Справа №2-1442/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

05 лютого 2008
року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: в складі:
головуючої - судді
Пушкарчук В.П.,

при секретарі
Шафранюк І.Ф.,  з участю представника
позивача Гей В.Г.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом акціонерного комерційного інноваційного банку
"УкрСиббанк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення боргу,  -

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2007 року в суд
звернувся АКІБ "УкрСиббанк" з позовом до відповідачів про стягнення
заборгованості.

Свій
позов мотивує тим,  що 11.10.2006р.
установою банку та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту
№ 0. Згідно
вказаного договору банк зобов'язувався надати позичальнику кредит на споживчі
потреби в сумі 5 000 (п'ятнадцять
тисяч) доларів США,  що еквівалентно 25
250 гривень строком на 18
місяців з 11.10.2006р. по 11.04.2008р. зі сплатою 24% річних. За
вказаним кредитним договором ОСОБА_1 отримав грошові кошти в розмірі 5 000 (п'ятнадцять
тисяч) доларів США,  що еквівалентно 25
250 гривень,  згідно заяви на видачу
готівки № 25 від 11.10.2006 року.

Згідно п. 1.З.1. кредитного
договору було встановлено процентну винагороду за користування кредитом в
розмірі 24% річних.
Відповідно до р. 4. кредитного
договору відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно сплачувати позивачу
нараховані проценти за кредитом та комісії і повністю погасити заборгованість
за кредитом не пізніше 11.04.2008
року,  при цьому повернення кредиту
відповідачем повинно здійснюватись у відповідності до графіку погашення суми
кредиту.

Проте
зобов'язання відповідача щодо виконання умов договору залишається без
виконання,  що підтверджується
розрахунком заборгованості відповідача від 10.12.2007 року.

Таким
чином,  станом на 10.12.2007 року загальна
сума заборгованості за кредитним договором перед позивачем становить 17851 грн. 20 коп.

Згідно
умов договору,  відповідач несе
відповідальність перед банком за невиконання положень договору. Збитки завдані
банку відповідачем внаслідок невиконання положень договору,  підлягають негайному безумовному
відшкодуванню відповідачем за першою вимогою банку.

Відповідно
до  ст.
651 Цивільного
кодексу України,  договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору однією стороною.

Відповідно
до  ст.
625 Цивільного
кодексу України,  боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В
забезпечення виконання умов кредитного договору був укладений договір
поруки,  між банком та ОСОБА_2,  відповідно до якого поручитель на
добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком по зобов'язаннях
ОСОБА_1,  які виникають з умов кредитного
договору № 0 в
повному обсязі цих зобов'язань.

2

Згідно
п. 3.1 зазначених
вище договорів поруки поручителі та позичальник несуть солідарну
відповідальність перед банком.

Позивач
просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість по
кредитному договору №
0 від 11.10.2006
в розмірі 17851,  20 грн. (з них основний борг - 7 014, 40 грн.,  прострочений борг - 8 494, 05 грн.,  прострочені проценти - 1 417, 48 грн.,  нараховані проценти - 93, 08 грн.,  пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 298, 46 грн.,  пеня за несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам -33, 73 грн. та
неустойка - 500 грн.) та
судові витрати по справі.

В
судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав,  зазначених у заяві та просив його задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала,
заперечень щодо задоволення позову не має,  додатково пояснила,  що не сплачувала кредит через важке
матеріальне становище та по мірі можливого буде сплачувати заборгованість.

Відповідач
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився по невідомих суду причинах,  хоча належним чином був повідомлений про
місце,  день та час розгляду справи,  про що свідчать повідомлення про вручення
судових повісток,  а тому суд зі згоди
представника позивача вважає можливим провести розгляд справи по наявних в
справі доказах.

Заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку,  що
позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
1054 ЦК України,  за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором,  а
позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно  ст.  553 ЦК України за
договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання
ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.  У разі порушення
боржником зобов'язання,  забезпеченого
порукою,  боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як солідарні боржники,  якщо договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі,  що і
боржник,  включаючи сплату основного
боргу,  процентів,  неустойки,
відшкодування збитків,  якщо інше
не встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором солідарно,
якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено,  що 11.10.2006р. установою банку та ОСОБА_1
було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (ах. 16-19). Згідно вказаного
договору банк зобов'язувався надати позичальнику кредит на споживчі потреби в
сумі 5 000 (п'ятнадцять
тисяч) доларів США,  що еквівалентно 25 250 гривень строком
на 18 місяців
з 11.10.2006р. по 11.04.2008р. зі сплатою 24%
річних. За вказаним кредитним договором ОСОБА_1 отримав грошові кошти в
розмірі 5 000 (п'ятнадцять
тисяч) доларів США,  що еквівалентно 25 250 гривень,  згідно заяви на видачу готівки № 25 від 11.10.2006 року (а.с.  21).

Згідно п. 1.З.1. кредитного
договору було встановлено процентну винагороду за користування кредитом в
розмірі 24% річних.

Відповідно
до р. 4. кредитного
договору відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно сплачувати позивачу
нараховані проценти за кредитом та комісії і повністю погасити заборгованість
за кредитом не пізніше 11.04.2008
року,  при цьому повернення кредиту
відповідачем повинно здійснюватись у відповідності до графіку погашення суми
кредиту.

Проте
зобов'язання відповідача щодо виконання умов договору залишається без
виконання,  що підтверджується
розрахунком заборгованості відповідача від 10.12.2007 року (а.с.  12).

Отже,  станом на 10.12.2007 року загальна сума заборгованості за кредитним договором № 0 від 11.10.2006 року перед
позивачем становить 17851,  20 грн. (з

3

них
основний борг - 7 014,
40 грн.,  прострочений борг - 8 494, 05 грн.,  прострочені проценти - 1 417, 48 грн.,  нараховані проценти - 93, 08 грн.,  пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 298, 46 грн.,  пеня за несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам -33, 73 грн. та
неустойка - 500 грн.).

Згідно
умов договору,  відповідач несе
відповідальність перед банком за невиконання положень договору. Збитки завдані
банку відповідачем внаслідок невиконання положень договору,  підлягають негайному безумовному
відшкодуванню відповідачем за першою вимогою банку.

Згідно  ст.  533 ЦК України грошове
зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній валюті,
сума,  що підлягає сплаті у
гривнях,  визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок не визначений договором чи законом.

Згідно  ст.  599 ЦК України
зобов'язання припиняється його належним виконанням.  Таким чином,
виходячи зі змісту вказаної норми закону та фактичних дій відповідача по
погашенню ним вказаного кредиту,
вбачається,  що відповідач не
тільки прострочив взяті на себе договірні зобов'язання по договору,  а й не виконав їх належним чином,  а відтак зобов'язання відповідача по несплаті
ним вказаного боргу не є припиненим.

Відповідно
до  ст.
625 Цивільного
кодексу України,  боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім
того,  з договору поруки від 11.10.2006 року (а.с. 24)
вбачається,  що поручителем являється
ОСОБА_2. На підставі п. 1.1
зазначеного договору поруки поручитель зобов'язується перед банком
відповідати по зобов'язаннях позичальника,
що витікають з кредитного договору №
0 від 11.10.2006
року. Згідно п.п. 1.3,  1.4 зазначеного договору поруки
поручитель відповідає за зобов'язаннями позичальника в повному обсязі,  а саме за повернення кредиту,  виплату відсотків за користування ним,  за сплату неустойки,  а також за відшкодування збитків,  завданих банку невиконанням або неналежним
виконанням позичальником умов кредитного договору. Поручитель та позичальник
несуть солідарну відповідальність перед банком.
Договори поруки діють до повного виконання обов'язків боржника по
кредитному договору.

Згідно
ч. 1  ст.  554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою,  боржник та
поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. А відповідно до
ч. 2  ст.
553 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному
обсязі як від усіх боржників разом,  так
і від будь-кого з них окремо.

Отже,  відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні
відповідати перед кредитором як солідарні боржники.

Таким
чином,  проаналізувавши зібрані і
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності,  суд приходить до висновку,  що слід стягнути солідарно з відповідачів
заборгованість за кредитом в сумі 17
851 грн. 20 коп.

Крім
того,  з відповідачів підлягають до
стягнення солідарно судового збору в розмірі 178 грн. 51
коп. та понесені позивачем судові витрати в розмірі 30 гривень - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись  ст.
ст.  10,
11,  58,  60,
213,  214,  215 ЦПК України,   ст.
ст.  509,
510,  525,  526,
530,  533,  599, 610,
651, 1054, 1055 ЦК України,  суд,  -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1,  який проживає за
адресою: АДРЕСА_1   Маневичі,   Маневицького
району,   Волинської області,   ШП

4

НОМЕР_1,  та ОСОБА_2,  яка проживає за адресою: АДРЕСА_1  Маневичі,
Маневицького району,  Волинської
області,  ІНП НОМЕР_2,  в користь акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" (МФО
351005,  код за на п/р 0028 із зазначенням в
платіжному дорученні призначення платежу -
«Кредиторська заборгованість по погашенню кредитів») заборгованість за
кредитом 17 851 грн. 20 коп. (сімнадцять
тисяч вісімсот п'ятдесят одну гривню двадцять копійок),  з них основний борг - 7 014, 40 грн.,  прострочений борг - 8 494, 05 грн.,  прострочені проценти - 1 417, 48 грн.,  нараховані проценти - 93, 08 грн.,  пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 298, 46 грн.,  пеня за несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам - 33, 73 грн. та
неустойка - 500 грн.

Стягнути
з солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь акціонерного комерційного
інноваційного банку "УкрСиббанк" (МФО 351005,  код за
на п/р 0003) 178 (сто
сімдесят вісім) гривень 51
копійку судового збору та 30
(тридцять) гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.