Справа 2-41/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 березня 2008 року                    Садгірський
районний суд м. Чернівці

в
складі:  головуючого судді
Плавана В.О.

при
секретарі                    Ковтюк Л.В.

адвоката
Мірчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах дитини ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третьої особи: служби у справі дітей Чернівецької міської Ради про
захист права власності шляхом вселення, виселення та визначення порядку
користування нерухомістю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів
ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах дитини ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи:
служби у справі дітей Чернівецької міської Ради про захист права власності
шляхом вселення, виселення та визначення порядку користування нерухомістю.

В позові посилається на те, що згідно рішення Садгірського районного суду
м. Чернівці від 22.06.2007 року визначені частки сторін в квартирі АДРЕСА_1, а
саме: за відповідачкою ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах дитини ОСОБА_3
визнано право власності на ј частку вказаної квартири за кожним, а всього 2/4
частки,  за ним з урахуванням права на
спадкове майно визнано право власності на 2/4 частки спірної квартири, що
підтверджується копією вказаного рішення. Зазначене рішення зареєстроване в
Чернівецькому КОБТІ та 10.08.2007 року ним отриманий витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно з НОМЕР_1.

Вказує в позові на те, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4
перешкоджають йому у користуванні його власністю, а саме спірною квартирою,
після смерті його матері відповідачі разом із їхніми неповнолітніми дітьми
вселилися у спірну квартиру, поміняли замки на вхідних дверях і перестали
впускати його в квартиру, вказаними діями позбавили його права користування
спірною квартирою. Вказаний факт підтверджується рішенням Садгірського
районного суду м. Чернівці від 22.06.2007 року, яким встановлено факт вселення
відповідачки в спірну квартиру, зміни у вхідних дверях та перешкоджанні йому у
користуванні вказаною квартирою, дані обставини відповідно до ст.61ч.3 ЦПК
України, які встановлені судовим рішенням доказуванню не підлягають. В даному
випадку його право власності порушено та підлягає захисту шляхом вселення в
спірну квартиру.

Посилається в позові на те, що при вселенні у спірну квартиру відповідачка
ОСОБА_2 без його згоди вселила в займане житло свого чоловіка, з яким перебуває
у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1993 року, відповідач ОСОБА_4 не є
співвласником квартири. Факт проживання відповідача ОСОБА_5 у спірній квартирі,
частка якої є його власністю, підтверджується зустрічною позовною заявою
ОСОБА_2  по цивільній справі №2-289.07р.,
факт вселення ОСОБА_4 у квартиру без його згоди підтверджується відсутністю у
відповідачів будь-якого документа, який би підтверджував дану обставину.
Вважає, що відповідач ОСОБА_4 вселився у спірну квартиру без його згоди, як
співвласника житла, всупереч вимогам
ст.358 ч.1ЦК України, відповідач не набув права користування житловою
площею і повинен бути виселений із займаного житла без надання іншого житлового
приміщення.

Вказує в позові на те, що співвласники можуть домовитися про порядок
володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, а
кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування
тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. Спірна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 44,30
кв.м складається з двох суміжних кімнат площею 11,00 кв.м. та 16,60 кв.м., а
також кухні площею 5,80 кв.м., ванної кімнати площею 2,60 кв.м., коридору
площею 2,60 кв.м., комори площею 2,00 кв.м., що підтверджується технічною
документацією. Його частка у праві спільної часткової власності у спірній
квартирі складає 2/4 частки, а частка відповідачки та ОСОБА_2 разом з її
неповнолітньою дитиною  складає 2/4
частки, що передбачає рівність права користування власністю. Оскільки згоди з
відповідачкою щодо порядку користування спільним майном не досягнуто, він бажає
щоб у судовому порядку було встановлено порядок користування власністю та
закріплено за ним право користування житловою кімнатою площею 11,00 кв.м. та
коморою площею 2,00  кв. м, вхід в яку
здійснюється з кімнати площею 16,60 кв.м., закріпити за відповідачкою ОСОБА_2
та її малолітньою дитиною житлову кімнату площею 16,60 кв.м. з якої є вихід на
балкон, всі інші комунальні зручності залишити у спільному користуванні.

Просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення його у
спірну в квартиру АДРЕСА_1 та виселення з квартири відповідача ОСОБА_4 без
надання йому іншого житлового приміщення.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1: виділити у його
користування житлову кімнату площею 11,00 кв.м. та комору площею 2,00  кв. м, вхід в яку здійснюється з кімнати
площею 16,60 кв.м., виділити у користування відповідачці ОСОБА_2 та її
малолітній дитині житлову кімнату площею 16,60 кв.м. з якої є вихід на
балкон,  залишити у спільному
користуванні, кухню площею 5,80 кв.м, ванну кімнату площею 2,60 кв.м, коридор
площею 5,60 кв.м.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь позивача
ОСОБА_1  судові витрати в розмірі 415
грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_1 в судовому засіданні свій позов підтримали в повному об'ємі та дала
аналогічні пояснення згідно позовної заяви.
Просять усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення його
у спірну в квартиру АДРЕСА_1 та виселення з квартири відповідача ОСОБА_4 без
надання йому іншого житлового приміщення. Просять встановити порядок
користування спірним спірною квартирою між співвласниками відповідно до їх
часток та стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь
позивача ОСОБА_1  судові витрати в
розмірі 415 грн.

Відповідачі ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах дитини ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов не визнали та дали аналогічні пояснення згідно
позовної заяви. В судовому засіданні відповідачі пояснили, що з врахуванням
частки кожного із власників вони проти спільно проживання в спірному будинку разом
з ними позивача, після ремонту спірного житла поміняли замок від вхідних
дверей, ключі відповідачу не дали.  На
проживання в спірному будинку разом з позивачем вони не згідні та категорично
відмовляються з ним проживати, оскільки у них з ним склалися неприязні
стосунки. Крім того їм не зрозуміло як у спірній квартирі буде проживати дві
сім'ї. Вказують на те, що їхня малолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження є хворою дитиною, знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом:
Пологова травма, змішана гідроцефалія, перелом основи черепа в 2004 році з
наслідками травматичної хвороби і йому потрібен специфічний догляд,  інша дитина також страждає рядом захворювань,
якій потрібен також догляд. Посилаються в поясненнях на те, що позивач не довів
свої позовні вимоги, щодо незаконного вселення у спірну квартиру відповідача
ОСОБА_4

Незгідні з встановленням порядку користування спірною квартирою між
співвласниками відповідно до їх часток. Просять в позові відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Третя особа: представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради
ОСОБА_7  позов не визнав та пояснив, що в
інтересах малолітніх дітей, просив визнати за дітьми право користування спірним
будинком, оскільки права дітей не повинні бути порушені. В частині виселення
батька дитини, відповідача

по справі ОСОБА_4, вважає
недоцільним в частині збереження сім'ї,
вирішення даного питання поклав на розсуд суду.

Суд заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши письмові
докази  по справі, вважає, що позов є
обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено,  що згідно рішення
Садгірського районного суду          м.
Чернівці від 22.06.2007 року визначені частки сторін в квартирі АДРЕСА_1, а
саме: за відповідачкою ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах дитини ОСОБА_3
визнано право власності на ј частку вказаної квартири за кожним, а всього 2/4
частки,  за ним з урахуванням права на
спадкове майно визнано право власності на 2/4 частки спірної квартири.

Вказаний факт підтверджується ксерокопією рішення Садгірського районного
суду м. Чернівці від 22.06.2007 року та витяг з реєстру про реєстрацію права
власності на нерухоме майно з НОМЕР_1, де зазначене рішення зареєстроване в
Чернівецькому КОБТІ та 10.08.2007 року.

Судом встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 44,30 кв.м
складається з двох суміжних кімнат площею 11,00 кв.м. та 16,60 кв.м., а також
кухні площею 5,80 кв.м., ванної кімнати площею 2,60 кв.м., коридору площею 2,60
кв.м., комори площею 2,00 кв.м., що підтверджується схематичним планом та
технічним паспортом на спірну квартиру.

Згідно свідоцтв про народження вбачається, що батьками ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження є ОСОБА_4
та ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був
зареєстрований 28.08.1993 року в Чернівецькому міському РАГСі, актовий запис
№1360

Із ксерокопії паспорту ОСОБА_2 вбачається, що вона зареєстрована АДРЕСА_1.

Із ксерокопії паспорту ОСОБА_8 вбачається, що вона була зареєстрована по
АДРЕСА_1.

Із довідки виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку №132 від
21.09.2007 року вбачається, що в спірній квартирі прописані позивач ОСОБА_1,
відповідачка ОСОБА_2 разом із неповнолітніми дітьми.

Із довідки квартального комітету Органу самоорганізації населення
Садгірського району м. Чернівці №19 від 21.09.2007 року вбачається, що ОСОБА_4
прописаний за адресою: АДРЕСА_2, але за вказаною адресою не проживає з 1993
року.

Із довідок Комунальної медичної установи „Міська лікарня №4”                 м. Чернівці №487 від 26.09.2007
року та №488 від 26.09.2007 року діти відповідачки є хворобливими та
перебувають на диспансерному обліку в даній лікарні.

Судом встановлено, що ніякої письмової чи усної угоди між сторонами, про
встановлення порядку володіння та користування майном  не укладалося.

Судом встановлено, що співвласник спірної квартири позивач ОСОБА_1 не може
вселитися в спірну квартиру, яка належить йому на праві спільної часткової
власності, проживає в тимчасових помешканнях, неодноразово намагалися вселитися
в спірну квартиру, однак відповідачка ОСОБА_3 чинять йому перешкоди у вселенні,
поміняла замки від вхідних дверей, чим
перешкоджає позивачу проникненню у спірну квартиру.

Ці обставини знайшли  підтверджені
дослідженими доказами.

Згідно ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.ст. 319,321,334 ЦК України власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання  та
місцезнаходження майна. Право власності є непорушним, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його володінні.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що згідно рішення Садгірського
районного судум. Чернівці від 22.06.2007 року визначені частки сторін в
квартирі АДРЕСА_1, а саме: за відповідачкою ОСОБА_2, яка діє в своїх та
інтересах дитини ОСОБА_3 визнано право власності на ј частку вказаної квартири
за кожним, а всього 2/4 частки,  за
позивачем ОСОБА_1 з урахуванням права на спадкове майно визнано право власності
на 2/4 частки спірної квартири. Частки сторін у вказаному майні є рівними.

Згідно ст.ст. 386,387,391 ЦК України власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, витребовувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні не було надано письмових доказів,
щодо проживання, користування та розпорядження спірною квартирою відповідачем
ОСОБА_4

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо виселення ОСОБА_4
із спірної квартири  без надання іншого
житла є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Враховуючи наведене слід усунути перешкоди у користуванні співвласника
ОСОБА_1 його власністю та
зобов'язати  не чинити перешкод у
володінні, користуванні та розпорядженні спірною квартирою, а саме 2/4 частиною
вказаної квартири, яка належить йому на праві приватної спільної часткової
власності за адресою: АДРЕСА_1, шляхом допуску до квартири з передачею ключів
від квартири.

Вселити  ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Враховуючи, що спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній
частковій власності між сторонами, відповідно за відповідачкою ОСОБА_2, яка діє
в своїх та інтересах дитини ОСОБА_3 визнано право власності на ј частку
вказаної квартири за кожним, а всього 2/4 частки, за позивачем з урахуванням
права на спадкове майно визнано право власності на 2/4 частки спірної квартири,
слід встановити порядок користування вказаною квартирою та виділити у
користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 11.00 кв. м. та комору площею 2.00
кв. м., залишити в користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житлову кімнату площею 16.60
кв.м.

Залишити у спільному користуванні за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно їх
часток в  квартирі за адресою: АДРЕСА_1,
а саме: кухню площею 5.80 кв.  м, ванну
кімнату площею 2,60 кв. м, коридор площею 5,60 кв. м.

Суд вважає, що положення ст.ст.150,156 ЖК України в даному випадку не
можуть бути застосовані, оскільки йдеться про право володіння, користування і
розпоряджатися  власністю.

Керуючись ст.ст.41 Конституції України, ст.ст. 317 ч.1, 358 ч.ч.1,2, 383,
391,ЦК України, ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В  И
Р  І  Ш
И  В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах дітей ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третьої особи: служби у справі дітей Чернівецької міської Ради про
захист права власності шляхом вселення, виселення та визначення порядку
користування нерухомістю, задовольнити частково.

Вселити  ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не чинити перешкод у володінні, користуванні
та розпорядженні, ОСОБА_1, а саме 2/4 частиною квартири, яка належить йому на
праві приватної спільної часткової власності за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
допуску до квартири з передачею ключів від квартири.

Встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, виділити у
користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 11.00 кв. м. та комору площею 2.00
кв. м., залишити в користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 житлову кімнату
площею 16.60 кв.м.

Залишити у спільному користуванні за
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в  квартирі
за адресою: АДРЕСА_1, а саме: кухню площею 5.80 кв.  м, ванну кімнату площею 2,60 кв. м, коридор
площею 5,60 кв. м.

В частині позову про виселення ОСОБА_4 з квартири за адресою:
АДРЕСА_1,  без надання іншого житлового
приміщення, відмовити за безпідставністю.

Стягнути з відповідачів солідарно ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь позивача
ОСОБА_1  судові витрати в розмірі 415
грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду  набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення  може  бути оскаржене  в апеляційному порядку до Апеляційного
суду  Чернівецької області, через  Садгірський районний суд  м. Чернівці шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня винесення рішення  заяви про
апеляційне  оскарження  і подання після цього протягом  20-ти
днів  апеляційної скарги, з
подачею її копії до  апеляційної інстанції  або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий-суддя
Плаван В.О.