Справа № 22ц-261/2008
Головуючий у першій інстанції
Доповідач - Коренькова З.Д.
РІШЕННЯ

Іменем
України

30 січня 2008 року

м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого:

Коренькової З.Д.

суддів:

Острянського В.І.,

Квача М.О.

при секретарі:

Вареник О.М.

з
участю: представника позивача ОСОБА_1, представника Чернігівської міської ради
Тимошенко О.А., адвоката з боку відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_1 на рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до Чернігівської міської ради, ОСОБА_3 про встановлення
додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове
майно, усунення від права на спадкування, -

в с т а н о в и в:

В серпні 2007 року ОСОБА_4, в
інтересах якої діє ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Чернігівської
міської ради, ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття
спадщини, визнання права власності на спадкове майно, усунення від права на
спадкування, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з 29.09.1989 року вона
перебувала у шлюбі з ОСОБА_5. Відповідно до свідоцтва про право власності на
житло від 07.05.1996 року вони були співвласниками квартири АДРЕСА_1 в рівних
частинах. До 2001 року вона  постійно
проживала в даній квартирі, після чого виїхала
до США. Незважаючи на виїзд, ОСОБА_4 підтримувала з чоловіком відносини,
приїздила до нього, надавала матеріальну допомогу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.
ОСОБА_4 приймала всі заходи для поховання свого чоловіка, надавала кошти.
Однак, вона не змогла своєчасно, протягом шестимісячного строку особисто
звернутись до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини
після смерті свого чоловіка, яка полягає у Ѕ частині квартири, яка належала їм
на праві спільної сумісної власності. Прицьому, 19.12.2006 року, до сплину
шестимісячного строку  дала своїй дочці -
ОСОБА_1 довіреність на прийняття спадщини, яка не змогла нею скористатись,
оскільки відповідно до норм ЦК України, заява про прийняття спадщини подається
особисто. Виходячи з цього, ОСОБА_4 вважає, що пропустила строк з поважних
причин. Також, зазначила, що 04.12.2006 року до Другої Державної нотаріальної
контори звернулась із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3, яка є дочкою
померлого. Вважає, що вона не має права на спадкування, оскільки на протязі
тривалого часу  не тільки ухилялась від
надання допомоги батьку в той період, коли він був непрацездатним, але і
взагалі такої допомоги ніколи не надавала. Позивач просила суд встановити їй
додатковий строк для прийняття спадщини, визнати за нею, як за єдиним
спадкоємцем право власності на спадкове майно - Ѕ частину спірної квартири,
усунути від права на спадкування ОСОБА_3.

Рішенням Новозаводського районного
суду м.Чернігова від 03.12.2007 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені
частково, визнано за позивачкою право власності на 1/8 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. У
задоволенні інших вимог відмовлено. Суд прийшов до висновку про те, що
позивачка з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття
спадщини, оскільки перебувала і перебуває за межами України, і висловлювала
свої бажання прийняти спадщину шляхом надання своїй дочці доручення. Відмовив
суд в частині задоволення вимог про усунення відповідачки від права на
спадкування, адже ОСОБА_4 не надала суду доказів того, що померлий перебував у
безпорадному стані і потребував допомоги, а дочка - ухилялась від надання
допомоги. Також, суд прийшов до висновку, що і ОСОБА_4, і ОСОБА_3 є
спадкоємцями першої черги за законом, а тому в частині задоволення вимог про
визнання права власності на Ѕ частину квартири задовольнив частково, визнавши
за позивачкою право власності на 1/8 частину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду змінити та постановити нове, яким відмовити у задоволенні
вимог позивачки в частині продовження строку для прийняття спадщини, а в
частині визнання за нею права власності на 1/8 частину - залишити без розгляду,
в іншій частині рішення залишити без змін. В своїй скарзі посилається на те, що
вирішивши продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не
повинен був  розглядати вимоги про
визнання права власності на квартиру. Також, вважає, що позивачка строк  пропустила не з поважних причин, оскільки,
перебуваючи за кордоном, вона могла подати заяву до консульської установи, але
цього не зробила. Визнаючи за позивачкою право власності на 1/8 частину
квартири, суд виходив з того, що спадкове майно складається з ј частин
квартири. Даний висновок суду суперечить ст. 1226 ЦК України, оскільки спільною
сумісною власністю подружжя слід вважати всю квартиру, а частка кожного із
подружжя становить Ѕ частину. Тому, спадковим майном після смерті ОСОБА_5 слід
вважати Ѕ частину квартири, а не ј.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, в
інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_1, просить рішення змінити
частково, постановивши рішення про усунення від прийняття спадщини
відповідачки, а також, в тому разі, коли апеляційний суд прийде до висновку про
відсутність підстав для усунення ОСОБА_3від прийняття спадщини, просить змінити
і постановити рішення, визнавши за собою право власності на 3/8 частини
квартири. Посилається на те, що в судовому засіданні було доведено, що
відповідачка не надавала допомоги своєму батьку, не понесла жодних витрат на
його поховання. Це підтвердили свідки та обставини, що фактично не заперечував
і суд, виходячи зі змісту постановленого рішення. Не вірним є рішення і в
частині визначення частки у праві власності. Померлий мав у праві власності Ѕ
частину квартири, а за тих обставин, на які послався суд в своєму рішенні
позивачці належить не 1/8 частина, а 3/8.

Вислухавши суддю - доповідача,
учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що відповідачка
ОСОБА_3 є донькою померлого ОСОБА_5, а позивачка перебувала з ним у
зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про право власності від
08.05.1996 року, ОСОБА_4 і її померлому чоловіку належить квартира АДРЕСА_1 на
праві спільної сумісної власності в рівних частинах. 04.12.2006 року ОСОБА_3
подала до Державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини - на
квартиру, що належала на праві сумісної власності ОСОБА_5 з ОСОБА_4. Згідно
доручення від 19.12.2006 року позивачка також висловила своє бажання, як
спадкоємець першої черги за законом, прийняти спадщину шляхом уповноваження
своєї дочки бути її представником з цього питання, адже вона перебуває за
кордоном, і сама подати заяву не може.

Таким чином, суд обгрунтовано
прийшов до висновку, що є два спадкоємця за законом, які мають право на
спадщину.

Оскільки, згідно ч.2 ст.1269 ЦК
України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, а
відповідно до ч.3 ст.1272 Кодексу, суд за позовом спадкоємця може визначити
додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, якщо він пропущений
з поважних причин, суд, з врахуванням того, що ОСОБА_4 перебуває за межами
України, висловила своє бажання прийняти спадщину шляхом надання довіреності
через свою дочку, з врахуванням віку, юридичної необізнаності, вірно прийшов до
висновку про надання додаткового строку для подання нею заяви особисто.

Також, обгрунтовано судом першої
інстанції відмовлено в частині задоволення вимог про усунення ОСОБА_3від права
на спадщину, оскільки позивачка не надала суду поважних доказів, що ОСОБА_5
через свій похилий вік, тяжку хворобу перебував у безпорадному стані і
потребував сторонньої допомоги, а відповідачка ухилялась від надання такої
допомоги, і крім того, ОСОБА_3, як спадкоємець, також має право на спадщину
свого померлого батька.

Але, прийшовши до висновку про
можливість надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини
ОСОБА_4 та одночасно визнавши за останньою право власності на 1/8 частину
квартири АДРЕСА_1, суд фактично позбавив позивачку права на звернення з заявою
до нотаріальної контори, не визначивши, також в який же строк вона має
звернутись до нотаріальної контори.

Тобто, суд не мав права
задовольняти вимоги ОСОБА_4 в частині визнання за нею права власності, адже
вони є передчасно заявленими, оскільки до визнання такого права на майно,
спадкоємець повинен спочатку подати відповідну заяву до нотаріальної контори і
прийняти спадщину, а потім вирішувати питання щодо конкретної частки у
спадковому майні.

Таким чином, апеляційний суд
вважає, що ОСОБА_4 необхідно надати додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини терміном три місяці, відмовивши в частині задоволення вимог
про визнання права власності, як передчасно заявлених. Крім того судом невірно
порахований розмір часток спадкового майна, на яке сторони мають право.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1222 - 1224, 1258, 1261, 1269, 1272, 1270 ЦК
України, ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний
суд,

в и р і ш и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4,
в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 03 грудня 2007 року в частині визнання за ОСОБА_4 права
власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5- скасувати та відмовити в цій частині вимог, як
передчасно заявлених.

Надати ОСОБА_4 додатковий строк для
подання заяви для прийняття спадщини терміном три місяці.

Рішення в частині відмови ОСОБА_4 у
задоволенні позовних вимог про усунення від спадщини ОСОБА_3 та в частині
стягнення судового збору на користь держави - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України впродовж двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: