Справа №2-2258/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

Заочне

24 липня 2008 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді    Хомика А.П.

про секретарі -
Кіндратишин Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 особисто та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3, 1995 року народження, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання
останніх  втратившими право користування
житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вона є власником
вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від
10.10.2000 року, р. №2-2387, зареєстрованого в Дрогобицькому ДК МБТІ та ЕО
17.1.2000 року.

Крім неї, у згаданому будинку є зареєстрованим та проживає її син -
ОСОБА_6. Разом з тим, у її будинку залишаються бути зареєстрованими, однак не
проживають на протязі останніх 8 років її колишня невістка - ОСОБА_2 разом з
онуками - ОСОБА_4,ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Шлюб між її сином та невісткою було
розірвано 21.12.2000 року. Після розірвання шлюбу, а саме в 2000 році, відповідачка
забрала з будинку всі свої особисті речі, забрала онуків і виїхала у невідомому
напрямку. З того часу відповідачка з дітьми ніколи не намагалась вселитись у
спірне житло, будь-яких перешкод у користуванні житлом ніхто відповідачам не
чинив.

Факт не проживання відповідачів у спірному будинку стверджується актом
05.06.2008 року, складеним комісією в складі сільського голови села раневичі -
А.Коренських та депутатів сільської ради - О.Черепущак та М.Хлипа. Ця формальна
прописка відповідачів створює для неї багато незручностей, вона не може
оформити субсидії для відшкодування витрат по оплаті комунальних послуг,
змушена сплачувати комунальні платежі ще й за колишню невістку з онуками.

При таких обставинах вважає, що відповідачі втратили право користування
належним їй на праві власності житловим будинком, оскільки на протязі останніх
8 років без поважних причин у ньому не проживають, не приймають участі в
утриманні будинку, а тому просить суд постановити рішення. Яким визнати
відповідачів втративши ми право користування спірним житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, послалась на
обставини, викладені у позовній заяві, яку просить задоволити та провести
заочний розгляд.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, не повідомивши причин, хоча
були своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання через оголошення
в пресі і, керуючись п. 9 ст. 74 ЦПК України, суд вважає цих осіб повідомленими
про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку
відповідачів неповажною та розглянув справу у їхній відсутності, провівши
заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що
позов є підставним і таким, що підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень
проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає
суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка - ОСОБА_1 є власником
житлового будинку АДРЕСА_1, в якому є зареєстрованими позивачка, її син та
відповідачі - колишня невістка з онуками.

Згідно акту від 05.06.2008 року, складеного комісією в складі сільського
голови села Уличне - А.Коренських та депутатів сільської ради - О.Черепущак та
М.Хлипа, в спірному будинку відповідачі не проживають з 2000 року.

Факт не проживання відповідачів у будинку позивачки ствердили в судовому
засіданні свідки - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які пояснили, що часто відвідують
позивачку, яка є матір'ю для ОСОБА_8. Після розірвання шлюбу з сином позивачки
в 2000 році відповідачка ОСОБА_2 забрала їхніх дітей і виїхала в невідомому
напрямку. З того часу відповідачі жодного разу не повідомили їм про своє місце
проживання, не зателефонували.  Жодних
перешкод в користуванні квартирою відповідачу не чинилось.

Таким чином судом встановлено, що відповідачі у спірному будинку не
проживають без поважних причин понад встановлений законом 6-місячний термін (з
2000 року), там немає їхніх речей, жодних перешкод в користуванні цим житлом їм
не чинилося, а тому відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України відповідачів слід
визнати втратившими право користування цим житлом.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.
ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_3, 1995 року
народження,  втратившими право
користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя