Справа № 2-286/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2008  р.

Тячівським
районним судом Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при
секретарі Кошілко Н.М., з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Профспілкого комітету „ДП Мокрянське ЛМГ” про скасування рішення
профкому „ДП Мокрянське ЛМГ” від 14.12.2007 року про надання згоди на
звільнення,-

В С Т А Н О В И
В:

Позивач
звернувся до суду з позовом до Профспілкого комітету „ДП Мокрянське ЛМГ” про
скасування рішення профкому „ДП Мокрянське ЛМГ” від 14.12.2007 року про надання
згоди на звільнення, посилаючись на те, що 18.10.2007 року він звернувся із
позовною заявою до Тячівського райсуду про скасування наказу № 128 від
02.10.2007 року та № 346/к від 02.10.2007 року про звільнення його з роботи
майстра лісу Мокрянського лісництва ДП „Мокрянського ЛМГ”, стягнення
середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної
шкоди за порушення трудового законодавства та поновлення на роботі в займаній
посаді майстра лісу Мокрянського лісництва. В зв”язку з тим, що на момент
видання оскаржуваних ним наказів № 128 та 346/к-2007 року, питання про його
звільнення не виносилось на засідання профкому ДП „Мокрянське ЛМГ”, він не був
запрошений           головою профкому на
засідання, що його спонукало звернутись до голови обласної ради голів профкомів
працівників лісового господарства про незаконність його звільнення, після чого
він отримав письмову відповідь від керівництва об профспілки працівників
лісового господарства, що його звільнено з роботи незаконно, поскільки „майстер
лісу” не може бути звільнений за п. 2 ст. 41 КЗпП України, поскільки його
посада не відноситься до кола осіб, які обслуговують грошові або товарні цінності.
14.12.2007 року його було запрошено на засідання профспілкового комітету ДП
„Мокрянського ЛМГ” де ОСОБА_3 було зачитано листа-запита Тячівського райсуду,
про те, чи надає профспілковий комітет Мокрянського ЛМГ згоду на його
звільнення з роботи, чи заперечує про надання згоди на звільнення. На засіданні
профкому всім членам профкому, в тому числі і ОСОБА_3, проти якого в
Тячівському суді він давав свідчення, про те що він бачив, як він вмісті із
директором ДЛМГ ізбивали ОСОБА_4, та який знаходиться з ним в особисто
неприязливих відносина, він, як йому так і присутнім по суті його звільнення
пояснив, що в кварталі 8/15 ним недопущена самовільна рубка деревини кубомасою
184 м. куб. на суму 45.345,70 грн., що ним не переносились границі лісосіки та
недопущено розтрати лісопродукції і вся лісопродукція за вказівкою ОСОБА_3
/голови профкому/ відгружена за його нарядами, а площа лісосіки  зрубана у відповідності до визначеної площі в
лісоруб очному квитку. Його звільнення, як він пояснив всім членам профкому, не
базується на об”активних доказах незаконної, а тим більше самовільної рубки
деревин ним як майстром лісу в кв. 18 вид. 15 /лісорубний квиток № 65 від
11.07.2006 року/, а є причиною того, що він відмовився погодитись на умовляння
ОСОБА_3 та ОСОБА_5  іще до його
звільнення, щодо свідчення по кримінальній справі що знаходиться в провадженні
суду по факту спричинення ними тілесних ушкоджень лісничому ОСОБА_4 21.03.2007
року. Після  того, як він їм заявив, що
цього робити не буде, а скаже тільки правду, яку він особисто бачив, ці два
керівники стали його всіляко переслідувати, погрожувати фізичною розправою та
звільненням з роботи. Все це підтверджено виданням керівництвом ДП „Мокрянське
ЛМГ” незаконних наказів № 67 та 68 від 25.05.2007 року про притягнення його до
дисциплінарної відповідальності, які за рішенням Тячівського райсуду 19.11.2007
року визнані незаконними та скасовані, і які не оскаржувались в апеляційному
порядку керівництвом МокрянськогоЛМГ. Крім цього, на засіданні профкому
виступив інженер по охороні лісу ДЛМГ ОСОБА_6, який заявив всім членам
профкому, що він був членом комісії на лісосіці в кварталі 8 виділ 15, де вся
кубомаса тобто 184 кб.метр. самовільної рубки підтверджена документально і
жодної предвзятості що до нього з боку керівництва немає і недовіра та його
звільнення є законними. Все це є неправдою, поскільки він не скоював особисто
самовільну рубку, її як такої немає і не було, а про те були зрубані лісорбами
три дерева за межами лісосіки він сам особисто виявив та доповів вмісті із лісничим
ОСОБА_4 директору ОСОБА_5, який відмовився взяти матеріали цього незначного
порушення лісорубами за якими мав вести нагляд лісник цього обходу, і тому він
відправив ці матеріали через почту. Про те, що члени профкому підготовлені
керівництвом ДЛМГ та головою профкому ОСОБА_3 на його звільнення, не були
об”єктивними при вирішенні питання про надання згоди на його звільнення
свідчить і виступ, який записано в протоколі № 7 від 14.12.2007 року, який він
отримав 19.12.2007 року, це виступ ОСОБА_6, який заявив, що його потрібно
звільнити з роботи і він просить профком надати згоду на це, тільки із-за того,
що він як людина не має свою власну думку, а іде на повідку у лісничого ОСОБА_4
На якому саме повідку  він іде з
лісничим, і чи не означає цей „повідок” те, що він в судовому засіданні дав
правдиві свідчення в тім, що він бачив, як ізбивали групово голова профкому
/головуючий на зборах/ ОСОБА_3 вмісті з директором ОСОБА_5 лісничого ОСОБА_4
Тому саме із-за цієї обставини він попав їм в „немилість”. На підставі вище
викладеного він вважає, що збори профспілкого комітету ДП „Мокрянське ЛМГ”, які
організував та якими керував підсудній по справі приватного обвинувачення за
спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень на робочому місці голова профкому
ОСОБА_3, відносно якого він дав правдиві свідчення в суді як свідок, за що він
йому погрожував та видав вмісті з директором ОСОБА_5 два накази про притягнення
його до дисциплінарної відповідальності із попередження про його звільнення, і
які судом скасовані та визнані незаконними, з моральної точки зору, невправі
визнавати без жодних доказів те, що він допустив самовільну рубку дерев в
кварталі 8/15, і це він доведе в судовому засіданні, як і не мав морального
права організовувати проти нього вмісті із директором ОСОБА_5 чергову травлю та
„на цькування” на нього членів профкому яких вони дезінформували про вчинення
саме ним самовільної рубки в кварталі 18/15 та завдання шкоди лісовому
господарству в сумі 45.346,70 грн. Вважає, що все це є неправдою, а тому
просить суд визнати незаконними рішення протоколу № 7 профкому ДП „Мокрянське
ЛМГ” від 14.12.2007 року щодо надання згоди на його звільнення з роботи-посади
майстра лісу Мокрянського лісництва ДП „Мокрянське ЛМГ”.

Позивач та його
представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять
суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні в позовній заяві.

Представник
відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог позивача
заперечив та пояснив, що порушень при проведенні засідання профкому ніяких не
було, всі проголосували про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 крім одного.

Заслухавши
пояснення позивача, його представника, представника відповідача, та досліди
матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до
ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються
судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Згідно ст. 247
ч. 1 п. 10 КЗпП України виборний орган профспілкової організації на
підприємстві, в установі, організації надає згоду або відмовляє у наданні згоди
на розірвання трудового договору.

В судовому
засіданні встановлено, що 14.12.2007 року на засіданні профкому ДП
„Мокрянського ЛГ” було розглянуто звернення Тячівського районного суду про
надання згоди або відмови в такій щодо звільнення займаної посади майстра лісу
ОСОБА_1

З оглянутого
протоколу № 7 від 14.12.2007 року засідання профкому ДП „Мокрянського ЛГ” вбачається,
що з дев'яти членів профкому вісім проголосувало про надання згоди на
звільнення, один утримався.

Також із
оглянутого протоколу вбачається, що   при
засіданні профкому ніяких порушень не допущено.

Іншого не судом
не встановлено.

Згідно ч. 1 ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень...

Твердження
позивача та його представника, щодо проведення засідання профкому ДП
„Мокрянського ЛГ” 14.12.2007 року з порушенням закону в судовому засіданні не
доведені.

За таких
обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про
скасування рішення профкому „ДП Мокрянське ЛМГ” від 14.12.2007 року про надання
згоди на звільнення, слід відмовити.

Керуючись ст.  10, ч. 1 ст. 60, ст. ст.   213-215 ЦПК України,   ст. 55 Конституції України, ст. 247 ч. 1 п.
10 КЗпП України суд, -

В И Р І Ш И В :

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Профспілкого комітету „ДП Мокрянське ЛМГ„ про
визнання незаконним протокольного рішення профкому ДП „Мокрянського ЛГ” від
14.12.2007 року щодо надання згоди на звільнення з роботи-посади майстра лісу
Мокрянського лісництва ДП „Мокрянського ЛГ” ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного
суду Закарпатської області через Тячівський районний суд шляхом подання заяви
про апеляційне оскарження протягом 10 днів з подальшим поданням апеляційної
скарги протягом 20 днів.

Суддя:
В.В. Чопик