Справа № 2-969/08
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2008 року Московський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді - Скотаря А.Ю.;

при секретарі - Котула Н.С.;

за участю представника позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зобов'язання утриматись від певних дій та відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом
в якому зазначила, що 18.11.2004 вона розірвала шлюб з відповідачем, однак
останній вчиняє по відношенню до неї протиправні дії, які завдають їй моральної
шкоди та шкоди її здоров'ю і полягають в наступному: відповідач приходить до
дому позивачки, де влаштовує сварки, поводиться брутально, оскорбляє, погрожує
фізичною розправою та причиняє тілесні ушкодження.

Відповідно до уточненого позову позивачка просить стягнути з відповідача
спричинену їй матеріальну шкоду в розмірі 1751,45 грн., в якості відшкодування
моральної шкоди - 5000 грн. та заборонити ОСОБА_3 будь-які форми спілкування з
нею, зокрема телефонувати їй, підходити до неї, заходити до її житла, писати
листи.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх
задовольнити в повному обсязі та пояснила, що відповідач неодноразово спричиняв
їй тілесні ушкодження, в зв'язку з чим вона зверталася до міліції. На її вимоги
припинити протиправні дії він не реагує.

Відповідач проти позову заперечував, вказавши, що він протиправних дій
відносно позивачки не скоював, а навпаки, на її прохання неодноразово приїздив
до неї до дому, привозив продукти харчування, гроші. Причини звернення до
міліції йому не зрозумілі, бо вони є надуманими . Окрім того позивачка в
обґрунтування позовних вимог посилається на декілька фактів його протиправної
поведінки, однак не конкретизує позовні вимоги відносно кожного з них. Просить
застосувати позовну давність до вимог позивачки.

Допитані в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що
неодноразово були свідками конфліктів між сторонами, в результаті яких
відповідач ображав ОСОБА_2 і застосовував фізичну силу. Також бачили наслідки
таких конфліктів - тілесні ушкодження та тривале лікування.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали
справи вбачає наступне: відповідно до матеріалів Київського РВ ГУМВС України в
Харківській області ОСОБА_2 неодноразово зверталась в міліцію в зв'язку з
протиправною поведінкою колишнього чоловіка ОСОБА_3 з приводу чого проводились
перевірки та виносились акти реагування, а саме: висновок про підтвердження
протиправних дій ОСОБА_3 (а.с. 6), офіційне попередження про неприпустимість
віктимної поведінки (а.с. 78), протокол про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності (а.с. 80).

В результаті перевірок виносились постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи за ст. 296 КК України від 02.01.2005, 11.03.2005,
19.10.2007 (а.с. 59, 60, 69) в яких, водночас, встановлені факти скоєння
ОСОБА_3 адміністративних правопорушень.

Матеріали, зібрані в ході зазначених перевірок, підтверджують протиправні
дії відповідача, про що вказується в листах керівництва Київського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області (а.с. 4, 58, 61-67, 70-79).

В результаті протиправних дій ОСОБА_3, які мали місце в період з 05.10.2004
на 06.10.2004 та 06.03.2005 позивачці спричинені легкі тілесні ушкодження, що
підтверджується копіями відповідних актів медичного обстеження (а.с. 47, 48).

В результаті отриманих тілесних ушкоджень та погіршення стану здоров'я
ОСОБА_2 проходила стаціонарне лікування, про що виданий листок непрацездатності
(а.с. 5, 37).

Відповідно до копії консультативного висновку лікаря інституту неврології,
психіатрії та наркології від 30.10.2007 у Мосолкової В.С. встановлені
посттравматичні наслідки, рекомендоване лікування (а.с. 9).

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що на
протязі тривалого часу позивачка зазнавала притискань з боку відповідача, які
нерідко супроводжувались застосуванням фізичного насильства та спричиненням
тілесних ушкоджень, що в наступному потребувало лікування та відповідних
матеріальних затрат.

Незважаючи на те, що позивачка не спілкується з відповідачем та не
зустрічалась з ним з жовтня 2007 року, окрім судових засідань, вона продовжує
медичні обстеження і лікування (а.с. 116), що викликано погіршенням стану
здоров'я в наслідок протиправних дій відповідача.

Стаття 1195 ЦК України передбачає обов'язок фізичної особи, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я іншій фізичній особі
відшкодувати додаткові витрати, викликані, окрім іншого, необхідністю придбання
ліків.

Матеріальна шкода завдана позивачці, підтверджується матеріалами справи на
суму 1383,44 грн. - витрати на придбання ліків та оплату банківських послуг
(а.с. 28-35, 118-119, 122-122-а).

При цьому суд не враховує підтверджені чеками витрати у вигляді
добровільних пожертвувань та витрат на обстеження дитини позивачки на загальну
суму 210 грн. (а.с. 36, 118).

В наслідок систематичних неправомірних дій відповідача, які виразились
насамперед в спричинені шкоди здоров'ю позивачки, в зв'язку з необхідністю
звертатися для захисту своїх прав в судові органи та сплати за це грошових
коштів, порушенням нормальних життєвих умов, постійним хвилюванням за своє
здоров'я та здоров'я своєї дитини позивачці завдані моральні страждання, на
підставі чого суд приходить до висновку щодо необхідності відшкодування
моральної шкоди на користь позивачки відповідачем у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини. Стаття 1168 ЦК України передбачає, що моральна шкода,
завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована
одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Разом з тим суд вважає, що вимоги про встановлення заборони відповідачу
чинити певні дії стосовно спілкування з позивачкою не можуть бути задоволені,
бо порушать права відповідача щодо спілкування з дитиною. Окрім іншого, не
передбачені заходи нагляду за належним виконанням рішення в цій частині.

Позовна давність відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України до вимог
позивачки не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 268, 1167, 1168, 1195 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання утриматись від певних дій та
відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., працюючого юристом в ТОВ
«ІНФОРМАЦІЯ_3», юридична адреса пров. АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
р.н. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 1383 (тисяча триста
вісімдесят три) гривні 44 копійки, в рахунок відшкодування моральної шкоди -
5000 (п'ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 державне мито в розмірі 301,00
гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 30 гривень.

В інший частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів з
моменту проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі після
цього в термін 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя Московського районного суду

м. Харкова
А.Ю. Скотар