та відповідні роз”яснення п.19
абз.1,4  Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 6.11.1992р. №9 (із наступними змінами) “Про практику розгляду
судами трудових спорів” про те, що розглядаючи трудові спори, пов”язані зі
звільненням за п.1ст.40 КЗпП України, суди зобов”язані з”ясувати, чи дійсно у
відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема
ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи,
організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано
власником або уповноваженими ним органом норм законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і
праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник
чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його
згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не
користувався вивільнювальний працівник переважним правом на залишення на роботі
та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. При проведенні
вивільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних
професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників..., а якщо
це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про
доцільність такої перестановки (перегрупування).

Тому,
вирішуючи по суті вимоги позивачки про поновлення її на роботі, суд не
знаходить належних доказів і правових підстав вважати допущеними порушень
відповідачем будь-яких норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника.

Зокрема,
суд вважає непідтвердженими доводи позивачки ОСОБА_1. про те, що  видавши оскаржуваний Наказ №94-К від
15.04.2008року, відповідач ніби-то діяв упереджено щодо неї особисто і перед
цим виніс невмотивований Наказ №34 від 15.02.2008р. про внесення змін до
штатного розпису та майбутнє скорочення працівників (в тому числі її -
ОСОБА_1.).

До
такого висновку суд приходить із тих підстав, що відповідними положеннями
Статуту комунального підприємства “Прилукитепловодопостачання” (а.с.23-29) і
статтею 64 ч.3 Господарського Кодексу України передбачено, що підприємство
самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність
працівників і штатний розпис.

Отже,
досліджені у судовому засіданні копії відповідних наказів і штатного розпису
працівників “КПТВП” станом на 01.11.2007р. (а.с.47; 48-51), так і після
проведеного вивільнення працівників станом на 15.02.2008р. (а.с.31; 37-40)
підтверджують те, що у відповідача дійсно мали місце зміни в організації
виробництва і праці (скорочення штату працівників).

При
цьому суд приходить до висновку, що відповідач дотримався всіх норм діючого
законодавства які регулюють порядок вивільнення працівників, оскільки, вона
(ОСОБА_1.) поряд з іншими працівниками була належним чином попереджена про
внесення змін до штатного розпису та майбутнє звільнення - шляхом свого підпису
про ознайомлення з Наказом №34 від 15.02.1008р. (а.с.31), при тому, було
доведено кожному із вивільнених працівників (в т.ч. ОСОБА_1.) про наявність
вакансій на посадах та робітничих професіях по “КПТВП” станом на 15 лютого та 3
квітня 2008року. (а.с.41,42).

Крім
того, як установлено в судовому засіданні, покладена на позивачку ОСОБА_1.
Відповідальність згідно посадових обов”язків начальника абонентського відділу
(а.с.19) та відповідальність ОСОБА_2 згідно посадових обов”язків заступника
директора по збуту (а.с.16) - є аналогічними по суті. Однак, як вважає суд, ця
обставина не порушує прав позивачки і не вказує на будь-які порушення відповідачем
діючого законодавства, оскільки “КПТВП” і прийняло рішення про скорочення
посади начальника абонентського відділу (яку займала ОСОБА_1.), а виконання її
обов”язків буде продовжувати виконувати заступник директора по збуту  “КПТВП”, про що і зазначалось у доповідних в
адресу директора “КПТВП” (а.с.32-33; 34-35) та являється внутрішньою діяльністю
підприємства “КПТВП”, що самостійно визначає свою організаційну структуру,
встановлює чисельність працівників і штатний розпис. А тому не заслуговують на увагу
доводи позивачки, де вона наполягає про безпідставність свого звільнення.

За таких
обставин, відмовляючи позивачці в задоволенні основної вимоги: - про поновлення
на роботі, суд вважає необхідно відмовити їй також у задоволенні залежних від
вирішення цієї наступних вимог: - про стягнення середньої заробітної плати за
час вимушеного прогулу та моральної шкоди, оскільки, як установлено судом та
зазначено вище в даних правовідносинах при звільненні позивачки відповідачем не
було допущено порушень вимог трудового законодавства.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 88, 213-215, 294  ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1
в задоволенні позову до до комунального підприємства
“Прилукитепловодопостачання” про поновлення на роботі, стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - в і д м о в и т и.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного
суду Чернігівської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
до Прилуцького міськрайонного суду протягом десяти  днів з дня його проголошення та подання
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий суддя                                                                                 Білокур
В.І.