У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

25 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Данчука В.Г.,-

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ “Євро-Маяк”, виконкому
Херсонської міської ради, ТОВ “Тікрит” про визнання недійсними установчого
договору ТОВ “Євро-Маяк”, рішень виконкому, свідоцтв про право власності,
визнання права власності, за позовом ТОВ “Тікрит” до ОСОБА_1, ОСОБА_4про
визнання недійсними договору купівлі-продажу,

в с т а н о
в и л а:

У січні 2005 року ОСОБА_1 на захист порушених прав
звернулася до суду з позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконкому Херсонської міської
ради .

У серпні 2005 року ОСОБА_1 доповнила свої позовні вимоги,
зазначивши співвідповідачами ТОВ “Тікрит”, ТОВ “Євро-Маяк”.

ОСОБА_1 в своєму позові посилалася на те, що 21 грудня
2001 року виконкомом Херсонської міської ради зареєстровано установчий договір
№ 9158 про заснування ТОВ “Євро-Маяк”, який укладено між нею та ОСОБА_2 та
затверджено Статут ТОВ “Євро-Маяк”. З часу заснування ТОВ “Євро-Маяк” та до 1
червня 2004 року позивачка була генеральним директором товариства. Просила
визнати недійсним установчий договір товариства з наступними змінами (далі -
договір), посилаючись на те, що його зміст не відповідає вимогам Закону України
“Про господарські товариства” (далі - закон). Позивачці на праві власності
належать АДРЕСА_1. ТОВ “Маяк” без її згоди незаконно оформило у власність
зазначені квартири, як йому належні та в подальшому ними розпорядилося. Просила
визнати недійсними: рішення виконкому з цього питання № 87 від 12 лютого 2004
року (щодо квартир) та № 444 від 19 жовтня 2004 року (щодо офісу з
реабілітаційною кімнатою, створеного на площі цих квартир (далі офіс);
свідоцтво про право власності на ці квартири та на офіс, виданий на ім'я ТОВ
“Євро-Маяк”; договору купівлі-продажу офісу від 27 червня 2005 року, за яким
ТОВ “Євро-Маяк” продало, а ТОВ “Тікрит” купило офіс; визнати за нею право
власності на квартири (офіс). Про порушення відповідачами її прав власності на
квартири, їй стало відомо в січні 2005 року з об'яви в газеті про продаж
квартир товариством “Євро-Маяк”.

У червні 2006 року ТОВ “Тікрит” звернулося із зазначеним
позовом посилаючись на те, що договір не відповідає вимогам закону. Вважали, що
ОСОБА_1 не мала права відчужувати квартири, оскільки заочне рішення
Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 березня 2006 року, яким визнано
за ОСОБА_1 право власності на квартири, скасовано цим же судом ухвалою від 13
червня 2006 року. Просили визнати недійсним договір купівлі-продажу від 17
травня 2006 року, за яким ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_5 купив квартири.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 15
червня 2006 року обидві позовні заяви об'єднано в одне провадження.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 12
лютого 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним
установчий договір ТОВ “Євро-Маяк”, рішення виконкому № 87 від 17 лютого 2004
року, № 444 від 19 жовтня 2004 року, свідоцтво про право власності на квартири
(офіс) за ТОВ “Євро-Маяк”, договір купівлі-продажу офісу від 27 червня 2005
року між ТОВ “Євро-Маяк” та ТОВ “Тікрит”. У задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 та у задоволенні позову ТОВ “Тікрит” відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 16
травня 2007 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 12 лютого
2007 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у
задоволенні позову про визнання недійсними: установчого договору ТОВ “Євро-Маяк”;
рішення виконкому Херсонської міської ради № 87 від 12 лютого 2004 року та №
444 від 19 жовтня 2004 року; свідоцтво про право власності, виданих ТОВ
“Євро-Маяк” на АДРЕСА_1та на офіс з реабілітаційною кімнатою, розташований за
вказаною адресою; договору купівлі-продажу офісу з реабілітаційною кімнатою,
розташованого в АДРЕСА_2, від 27 червня 2005 року, укладеного між ТОВ
“Євро-Маяк” та ТОВ “Тікрит”. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про
визнання права власності на АДРЕСА_1(офіс з реабілітаційною кімнатою,
розташований за вказаною адресою).

Позов ТОВ “Тікрит” задоволено. Визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартир №№ 22, 23 в АДРЕСА_2 від 17 травня 2006 року, укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Зобов'язано ОСОБА_4 повернути зазначені квартири (офіс з
реабілітаційною кімнатою) ТОВ “Тікрит”. Скасовано заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалами судді Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 січня 2005
року, 30 червня 2005 року, 14 червня 2006 року шляхом накладення арешту на
АДРЕСА_1(офіс з реабілітаційною кімнатою, розташований за вказаною адресою”.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати ухвалене у
справі судове рішення апеляційного суду, а справу передати на новий розгляд,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Доводи скарги висновків суду не спростовують. Підстав для їх скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 16 травня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.Г. Данчук