Справа № 2-13/2008 р.
Р І ШЕ Н Н Я

ІМЕНЕМ                            УКРАЇНИ

30 січня
2008 року       Гуляйпільський
районний  суд Запорізької області

В складі
: головуючого судді
Н.Д.Каракай

При
секретарі
Н.М.Юрченко

Розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м.
Гуляйполе справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ “ Україна “ Гуляйпільського району
Запорізької області  , третя особа :
Успенівська сільська рада Гуляйпільського району Запорізької області, про
визнання недійсними п.п. 1.4, 5.2 договору оренди майнового паю та поновлення строку
позовної давності , стягнення матеріальної шкоди в розмірі вартості майнового
паю у сумі 15221 грн. , заборгованості по орендній платі в суму 307,65 грн.,
моральної шкоди в сумі 2000  грн.,
судових витрат,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2005 року позивач звернувся
до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення вартості майнового паю і
завданої моральної шкоди.

У позові
зазначив, що з 16.05.1957 року по 15.01.2000 р. він працював в КСП “Україна”
Гуляйпільського району на різних роботах. 15.01.2000 року був звільнений з
членів КСП “Україна” в зв'язку з реорганізацією КСП, ст. 38 КЗпП України,
18.05.2001 р. звільнений з членів ТОВ “Україна”. На початку 2000 року КСП
“Україна” було ліквідовано і він мав право на отримання частки майнового паю
натурою, грішми або цінними паперами, але свій майновий пай не отримав. Вважає,
що без його відома і згоди все майно КСП “Україна” було передано ТОВ “Україна”,
в тому числі і його майновий пай. Йому було видано свідоцтво на майновий пай,
взамін якого 08.04.2002 року, в зв'язку з перерахунком було видано свідоцтво
серії ЗП-ІV № 008121 і згідно з яким він має право на пайовий фонд майна ТОВ
“Україна” на суму 18371 грн. З чого складається майновий пай йому не відомо.
Між ним та відповідачем був укладений договір оренди майнового паю терміном на
5 років до 01.01.2005 року. За час з 2000 року по 2005 р. збори колишніх членів
КСП “Україна” не проводилися. В 2001 році в рахунок майнового паю отримав 1500
кг пшениці на суму 1000 грн. в 2003 році, бичка (1 голову) на 1500 грн. Орендна
плата в повному обсязі йому не була виплачена. В зв'язку із зверненням 39
колишніх членів КСП “Україна” по питанню отримання майнових паїв, комісією по
вирішенню майнових питань були надані акти прийому передачі основних засобів,
які не пригодні до експлуатації в зв'язку із зносом.

Відповідач,
без згоди  власників майнових паїв
ліквідував значну частину переданого в оренду майна, в зв'язку з чим вважає
правомірним стягнути вартість майнового паю в грошовому виразі.

В
процесі розгляду справи позивач неодноразово доповнював, змінював і уточнював
позовні вимоги, що не суперечить вимогам ст. 31 ЦПК України приймається судом
до розгляду. В уточненому позові від 02.11.07 р. (а.с.129-135 т.2) зазначив, що
він є колишнім

2.

членом КСП “Україна” та після його реформування став
співвласником майнового паю у складі майна пайового фонду колишнього КСП. При
розгляді справи йому стало відомо з 28.11.2005 року про щорічне зменшення його
майнового паю на суму амортизації.

Також
позивач зазначив, що в 2000 році між сторонами був укладений договір оренди
майнового паю терміном на 5 років (до 01.01.05 р.).

Свідоцтво
(майновий сертифікат) в зв'язку з перерахунком ним було отримано на пайовий
фонд майна ТОВ “Україна” на суму  18371
грн., з яких отримано 1000 кг пшениці та бичка на загальну суму 2500 грн., і
вартість майнового паю на 01.01.2005 р. складає 15221 грн.

Запропоноване
комісією по врегулюванню майнових питань майно виведене з ладу і не підлягає
подальшому використанню за призначенням, вартість його збільшена.

Посилаючись
на ст. 265, 271 ЦК України (в редакції 1963р.) та ст. ст. 762, 764, 776 ч.1,
779, 780 ЦК України (в редакції 2003 р.) та на те, що при укладенні договору
оренди
майнового паю
відповідач ввів позивача в оману, шляхом внесення в п.п. 1.4, 5.2 договору
оренди щодо зменшення майнового паю за кожен рік на суму зносу основних засобів
(згідно річного звіту), просить визнати зазначені пункти договору недійсними та
стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі вартості
майнового паю в сумі 15221 грн., заборгованість по орендній платі в сумі 307,65
грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн. та судові витрати, поновивши строк
позовної давності. 05.11.2007 року ухвалою Гуляйпільського районного суду
Запорізької області в частині вимог закрито.

У
судовому засіданні позивач  уточнений
позов підтримав у повному обсязі.

З
урахуванням обставин  справа розглянута
без участі представника позивача ОСОБА_2 належно повідомленого про місце і час
розгляду справи, який в судові засідання 19.11.07 р., 05.12.07 р., 27.12.07 р.,
30.01.08 р. не з'явився, підтверджуючих документів поважності неявки в судові
засідання суду не надав.

В
судовому засіданні представник відповідача
позов не визнав у повному обсязі вважає, що в задоволенні позову повинно
бути відмовлено, надав суду письмові заперечення, пояснюючи відсутністю коштів,
можливим порушенням прав інших співвласників і що вимоги позивача можуть бути
задоволені шляхом виділення на суму паю різного виду майна в натурі.

Представник
третьої особи  належним чином
повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився,
подав письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, рішення винести на
розсуд суду, справа розглянута без його участі, на підставі наявних у справі
доказів, проти чого не заперечують учасники процесу.

Суд,
вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, вважає, що позов
задоволенню не підлягає, поскільки судом в судовому засіданні будь-яких
порушень процедури паювання майна в КСП “Україна” Гуляйпільського району не
встановлено. Рішення про припинення діяльності
КСП “Україна” було прийняте загальними зборами членів КСП (протокол №1
від 15.01.2000 р.)( а.с.120-122 т.1). ТОВ “Україна” є правонаступником лише по
заборгованості перед бюджетом, Пенсійним фондом, держресурсами та кредитами
банку. Вказане підтверджується доповненнями, внесеними до

3.

Статуту ТОВ “Україна” (зареєстрованого Гуляйпільською
райдержадміністрацією 11.01.2000 р.) (а.с. 14-36 т.1), які затверджені зборами
учасників ТОВ “Україна” (протокол № 2 від 15.01.2000 р.) та зареєстровані
Гуляйпільською райдержадміністрацією від 16.02.2000 року. Загальними зборами
уповноважених членів КСП “Україна” (протокол № 2 від 20.04.2000
року)(а.с.139-145 т.1) затверджені: список членів КСП, які мають право на
майновий пай, акт інвентарізації основних і обігових засобів виробництва КСП на
момент паювання, акт розрахунку пайового фонду КСП, план розподілу та Структури
пайового фонду, розрахунок майнових паїв членів КСП, перелік майна, що підлягає
паюванню членам КСП, кредиторську заборгованість на визначену дату паювання -
01.01.2000 р., а також прийняті інші рішення.

10.05.2001
року загальні збори співвласників майнових паїв - колишніх членів КСП “Україна”
(протокол № 2) (а.с.149-154 т.1) затвердили комісію з вирішенням майнових
питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, якій
надані повноваження загальних зборів по виділенню і розподілу майнових паїв
та  Положення про них; уточнену структуру
майнового фонду КСП, списки власників майнових паїв КСП з
уточненим індивідуальним майновим паєм та відсотками в пайовому фонді
КСП.

Заявою
про виділення майна в натурі при реформуванні КСП ОСОБА_1не подавав, а разом з
іншими співвласниками у квітні 2000 року уклав договір про спільне володіння,
користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій
власності.

Позивач  з уточненими позовними вимогами  звернувся до суду 02.11.2007 року. Згідно п.
9 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції
2003 року) до договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують
діяти після набрання чинності Цивільним Кодексом України, застосовуються
правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання
договорів незалежно  від дати їх
укладення.

За
заявою позивача від 2000 р. належний йому майновий пай переданий в оренду ТОВ
“Україна”, строком на 5 років (а.с.  т.
2).

Як
вбачається із пояснень сторін та копії договору оренди (а.с.13 т.1) останній
сторонами виконаний і припинив свою дію в зв'язку з закінченням строку, на який
він був укладений. По закінченні договору оренди рішенням майнової комісії
позивачеві виділене майно на залишкову вартість майнового паю, яке отримане
співвласниками майнових паїв, що підтверджується рішенням комісії та
відповідними актами, доданими до справи (а.с.37-58, 229-241 т.1).

Аналіз
фактичних даних свідчить про те, що позивач не міг не знати про реформування
КСП, яке відбувалось в 2000 році, процеси реформування аграрного сектора широко
висвітлювались в засобах масової інформації, тому суд вважає, що підстави для
поновлення пропущеного строку позовної давності відсутні, довои позивача про
укладення частково індивідуального договору оренди внаслідок омани, про заподіяння
матеріальної шкоди не грунтуються на зібраних в справі доказах.

А
тому при вирішенні позовних вимог слід застосовувати положення ст. 57, 59 ЦК
України (в редакції 1963 року) згідно якої угода, укладена внаслідок омани
визнається недійсною з часу її вчинення.

4.

Суд
вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, визначений ст. 71 ЦК
України (в редакції 1963 року) терміном 3 роки, що згідно ст. 80 ЦК України (в
редакції 1963 року) є підставою для відмови в позові.

Згідно
ст. 76 ЦК України (в редакції 1963 р.) право на позов виникає з дня, коли особа
дізналась чи повинна дізнатися про порушення свого права.

Так суд
вважає, що позивач по справі мав право на позов з 2001 року і при цьому суд
виходить з наступного:

Індивідуальний
майновий пай позивача документально підтверджується свідоцтвом серії ЗП-VІ №
008121 про право власності на майновий пай члена підприємства (а.с.12), виданий
08.04.2002 року Успенівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької
області, згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства,
частка позивача визначена у розмірі 18371 грн. або 0,20 % і затверджена зборами
співвласників, зареєстрований у книзі обліку свідоцтв про право власності на
майновий пай за № 142 08.04.2002 року (а.с.87т.1).

Позивач
15.01.2000 року вийшов з членів КСП “Україна” (а.с.67-70).

У
позивача право на позов виникло 27.12.2001 року, так як останній цією датою
згідно зі своїм волевиявленням і добровільно передав свій майновий пай ТОВ
“Україна”, про що  власноручно підписав
договір оренди (а.с.13), дія якого закінчилася 01.01.2005 року. Згідно з п. 1.3
договору цей майновий пай може бути приєднаний до інших майнових паїв, якими
користується орендатор у складі цілосного майнового комплексу або об'єкта.

Згідно
умов договору (а.с.13) орендна плата за користування майновим паєм сплачується
орендарем орендодавцеві кожний рік в сумі 10 % річного прибутку по ТОВ
“Україна” або в натуральній сільськогосподарській продукції на вказану суму чи
грошово-натуральній формі, згідно з домовленністю з орендодавцем, але не менше
1 % орендованого майна (п.п. 2.2
зазначеного договору).

В
судовому засіданні встановлено, що заборгованості по оренді майнового паю
згідно договору оренди перед позивачем не має.

Оплата
за оренду майна підтверджується відомостями нарахування та отримання орендної
плати позивачем за період з 2000 по 2005 роки і відповідає умовам укладеного
договору оренди (а.с.81-86т.1), діючому законодавству.

Відповідно
до п. 1.4 зазначеного договору майновий пай кожен рік змінюється на суму зносу
основних засобів (згідно річного звіту). З урахуванням сум амортизаційних
відрахувань на техніку та споруди, вартості отриманої сільськогосподарської
продукції, вартісна оцінка майнового паю станом на 01.01.2005 року становить
12094 грн., що підтверджується випискою з книги обліку розрахунку по земельних
та майнових паях, заявами (а.с. 86 т.1), розрахунком амортизації та орендної
плати (а.с.146 т.1).

Зазначений
договір оренди, укладений між сторонами щодо майнового паю, не суперечить
прийнятому на зборах 20.04.2000 року (а.с.139-148, 186-200 т.1) рішенню про
затвердження договору “Про спільне користування і розпорядження майном, яке

5.

знаходиться у спільній частковій власності членів КСП
“Україна”, а також договору “Про оренду майна (основних засобів)” від
20.04.2000 року. 27.12.2004 року сплив
установлений 3-річний строк позовної давності. Позивач працював в ТОВ
“Україна” до 18.05.2001 року, що підтверджується випискою з його трудової
книжки (а.с.67-70 т.1), а тому знав про прийняті рішення про паювання майна в
КСП і укладенні договори як член ТОВ “Україна”, тому суд не приймає до уваги
твердження позивача  щодо того, що йому
стало відомо про порушення його прав лише в
2005 році, так як це не відповідає встановленим в судовому засіданні
обставинам справи, спростовується зібраними по справі доказами.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються сторонами.

Суд враховує, що позивач звертався
про виділення йому майнового паю в зв'язку з закінченням строку дії договору
оренди майнового паю (а.с.37-58, 229-241 т.1), проти чого не заперечують
учасники процесу, але в судовому засіданні наполягає на стягненні майнової
шкоди в розмірі вартості його частки в грошовому виразі, пояснивши, що виділене
майно не придатне до використання, посилаючись на проведені товарознавчі
експертизи. Питання про отримання частки паю в натурі позивач не ставить.

Тому суд при розгляді справи не
виходе за межі заявлених вимог.

Відносно стягнення моральної шкоди
суд вважає за необхідне в цій частині вимог відмовити, поскільки сторони
визначили взаємовідносини між собою в укладеному письмовому договорі орнеди
майна, яким не передбачено відшкодування моральної шкоди, дані правовідносини випливають
із договірних.

Керуючись ст. ст.
10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст. ст. 57,59,76,112,71,72,80 ЦК України (в
редакції 1963 року), ст. 2-4,12,13,19 Закону України «Про власність» від 07.02.1991
року, ст. 41 Конституції України, ст. 4,6,9 Прикінцевих та Перехідних Положень
Цивільного Кодексу України ( в редакції 2003 року),  ст. ст. 7,9 Закону України  «Про колективне сільськогосподарське
підприємство», п.п 1,2 Указу Президента України від 29.01.2001 року № 62/2001
«Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектора економіки», п. 1 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян
у процесі рефрмування аграрного сектора економіки» від 28.02.2001 року № 177
про затвердження Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна
членів КСП, Порядком визначення розмірів майнових паїв членів КСП та їх
документального                                                               посвідчення,
Типовим положенням про комісію з організації вирішення майнових питань, що
виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, п.п. 3.8, 4.1
Статуту КСП «Україна», рішеннями загальних зборів -  уповноважених членів КСП «Україна» від
20.04.2000року(протокол№2),суд-
В
И Р І Ш И В:

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні його позову до ТОВ “Україна“ Гуляйпільського району
Запорізької області  , третя особа :
Успенівська сільська рада Гуляйпільського району Запорізької області, про
визнання недійсними п.п. 1.4, 5.2 договору оренди майнового паю та поновлення
строку позовної давності , стягнення матеріальної шкоди в розмірі вартості
майнового паю у сумі 15221 грн. , заборгованості по орендній платі в сумі
307,65 грн. , моральної шкоди в сумі 2000
грн. та судових витрат

6.

повністю.

З повним
текстом рішення учасники процесу можуть ознайомитися 05 лютого 2008 року.

Заява
про апеляційне оскарження  рішення суду
може бути подана протягом 10 днів  з

дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області   протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: