Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І м ”я м    У к р а ї н и

3 червня 2008 року     Ічнянський
районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді   Негоди А.М.

при секретарі            Бульба С.М.

розглянувши у відкритому  судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і третьої особи ОСОБА_3
про відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000 грн.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і третьої особи ОСОБА_3
про відшкодування моральної шкоди в сумі 25000грн. вказуючи на те, що 4 червня
2007 року близько 21год. 20хв. в м. Ічня на вул. Леніна сталася ДТП, в якій він
отримав тілесні ушкодження від зіткнення з автомобілем  Фольксваген Пасат н.з. НОМЕР_1 під керуванням
водія ОСОБА_3 Поскільки даний автомобіль на праві власності належить відповідачці
ОСОБА_2, то як власник джерела підвищеної небезпеки вона і повинна відшкодувати
завдану йому моральну шкоду в сумі 25000 грн., яка  проявилася в ушкодженні здоров'я, сильному
емоційному стресу, незручностях у спілкуванні,
позбавленні можливості працювати. До третьої особи ОСОБА_3 ніяких претензій  ні матеріального ні морального характеру не
має.

Відповідачка ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлена про час і
місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не
повідомила, але подала письмові заперечення
проти позову вважаючи себе неналежним відповідачем і у задоволенні
позовних вимог просить відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 вважає заявлені позовні вимоги безпідставними і не
підлягаючими задоволенню.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із слідуючого.

Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що 4 червня 2007р. близько 21год.20хв.
в м. Ічня на вул. Леніна сталася ДТП за участю автомобілів під керуванням водія
ОСОБА_1 і ОСОБА_3 при цьому останній керував автомобілем, власником якої є
ОСОБА_2

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки
відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1)   шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2)   за наявності вини лише особи,
якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням
у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці
обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій
особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цією особою.

Постановою Ічнянського районного суду від 12 липня 2007року, залишеною
без змін постановою голови апеляційного суду Чернігівської області від
27.09.2007р., позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності
за ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 20грн. за порушення ПДР, внаслідок чого сталося ДТП 04.06.2007р.
в м. Ічня по вул. Леніна, одним із учасників якого і третя особа ОСОБА_3(справа
№ 3-2015/2007р).

Третя особа ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП
за ДТП, яке мало місце 04.06.2007р. в м. Ічня по вул. Леніна не притягувався.

Тобто даною постановою суду від 12.07.2007р. доведена вина тільки
позивача ОСОБА_1 в ДТП, а тому шкода, яка йому завдана, іншими особами не
відшкодовується.

Крім того, рішенням Ічнянського районного суду від 20 листопада
2007року, частково зміненого рішення апеляційного суду Чернігівської області
від 1 лютого 2008 року, з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування
нанесеної внаслідок ДТП матеріальної шкоди стягнуто 21696грн. 01 коп. і у
відшкодування моральної шкоди стягнуто 1500грн. Дані рішення набрали законної
сили. Даними судовими рішеннями доведена вина тільки позивача ОСОБА_1 у скоєнні
ДТП, в якій  і він отримав шкоду, але
відповідно п.2 ч.1 ст. 1188 ЦК України йому ця шкода відшкодуванню не підлягає.

Оскільки при подачі заяви позивач ОСОБА_1 не сплатив державне мито в
сумі 250грн. і витрати на ІТЗ в сумі 30грн., то вони підлягають стягненню з
нього при постановленні рішення.

Керуючись ст.ст. 10,60,212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 1167,
1187,1188 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і третьої особи ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави державне мито в сумі 250 ( двісті
п'ятдесят )грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30
(тридцять)грн.

На рішення на протязі 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду, яка подається на
протязі 10 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга в
Чернігівський апеляційний суд.

Суддя:
А.М.Негода