Справа 22ц-191/08                            Головуючий
у першій інстанції -Тихонова
- 36                                     Доповідач
апеляційної інстанції -Данилова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ України

21 січня 2008 року судова
колегія в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого              Лисенка П.П.

суддів                         Данилової О.О.,  Кутової Т.З.

при
секретарі             Негрун І.О.

за участю
позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою

ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.  Миколаєва від 5 листопада 2007
року за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів

УСТАНОВИЛА:

У
березні 2007 року
ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів. Позивачка зазначала,
що за віком є непрацездатною,
отримує незначну пенсію,  а тому
потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на те,  що відповідач,  як повнолітній син,  добровільно матеріальну допомогу не
надає,  ОСОБА_1 просила стягнути з нього
аліменти у розмірі Уі частини.

Рішенням
Ленінського районного суду М. Миколаєва від 5 листопада 2007
року позов задоволено частково. На користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягнуто
аліменти у розмірі 100 грн.
щомісяця з 12 березня 2007 року до зміни
матеріального становища сторін.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2,  посилаючись на неможливість надавати допомогу
матері,  просив рішення скасувати.

Перевіривши
законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги,  колегія вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч. 1 ст-202
СК України повнолітні дочка та син зобов'язані утримувати батьків,  які є непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги. Положення ч.2  ст.
202 та  ст. 204 СК України передбачають
підстави звільнення дочки та сина від обов'язку щодо утримання батьків,  якими є позбавлення батьків батьківських прав
та ухилення останніх від виконання батьківських обов'язків.

Встановивши
передбачені законом підстави аліментних зобов'язань повнолітніх дітей,  а саме непрацездатність позивачки та потребу
у матеріальній допомозі,  а також
відсутність підстав звільнення від такого обов'язку,  суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з
ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1

Посилання
апелянта на неспроможність надавати допомогу матері не мають правового
значення,  бо з такими обставинами закон
не пов'язує звільнення від обов'язку щодо утримання непрацездатних батьків.

2

Разом з тим,  відповідно до положень ст 205 СК України суд
має визначати розмір аліментів з урахуванням матеріального та сімейного стану
сторін та можливості одержання утримання від інших дітей та чоловіка.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1
отримує пенсію у розмірі 525
грн.31 коп.,  має чоловіка та ще двох повнолітніх синів.
Відповідач ОСОБА_2 та члени
його сім'ї страждають на хронічні хвороби,
у тому числі психіатричні,
потребують і проходять постійне лікування. Фактична дружина відповідача -ОСОБА_3 перебуває на
його утриманні. З грудня 2007
року відповідач не працює.

За таких
обставин та з урахуванням розміру аліментів,
визначеному судом,  дохід
позивачки буде перевищувати доходи відповідача,
що суперечить засадам розумності та справедливості.

Тому
колегія вважає доцільним зменшити розмір аліментів до 50 грн.
щомісяця,  змінивши судове рішення в цій
частині.

Керуючись  ст.
ст. 309,  316 ЦПК
України,  колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 листопада 2007
року змінити. Зменшити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з
100 грн. щомісяця   до 50 / п'ятдесяти /
грн. щомісяця.

В іншій частині
судове рішення залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але протягом двох місяців з цього часу може
бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України.