Справа № 2-932/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАІНИ

16 вересня 2008року Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької  області у
складі:

головуючої судді        Ткачук С.С.

при секретарі              Шпаковській Ю.В.

за
участю  позивача ОСОБА_1. та його
адвоката ОСОБА_2.,

відповідачів  ОСОБА_3., ОСОБА_4. та його  представника ОСОБА_5.

3-ї
особи ОСОБА_6, ,розглянув  у  відкритому судовому засіданні позовну заяву
ОСОБА_4до ОСОБА_3про визначення за померлим подружжя частки, про права
встановлення факту родинних відносин, визнання договору дарування частково
недійсним, визнання права власності у спільному майні подружжя, визнання права
власності за спадщиною, та зустрічного позову
ОСОБА_3до ОСОБА_1про визнання особистої приватної  власності на житловий булинок,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом,
в якому просив виділити  зі
спільного майна подружжя &frac12;  частки померлого батька ОСОБА_7;
визнати за позивачем право власності  на &frac14;
частку спадщині в вигляді житлового будинку з
господарськими спорудами, яка відкрилася після смерті батька; визнати частково
недійсним договір дарування укладеного матер”ю ОСОБА_3. з  братом
ОСОБА_4.

В
обгрунтування свого позову вказав, що він весь час з  народження проживає в будинку батьків, який
знаходиться у АДРЕСА_1. Цей будинок був побудований батьками за час їх шлюбу.
ІНФОРМАЦІЯ_1. помер батько. Він на день його смерті проживав у будинку і  фактично прийняв спадщину. Про той факт, що
будинок записаний на матір був нею подарований брату він дізнався  у січні 2008р., коли він отримав від
брата  позов про виселення.  Вважає, що порушено його право спадкоємця,
який фактично прийняв спадщину після смерті батька і весь час нею володіє.

В
судовому засіданні позивач збільшив розмір позовних вимог і просив встановити
факт родинних відносин з померлим батьком, бо у нього в паспорті прізвище
записано ОСОБА_8, а  батька мав прізвище
ОСОБА_7. Просив позов   задовольнити, бо
він має неповнолітніх дітей і на цей час в Ясинуватському міськрайонному суді
розглядається позов про  виселення його
родини. Зустрічний позов не визнав і просив залишити без задоволення. Також
позивач уточнив свої вимоги в частині
виділення зі спільного сумісного майна подружжя &frac12; частки  померлого батька  і просив визначити за померлим батьком
частку  подружжя  в житловому будинку з господарським
спорудами  в  розмірі &frac12; частки.

Відповідачка ОСОБА_3.  визнала
позов частково  і подала зустрічний,  в якому
просила визнати побудований спірний будинок її особистою приватною
власністю, бо за часи життя чоловік був хворою людиною,  мав інвалідність, працював  періодично. Усі будівельні роботи  проводив її батьки, які  розібрав свій старий будинок в м. Донецьку,
перевезли будівельні матеріали на земельну ділянку, яка була виділена їй на
будівництво дому, а після  завершення
будівництва разом  проживали  з ними і померлі в цьому будинку.  У неї склалися неприязливі стосунки з
дружиною позивача. За життя батька
просив її залишити цей будинок середньому сину ОСОБА_4, тому вона  у 2004 році
подарувала його синові. Після смерті чоловіка ніхто з синів до
нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. Просила
відмовити у позові, бо сину було  відомо
про дарування дому братові, але
звернувся  до суду після спливу
3-з річного строку позовної давності. Факт, що позивач є її сином підтвердила.

Відповідач  ОСОБА_4. позов  визнав частково, зустрічний позов підтримав,
бо підтвердив доводи матері, бо фактично будував будинок  його дідусь. На цей  час  він
є його власником і тому звернуся до суду про виселення сім”ї брата,  яка заважає матері проживати у будинку.  Підтвердив, що позивач є рідним братом.

3-я
особа  ОСОБА_6. позов визнав частково, бо
визнав позивача своїм  рідним братом, в
останній частині просив відмовити і
підтримав зустрічний позов своєї матері.

Суд вислухавши пояснення сторін
та інших учасників по справі,  дослідивши
матеріали справи  приходить до висновку,
що позов слід задовольнити частково, а у зустрічному відмовити з таких підстав.

З
матеріалів справи  судом встановлено,
що  з
матеріалів надісланих суду приватним нотаріусом ОСОБА_9  вбачається, що за  договором дарування  від 30.11.2004р.  житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними
господарськими спорудами: двома літніми кухнями, сараєм, убиральнею, льохом,
парканами, воротами, замощенням, колодязем, був подарований ОСОБА_4.
матір”ю  ОСОБА_3., який  на підставі свідоцтва про особисту  власність на домоволодіння, виданого
виконкомом Спартаківської сільради згідно рішення від грудня 1992р. за №54
належав їй. Але згідно свідоцтва про забудову садиби в сільських населених
пунктах  на підставі рішення Яківліської
сільради від 24.04.1967р. за №10 ОСОБА_3.
була виділена земельна ділянка розміром 11390кв.м.  у радгоспі  „Спартак” під забудову 2-х
кімнатного житлового будинку 29,96кв.м. Шлюб між ОСОБА_3. та її чоловіком
ОСОБА_7. було укладено  18.02.1958р.

Усі
члени родини і ОСОБА_3., і ОСОБА_4. і ОСОБА_6. підтвердили, що за час будування
дому подружжя   проживало разом у
квартирі радгоспу та вели спільне господарство. Батько і  мати
ОСОБА_3.  -   ОСОБА_10.
та   ОСОБА_11. проживали на
земельній ділянці, яка була виділена під забудову доньці у   тимчасово збудованому приміщенні.

Опитані в судовому засіданні свідки сусіди сторін ОСОБА_12., ОСОБА_13.
підтвердили, що батьки ОСОБА_3. проживали самостійно у тимчасовому приміщенні
на земельній ділянці до закінчення будівництва дому. Батько ОСОБА_10. був
майстерна людина і сам виробляв столярські вироби:вікна, двері. Після
закінчення будівництва батьки до смерті проживали  разом з родиною доньки.

Розглядаючи цей спір  в межах
заявлених вимог зустрічного позову, суд визнає, що за життя батьки ОСОБА_3.
не  заявляли свого права власності на
збудований разом будинок АДРЕСА_1, не ставила на вирішення суду і
відповідачка  питання про визнання права
спільній сумісній власності на спірний будинок, побудований  в результаті
праці членів її сім”ї, як це передбачено ст. 112 ЦК  1963р.

Відповідно до ст. 22 КЗпШ майно нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права  володіння, користування і розпорядження цим
майном. Подружжя користується  рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий  веденням
домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав
самостійного заробітку.

За
повідомленням  управління праці та
соціального захисту населення Ясинуватської районної державної
адміністрації  батькові позивача ОСОБА_7.,
ІНФОРМАЦІЯ_2    18.01.1967р. вперше була
призначена пенсія за інвалідністю 11 групи загального захворювання  в розмірі
89грн.40коп. З 18.01.68 по 25.09.90 його інвалідність змінювалася  з 111 на 11 групу. А 25.09.1990р. йому
безстрокову була встановлена 1 група інвалідності. На момент смерті  ОСОБА_7. мав розмір пенсії в сумі
807200карб., або в переводі на гривні 80грн.72коп.

На підставі приведеного суд визнає, що померлий чоловік ОСОБА_3. з
поважних причин внаслідок загального захворювання не міг постійно працювати і
розмір його прибутку  до сімейного
бюджету складався з пенсії. Тому суд визнає, що
за часи свого життя останній проживаючи в будинку, мав права власності
на рівну частку на цей житловий будинок з господарськими спорудами разом з
дружиною ОСОБА_3.

Заявленні позивачем  вимоги про
визнання права власності за померлим безпідставні, бо   розглядаючи дані вимоги на цей час, суд
застосовує положення ст. 346 ЦК 2003р. про припинення права власності у
разі  смерті власника.

Суд також визнає що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_7. відкрилася спадщина на &frac12; частку
цього будинку з господарськими спорудами.

В судовому засіданні усі учасники по справі підтвердили, що після смерті
ОСОБА_7.  ніхто заяви про прийняття
спадщини до Авдіївської державної нотаріальної контори не подавав. ОСОБА_4. та
ОСОБА_6. підтвердили, що наміру вступати до спадщині після смерті батька не
мали. Четвертий син подружжя   ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_3. і сім”ї не мав. За даними домової книги будинку
АДРЕСА_1  в приміщенні проживали
відповідачка та позивач, бо батьки власника будинку ОСОБА_10. помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 а мати ОСОБА_11. ІНФОРМАЦІЯ_5

На підставі ст. 549 ЦК 1963р. суд визнає, що  позивач разом з відповідачкою  фактично вступив у володіння спадщина, яка
відкрилася після  смерті ОСОБА_7.. Тому
його вимоги про визнання за ним права власності на &frac14; частку  будинку
грунтуються на законі і їх слід задовольнити.

За даними
приватного нотаріуса ОСОБА_9. договір
дарування укладений між  ОСОБА_3.
та її сином ОСОБА_4. посвідчувався  при
наявності  довідки про відсутність
заборони  та заяви  власника будинку  про не перебування у фактичному шлюбі.
Позивач при укладанні  цього
договору  присутнім не був, тому  суд не бере до уваги заперечення відповідачки
про пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду з
вимогою   щодо визнання частково
недійсним  договору дарування. Вважає,
що  останьому стало відомо про  дану обставину тільки з моменту
отримання  позову ОСОБА_4. від 14.12.07р.
про усунення  перешкод у здійсненні права
користування нерухомого  майна
шляхом  виселення  родини позивача з будинку  та зняття з реєстрації.

В зв»язку з тим, що  суд прийшов до висновку  про визнання
право власності  позивача  на &frac14;  ідеальну частку будинку с
господарським спорудами,  він також  визнає його вимоги  щодо
визнання  частково недійсним
договору дарування  обгрунтованими і  також
задовольняє.

На підставі приведенного суд визнає,
що  зустрічний позов про право  особистої приватної власності  подружжя ОСОБА_3.  не підлягає задоволенню

На
підставі ст. 88 ЦПК з відповідачів ОСОБА_3. та
ОСОБА_4.  на користь позивача слід
стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати відповідно
частині задоволеного позову..

Керуючись ст.ст.10,11,69,212 ЦПК України,суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1. задовольнити частково, а у зустрічному позові ОСОБА_3.
відмовити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та  померлим ІНФОРМАЦІЯ_1.  ОСОБА_7, який приходиться йому батьком.

Визначити за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_7 в розмірі  &frac12;
ідеальної частки подружжя
житлового  будинку  з надвірними господарськими спорудами: двома
літніми кухнями, сараєм, убиральнею, льохом, парканами, воротами, замощенням,
колодязем за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1право власності в порядку
спадкування після смерті батька  ОСОБА_7
на &frac14; ідеальну ідеальну частку житлового  будинку
з надвірними господарськими спорудами: двома літніми кухнями, сараєм,
убиральнею, льохом, парканами, воротами, замощенням, колодязем за адресою:
АДРЕСА_1.

Визнати частково  недійсним
договір дарування від 30.11.2004р. укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4в частині
на  &frac14; частку
житлового будинку з надвірними господарськими спорудами: двома літніми кухнями,
сараєм, убиральнею, льохом, парканами, воротами, замощенням, колодязем,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

У
зустрічному позові ОСОБА_3про визнання права особистої приватної власності на
садибний житловий  будинок  з надвірними господарськими спорудами: двома
літніми кухнями, сараєм, убиральнею, льохом, парканами, воротами, замощенням,
колодязем за адресою: АДРЕСА_1
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3та  ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі
96грн.50коп у солідарному порядку.

Рішення  може бути оскаржено до
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом 10 днів з дня
проголошення рішення без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження і апеляційна скарга подаються через
Ясинуватський міськрайонний суд, а копія апеляційної скарги  також
до апеляційного суду.

Суддя

Справа № 2-932/08

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАІНИ

(резолютивна частина)

16 вересня 2008року Ясинуватський міськрайонний
суд Донецької  області у складі:

головуючої судді        Ткачук С.С.

при секретарі              Шпаковській Ю.В.

за
участю  позивача ОСОБА_1. та його
адвоката ОСОБА_2.,

відповідачів  ОСОБА_3., ОСОБА_4. та його  представника ОСОБА_5.

3-ї
особи ОСОБА_6, ,розглянув  у  відкритому судовому засіданні позовну заяву
ОСОБА_4до ОСОБА_3про визначення за померлим подружжя частки, про права
встановлення факту родинних відносин, визнання договору дарування частково
недійсним, визнання права власності у спільному майні подружжя, визнання права
власності за спадщиною, та зустрічного позову
ОСОБА_3до ОСОБА_1про визнання особистої приватної  власності на житловий булинок,

в с т а н о в и в:

Керуючись ст.ст.10,11,69,212 ЦПК України,суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1. задовольнити частково, а у зустрічному позові ОСОБА_3.
відмовити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1та  померлим ІНФОРМАЦІЯ_1.  ОСОБА_7, який приходиться йому батьком.

Визначити за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_7 в розмірі  &frac12;
ідеальної частки подружжя
житлового  будинку  з надвірними господарськими спорудами: двома
літніми кухнями, сараєм, убиральнею, льохом, парканами, воротами, замощенням,
колодязем за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1право власності в порядку спадкування після смерті
батька  ОСОБА_7 на &frac14; ідеальну
ідеальну частку житлового  будинку  з надвірними господарськими спорудами: двома
літніми кухнями, сараєм, убиральнею, льохом, парканами, воротами, замощенням,
колодязем за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати частково  недійсним
договір дарування від 30.11.2004р. укладений між ОСОБА_3та ОСОБА_4в частині
на  &frac14; частку
житлового будинку з надвірними господарськими спорудами: двома літніми кухнями,
сараєм, убиральнею, льохом, парканами, воротами, замощенням, колодязем, розташованих
за адресою: АДРЕСА_1.

У
зустрічному позові ОСОБА_3про визнання права особистої приватної власності на
садибний житловий  будинок  з надвірними господарськими спорудами: двома
літніми кухнями, сараєм, убиральнею, льохом, парканами, воротами, замощенням,
колодязем за адресою: АДРЕСА_1
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3та  ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі
96грн.50коп у солідарному порядку.

Рішення  може бути оскаржено до
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом 10 днів з дня
проголошення рішення без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження і апеляційна скарга подаються через
Ясинуватський міськрайонний суд, а копія апеляційної скарги  також
до апеляційного суду.

Суддя