РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.                                                                справа
№ 2-3688/08

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого судді - Турецької І.О.

при секретарі - Скоріній Т.С.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи
Головного Управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України -
Степаненко А.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за позовом
ОСОБА_2 до Чорноморсько-Азовського виробничо-експлуатаційного Управління
морських шляхів “Чоразморшлях” про стягнення середнього заробітку, індексу
інфляції та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У січні
2008 р. ОСОБА_2 звернувшись з позовом до суду просив стягнути з ДП
„Чоразморшлях”: 3 % річних у розмірі 2 012,42 грн., моральну шкоду в розмірі 10
000 грн., середньомісячну заробітну плату за час затримки розрахунку за період
з серпня 2006 р. по січень 2008 р. в розмірі 23 716,80 грн. та індекс
інфляції  в розмірі 11 729,40 грн. за
період з серпня 2006 р. по січень 2008 р.

Представник
відповідача в судовому засіданні від 22 квітня 2008 р. позов не визнав в
повному обсязі, надавши суду свої письмові заперечення, в яких зазначав, що
позивачем невірно зазначений період нарахування середнього заробітку, який
повинен відбуватися за період з 04.08.06 р. по 01.06.07 р., тобто по день
винесення судового наказу про стягнення заробітної плати. Також, на його думку,
позивачем не представлені докази спричинення йому моральної шкоди. Крім того,
на думку представника відповідача, ДП „Чоразморшлях” є таким, що має
стратегічне значення, а тому стягнення невиправдано великих сум, якими є в тому
числі і моральної шкоди, може спричинити труднощі у виплаті заробітної плати та
всіх заборгованостей.

У
квітні 2008 р., з урахуванням вищевказаних зауважень відповідача, ОСОБА_2
уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з ДП „Чоразморшлях”  середню заробітну плату за час затримки
розрахунку в розмірі 15 185 грн. за період з 04 серпня 2006 р. по 01 червня
2007 р., тобто по день винесення судового наказу, індекс інфляції у розмірі 17
367 грн. 79 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Свої
вимоги позивач мотивує тим, що він до 04 серпня 2006 р. працював в
“Чоразморшлях” на посаді водолаза.

04
серпня 2006 р. він був звільнений з “Чоразморшлях”, за власним бажанням, однак
відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі та витрати на
харчування взамін добових за період з січня 2005 р. по серпень 2006 р.

01
червня 2007 р. Приморським районним судом м. Одеси був виданий судовий наказ
про стягнення заробітної плати у розмірі 24 079,79 грн. та витрат на харчування
взамін добових у розмірі 23 271,46 грн.

У
зв'язку з несвоєчасністю виплати вказаних сум, позивач просить стягнути з
відповідача середній заробіток та індекс інфляції за вказаний період затримки.

Свої
вимоги в частині стягнення моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що дії
відповідача по невиплаті заробітної плати порушили його нормальні життєві
зв'язки, вимушували докладати його додаткових зусиль для організації свого життя,
що призводило до душевних переживань та страждань.

Представник
позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх
задовольнити.

Представник
відповідача в дане судове засідання не з'явився, сповіщався, про причини неявки
суд не повідомив.

Представник
третьої особи в судовому засіданні пояснив, що ними провадилися міри по
погашенню заборгованості, однак керівники ДП „Чоразморшлях” чинили перешкоди,
постійно відкриваючи різні рахунки для перерахування коштів, з метою їх
приховання  від виконавчої служби.

Також
він пояснив, що вони зверталися до органів прокуратури з проханням порушити
кримінальну справу відносно посадових осіб ДП „Чоразморшлях”.

До
теперішнього часу, з відповідача не стягнута існуюча заборгованість і виконавчі
листи не виконані.

Представник
виконавчої служби також пояснив, що підприємство мало можливість розрахуватися
зі своїми працівниками, сплативши їм заборгованість по заробітної платі та
іншим платежам.

Однак,
посадові особи навмисно роблять все, щоб гроші працівниками не отримувалися, із
чого можливо зробити висновок, що позивач має право на отримання моральної
шкоди.

Суд,
з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до
наступного.

Матеріалами
справи встановлено, що позивач працював в „Чоразморшлях” на посаді водолаза.

04
серпня 2006 р. він був звільнений з „Чоразморшлях” за власним бажанням, однак
при звільненні йому не була виплачена заробітна плата за період роботи з січня
2005 р. по серпень 2006 р.

Вказана
заборгованість складається: з заробітної плати в розмірі 24 079,79 грн. та
витрат на харчування замість добових в розмірі 23 271,46 грн.

Так як
відповідач добровільно не виплачував заборгованість, за заявою позивача, 01
червня 2007 р. Приморським районним судом м. Одеси  було видано судовий наказ про стягнення з
„Чоразморшлях” зазначеної заборгованості.

27
липня 2007 р. підрозділом примусового виконання рішень відділу державної
виконавчої служби  Головного Управління
юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження по виконанню
вказаного наказу.

Однак,
як вбачається з листа виконавчої служби, вказана заборгованість до теперішнього
часу не виплачена.

У зв'язку з несвоєчасною виплатою
заборгованості по заробітної платі позивач просить стягнути з відповідача
індекс інфляції в розмірі 17 367,79 грн., який позивач нараховував на заробітну
плату, що становило 9 273,98 грн. та на харчування (замість добових), що
становило 8 093,81 грн.

Вказаний
розрахунок проводився на підставі довідки Головного управління статистики в
Одеській області про індекси інфляції.

Суд
погоджується з розрахунком індексу інфляції, наведеним позивачем, однак вважає,
що вимоги по його стягненню з відповідача, підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Так, на
думку суду, витрати на харчування (замість добових) не можуть підлягати
індексації, так як сплачуються у іноземній валюті, доларах США, а індекс
інфляції на дану грошову одиницю не розповсюджується. Суд, стягує
заборгованість по цими виплатами еквівалентно до вартості долару по відношенню
до гривні.

Таким
чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача індекс інфляції нарахований
лише на заробітну плату.

Відповідно
до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому працівникові сум, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як
вбачається із матеріалів справи, відповідач не заперечує сам факт затримки
розрахунку, про що надав відповідну довідку про заборгованість перед позивачем.

З
даної довідки вбачається, що середній заробіток позивача за день становить
72,31 грн. Для розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку, який
підлягає стягненню, необхідно кількість робочих днів помножити на
середньоденний заробіток.  Так, кількість
робочих днів за період з серпня 2006 р. по травень 2007 р. складає 210 х 72,31
грн. =15 185, 10 грн.

Тому,
на думку суду, з відповідача належить стягнути вказаний розмір середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Крім
того, позивач просить стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду, яка
виразилася в тому, що у зв'язку з невиплаченою заробітною платою порушені його
нормальні життєві зв'язки, йому доводиться докладати значних зусиль для
організації свого життя. Також був порушений його душевний спокій, що
призводило до постійних переживань, перейманням тим, що він не може отримати
зароблених грошей.

Стаття
237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом
моральної шкоди, працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно
до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої
внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї
чи близьких родичів.

Аналізуючи
викладене, суд вважає, що невиплата позивачу заробітної плати, спричинила йому
моральні страждання, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь ОСОБА_2
моральну шкоду.

Разом з
тим, сума відшкодування моральної шкоди, заявлена позивачем у розмірі 10 000
грн., на думку суду, не відповідає ступеню провини відповідача, характеру й
обсягу, заподіяних йому моральних страждань, істотності змушених змін у його
життєвих відносинах, у зв'язку із чим, суд вважає, що з відповідача слід
стягнути моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,
11, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_2 до Чорноморсько-Азовського виробничо-експлуатаційного Управління морських
шляхів “Чоразморшлях” про стягнення середнього заробітку, індексу інфляції та
моральної шкоди -  задовольнити частково.

Стягнути
з Чорноморсько-Азовського виробничо-експлуатаційного Управління морських шляхів
“Чоразморшлях” ( м. Одеса, вул. Приморська, 7, рр 6644 в ОМ ПУМБ МФО
328191, ) на користь ОСОБА_2:

-             середній
заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 15 185 (п'ятнадцять тисяч сто
вісімдесят п'ять)  гривень;

-             індекс
інфляції в розмірі 9 274 (дев'ять тисяч двісті сімдесят чотири) гривні;

-             моральну
шкоду в розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень.

Стягнути
з Чорноморсько-Азовського виробничо-експлуатаційного Управління морських шляхів
“Чоразморшлях” ( м. Одеса, вул. Приморська, 7, рр 6644 в ОМ ПУМБ МФО
328191, )  на користь
держави судовий збір в розмірі 244
(двісті сорок чотири) гривні та витрати на інформаційно-технічна
забезпечення  в розмірі 30 (тридцять)
гривень.

Рішення
може бут оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду
Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подання в
10-денний строк з дня проголошення рішення, а відповідачем з дня його
отримання, апеляційної скарги або шляхом поданням в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя