справа
№2-5878/08
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м   У К Р А Ї Н И

26 листопаду 2008 року                                                                  місто Сімферополь

Київський районний суд  міста Сімферополя в складі:

головуючого
судді Долгополова А.М.

при секретарі
Махутіной А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за  позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Підрозділу примусового виконання рішень, третя
особа ТОВ «Родовід банк» про визнання права власності

в с т а н о в и
в
:

в
вересні 2008 року позивач звернувся до суду із заявою про визнання права
власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.12.2006 року між ним
та ОСОБА_2. була укладена угода, згідно котрої він на підставі довіреності від
21.12.2006 року, засвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_3. придбав за 17 000
грн. у ОСОБА_2  автомобіль ІНФОРМАЦІЯ_1
2001 року випуску д.н. НОМЕР_1, про що була складена боргова розписка.
08.05.2008 року  державним виконавцем
відділу  Підрозділу примусового виконання
рішень було накладено арешт на майно ОСОБА_2. у тому числі і на даний
автомобіль. З даним рішенням він не згодне оскільки 21.12.2006 року він придбав
даний автомобіль у відповідача і на той час автомобіль під арештом не був. З
моменту передачі грошей за автомобіль він знаходився у його власності. Самою
довіреністю прописано, що відповідач доручав йому зняти з реєстрації
автомобіль, однак він цього не зробив із-за скрутного матеріального становища.
Однак несвоєчасна реєстрація автомобіля не може позбавити його права власності
на цей автомобіль, а постановою на арешт зачапаються його права власності на
даний автомобіль. На підставі викладеного просив суд визнати за ОСОБА_1 право
власності на автомобіль ІНФОРМАЦІЯ_1 2001 року випуску д.н. НОМЕР_1.

В
ході судового засідання позивач, та його представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі, наполягали на його задоволені по мотивах викладених в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2. не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник підрозділу примусового виконання рішення ОСОБА_4. с
позовними вимогами не погодився, мотивуючи тим, що спірний автомобіль
зареєстрований за ОСОБА_2. од же при накладенні арешту державний
виконавець  діяв відповідно до закону.
Підстав для визнання права власності за позивачем на даний час не має, оскільки
боргова розписка не є доказом права власності на автомобіль.

Представник третьої особи ОСОБА_5. с позовом не погодилась, оскільки
доручення не надає особі права власності на даний автомобіль.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які
витікають із виникнення права особи на володіння, користування та розпорядження
своїм майном, які регулюються ЦК України.

Відповідно до довіреності №НОМЕР_2 ОСОБА_2. уповноважив ОСОБА_1. або
ОСОБА_6. зняти з обліку в органах ДДАІ та продати належний йому автомобіль
ІНФОРМАЦІЯ_1 г.н. НОМЕР_1 для чого надано їм право керувати автомобілем,
проходити технічний огляд, переобладнувати його, у тому числі змінювати тим і
модель автомобіля , колір, двигун, кузов , інші деталі, сплачувати відповідні
податки та збори, з цього приводу подавати відповідні заяви у відповідні
органи, отримувати необхідні довідки та документи , розписуватися, отримувати
належні йому гроші та здійснювати усі дії, пов'язані  з цією довіреністю.   (а.с.5).

Згідно розписки, яка була написана ОСОБА_2. 21.12.2006 року він отримав
від ОСОБА_1. 17 000 грн. за автомобіль ІНФОРМАЦІЯ_1 д.н. НОМЕР_1, котрий було
продано йому на підставі генеральної довіреності, засвідченої нотаріусом
ОСОБА_3.. (а.с. 7).

Стаття 316 ЦК Україні передбачає, що правом власності є право особи на
річ (майно). Яке вона здійснює відповідно до закону за своєю  волею, незалежно від волі інших осіб. Право
власності, відповідно до ст. 328 ЦК України набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також   у разі втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України в письмовій формі належить вчинити
правочини фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує у двадцять та більше
разів розмір  неоподаткованого мінімуму
доходів громадян. У тексті договору повинні бути вказані його сторони, предмет
і зміст угоди, інші істотні умови договору.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена
постановою КМУ від 07.09.19998 року №1338, котрою затверджені Правила державної
реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі,
автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та
мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2
яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб. Відповідно
п. 4 Правил перед відчуженням транспортний засобі повинен бути знятий з обліку
в підрозділі ДАІ. Зняття з обліку транспортного засобу  здійснюється як передбачено п. 44 Правил
після його огляду  в підрозділі ДАІ на
підставі заяви власника з наданням документу, який засвідчує його особу.

Як
встановлено судом спірний автомобіль не був знятий з обліку  в органах ДАІ і до цього часу залишається
бути зареєстрованим за ОСОБА_2. (а.с.15). Позивач в ході судового засідання
підтвердив, що не звертався до ДАІ  із
заявою про зняття автомобіля з обліку у зв'язку із скрутним грошовим становищем
і відповідно огляд автомобіля не проводився.

Статтею 8 Правил передбачено, що правомірність придбання транспортного
засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема:
довідкою-рахунком наданою за формою згідно додатку №1 до Правил; договором та
іншими посвідченими і установленому порядку документами, що встановлюють право
власності на автомобіль. Бланки довідок-рахунків є бланками суворого обліку і
виготовляються в порядку, передбаченому постановою КМУ від 19.04.1993 року
№283.

Відповідно до
ст. 57-60 ЦПК України позивачем не було наведено доказів набуття ним права
власності на автомобіль оскільки за своїм юридичним змістом договір доручення є
договором про представництво, оскільки повірений зобов'язується діяти від імені
довірителя. Крім того, на підставі доручення позивач не мав права укладати
угоду від імені особи, яку він представляє, відносно себе особисто. Також в
наданій позивачем розписці, яку він бажає договором купівлі-продажу автомобіля
не відображені сторони, ціна, взагалі немає відомостей про продаж автомобіля од
же підстав для задоволення позовних вимог немає.

На
підставі  ст.ст. 208, 316, 328, 392, п.2,
4, 8, 44 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та мотоколясок, керуючись ст.ст.10,11,57-60,
212,213,214,215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

в
позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Підрозділу примусового виконання рішень, третя особа
ТОВ «Родовід банк» про визнання права власності
на автомобіль ІНФОРМАЦІЯ_1 г.н.НОМЕР_1 відмовити.

На рішення може бути
поданий апеляційна скарга в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим протягом
двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10
днів з
дня
його оголошення.

Суддя