Справа 22-ц-  109/08 р.                       Головуючий
1-ї інстанції: Мельничук О.В.
Категорія   41                                   Суддя-доповідач
апеляційного суду: Кутова Т.З.
УХВАЛА

Іменем України

2008 року січня
місяця 14 дня
судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі

головуючого:                                       Лисенка П.П.,

судді в :                                               Дан
илової О. О.,

Кутової
Т.З.,  при секретарі :        Танцуріній СМ. ,
за участю:
позивачки ОСОБА_1,
розглянула   у відкритому   судовому
засіданні в м.  Миколаєві   цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на
рішення   Первомайського   міськрайонного суду   Миколаївської області  від
18 жовтня     2007 року за позовом

ОСОБА_1

до

закритого акціонерного товариства (далі - ЗАТ) «
Каштан»

про
стягнення    заробітної плати,  компенсації за невикористану відпустку та
середньої заробітної плати  за час
затримки розрахунку

ВСТАНОВИЛА:

В
вересні 2007 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ЗАТ «Каштан» про стягнення
заробітної плати,  компенсації за
невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку.

В позові
зазначено,  що позивачка працювала в ЗАТ
«Каштан» двірником і була звільнена з роботи ЗО березня 2007 року за п. 1  ст.  36 КЗпП
України,  між тим,  розрахунок з нею не було проведено,  а тому вона просила стягнути з відповідача на
її користь 515 грн. 99 коп.3аробітної
плати. 336 грн. 70 коп. компенсації
за невикористану відпустку,  а також 2491 грн. 47 коп. середнього
заробітку за час затримки розрахунку.

Рішенням
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2007 року позов
задоволено частково. З відповідача на користь позивачки стягнуто 515 грн. 99 коп.3аборгованості
по заробітній платі в тому числі і компенсації за невикористовану відпустку. В
задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку   відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка просить вказане рішення суду змінити та позовні
вимоги задовольнити в повному розмірі,
посилаючись на те,  що висновки
суду про відсутність вини відповідача в затримці розрахунку з нею не
відповідають обставинам справи.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення
позивачки,  дослідивши обставини
справи,  судова колегія дійшла висновку
про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як
вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом,  що позивачка ОСОБА_1 працювала в ЗАТ «Каштан»
двірником.  На підставі п. 1  ст.  36 КЗоТ України з 30 березня 2007 року позивачку
було звільнено (а.с.  3-4).

Відповідно до
довідок,     виданих відповідачем,     заборгованість по заробітній платі

2

перед позивачкою за
березень 2007 року
складає 515 грн. 99 коп.,  куди також входить і 336 грн. 70 коп. компенсації
за   невикористану відпустку (а.с.  5-6,  16).

При звільнені
позивачки розрахунок з нею не було проведено.

Відповідно
до довідки про вивчення стану оплати праці на ЗАТ «Каштан»,  узгодженої з в.о. начальника управління праці
та соціального захисту населення,
заборгованість по заробітній платі станом на 1 травня 2007 року на
підприємстві складала 5,
6 тис.  грн.,  яка станом на 1 липня 2007
року збільшилась до 8,
6 тис.  грн. Як причина зростання боргу
в довідці зазначено наявність заборгованості управління житлово-комунального
господарства Первомайської міської ради перед підприємством за виконані роботи
та надані послуги на суму 121,
0 тис.  грн.

Враховуючи
наведене,  суд першої інстанції,  постановлюючи рішення про відмову в
задоволенні позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку,  вірно виходив з того,  що безпосередньої вини відповідача в
несвоєчасному розрахунку з позивачкою немає,
а тому підстави для задоволення в цій частині позовних вимог згідно
зі  ст.
117 КЗоТ України
відсутні. За такого суд обгрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог в
частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Доводи в
апеляційній скарзі про те,  що
відповідачем не вживались будь-які заходи щодо погашення дебіторської
заборгованості перед ним,  не можуть бути
прийняті до уваги,  оскільки в
вищенаведеній довідці зазначено,  що ЗАТ
«Каштан» пред'явлено позов до Первомайського міського комітету
житлово-комунального господарства. Таке ж підтверджується і ухвалою
Господарського суду Миколаївської області від 25 травня 2007
року   про   порушення провадження по справі та її
призначення до слухання (а.с.  21).

Посилання
апелянта на те,  що судом не вирішено
питання щодо розподілу судових витрат,
також не заслуговує на увагу оскільки таке питання вирішується в
порядку,  передбаченому  ст.  220 ЦПК
України,  і не є підставою для зміни чи
скасування судового рішення,  якщо така
можливість не втрачена.

Перевіривши
законність та обгрунтованність оскаржуваного рішення,  судова колегія не вбачає підстав для його
скасування,  оскільки воно відповідає
вимогам норм матеріального та процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  302,
307,  308   ЦПК України,  судова колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1   -відхилити.

Рішення
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 жовтня   2007 року - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але на протязі двох місяців може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України .