Справа
№ 2-8-942/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 листопада 2008 року                                                                                                  м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси
в складі:

головуючого -           судді   Малиновського О.М.

при секретарі -                       Дашковській Т.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні, у залі суду № 15, в місті Одеса, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4- про визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням та за зустрічним
позовом ОСОБА_4до  ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради - про
вселення, зміну договору найму житлового приміщення, зобов'язання приведення
об'єкту нерухомості у первісний стан,  -

ВСТАНОВИВ

Позивачі
звернулись до суду з позовом в якому посилаючись на те, що відповідачка -
ОСОБА_4. з грудня 2000 року без поважних на те причин не проживає в
квартирі  АДРЕСА_1 в зв'язку з чим
втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. Відповідачка не
оплачує комунальні послуги, грошових коштів на утримання квартири не надає,
речей належних їй в квартирі немає. У
проживанні позивачки в квартирі вони не перешкоджають. На думку
позивачів відповідачка добровільно залишала квартиру забрав свої речі.  Дані обставини стали підставою для звернення
до суду.

В
судовому засіданні  позивачі та їх
представник пред'явлені позовні вимоги підтримали просили задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4. пред'явлені позовні вимоги не
визнала в повному обсязі пред'явивши зустрічні позовні вимоги в яких просила вселити
її в спірну квартиру, змінити договір найму у квартирі, виділивши їй окрему
ізольовану кімнату площею 9,1 кв.м., зобов'язавши  позивачів усунути самочинну реконструкцію, а
саме привести приміщення площею 9,1 кв.м у первісний стан, тобто у стан жилого
приміщення.

Зустрічний
позов ОСОБА_4. мотивувала тим, що вона як молодий спеціаліст у 1982 році
отримала на склад сім'ї з трьох чоловік двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. В той
же рік в них народився син, - ОСОБА_2. В 1995 році, з метою поліпшення житлових
умов, за її заявою, до квартири була приєднана колясочна площею 7,5 кв.м. В
наступному квартира була реконструйована, а саме: кімнату площею 12,6 кв.м.
збільшили за рахунок коридору до 15,7 кв.м., приміщення колясочної площею 7,5
кв.м. переобладнали під кухню, приміщення площею 9,1 кв.м., яке раніше було
кухнею, переобладнали під жилу кімнату. Як зазначала ОСОБА_4. в 2000 році шлюб
між нею та ОСОБА_1. було розірвано. Після розлучення ОСОБА_1. пішов з дому, а
вона звернулась до суду з позовом про визнання його втратившим право
користування. Під час розгляду справи ОСОБА_1. запевнив її, що виплатить їй
вартість &frac14; частини квартири. Проте свої обіцянки не виконав. В
наступному ОСОБА_1. їй постійно причиняв тілесні ушкодження, погрожував, що
направить її у психіатричну лікарню, принижував її жіночу гідність та не
надавав  можливість проживати в квартирі,
в зв'язку з чим вона неодноразово зверталась до районного відділу міліції.  Після того як ОСОБА_1. змінив замки в двері
квартири та викинув  її речі з квартири
на сходову клітину, вона потрапити до квартири не має можливості. ОСОБА_4.
зазначала, що позивачі без будь-якої правової підстави провели перебудову, а
саме обладнали житлову кімнату площею 9,1 кв.м. в кухню, а кухню  площею 7,5 кв.м. в житлову кімнату з метою
перешкодити їй у виділені кімнати площею 9,1 кв.м.

Посилаючись
на зазначені обставини ОСОБА_4. та її представник у судовому засіданні
зустрічні позовні вимоги підтримали просили задовольнити.

Позивачі
пред'явлені зустрічні позовні вимоги не визнали з підстав зазначених в
первісному позові  та додатково пояснили,
що дійсно раніше спірна квартира була двохкімнатною. В 1996 році до
квартири  була приєднана колясочна площею
7,5 кв.м., яка була обладнана під житлову. Кухня площею 9,1 кв.м залишалась в
тому ж місці. Як зазначили позивачі вони будь-яких переобладнань в квартирі не
проводили.

Представник
Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не
явився без поважних на те причин. Про день, час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином.

Суд,
заслухавши сторін по справі та їх представників, допитавши свідків, вивчивши
матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини,
прийшов до наступного.

Матеріалами
справи встановлено та сторони не оспорювали, що ОСОБА_4. у 1982 році на склад
сім'ї з трьох чоловік (вона, її чоловік ОСОБА_1., та дочка ОСОБА_3.), отримала
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. У 1982 році в квартирі почав проживати ОСОБА_2.
після свого народження, - син ОСОБА_1. та ОСОБА_4.

Рішенням
міжвідомчої комісії виконавчого комітету Суворовської  районної
ради м. Одеси №2 від 14.02.1996р. за заявою ОСОБА_4. до зазначеної  квартири була приєднана колясочна площею 7,5
кв.м.

З
представленого технічного паспорту виготовленого МПП „Жиліщник” вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 складається з трьох житлових кімнат площею 15,7 кв.м., 18,8
кв.м., 9,1 кв.м., кухні площею 7,5 кв.м., коридору 9,9 кв.м., ванної кімнати
2,6 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м., загальною площею 73,9
кв.м. (а.с.102-104).

Розпорядженням
Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 1331 від
10.12.2002р. за заявою ОСОБА_4. було прийнято в експлуатацію реконструйовану
квартири АДРЕСА_1, житловою площею 43,6 кв.м., загальною площею 73,9 кв.м. Дане
розпорядження на час розгляду справи є чинним.

Відповідно
до довідки Ф-1, на спірній житловій площі зареєстровані сторони по справі:
ОСОБА_1., ОСОБА_4., з 1982 року, ОСОБА_3. з 1993 року, ОСОБА_2. з 1999 року та
ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка ОСОБА_3. з 2004 року.

Шлюб
між ОСОБА_4. та ОСОБА_1. було розірвано в 2000 році.

Судом
встановлено, та підтверджено допитаними у судовому засіданні свідками ОСОБА_6.,
ОСОБА_7., ОСОБА_8., які є сусідами родини ОСОБА_1, що ОСОБА_4. на спірній
житловій площі не проживає приблизно з 2001 року в зв'язку з тим, що її
колишній чоловік  ОСОБА_1. перешкоджає їй
проживати в квартирі. Дані дії виражені в тому, що після розірвання шлюбу між
ОСОБА_1. та ОСОБА_4. виникли неприязнені відносини. В наступному ОСОБА_1. почав
бити ОСОБА_4., що підтвердили свідки ОСОБА_7., ОСОБА_8. які бачили це особисто.
Свідок ОСОБА_6. також підтвердила той факт, що в зв'язку з протиправними діями
з боку ОСОБА_1. відносно ОСОБА_4., остання залишалась ночувати в її квартирі.
Тимчасове проживання у сусідів ОСОБА_4., підтвердила свідок ОСОБА_8. Речі
ОСОБА_4., які знаходилися в спірній квартирі,
ОСОБА_1. викинув в загальний коридор будинку де їх потім збирала
ОСОБА_4.  Свідок ОСОБА_7. показала, що
особисто приходила з ОСОБА_4. до дільничного інспектора з приводу протиправних
дій з боку відповідача ОСОБА_1. відносно ОСОБА_4.

Допитаний
в судовому засіданні у якості свідка дільничний інспектор ОСОБА_9. показав, що
дійсно ОСОБА_4. та ОСОБА_1. звертались до нього зі скаргами щодо побутових
сварок, які виникали між ними.

З
урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів
достовірність    і правдивість фактів
зазначених свідками. Їх показання об'єктивно підтверджуються іншими зібраними
по справі доказами.

Факт
перешкоджання ОСОБА_4. у проживанні в спірній квартирі з боку ОСОБА_1. також
підтверджується отриманими відповідями ОСОБА_4. з Суворовського РВ ОМУ УМВС
України в Одеській області.

ОСОБА_4.
іншої житлової площі не має. Її дій вказують на те, що вона не втратила інтерес
до спірної житлової площі.

Зазначені вище факти
вказують на те, що з боку позивачів по справі створювались умови, які
перешкоджали ОСОБА_4. проживати в спірній квартирі. В зв'язку з чим суд дійшов
висновку, що підстави  застосування ст.71
ЖК України щодо визнання ОСОБА_4. такою, що втратила право користування жилою
площею, відсутні. Внаслідок чого пред'явлені позовні вимоги є безпідставні та
задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Судом
відхиляються показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_10.,
ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13. оскільки вони суперечать фактам встановленим в
судовому засіданні. Показання свідків ОСОБА_14., ОСОБА_15., ОСОБА_16. судом до
уваги не приймаються, так як дані свідки не надали будь-яких показань, які б
мали значення для розгляду справи по суті.

Відмовляючи
в задоволенні первісних позовних вимог, приймаючи до уваги встановлення факту
перешкоджання позивачами у проживанні ОСОБА_4. в спірній квартирі, суд вважає
що зустрічні позовні вимоги щодо вселення ОСОБА_4. в спірну квартиру підлягають
задоволенню.

З
представленого ОСОБА_1. технічного паспорту, виготовлено КП „ОМБТІ та РОН”
02.10.2007р. вбачається, що в спірній квартирі була обладнана кухня 9,1 кв.м.,
а колишня колясочна площею 7,5 кв.м. обладнана в підсобне приміщення. В зв'язку
з чим, на час розгляду справи, квартира
використовується позивачами як двохкімнатна, жилою площею 34,6 кв.м.
Дане переобладнання було проведено з боку позивачів без дозволу на це
виконавчого комітету, без згоди наймача, яким є ОСОБА_4. та є незаконним,
відповідно до ст.100 ЖК України.  Таке
переобладнання квартири не відповідає розпорядженню Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради № 1331 від 10.12.2002р., яким в
експлуатацію було прийнято від ОСОБА_4. спірну реконструйовану трьохкімнату
квартиру жилою площею 43,6 кв.м. До того ж переобладнання квартири зі
зменшенням жилої площі суттево погіршує житлові умови всіх сторін по справі, а
як наслідок можливу їх постановку на квартирний облік, що є недопустимим.

Дане
переобладнання  суд оцінює критично та
вважає його направленим на перешкоджання з боку позивачів  у проживанні ОСОБА_4. в спірній квартирі. Суд
приймає до уваги пояснення позивачки ОСОБА_3., які були данні нею в судовому
засіданні де вона зазначала, що колишня колясочна використовується як кухня, а
кухня площею 9,1 кв.м., як жила кімната її братом ОСОБА_2. (а.с.44-45). З
пояснень ОСОБА_1. даних ним в судовому засіданні (а.с.42 оборот) він особисто
зазначав, що квартира використовується як трьохкімнатна.

З
підстав зазначених вище суд не приймає до уваги посилання позивачів на той
факт, що переобладнання квартири вони не проводили, а квартира використовується
як двохкімнатна постійно.

На
підставі викладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3. слідує
зобов'язати привести приміщення площею 9,1 кв.м. в первісний стан, а саме у
житлове приміщення.

У
відповідність до ч.1 ст. 104 ЖК України, член сім'ї наймача вправі вимагати, за
згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладання з ним окремого
договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у
вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст.63 цього Кодексу. Частиною 2 цієї
же статті встановлено, що уразі відмовлення членів сім'ї дати згоду на
укладання окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в
укладанні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Житлова
площа в спірній квартирі відповідно до технічної документації складає 43,6
кв.м. та з урахуванням п'яти осіб які мають право на проживання в спірній
квартирі, на кожну особу припадає по 8,72 кв.м. житлової площі, що відповідає
вимогам ст. 63 ЖК України.

Таким
чином пред'явлені зустрічні позовні вимоги щодо укладання окремого договору
найму жилого приміщення є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд вважає
можливим змінити договір житлового найму у квартирі АДРЕСА_1, виділивши
ОСОБА_4. ізольовану кімнату площею 9,1 кв.м., ОСОБА_1. ОСОБА_2., ОСОБА_3. та її
дитині дві ізольовані кімнати площею 18,8 кв.м., та 15,7 кв.м.,  ванну кімнату, кухню, коридор, туалет
залишити в загальному користуванні.

На
підставі ст.ст.71,100,104ЖК України; керуючись
ст.ст.10,11,57,61,63,64,209,212-215,218
ЦПК України,  -

ВИРІШИВ

В
задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4- про визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити в повному
обсязі.

Зустрічний
позов  ОСОБА_4- задовольнити.

Вселити
ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 привести приміщення площею 9,1 кв.м. в первісний
стан, а саме у житлове приміщення.

Змінти
договір житлового найму у квартирі АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_4 ізольовану
кімнату площею 9,1 кв.м., ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3дві ізольовані кімнати
площею 18,8 кв.м., та 15,7 кв.м. ванну кімнату, кухню, коридор, туалет залишити
в загальному користуванні.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області, через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -