Справа № 22-298/08                                                     Головуючий в 1-й інст.- Крижова О.Г.
Доповідач - Ковалевич С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

02
квітня  2008 року                                                                          м.Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ  апеляційного суду Рівненської області у
складі

головуючого- судді Собіни І.М.

суддів: Ковалевича С.П.,
Пашкевича О.Є.

при секретарі - Сеньків Т.Б.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ВАТ «Рівнельон» на
рішення Рівненського міського суду від 05 грудня 2007р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ «Рівнельон» про поновлення на роботі  та стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Перевіривши
докази у справі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А  :

Рішенням
Рівненського міського суду від 05 грудня 2007р. задоволено позовні вимоги
ОСОБА_1, поновлено її на попередній посаді машиніста насосних установок 3-го
розряду в цеху промислового господарства ВАТ «Рівнельон» з 07.08.2007р. та
стягнуто на її користь  11600,8 грн.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 2900,2 грн. середнього
заробітку за час затримки видачі трудової книжки.

В апеляційній
скарзі на вказане рішення ВАТ «Рівнельон» посилається на його незаконність
через порушення судом норм матеріального права.

Вказують,
що позивачка була звільнена з підприємства на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України
без порушення норм трудового права про що вони надали суду достатніх та
переконливих доказів. Їх докази судом першої інстанції безпідставно не прийняті
до уваги, що призвело до постановлення незаконного рішення.

Просили
їх апеляцію задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та
постановити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна
скарга ВАТ «Рівнельон» підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановлюючи
рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та поновлюючи її на роботі в ВАТ
«Рівнельон», суд першої інстанції виходив з того, що звільнення ОСОБА_1
проведено з порушенням норм трудового права, а звернення її до суду за захистом
своїх порушених прав відбулося без порушення встановленого законом місячного
термінує

Проте такі
висновки суду першої інстанції не повністю відповідають дійсним обставинам
справи та вимогам закону, а тому постановлене рішення , відповідно до правил
ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нового рішення.

Матеріалами
справи встановлено, що наказом № 48-ос від 07.08.2006р.  ОСОБА_1 звільнена із займаної посади
машиніста насосних установок за п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням
чисельності працівників. ЇЇ звільнення відбулося під час перебування  на лікарняному, що підтверджується листком
непрацездатності ( а.с. 66), а тому суд першої інстанції правильно прийшов до
висновку, що воно проведено  з порушенням
вимог ст. 40 КЗпП України.

Проте відповідно
до правил ч.1  ст.  233 КЗпП України, працівник може звернутися
із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний
строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової
книжки.

З акту комісії
від 07 серпня 2006р. в складі ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 вбачається, що в цей день адміністрація ВАТ «Рівнельон» просила
ОСОБА_1, яка перебувала на підприємстві отримати свою трудову книжку, наказ про
звільнення та розрахункові, проте вона від цього відмовилася ( а.с. 17).
Відмова ОСОБА_1 від отримання копії наказу про звільнення та трудової книжки
колегія суддів розцінює як штучне намагання продовжити місячний  строк звернення до суду, що є неприпустимим.

З акту комісії
від 09.10.2006р. в складі ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що в цей день
ОСОБА_1 отримала на підприємстві наказ про своє звільнення (а.с.23).

Вказані особи
будучи допитані як свідки в суді апеляційної інстанції підтвердили вище
зазначені обставини і їх свідчення
заслуговують на увагу, оскільки є переконливими.

Твердження
ОСОБА_1 про те, що 09.10.2007р. вона була на прийомі у лікаря та в прокуратурі
Рівненської області не  спростовують
показань вище згаданих свідків, оскільки в медичній карті амбулаторного хворого
та листі прокуратури  № 19-14 вих.-08 від
05.03.2008р., які вона надала суду апеляційної інстанції  не вказано в які саме години ОСОБА_1 їх
відвідувала, що не виключає можливості
її знаходження в цей день  і на
підприємстві.

Звернулася
ОСОБА_1 до суду із позовною заявою 03.01.2008р., тобто з пропуском
встановленого законом місячного строку. Із заявою  про поновлення вказаного строку вона до суду
не зверталася і підстав для поновлення цього строку колегія суддів не вбачає.

За наведених
обставин в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за пропуском
строку звернення до суду.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 233,234, КЗпП України, ст. ст. 309, 313,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну
скаргу ВАТ «Рівнельон» задовольнити.

Рішення
Рівненського міського суду від 05 грудня 2007р. скасувати.

ОСОБА_1
в задоволенні вимог до ВАТ «Рівнельон» про поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити за пропуском строку
звернення до суду.

Рішення
набуває чинності з моменту його проголошення.

Сторони
по справі мають право оскаржити рішення апеляційного суду в касаційному порядку
протягом двох місяців в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий:                                      Судді: