Справа № 2-902/ 2008 р
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 листопада 2008 року. Карлівський районний суд Полтавської області в складі :                          головуючого-судді                                        Жмурка
П.Я.                                                            при
секретарі
Шаршонь Т.М.

з участю позивача                                      ОСОБА_1.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Карлівці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Карлівської міськради   про визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно, -

У С Т А
Н О В И В :

Позивач просить суд визнати за
ОСОБА_1 право власності на самочинне збудоване нерухоме майно, а саме: будівлю
сараю, яка в технічному паспорті позначена літерою «В»,будівлю іншого сараю,
яка в технічному паспорті позначена літерою «в»,та погріб, який в технічному паспорті позначено
літерою «в!», розташовані за
адресою: АДРЕСА_1     У
позовній заяві  позивач посилається  на те, що 29.01.1992 р. позивачу надано  рішення
про відведення земельної ділянки під
нове будівництво , згідно якого їй
було  наділено у довічне
успадкування володіння земельною ділянкою для будівництва та обслуговування
житлового будинку  і господарських
будівель в розмірі 0,10 га по АДРЕСА_1. 25.02.1992 р.  позивачу надано
рішення про дозвіл  на
внутрішньогосподарське  будівництво,
згідно якого дозволено  позивачу  проведення
будівництва житлового будинку та господарських споруд. 21.05.1997 р.
Карлівської міськрадою видано акт про закінчення будівництва і ввід у
експлуатацію індивідуального домоволодіння. 11.06.1997 р. надано свідоцтво про
право власності на житловий будинок . В
подальшому позивачу було надано рішення про передачу у приватну власність
земельної ділянки, для будівництва та обслуговування  житлового будинку та господарських споруд
площею 0,10 га.. Проживаючи в своєму домоволодінні позивач побудувала сарай «В»,сарай «в», та погріб
«в!», без належного дозволу та затвердженого проекту. Самочинно
збудовані будівлі були зроблені на земельній ділянці,
виділеній у встановленому порядку під вже збудоване нерухоме майновому при цьому не порушені права інших осіб
та не суперечать суспільним
інтересам. Претензії від сусідів,
органів місцевого самоврядування, інших осіб по самочинному будівництву
не поступало. Самочинні побудови зазначені у технічному  паспорті і
не дають позивачу змоги відчужити домоволодіння.

В судовому  засіданні позивач просить
суд  задовольнити    позовну
заяву  і визнати право  власності
на самочинні побудови.                                                                                                                         Представник відповідача в судове
засідання не з»явився але надійшло повідомлення про те, що не заперечує проти
задоволення позовних вимог і просить справу розглядати у його відсутності.

Суд, заслухавши
пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню.

Оскільки, визнання права власності на самочинне
будівництво, необхідне позивачу для оформлення будівель, а у відповідності зі ст. 376 ЦК України право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво без належного дозволу чи належно затвердженого
проекту, може бути визнане лише судом, то суд, вважає можливим встановити право власності на самочинні
побудови.

Керуючись ст. 376 ЦК України, ст.ст. 60, 209, 212, 215,
221-223 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1.
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинне
збудоване нерухоме майно, а саме: будівлю сараю, яка в технічному паспорті
позначена літерою «В»,будівлю іншого сараю, яка в технічному паспорті позначена
літерою «в»,та погріб, який в технічному паспорті позначено літерою «в!», розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Заяву про апеляційне оскарження на рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя