Справа
№ 2-77/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М               У К Р А Ї Н
И

29 лютого 2008 року
Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого                                                                                    Мамаєва
В.А.

при
секретарі                                                                                   Сєніній
І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення боргу

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що влітку
2006 року він позичив ОСОБА_2. 5000 гривень, що підтверджується розпискою.
Згідно розписки відповідач зобов”язався повернути борг не пізніше 07.09.2007
року, але у зазначений термін грошей не повернув, і під будь яким приводом
ухиляється від виконання свого зобов»язання. Позивач посилається на ч. 1 ст.
207 ЦК України згідно якої правочин вважається укладеним якщо його зміст
зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного  або іншого засобу зв»язку. Розписка підписана
відповідачем, є документом, що стверджує про вчинення правочину.  Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання повинен сплатити за
час прострочення три відсотки річних із простроченої суми, а також суму боргу.
Стягнення зазначених відсотків не залежить від того, чи зазначено це в договорі
чи ні. Тому відповідач крім повернення боргу в сумі 5000 гривень зобов»язаний
сплатити три відсотки, що становить 150 гривень. Позивач просить суд стягнути з
відповідача на свою користь борг за договором позики у сумі 5000 гривень та 150
гривень за прострочення грошового зобов»язання, а також понесені ним судові
витрати у розмірі 81 гривни.

У
судову засіданні позивач змінив свої позовні вимоги і просить суд стягнути з
відповідача на свою користь борг за договором позики у сумі 5000 гривень, 72.73
гривни за прострочення грошового зобов»язання (за 177 дн.), 81 гривню понесені
ним судові витрати, а також 89.91 гривні за проїзд до суду: для подання позову,
попереднє судове засідання 04.02.2008 року та судове засідання 29.02.2008 року.

Відповідач
позов не визнав і пояснив, що дійсно позивач надав йому позику у розмірі 5000
гривен, які він зобов'язався повернути позивачу до 07.08.2007 року. Дійсно він
підписав розписку про передачу грошей у присутності свідка ОСОБА_3. Позов не
визнає, оскільки позивач забрав у нього мобільний телефон і він думав, що
продавши мобільний телефон позивач відшкодує понесені ним збитки. Але не може
надати суду доказів, які підтверджують факт, що позивач забрав у нього мобільний
телефон.

Свідок
ОСОБА_3. суду пояснив, що дійсно він був присутній під час написання ОСОБА_2.
розписки про отримання 5000 гривень.

Свідок
ОСОБА_4. суду пояснив, що дійсно ОСОБА_2. взяв у його батька ОСОБА_1. грошові
кошти у  сумі 5000 гривен, про що написав
розписку.

Вислухавши пояснення
сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У 2006
році позивач надав у борг гр. ОСОБА_2. 5000 гривен. Про отримання грошей
відповідач написав розписку, в якій зазначив строк повернення боргу -
07.09.2007 року. Таким чином, між сторонами був укладений договір позики.
Позивач передав відповідачу грошові кошти, що підтверджується розпискою
відповідача (а.с.), а тому договір позики між сторонами є укладеним відповідно
до ст. 1046 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів. Відповідач в установлений строк не повернув позивачу кошти, а
тому відповідно до ст. ст. 526, 629, 1046 ЦК України відповідач повинен
сплатити позивачу грошові кошти у розмірі 5000 гривен, так як зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного
Кодексу України і договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того,
оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, то відповідно
до ст. 625 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням
трьох процентів річних від простроченої суми. Позивачем вірно проведено
розрахунок прострочення грошового зобов»язання за 177 днів у розмірі 72 гривні
73 копійки, які відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач повинен сплатити
позивачу.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким
чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним і
документально підтверджені судові витрати у розмірі 171 грн. 91 коп., сплата
яких підтверджена: квитанціями від 28.01.2008 року за № 50 на суму 51 гривна та
№ 52 на суму 30 гривень (а.с.), фіскальним чеком № 0122 від 29.02.2008 року на
суму 89,91 гривні.

На
підставі ст.ст. 23, 526, 629, 1046, ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 88,
212-215 ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1борг за договором позики у розмірі  5000 грн.; 72 грн. 73 коп. за прострочення
грошового зобов»язання; судові витрати у розмірі 171 грн. 91 коп., а всього
грошові кошти у розмірі 5244 (п»ять тисяч двісті сорок чотири) гривні 64
копійки.

Рішення
суду може бути оскаржене через Великолепетиський районний суд до апеляційного
суду Херсонської області. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий                                                                                    підпис

КОПІЯ
ВІРНА:

В.о.
голови суду                                                                              В.А.Мамаєв