Справа № 22Ц - 3914/2007 р.
Головуючий  у 1-й інстанції Дубас
Доповідач в 2-й інстанції Поліщук М.А.
У Х В А Л А

Іменем         України

15 січня   2008
року                       Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного  суду  Київської області  в складі:

головуючого - судді Хопта С.Ф.

суддів  - Поліщука М.А., Касьяненко Л.І.

при
секретарі -Терех Т.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1на  рішення Києво-Святошинського міськрайонного
суду Київської області  від

16 серпня   2007
року у справі за позовом  ОСОБА_1до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_2, приватний нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4про визнання недійсним попереднього договору
купівлі-продажу земельної ділянки.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді
справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні
2007року ОСОБА_1. звернулась в суд із вказаним позовом і просила визнати
недійсним попередній договір
купівлі-продажу земельної ділянки (багаторічні насадження),  розташованої на території Шпитьківської
сільської ради, укладений 12 травня 2004року між нею  та
відповідачем в особі ОСОБА_2.

Позовні
вимоги обгрунтовувала тим, що вказаний правочин не відповідає вимогам закону:
сторонами в порушення вимог ст.635 ЦК України не визначено певний строк по
укладенню в майбутньому основного договору;
за попереднім договором набувач сплатив відчужувачу в повному обсязі
обумовлену попереднім договором вартість земельної ділянки, тобто сторони
насправді вчинили удаваний правочин купівлі-продажу земельної ділянки в
порушення вимог ст.15 Перехідних положень Земельного кодексу України;  нотаріальна дія вчинена нотаріусом не за
місцем знаходження предмета договору.

Рішенням
Києво-Святошинського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня   2007 року  в задоволенні позову   відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм матеріального
права.

Апеляційна  скарга  підлягає
відхиленню із наступних підстав.

Відповідно до
вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є
рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з законом.

Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з”ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в
задоволенні позову,  суд  виходив із недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів
погоджується із вказаними висновками, оскільки вони  відповідають обставинам справи і  узгоджуються із вимогами закону.

Відповідно до
ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом
певного строку (  у певний термін)
укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених
попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором,
припиняється,  якщо основний договір не
укладений протягом строку

(у термін), встановленого попереднім договором, або якщо
жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,  крім
випадків, встановлених статтею  61
цього Кодексу.

Суд
першої інстанції встановив, що 12.05.2004року
ОСОБА_1. і представник ОСОБА_3. -ОСОБА_2.  уклали попередній договір, за яким  сторони зобов'язались   в майбутньому протягом  двох
місяців   з моменту настання
відкладальних обставин укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки
(багаторічні насадження), розташованої на території Шпитьківської сільської ради,  право на
яку посвідчено сертифікатом серії КВ№0273396, виданого Києво-Святошинською
районною державною адміністрацією 30 березня 2000року за 2500грн., які позивач
отримав при укладенні попереднього договору.

Позивач доводив,
що правочин є недійсний, поскільки при його укладенні порушено публічний порядок,
що сторони вчинили удаваний правочин купівлі-продажу земельної ділянки, так як
відповідач сплатив позивачеві повну вартість земельної ділянки.

Вирішуючи спір,
суд обґрунтовано виходив із того,  що
оспорюваний  попередній договір
купівлі-продажу земельної ділянки відповідає вимогам ст.635 ЦК України та
загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Так,  із змісту договору вбачається, що
сторони  домовились укласти  основний договір купівлі-продажу  в майбутньому
протягом  2  місяців з моменту настання   умов:

- відсутності
зміни  вказаного номеру та відповідного
місця розташування вказаної земельної ділянки, право на яку посвідчено
сертифікатом;

- отримання
Державного акту на право власності на земельну ділянку, при цьому якщо цільове
призначення вказаної земельної ділянки, право на яку посвідчено сертифікатом, в
отриманому Державному акті зазначене як «особисте селянське господарство»;

-  отримання Державного акту на право власності
на земельну ділянку та зняття мораторію, встановленого пунктом 15 «Перехідних
положень» Земельного кодексу України.

Вартість
вказаної земельної ділянки сторони визначили в сумі 2500грн., які набувач
сплатив,  а  відчужувач
на підтвердження своїх зобов'язань відчужити вказану земельну
ділянку,  отримав при укладенні
попереднього договору.

Посилання
позивачки  на удаваність правочину  з  тих
підстав, що відповідач  сплатив  визначену сторонами  ціну
земельної  ділянки в сумі
2500грн.   правильно  оцінені судом як необґрунтовані.  Положення ст.635 ЦК України не містять
заборони  проведення розрахунків між
сторонами  попереднього договору  на підтвердження укладення в майбутньому
основного договору.

Оспорюваний
попередній договір відповідає вимогам, передбаченим ст..ст.203, 207, 209, 635
ЦК України.

Суд першої
інстанції  правильно виходив із того, що
позивач не довів свого позову, що є його обов'язком відповідно до вимог
ст.ст.10,60 ЦПК  України.

Рішення суду
ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального  права.

Доводи
апеляційної скарги про недійсність правочину з тих підстав, що  попередній договір посвідчений
нотаріусом  Київського міського
нотаріального округу в порушення вимог ст.55 Закону України «Про нотаріат» не
можуть бути прийняті до уваги, поскільки нотаріальне посвідчення правочину
відповідає вимогам ст.209 ЦК України і ст.55 Закону України «Про нотаріат».

Інші  доводи апеляційної скарги про невідповідність
висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального  права
є необґрунтованими та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.
303,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У
Х В А Л  И Л А:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Києво-Святошинського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня   2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.

Головуючий

Судді