У Х В А Л А

4 грудня 2008 року
смт. Романів

Суддя Романівського районного суду
Житомирської області, Кравчук В.П.,

розглянувши  заяву
Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк про видачу судового наказу
по стягненню ізОСОБА_1 заборгованості по договору поруки в сумі 12
324грн.12коп,-

В С Т А Н О В И Л А:

До
Романівського райсуду надійшла  заява ВАТ
ВТБ Банк  про видачу судового наказу по
стягненню із ОСОБА_1заборгованості за кредитом по договору поруки,   посилаючись на те, що 2 жовтня 2007 року між
ВАТ ВТБ Банк та  ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №296/07, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 15
000,00 грн. строком користування до 1 квітня 2009 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 26,00% на рік.

2
жовтня 2007 року між ВАТ ВТБ Банк та
ОСОБА_2. для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору
№296/07 від 2.10.2007 року було укладено договір поруки №296/07/п, згідно якого
ОСОБА_2. поручився перед Банком за виконання ОСОБА_3 зобов'язань по
вищезазначеному кредитному договору. В порушення умов договору, боржник та
поручитель зобов'язання  за вказаними
договорами належним чином не виконали, в зв'язку з чим станом на 28.11.2008
року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 12 324,12 грн., з них:  заборгованість по кредиту - 5 000 грн. 04
коп., фактична заборгованість - 5 666 грн. 63 коп., прострочені відсотки - 932
грн. 03 коп., нараховані відсотки - 99 грн. 73 коп., пеня по відсотках - 45
грн. 42 коп., заборгованість за несвоєчасне повернення кредиту - 454 грн. 11
коп. та інфляційні - 126 грн. 17 коп., а тому просив видати судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_1на користь ВАТ ВТБ Банку заборгованість за кредитом по
договору поруки в розмірі 12 324 грн.12 коп., а також судові витрати у розмірі
76,62 грн.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до
висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

Згідно
ст. 95 ч.1 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення про
стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою
особою, якій належить право такої вимоги.

Відповідно
до положень ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено
вимогу, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Відповідно
до ч. 1 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Зазначені норми ЦПК слід розуміти таким чином,
що за вимогами, які ґрунтуються на правочині, вчиненому у письмовій формі,
судові накази можуть видаватися лише щодо стягнення з  боржника грошових коштів або витребування
майна.

Відповідно
до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.
Однак з урахуванням тих обставин, що вимоги, за якими видаються судові накази,
мають бути безспірними, і що наказне провадження є спрощеним порядком розгляду
справи, що не передбачає повідомлення сторін та залучення заінтересованих осіб,
у випадку стягнення у наказному провадженні заборгованості з солідарних
боржників, воно може бути звернено лише на того з боржників, з яким укладено
письмовий договір.

Таким
чином, в порядку ст. 543 ЦК України стягнення заборгованості по кредитному
договору із відповідачів ОСОБА_2. та ОСОБА_1можливе лише в позовному порядку; в
наказному провадженні стягнення проводиться лише з боржника, з яким укладено
письмовий договір, тобто з ОСОБА_2.

Крім
того, до поданих матеріалів не додано копію договору поруки.

ВАТ ВТБ
Банк звернувся до суду із вимогою про видачу судового наказу про стягнення з
поручителя ОСОБА_1заборгованості по кредитному договору за договором
поруки.  В наказному провадженні може
бути стягнуто заборгованість лише з боржника, з яким укладено письмовий
договір, тобто з ОСОБА_2.                                                                                                       До  суду подана заява про стягнення
заборгованості за договором кредиту по договору
із  поручителя, із чого
вбачається, що мається спір про право, а тому згідно до ч.1 ст.100 ЦПК України
це є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 95 ч. 1, 96,
100 ч. 1, 101 ЦПК України,  суддя -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити
Відкритому акціонерному товариству ВТБ Банк у прийнятті заяви про видачу
судового наказу про стягнення ізОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору
за договором поруки.

Роз'яснити
Відкритому акціонерному товариству ВТБ Банк право на звернення з даними
вимогами до суду у позовному порядку або в наказному провадженні до боржника
ОСОБА_2., з яким укладено письмовий договір.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5- денний строк з дня
винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
В.П. Кравчук