Справа № 2-26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р
А Ї Н И

23 січня 2008 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді                         Хоминець М.М.

секретарів                                                 Гундич
Г.В., Василюк Т.В.

з участю представника відповідача -

адвоката                                                    ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу
приміщення пилорами та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу приміщення пилорами, визнання його покупцем
і власником приміщення пилорами, -

в с т а н о в и в :

Позивачка
ОСОБА_1 26.06.2007 р. звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визнання недійсним нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу приміщення
пилорами від 03.07.2006 р.

31.08.2007
р. у справу вступила третя особа із самостійними вимогами щодо предмету спору
ОСОБА_4, який пред'явив позов до позивачки і відповідача за первісним позовом
про визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення пилорами від
03.07.2006 р. та визнання його покупцем і власником приміщення пилорами.

Ухвалою
Тисменицького районного суду від 12.09.2007 р. обидва позови об'єднані
в одне провадження.

Свою позовну вимогу позивачка за первісним
позовом ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що 03.07.2006 р. між нею та відповідачем
укладено договір купівлі-продажу приміщення пилорами, розташоване по вул.
Січових Стрільців, 100 в с. Старі Кривотули Тисменицького району, який
нотаріально посвідчено нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу
ОСОБА_5. Продаж приміщення пилорами згідно п.п.3, 5 договору вчинено за 19280
грн. Дану суму коштів їй було сплачено до підписання договору ОСОБА_4, про що
вона видала останньому розписку. Як повідомив їй усно покупець - відповідач
ОСОБА_2, вказані кошти, які належали ОСОБА_4, останній сплатив за нього.
Відповідач ввів її в оману щодо даних коштів і оформив на себе, як на покупця,
спірний договір, не виконавши вимоги щодо оплати вартості нерухомого майна. В
той час, як ОСОБА_4 вимагає в неї повернення сплаченої суми з відшкодуванням
збитків за безпідставне користування коштами. Виявилось, що ніякої домовленості
між відповідачем та ОСОБА_4 не існувало, що відповідач, володіючи інформацією
про намір ОСОБА_4 придбати приміщення пилорами, навмисно, опередивши останнього
та обманувши її як продавця шляхом повідомлення завідомо неправдивих відомостей
(зокрема, що він і ОСОБА_4 ведуть спільні справи і діють за взаємною згодою, що
останній не може оформити на себе договір) та зловживання її довірою, уклав
оспорюваний правочин, виступивши покупцем. Вважає, що відповідач із
застосуванням обману безпідставно набув у власність нерухоме майно, заподіявши
їй матеріальних збитків у формі безоплатного заволодіння майном, оскільки
внесену ОСОБА_4 суму вона повинна повернути на вимогу останнього. За таких
обставин оспорюваний правочин не може вважатися дійсним.

Свої
позовні вимоги позивач ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що у вересні 2005 р. він
звернувся до ОСОБА_1 з пропозицією придбати у неї приміщення пилорами, яке вона
купила згідно договору у АПФ «Іскра». Досягнувши згоди по всіх істотних умовах
договору, він 25.12.2005 р. сплатив ОСОБА_1 4000 доларів США авансу за вказане
нерухоме майно, що відповідає дійсній вартості приміщення пилорами, про що
відповідачка надала йому письмову розписку. 05.07.2006 р. він довідався від
останньої, що 03.07.2006 р. вона уклала договір купівлі-продажу приміщення пилорами
з відповідачем ОСОБА_2, з яким він товаришував з дитинства, вони разом
приходили до ОСОБА_1, в тому числі і тоді, коли він з'ясовував умови
майбутнього договору. Як пояснила ОСОБА_1, ОСОБА_2 повідомив їй, що він,
ОСОБА_4, не може оформити на себе договір, тому договір має оформлятись на
ОСОБА_2. Будучи обманутою останнім, відповідачка уклала з ним договір, що був
нотаріально посвідчений 03.07.2006 р. Як з'ясувалось, крім нотаріально
посвідченого договору, між відповідачами 08.07.2006 р. укладено стосовно цього
ж об'єкту інший письмовий договір купівлі-продажу приміщення пилорами разом з
обладнанням, який відрізняється від першого договору сумою вартості - 90000
грн. та складом нерухомого і рухомого майна, що передається покупцю. Наявність
двох договорів купівлі-продажу між відповідачами щодо одного і того самого
об'єкту нерухомості свідчить про недобросовістність дій обох сторін, а суттєва
розбіжність двох договорів по істотних умовах дає підстави стверджувати, що ні
один з договорів не є дійсним. Оспорюваний ним нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу не відповідає передбаченим ст.203 ЦК України вимогам щодо
дійсності правочину, оскільки покупець, крім приміщення пилорами, фактично
купляв весь майновий комплекс, що виходить за межі домовленостей нотаріального
договору і підтверджується письмовим договором від 08.07.2006 р.; сторони
скрили фактичну вартість об'єкту, що відчужувався; покупець не виконав умови щодо оплати вартості
нерухомого майна до посвідчення договору; продавець діяв під впливом обману
стосовно особи покупця. Вважає, що дійсний договір купівлі-продажу приміщення
пилорами, який по досягнутих істотних умовах відповідав усім умовам дійсності
правочину, був укладений між ним як покупцем та ОСОБА_1 як продавцем, що
підтверджується письмовою розпискою останньої про отримання від нього авансу,
фактом прийняття нею коштів за оплату послуг експерта по оцінці вартості
нерухомого майна та визнанням з боку відповідачки тієї обставини, що вона мала
намір продати приміщення пилорами і укласти нотаріально посвідчений договір на
погоджених умовах саме з ним.

Позивачка
за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні позов
підтримали і просили його задовольнити.

Позивач
ОСОБА_4 та його представник у судовому засіданні позов підтримали і просили
його задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні заявлені позови не визнали і
пояснили, що ОСОБА_2 знав ОСОБА_1 ще до того, як остання познайомилась з
ОСОБА_4 Саме ОСОБА_2 вів переговори із ОСОБА_1 про купівлю приміщення пилорами,
ОСОБА_4 знав про його наміри купити пилораму, оскільки у них був спільний
бізнес; сам ОСОБА_4 такого наміру не мав. Крім того, позивачка, попередньо
пообіцявши відповідачу продати пилораму, одночасно дала подібні обіцянки і
іншим людям, отримавши від них грошові кошти, зокрема, від ОСОБА_6, з якими
відповідачу вдалось домовитись, переконавши, що саме він купляє приміщення.
Позивачку він не обманював, повністю з нею розрахувався за придбане приміщення
пилорами та наявне у ньому обладнання, заплативши їй 90000 грн. до підписання
нотаріально посвідченого договору. Нотаріус спочатку 01.07.2006 р. в суботу
посвідчила згоду його дружини і чоловіка ОСОБА_1 на укладення договору
купівлі-продажу приміщення пилорами, а 03.07.2006 р. - посвідчила укладення
самого договору. При цьому в суботу 01.07. в нотаріальному офісі був присутній
ОСОБА_4, який був свідком передачі ним грошей ОСОБА_1, що спростовує посилання
позивачки на те, що ОСОБА_2 її обманув. Відповідачу невідомо про фінансові
розрахунки між позивачкою і ОСОБА_4, твердження останньої про те, ОСОБА_4
сплатив за нього кошти по договору купівлі-продажу, є абсурдним. А укладений
між відповідачем та позивачкою письмовий договір купівлі-продажу від 08.07.2006
р. лише підтверджує, що відповідач сплатив позивачці значно більшу суму, ніж
вказано у нотаріально посвідченому договорі, на підтвердження чого ОСОБА_1
передала ОСОБА_2 накладні на придбане майно. Вважають заявлені позови
безпідставними, тому просили в їх задоволенні відмовити.

Вислухавши
пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що заявлені позови не підлягають до
задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено,
що предметом спору по даній справі є договір купівлі-продажу приміщення
пилорами, укладений між сторонами за первісним позовом і посвідчений нотаріусом
Тисменицького районного нотаріального округу ОСОБА_5. 03.07.2006 р., та право
власності на приміщення пилорами, що згідно вказаного договору перейшло від
продавця до покупця. Відповідно до вказаного договору (а.с.4) позивачка ОСОБА_1
продала, а відповідач ОСОБА_2 купив приміщення пилорами загальною площею 386,3
кв.м, що знаходиться по вул. Січових Стрільців, 100 в с. Старі Кривотули
Тисменицького району Івано-Франківської області.

Позивачка
за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник не довели в судовому засіданні
тих обставин, на які вони посилались, обґрунтовуючи заявлений позов, а саме, що
при укладенні оспорюваного правочину мав місце обман з боку відповідача ОСОБА_2
щодо обставин, які мають істотне значення.

Судом
достовірно встановлено, що 01.07.2006 р. у суботу, коли  нотаріус посвідчила заяви чоловіка ОСОБА_1 та
дружини ОСОБА_2 про дачу згоди на укладення договору купівлі-продажу приміщення
пилорами (а.с.69-70, 73-74), у нотаріальному офісі по вул. Галицькій в м.
Тисмениця, крім ОСОБА_1, її чоловіка ОСОБА_7, ОСОБА_2, його дружини ОСОБА_8,
був присутній також позивач ОСОБА_4. Вказану обставину підтвердила в судовому
засіданні свідок ОСОБА_9, яка являється незаінтересованою особою, знає ОСОБА_2
та ОСОБА_4, перебуває з обома у нормальних стосунках. Ця встановлена судом
обставина свідчить про те, що ОСОБА_4 знав про укладення договору, заперечень,
претензій ні до продавця, ні до покупця не мав, а також спростовує твердження
позивачки і її представника про те, що ОСОБА_2 обманув її, оформивши договір на
себе замість ОСОБА_4

Так
само необґрунтованим є посилання ОСОБА_1 та її представника на те, що ніяких
коштів від ОСОБА_2 за продане приміщення вона не одержувала. Встановлено, що
ОСОБА_2 повністю розрахувався із ОСОБА_1 за придбане у неї приміщення пилорами
та обладнання, що підтверджується п.4 укладеного між сторонами договору; на
підтвердження факту повного розрахунку позивачка передала відповідачу накладні на
продане нерухоме та рухоме майно, ксерокопії яких долучені ОСОБА_2 до
матеріалів справи (а.с.46-47).

Стосовно
твердження ОСОБА_1 про те, що кошти вона отримала від ОСОБА_4, що
підтверджується її розпискою від 25.12.2005 р. (а.с.5), згідно якої останній заплатив
їй 4000 доларів США як аванс за приміщення пилорами, то суд оцінює його
критично з огляду на встановлену в судовому засіданні обставину, що ОСОБА_1
домовлялась про продаж приміщення пилорами не з одним потенційним покупцем і
відповідно отримувала аванс; зокрема, подібна домовленість існувала з жителем
с. Старі Кривотули  ОСОБА_5, від якого
ОСОБА_1 30.05.2006 р. отримала 4000 доларів США авансу за приміщення пилорами
(а.с.40). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 підтвердив, що
30.05.2006 р. він заплатив ОСОБА_1 аванс за приміщення пилорами, однак, вона
зволікала з укладенням договору купівлі-продажу; коли він приїхав укладати
договір, виявилось, що є інший покупець ОСОБА_2, і ОСОБА_1 запропонувала йому,
щоб він сам розбирався з цим покупцем; згодом остання повернула йому суму
отриманого авансу.

Тому у
позові ОСОБА_1 слід відмовити за недоведеністю позовної вимоги.

Щодо
другого позову по справі, заявленого ОСОБА_4, суд вважає, що позивач і його
представник не довели в судовому засіданні тих обставин, на які вони посилались
як на підставу своєї позовної вимоги про визнання його покупцем і власником
приміщення пилорами. Твердження останніх про те, що між ОСОБА_4 як покупцем та
ОСОБА_1 як продавцем був укладений договір купівлі-продажу приміщення пилорами,
який по досягнутих істотних умовах відповідав усім умовам дійсності правочину,
суд вважає необґрунтованим. На підтвердження укладення такого договору ОСОБА_4
надав письмову розписку відповідачки про отримання від нього авансу в розмірі 4000
доларів США. Про ту обставину, що в даному випадку могла мати місце лише
авансова проплата частини вартості, свідчить договір купівлі-продажу (а.с.36),
згідно якого ОСОБА_1 купила у ТзОВ АПФ «Іскра» приміщення пилорами разом з
обладнанням за 80000 грн.

Однак,
отримання продавцем авансу не може вважатись належним підтвердженням укладення
договору купівлі-продажу, а лише підтверджує наявність домовленості між
сторонами про укладення такого договору. Оскільки встановлено, що договір
купівлі-продажу у відповідній формі між цими сторонами укладений не був, то
сплачений аванс підлягає поверненню. Суд, враховуючи всі встановлені обставини,
що викладені вище, не вбачає підстав для визнання ОСОБА_4 покупцем і власником
приміщення пилорами.

Власником
вказаного приміщення є його дійсний покупець ОСОБА_2 Ця обставина
підтверджується і наявною в матеріалах справи заявою ОСОБА_4 від 03.01.2007 р.
(а.с.49) на ім'я ОСОБА_2 як власника пилорами, яка містить прохання прийняти на
відповідальне зберігання 50 куб. м пиломатеріалів. Те, що ОСОБА_4 не є
власником приміщення пилорами, фактично побічно підтвердив і допитаний в
судовому засіданні свідок зі сторони позивача ОСОБА_10, який пояснив, що під
час огляду приміщення пилорами та наявного у ній обладнання, який проводив він,
свідок, на прохання ОСОБА_4, останній пояснив, що купив цю пилораму, однак,
всередину приміщення пилорами свідок з ОСОБА_4 потрапили через віконну діру, а
не через вхідні двері. Та обставина, що ОСОБА_4 зберігав у приміщенні пилорами
належне йому деревообробне устаткування, яку підтвердили в судовому засіданні
свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_10, не є свідченням належності ОСОБА_4 цього
приміщення; згідно пояснень ОСОБА_2, які не спростовані в судовому засіданні,
він дозволив ОСОБА_4, з яким перебував у прекрасних стосунках, орендувати
приміщення.

Оскільки
встановлено, що оспорюваним договором від 03.07.2006 р. прав позивача ОСОБА_4
не порушено, тому позовна вимога останнього про визнання недійсним вказаного
правочину у зв'язку з його невідповідністю передбаченим ст.203 ЦК України
вимогам щодо чинності правочину є безпідставною.

У
позові ОСОБА_4 слід відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних
вимог.

На
підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 203, 209, 215, 230, 639, 657 ЦК
України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і
ш и в :

Відмовити
у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу
приміщення пилорами.

Відмовити
у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу приміщення пилорами, визнання його покупцем і власником
приміщення пилорами.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання заяви про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, рішення
набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області може
бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються через Тисменицький районний суд.

Головуюча                                                                                                                         М.М.Хоминець

Копія
вірна:

Суддя                                                                                                                               М.М.Хоминець