Справа №
05 березня 2008 року Куп'янський міськрайонний суд
Харківської області в складі: головуючого - судді - Цендра Н.В.,   при секретарі - Гуляєвій О.В.,   розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в м.   Куп'янськ,   цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди
29.01.2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і відшкодування моральної
шкоди,   посилаючись на те,   що 12.10.2006 року постановою Куп'янського
міськрайоного суду Харківської області відповідач був визнаний винним у
здійснення правопорушення по   ст.     ст.
130 КУпАП,   і в якій встановлено,   що 01.10.2006 року у м.   Куп'янську відповідач перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння та знаходячись за кермом автомобілю ЗАЗ 110307 №НОМЕР_1,   рухаючись по вул.   Комсомольській в районі кафе «Дельфін»
вдарив автомобіль ЗАЗ 110307 державний номер НОМЕР_2,   який належить позивачу. Тому позивач
вважає,   що ОСОБА_2 повинен відшкодувати
йому матеріальну шкоду,   яка складається
із збитків,   спричинених пошкодженням
автомобілю у сумі 2 527,  60 грн.,   витрат на проведення дослідження в розмірі
300 грн.,   за телеграму 11 грн. 78
коп.,   на бензин 71 грн.,   плата за послуги в сумі 1224 грн.,   судові витрати в розмірі 35 грн.,   а також моральну шкоду у сумі 2 000 грн.
оскільки він є інвалідом 1 групи,   та не
має можливості пересуватися самостійно,
що порушує його звичайний образ життя. Крім того позивач просить
стягнути з відповідача по 135 грн.,   за
кожну добу судового засідання,   які він
витрачає на паливо 95 бензин.
В судовому засіданні позивач заявив клопотання в,   якому відмовився від позовних вимог стосовно
стягнення по 135 грн. за кожну добу судового засідання,   в іншій частині підтримав свої позовні
вимоги та просив суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився,   був належним чином повідомлений,   про що свідчить поштове повідомлення про
отримання судової повістки (ас.
37),   причини неявки суду не
повідомив. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи,   що відповідає положенням   ст.
Перевіривши матеріали справи,   вислухавши пояснення позивача,   вивчивши заяву дослідивши письмові
докази,   суд встановив наступне.
Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської
області від 12.10.2006 року ОСОБА_2 був визнаний винним у здійсненні
правопорушення по   ст.     ст.   124,
130 ч. 1 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в
доход держави в розмірі 255 грн. (а.с.
Постановою інспектора патрульної служби Куп'янського МРВ
ГУМВСУ в Харківській області в порушенні кримінальної справи у відношенні
ОСОБА_2 на підставі   ст.   6 п. 2 КПК України було відмовлено.
Постановами встановлено,   що
01.10.2006 року у м.   Куп'янську ОСОБА_2
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та знаходячись за кермом автомобілю
ЗАЗ 110307 №НОМЕР_1,   рухаючись по
вул.   Комсомольській в районі кафе
«Дельфін» вдарив автомобіль ЗАЗ 110307 державний номер НОМЕР_2.

Згідно ч. 4
ст.   61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі,   що набрав законної
сили,   або

Постанова суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові   для
суду,   що

розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи,  стосовно якої ухвалено вирок або постанову
суду,  з питань,  чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Ч. 1  ст.  1166 ЦК України передбачено,  що майнова
шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної особи,
а також шкода,  завдана майну
фізичної особи,  відшкодовується в
повному обсязі особою,  яка її завдала.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду
України № 6,  від 27.03.1992 р. «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»
шкода,  заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну юридичної особи,  підлягає відшкодуванню в повному обсязі
особою,  яка її заподіяла,  за умови,
що дії останньої були неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи,  а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,  незалежно
від наявності вини.

Власником автомобілю ЗA3 - 110307,  держномер НОМЕР_2,  є ОСОБА_1,
що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.  11).

Таким чином ОСОБА_2 повинен відшкодувати матеріальний
збиток,  завданий власникові ЗАЗ -
110307,  державний номер НОМЕР_2,  в результаті його пошкодження при ДТП,  в сумі 2 527 грн. 60 коп.,  згідно звіту № 500/207 дослідження
спеціаліста товарознавця від 05.03.2007 року. (а.с.  17-22),
а також витрати по оплаті експертної оцінки в розмірі 300 грн.,  що підтверджується квитанцією № 604/з1187
(а.с.  10).

Відповідно зі
ст.  1167 ЦК України моральна
шкода,  завдана фізичній особі діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її заподіяла,  за наявності її вини.

Стаття 23 ЦК України передбачає,  що особа має
право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди,  визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних страждань,
ступеня вини особи,  яка завдала
моральної шкоди,  оскільки вина є
підставою для відшкодування,  інших
обставин,  які мають істотне значення.
При визначенні відшкодування,
враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4
від 31.03.1995 р. при вирішенні питанні про відшкодування моральної шкоди також
враховуються стан здоров'я потерпілого,
тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках,  ступінь зниження престижу,  ділової репутації,  час та зусилля,  необхідні для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Враховуючи те,  що
ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення а саме допустив зіткнення з
автомобілем,  знаходячись у стані
алкогольного сп'яніння,  в наслідок чого
був пошкоджений транспортний засіб позивача,
який до речі життєво необхідний ОСОБА_1,
оскільки він є інвалідом 1 групи (посвідчення № 18455 ас.  12), і по місту може пересуватися тільки за
допомогою транспортного засобу,  яким він
саме керує,  однак у зв'язку з тим,  що автомобіль до теперішнього часу не
відремонтований,  позивач не має
можливості самостійно пересуватися,  що
порушує його звичайний образ життя,
внаслідок чого позивач зазнає значних душевних страждань,  тому суд вважає,  що діями відповідача була заподіяна моральна
шкода ОСОБА_1,  яку оцінює у розмірі 1
000 грн.,  оскільки розмір відшкодування
моральної шкоди має бути не більш,  аніж
достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен
приводити до її збагачення.

ст.  84 ЦПК України передбачено,  що витрати пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони,  крім випадків надання безоплатної правової
допомоги,  тому враховуючи,  що ОСОБА_1 при зверненні до суду поніс
витрати на правову допомогу в розмірі 1 224 грн.,  що підтверджується квитанціями про оплату
послуг (ас.  15 зі зворотної сторони) та
договором № 6 від 05.10.2007р. про надання юридичних послуг (ас.  14),
суд стягує дану суму з відповідача

Що стосується витрат на бензин в розмірі 71 грн.,  та за телеграму в сумі 11 грн.,  то суд вважає за необхідне в цій частині
позовних вимог відмовити позивачу,  оскільки
з матеріалів справі не зрозуміло,  що за
телеграма була подана,  і яке вона
відношення має до справи,  те ж саме
відноситься і до витрат за бензин,  так є
чек на суму 71 грн.,  в позовній заяві
зазначено,  що позивач був вимушений

неодноразово приїжджати до м.
Куп'янськ для отримання необхідних документів (а.с.  3),
однак ніяких доказів в підтвердження цього суду не було надано,  крім того з чеку (а.с.  10 на зворотній стороні) не зрозуміло хто
саме поніс витрати на оплату пального.

Згідно ч.3  ст.  88 ЦПК України,  якщо позивача на користь якого ухвалено
рішення,  звільнено від сплати судового
збору,  він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до
ст.  4 п. 18 Декрету Кабінету Міністрів
«Про державне мито» від 21.01.1993р. інваліди 1 та 2 групи,  звільнені від сплати державного мита. Тому
суд стягує з ОСОБА_2 судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог: 6
169, 38 - 2 000 грн. (моральна шкода) - 35 грн. (витрати на інформаційне
технічне забезпечення) = 4 134, 38 (сума яку просив стягнути позивач,  без урахування моральної шкоди та витрат на
інформаційне технічне забезпечення); 4 134, 38 грн. -11 грн. -71=4 052 , 38
грн. (задоволена сума,  без урахування
моральної шкоди); 4 134, 38 грн. : 4052, 38 грн. = 1, 02; судовий збір = 51 :
1, 02 = 50 грн. в доход держави,  витрати
на інформаційно-технічне забезпечення = 35грн. ( витрати на інформаційне
технічне забезпечення і послуги банку) : 1, 02 = 34, 31 грн. в повернення
позивачу витрат понесених ним при зверненні до суду.

Керуючись  ст.   ст.
10, 11, 60, 61, 79, 84,  88, 157,
209, 224-226 ЦПК України,   ст.   ст.
23, 1166, 1167 ЦК
України,
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р № 4 « Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) -
шкоди»,  Постановою Пленуму від 27
березня 1992 року № 6 « Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,
19.05.1976 року народження,  який
проживає за адресою: АДРЕСА_1,  на
користь ОСОБА_1 25.06.1957 року народження,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_2,
у відшкодування матеріальної шкоди 2 527 грн. 60 коп.,  в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000
гривень,  витрати пов'язані з оплатою
правової допомоги в сумі 1 224 грн.,  в
повернення витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної
справи в розмірі 34 грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий
збір в сумі 50 грн.,  в дохід держави.

В іншій частині позову
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,  що його ухвалив,  за письмовою заявою відповідача,  поданою протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.