Справа № 2-707/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

24 жовтня  2008 року

Чигиринський районний суд. Черкаської області

в складі : головуючої - судді  Ткаченко С.Є.

при секретарі - Пахомовій Н.І.

з участю позивача -
ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2,

представника
відповідача - Козового О.Д.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ "Світ ласощів" про стягнення
заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона, згідно наказу  №344-к від 13.11.2007 року була прийнята на
роботу до  ТОВ "Світ ласощів" на посаду укладальника-пакувальника
цеху цукерок з 13.11.2007 року за
сумісництвом строком на один місяць.

Працювала
вона дві нічні зміни з 13.11.2007 року по 14.11.2007 року та з 14.11.2007 року
по 15.11.2007 року.

Вранці
15.11.2007 року після закінчення зміни вона подала заяву про звільнення.

Згідно
наказу  №365-к від 01.12.2007 року її
було звільнено з роботи за власним бажанням
по ст.38 КЗпП України з 01.12.2007 року.

При звільненні їй не було виплачено заробітну плату і
борг становить 81грн. 40 коп., який залишився невиплаченим до цього часу.

А тому вона просить стягнути з відповідача вказану
заборгованість та  компенсацію за
затримку розрахунку в сумі 2971грн.42коп.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги та прохала стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 81грн. 40 коп.
та компенсацію за затримку розрахунку в сумі 2971грн.42коп., пояснивши, що вона
пропрацювала у відповідача дві зміни з 13.11.2007 року по 15.11.2007 року,
після чого написала заяву про звільнення, віддавши її майстру цеху.

Представник позивачки ОСОБА_2 також підтримав
позовні вимоги та пояснив суду, що в кінці листопада минулого року він
звернувся до відповідача з проханням видати копії наказів про прийняття та
звільнення позивачки, але йому було відмовлено і лише на підставі доручення
25.02.2008 року він отримав вказані накази.

Видати розрахунок заборгованості по
заробітній платі йому також відмовили.

Розрахунок компенсації проведено по
06.03.2008 року включно.

Відповідач міг направити заробітну плату поштою, але цього не зробив, а
почав надсилати листи про отримання заробітку після того, як він почав до них
звертатися за видачею документів.

Представник відповідача ОСОБА_3 спочатку позов не визнав, пояснивши
суду, що після написання заяви про звільнення позивачка до них не з`являлася і
лише в березні цього року з`явився її представник, якому, згідно з дорученням,
було видано копії наказів про прийняття на роботу та звільнення позивачки, але
в дорученні не вказано, що він вправі отримати заробітну плату.

Ними було направлено позивачці три
листи про отримання заробітної плати, один з яких повернуто без вручення, а два
інші листи нею отримані.

Вини своєї в затримці виплати
заробітної плати позивачці вони не вбачають, так як остання не вжила заходів
для її отримання.

Однак в останньому судовому
засіданні представник відповідача визнав позов частково та пояснив, що дійсно є
заборгованість по заробітній в сумі 81грн.40коп., яку позивачка не отримала з
власної вини.

Вислухавши позивачку, представників
сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню
частково.

Як вбачається з витягу з наказу  № 344-к від 13.11.2007 року, позивачку було
прийнято на роботу до ТОВ "Світ ласощів" з 13.11.2007 року на посаду
укладальника-пакувальника цеху цукерок
строком на один місяць за сумісництвом, а відповідно до наказу № 365-к
від 01.12.2007 року - звільнено з даної посади за власним бажанням по ст.38
КЗпП України з 01.12.2007 року, згідно поданої нею заяви, але з відпрацюванням
двох тижнів, які позивачка не відпрацювала, залишивши місце праці, як
встановлено судом 15.11.2007 року.

Як передбачено ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата
всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення.
Якщо ж працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником
вимоги про розрахунок.

Судом встановлено, що позивачка з вимогою про виплату їй зароблених за дві
зміни коштів, до відповідача не зверталася, пояснивши при цьому, що не бажала
витрачати кошти на проїзд до місця знаходження відповідача.

Судом також встановлено і підтверджується листами від 19.12.2007 року,
25.02.2008 року та 06.03.2008 року, направленими відповідачем на адресу позивачки,
що відповідач неодноразово запрошував позивачку
з`явитися в бухгалтерію за отримання розрахунку при звільненні.

Даний факт також підтверджується листами Поштамту - Центру поштового
зв`язку №1 від 26.09.2008 року та 29.09.2008 року.

Позивачка та її представник стверджували в судовому
засіданні, що листів від відповідача про отримання розрахунку при звільненні не
отримували, що заперечується вище вказаними листами Поштамту та, як вбачається
з особової картки позивачки НОМЕР_1, нею зазначено дві домашні адреси, що є
однією з причин неотримання листів позивачкою.

Представник позивачки ОСОБА_2 ставить у вину відповідачу те, що останній не
повідомив його про нарахований позивачці заробіток під час його звернення в
листопаді 2007 року.

Однак він не надав суду доказів того, що відповідач зобов`язаний був надати
йому дані відомості, поскільки на отримання від відповідача відповідних
документів він був уповноважений позивачкою лише з 22.02.2008 року довіреністю
від вказаної дати.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України підприємство повинне виплатити
працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного
розрахунку в разі невиплати належних звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, з вини власника або уповноваженого ним
органу.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд не
вбачає вини відповідача в затримці розрахунку при звільненні позивачки,
оскільки остання з власної вини до цього часу не отримала зароблені нею кошти.

Незважаючи на те, що позивачка, як встановлено
судом і вбачається з матеріалів справи, ще 07.03.2008 року отримала черговий
лист від відповідача про необхідність явки до бухгалтерії за отриманням
заробітної плати або надання точної адреси для її перерахування, заробітна
плата так до цього часу так і не отримана позивачкою, що знову вказує на її
небажання отримати розрахунок при звільненні.

Разом з тим, враховуючи, що представник
відповідача визнав наявність боргу по заробітній платі в сумі 81грн.40коп., суд
вважає можливим стягнути дану заборгованість на користь позивачки.

Крім того, суд стягує з відповідача на
користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн.

На підставі викладеного та,
керуючись ст. 116, 117, 232, 238 КЗпП України, ст. 10, 60, 212, 213, 215, п.2
ст.367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити
частково.

Стягнути з ТОВ "Світ ласощів" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі  вісімдесят одна гривня 40 коп.

Стягнути з ТОВ
"Світ ласощів" судовий збір на користь держави в сумі п'ятдесят одна
гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі тридцяти гривень.

Рішення про стягнення боргу по
заробітній платі підлягає негайному виконанню в сумі вісімдесят одна гривня 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів  з дня його
проголошення.

Головуюча