Справа №
ІМЕНЕМ                                           УКРАЇНИ
26.11.2008 року         Гуляйпільський
районний суд Запорізької області
в складі: головуючого судді                                                            Чемолосової
при секретарі                                                                                   Імановій
за участю прокурора                                                           Лукаша
розглянувши у відкритому судовому  засіданні в м. Гуляйполе
справу за позовомОСОБА_1 доОСОБА_2, 3-тя особа, служба у
справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації про позбавлення
звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав,
в якому вказала, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі з 24 квітня 1998 року. Шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів
громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис НОМЕР_1. Від
шлюбу мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 З відповідачем позивачка
проживала до грудня 1999 року. Потім шлюб був розірваний, сторони почали
проживати окремо. Позивачка мешкає в АДРЕСА_1 а відповідач в місті Гуляйполе
Запорізької області. З часу розірвання шлюбу сторони не спілкуються один з
одним, відповідач жодного разу не зустрічався зі своєю донькою, не цікавився її
життям, не приділяє їй батьківської уваги.
Рішенням
Василівського районного суду Запорізької області в 1999 році з відповідача по
справі стягнуті аліменти в розмірі &frac14; частини з усіх видів заробітку до повноліття доньки.

З 1999
року, як указала в заяві позивачка, відповідач ухиляється від виконання своїх
батьківських обов`язків, не піклується про неї, не цікавиться її життям, не
спілкується з нею, а тому позивачка прохає позбавити відповідача батьківських
прав відносно доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

В
судовому засіданні позивачка та її представник, адвокат Пащенко Н.В підтримали
заявлені позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснили, що дійсно відповідач
був з позивачкою в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1998 року. Від шлюбу,
ІНФОРМАЦІЯ_1народилася донька ОСОБА_3.

В 1999
році шлюб був розірваний, сторони роз`їхалися на
проживання по різним містам - позивачка в АДРЕСА_1і, відповідач - в АДРЕСА_2і.
Рішенням Василівського райсуду Запорізької області з 1999 р. з відповідача
стягуються аліменти на користь позивачки в розмірі &frac14; частини з усіх видів заробітку на
утримання доньки ОСОБА_3ї, 10.10.2008 року народження, до її повноліття. Більше
ніж 9 років відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків,
не цікавиться її життям, не спілкується з нею, не турбується станом її здоров`я, так
як донька хворіє та має діагноз - бронхіальна астма. Яких небудь перешкод у
спілкуванні відповідача з дитиною, донькою ОСОБА_3, вона не створювала,
відповідач сам самоусунувся від виховання дитини. Тому позивачка та її
представник наполягають на задоволенні позову в повному об`ємі та
прохають суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В
судовому засіданні відповідач та його представник, ОСОБА_4 позовні вимоги
позивачки не визнали в повному обсязі, суду пояснили, що дійсно відповідач був
у шлюбі з

ОСОБА_1 Від шлюбу народилася донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

2.

В 1999
році шлюбні відносини фактично припинені, так як відповідачка поїхала проживати
в м. Дніпрорудне до своїх батьків. Згодом шлюб був розірваний. З 1999 року він
не спілкувався зі своєю донькою, але аліменти на її утримання надсилав за
рішенням суду. З дитиною не спілкувався, так як в 1999 році між ним та матір`ю
позивачки сталася сварка, склалися неприязні відносини. В зв`язку з
чим він вважає, що це було перешкодою в спілкуванні з донькою ОСОБА_3 і
наступні 9 років він доньки ніколи не бачив, не цікавився її життям, не
турбувався про її здоров`я, хоча намір побачитися з донькою мав завжди. В органи
опіки та піклування по питанню спілкування зі своєю донькою не звертався, хоча
вважає, що мати позивачки, ОСОБА_5, в серпні 1999 року усунула його від виховання
доньки.

А тому,
як він все-таки має намір знову зустрітися з донькою та приступити до виконання
своїх батьківських обов`язків, так як заявою від 26.11.2008 року звернувся до
органу опіки та піклування виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради про
встановлення днів на побачення з дитиною, донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 то
прохає суд в задоволенні позову позивачці відмовити.

Заінтересована
особа - служба у справах дітей Гуляйпільської райдержадміністрації, її
представник, ОСОБА_6, суду пояснив, що дійсно відповідач ОСОБА_2, з його слів 9
років не спілкувався зі своєю донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю якої
являється позивачка, ОСОБА_1, виплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 В
повторному шлюбі має сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем роботи та проживання
характеризується позитивно, має намір приймати участь у вихованні доньки
ОСОБА_3ї, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зустрітися з нею.

Суд,
вислухавши доводи сторін, їх представників, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, вислухавши думку прокурора Лукаша Д.О.,
який вважав, що дійсно, так як відповідач на протязі 9 років не турбується та
не цікавиться життям доньки ОСОБА_3ї, ІНФОРМАЦІЯ_1 то позовні вимоги позивачки
повинні бути задоволені в повному обсязі та відповідача необхідно позбавити
батьківських прав, суд приходить до слідуючого: в судовому засіданні було
встановлено, що позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення
батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 так
як вона 24 квітня 1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від
шлюбу народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем позивачка
проживала до 1999 року. В грудні 1999 року шлюб був розірваний, сім`я
розпалася, так як між сторонами склалися такі відносини, що подальше подружнє
життя стало неможливим. Донька ОСОБА_3 залишилася проживати з матір`ю в
АДРЕСА_1 відповідач переїхав проживати в АДРЕСА_2і.

Рішенням
Василівського райсуду Запорізької області з 1999 року з відповідача стягнуті
аліменти на користь позивачки на утримання доньки  ОСОБА_3ї, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, в розмірі &frac14; частини з усіх
видів доходів, до її повноліття.

Як
пояснили сторони в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2протягом 9 років, з
дня розірвання шлюбу, доньку ОСОБА_3ю не бачив, жодного разу з нею, на
протязі  вищевказаного періоду, не
зустрічався, не приділяв їй батьківської уваги, не спілкувався з нею, не
цікавився її життям та здоров`ям, що підтверджується також психолого-педагогічною
характеристикою,  Дніпрорудненської багатопрофільної
школи-комплексу № 2, виданою відносно ОСОБА_3, в якій вказано, що дитина
проживає разом з матір`ю ОСОБА_1, навчається в 4 класі, протягом цих років
вихованням дитини займається мати, яка забезпечує її необхідними речами,
шкільними матеріалами. Всі шкільні та позакласні заходи, батьківські збори
відвідує матір дитини - ОСОБА_1Батько дитини, ОСОБА_2, вихованням дитини не
займається. ОСОБА_3 з самого народження його не знає, участі в шкільних заходах
не приймає, до школи, де

навчається дівчина не приходить.

3.

Як
пояснили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_8, відповідач на
протязі 9 років з донькою ОСОБА_3 не спілкується, не цікавиться її життям,
здоров`ям, не піклується про неї, ухиляється від виконання своїх
обов`язків, яких небудь перешкод у спілкуванні з дитиною йому
ніхто не чинив.

В органи
опіки та піклування по питанню спілкування з дитиною відповідач не звертався.

Свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_11 суду пояснили, що відповідач дійсно більш ніж 9 років не
бачив своєї доньки та не спілкується з нею тому, що в 1999 році мати позивачки,
ОСОБА_5, чинила на нього моральний тиск, в результаті чого відповідач перестав
з 1999 року спілкуватися з дитиною, проявляти відносно неї батьківську опіку та
цікавиться її життям. В органи опіки та піклування по питанню встановлення днів
на побачення з дитиною не звертався в зв`язку з
правовою необізнанністю.

Свідок
ОСОБА_10, дружина відповідача в повторному шлюбі, суду пояснила, що відповідач
дійсно має намір почати спілкуватися зі своєю донькою ОСОБА_3 і вона також буде
піклуватися про цю дівчинку, хоча як наголосила свідок ОСОБА_10, це для неї
буде являться травмою, адже від шлюбу з відповідачем вони мають сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Як
пояснив в судовому засіданні представник служби у справах дітей Гуляйпільської
райдержадміністрації, відповідач ОСОБА_2має всі необхідні умови для нормального
проживання сім`ї, працює в Гуляйпільській психіатричній лікарні на
посаді медсестри палатної, має в повторному шлюбі дружину ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 З місця роботи має позитивну
характеристику. Має намір в подальшому спілкуватися з донькою ОСОБА_3. На
протязі 9 років з дитиною не спілкувався.

В
судовому засіданні також було встановлено, що рішенням Гуляйпільського райсуду
Запорізької області від 03.06.2008 року з відповідача на користь
ОСОБА_10стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі
1/3 частини всіх прибутків відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму
відповідного віку дитини щомісячно до його повноліття, а  згідно довідки за № 146 від 06.11.2008 року
слідує, що в провадженні Гуляйпільського районного управління юстиції
Запорізької області виконавчого листа про стягнення зОСОБА_2 на користь
ОСОБА_10на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 немає.

Згідно
ст. 153` СК України мати, батько дитини мають право на
безперешкодне спілкування... на самозахист своєї дитини, мають право звертатися
до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування за захистом
прав та інтересів дитини.

Як було
встановлено в судовому засіданні відповідач не звертався до будь якого органу
за захистом своїх, як він вважає, порушених прав, позивачка з даним позовом до
суду звернулася 25.06.2008 року і відповідач лише 26.11.2008 року надав суду
заяву, яку він подав в орган опіки та піклування виконавчого комітету
Гуляйпільської міської ради, по місцю свого проживання, про встановлення днів
на побачення з дитиною, при цьому пояснивши, що 9 років з донькою ОСОБА_3 не
спілкувався, так як вважав, що йому перешкоджає в цьому бабуся дитини, ОСОБА_5,
але для вирішення цього питання ні в органи опіки та піклування, ні в
правоохоронні органи, ні в школу, де навчається донька не звертався. Тому суд
до цих тверджень відноситься критично та не приймає їх до уваги.

Згідно ст.
157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із
батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний
брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Як було
встановлено в судовому засіданні відповідач, дійсно, протягом 9 років ухилявся
від обов`язку по вихованню дитини, ні усно, ні письмово не
спілкується з нею, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча
має таку можливість, не цікавиться життям доньки, її здоров`ям, тому
суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі
і ОСОБА_2 необхідно позбавити

4.

батьківських прав відносно  його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Крім
того з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 500 грн. в рахунок
відшкодування затрат  за надану юридичну
допомогу.

Керуючись
ст.ст. 10,60,88,212-215 ЦПК України, ст. 153-155, 157, 164, 165 СК
України,  суд -

В
И Р І Ш И В:

Позбавити
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця АДРЕСА_2і, батьківських прав відносно доньки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути
зОСОБА_2 на користьОСОБА_1 500 грн в рахунок відшкодування оплати за надану
юридичну допомогу.

З повним
текстом рішення сторони можуть ознайомитись 02.12.2008 року.

На
рішення може  бути подана апеляція до
Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької
області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: