справи: 2-306
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 вересня 2008 року                              Маневицький
районний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді                                Покидюка М.В.

при
секретарі
Каращук В.С.

з
участю: позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника
відповідача
ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області
про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2008
рокуОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, Копиллівської сільської ради
Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове
майно.

Свої вимоги обґрунтовувала
тим, що її покійній матері ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок
з господарськими будівлями та спорудами поАДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.
померла, яка на випадок своєї смерті 2 лютого 2005 року в Копиллівській
сільській раді посвідчила заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачуОСОБА_1
та відповідачу ОСОБА_2 в рівних частках кожному. Спадщину після смерті матері
своєчасно прийняла вона,ОСОБА_1, і фактично вступила в управління та володіння
спадковим майном. Інший спадкоємець за заповітом - ОСОБА_2. відмовився від
належної йому частки спадщини на користь позивача.

До складу спадщини входить вказаний
вище житловий будинок, на який позивач не може отримати свідоцтво про право на
спадщину через відсутність на нього правовстановлюючих документів і позасудовим
порядком вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені
обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на
будинковолодіння по АДРЕСА_1, яке належало її покійній матері ОСОБА_4.

ПозивачОСОБА_1 позовні
вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що
вона як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті матері прийняла спадщину і
практично вступила в управління та володіння спадковим майном. Через
відсутність правовстановлюючих документів вона не може оформити своїх спадкових
прав, а тому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно,
вказане в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2., представник
відповідача ОСОБА_3. позовні вимоги визнали повністю, не заперечують проти
визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими
спорудами поАДРЕСА_1, що належав ОСОБА_4. Будь-якого спору щодо даного майна
немає.

Заслухавши пояснення
сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і
підлягає до повного задоволення.

Згідно
з ч. 2 ст. 12 Закону України „Про власність” від 7.02.1991 року громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному  виробництві,
індивідуальної  праці,  підприємницької діяльності,  вкладення
коштів  у  кредитні
установи,  акціонерні товариства,
а також на майно, одержане внаслідок успадкування  або укладення інших угод, не заборонених
законом.

Відповідно
до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із правочинів.          Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Згідно
ст. 1216 Цивільного кодексу України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого
статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Той
факт, що покійна
ОСОБА_4. була власником житлового будинку з
господарськими будівлями та
спорудами поАДРЕСА_1, крім
визнання цієї обставини сторонами, підтверджується, дослідженими судом, витягом з
погосподарської книги № 1 за 2006 рік, технічним паспортом на дане
будинковолодіння, експертним висновком про відповідність житлового будинку
діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 3 липня 2008
року.

Довідкою
Копиллівської сільської ради № 220 від 13 лютого 2008 року та заявою,
посвідченою Другою Луцькою державною нотаріальною конторою 13 березня 2007 року, доведено факт прийняття позивачем спакового майна. З цих
же довідки та заяви встановлено, що інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_2.
відмовився від належної йому частки спадщини на користь позивача. Інших
спадкоємців немає.

Правомірність
набуття позивачемОСОБА_1 права власності на спадкове майно доводиться
дослідженим в суді заповітом від імені ОСОБА_4., посвідченим Копиллівською
сільською радою 2 лютого 2005 року за № 15.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України
відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Аналізуючи зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що
позивачОСОБА_1, являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами поАДРЕСА_1, фактично набула на нього право власності. На
даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає,
що є всі підстави для визнання права власності на вказане будинковолодіння заОСОБА_1

Керуючись
ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1233,
1268, 1296 ЦК України, ст. 12 Закону України „Про власність” від
7.02.1991 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться поАДРЕСА_1 та належав ОСОБА_3.

На
рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через
Маневицький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення і поданням після цього протягом двадцяти
днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили протягом
десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана заява про апеляційне
оскарження. Якщо подається заява про апеляційне оскарження, рішення набирає
законної сили протягом двадцяти днів, якщо не буде подана апеляційна скарга. У
випадку подачі апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: