Справа № 2-1530-2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 листопада 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючої
судді                                                                    Дубіжанської Т.О.

при секретарі
Рожко Я.С.

за участю позивачки
ОСОБА_1

за участю представника
позивачки                                             ОСОБА_2

за участю відповідача
ОСОБА_3

за участю представника
відповідача
ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, треті особи Житлово-комунальний відділ Дніпропетровського
тепловозоремонтного заводу, Відділ громадянства, імміграції та
паспортної реєстрації фізичних осіб Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області про встановлення права користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2008 року позивачка звернулася до суду з
позовною заявою, в якій просила встановити їй право користування однокімнатною
квартирою АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3. В
обґрунтування позову вона посилалася на те, що 09.09.2000 року вона уклала шлюб
з ОСОБА_5, який мешкав у квартирі АДРЕСА_1. 24.05.2001 року вона як дружина
була зареєстрована у даній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Позивачка
до смерті і після смерті чоловіка постійно мешкала в даній квартирі. В березні
2006 року вона дізналася, що дана квартира на підставі договору дарування від
04.09.1998 року належить ОСОБА_3. Але, позивачка вважає, що вона набула речове
права на майно, а саме на квартиру яка належить відповідачці, оскільки у неї
іншого житла немає, вона вимушена звернутися до суду для встановлення права
користування (сервітуту) на дану квартиру.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні
вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на
підстави зазначені у позові.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні
позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити та пояснили,
що відповідачці належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, згідно договору
дарування від 04.09.1998 року. Позивачка була зареєстрована у квартиру
незаконно, без її згоди, оскільки на час реєстрації вони була вже власницею
квартири. Крім того, 24.04.2008 року рішенням апеляційного суду позивачку
ОСОБА_1 виселено з даної квартири без надання їй іншого житлового
приміщення.

Третя особа ЖКВ Дніпропетровського
тепловозоремонтного заводу у судове
засідання не з'явилася, але надали заяву про розгляд справи без їх
участі.

Третя особа Відділ
громадянства, імміграції та паспортної реєстрації фізичних осіб
Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був
належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають по наступним
підставам.

У судовому
засіданні встановлено, що 09.09.2000 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було
укладено шлюб. Квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від
26.12.1996 року належала ОСОБА_5. 24.05.2001 року позивачка була зареєстрована
у даній квартирі. Але 04.09.1998 року ОСОБА_5 уклав договір дарування, згідно
якого від подарив свою квартиру ОСОБА_3. Даний договір було зареєстровано в КП
ДМБТІ 03.02.2000 року. ІНФОРМАЦІЯ_1помер чоловік позивачки ОСОБА_5. В лютому
2006 року відповідачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про усунення
перешкод в користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації з
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 Рішенням
Красногвардійського районного суду від 11.12.2007 року в задоволенні позову їй
було відмовлено. Рішенням апеляційного суду від
24.04.2008 року рішення Красногвардійського районного суду скасовано, та позовні
вимоги ОСОБА_3. про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення
та зняття з реєстрації з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 повністю задоволені. Дане рішення набрало законної сили та на час слухання
даної справи виконано в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших
осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що
набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, - і за її межами

З матеріалів справи вбачається, що позивачка на момент
прописки та вселення до квартири АДРЕСА_1 не
була членом сім'ї власниці квартири, крім того, згідно  а тому суд на знаходить правових підстав в
задоволенні позову. Крім того, рішенням апеляційного суду від 24.04.2008 року
позивачка ОСОБА_1 виселена з даної квартири та знята з реєстрації. Дане рішення набрало законної сили та вже виконано в
повному обсязі. Таким чином суд приходить до висновку, що в задоволенні позову
необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 401, 405 ЦК України, ст. ст. 10,
14, 57- 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи Житлово-комунальний
відділ Дніпропетровського тепловозоремонтного заводу, Відділ
громадянства, імміграції та паспортної реєстрації фізичних осіб
Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про
встановлення права користування квартирою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                             Т.О. Дубіжанська