справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2008 року                                                                                  м.
Шостка

Шосткінський
міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого
судді:                                                              Сінгур
В.О.

при
секретарі:                                                                       Сугоняко
Н.О.

за участю
сторін: позивача:                                                ОСОБА_1,

відповідача:                                                                          ОСОБА_2,

представника            :                                                                      ОСОБА_3,

співвідповідачів:                                                                  ОСОБА_4
,

ОСОБА_5

.                                                                       Титович
Т.О-

представники Шосткінської міської ради

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7,  виконавчиго комітету Шосткинської міської
ради,   про визнання  свідоцтва про право на спадщину від 2
листопада 2001 року частково недійсним. про визнання договору дарування від 16
травня 2002 року частково недійсним, про визнання акту на право приватної
власності на землю від 15 червня 2002 року частково недійсним та визнання права
власності на погріб, земельну ділянку під погребом та проходу до нього,
усунення перешкод в користуванні погребом. -

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом  до ОСОБА_2 про   визнання
свідоцтва про право на спадщину від 2 листопада 2001 року частково
недійсним. про визнання договору дарування від 16 травня 2002 року частково
недійсним, про визнання акту на право приватної власності на землю від 15
червня 2002 року частково недійсним та визнання права власності на погріб,
земельну ділянку під погребом та проходу до нього, усунення перешкод в
користуванні погребом.

Відповідачі  проти позову заперечують.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

28 жовтня 1983
року  працівниками БТІ були обраховані
ідеальні долі в результаті чого погріб увійшов до частки, що становила 21/50. 5
листопада 1983 року  позивач  придбав 21/50 частину будинку АДРЕСА_1, що
належала ОСОБА_8. Згідно договору
купівлі-продажу увійшов і погріб. Раніше участок в розмірі 29/50 належав
ОСОБА_9, який після  смерті став належати
її дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

16 травня 2002
року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 29/50 будинку АДРЕСА_1 з- погрібом, земельною ділянкою
розміром 0,2096 га, 15 липня 2002 року отримав Державний акт про право
власності на землю. Оскільки погріб знаходиться на земельній ділянці, що
належить відповідачу останній почав всіляко перешкоджати йому володінні та
користуванні погрібом, вважаючи, що погріб по праву належить йому. За таких
обставин позивач просить визнати договір дарування від 17 лютого 1990 року та
Державний акт про право власності на землю
на ім'я ОСОБА_9 частково недійсними, свідоцтво про право на спадщину,
договору дарування  від 16 травня 2002
року та державного акту на землю від 15 липня 2002 року на ім'я ОСОБА_2
частково недійсними, та визнати його право власності на погріб, земельну
ділянку під ним для проходу до нього.

Свідок ОСОБА_10
показала, що ОСОБА_1 у 1983 році придбав частину будинку  і погріб, вони разом з чоловіком допомагали
йому добудовувати погріб

Представник
Шосткинської МТІ Бєлєєва Л.І. суду показала, що згідно з інвентарної справи
ідеальні долі власників господарства АДРЕСА_1 були розраховані у 1983 році,
тобто при купівлі будинку   у 1983 році.
Погріб у цьому господарстві значився один, приховувати наявність будь-яких
споруд не має сенсу. При оформленні спадщини чи продажу, БТІ видає
довідку-характеристику на  все
господарство. В довідку характеристику був включений і погріб під буквою „ПГ”.

Представник
міськвиконкому Титович Т.О. показала суду, що вважає порушеним право позивача,
оскільки ним придбана частина будинку з відповідними будівлями у тому числі і
погребом. Долі розраховано ще в 1983 році
відповідно до 21/50 та 29/50. До 21/50 входить погреб.

Представник Шосткинського відділу
земельних ресурсів Шушунов  Є.В. вказує,
що межі земельних ділянок
погоджені,  розмір їх ніхто не
оскаржував.

Свідок  ОСОБА_11 - державний нотаріус  суду показала, що згідно свідоцтва про право
на спадщину  від 02.11.2001 року № 944017
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 отримали спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері
ОСОБА_12, яка в свою чергу отримала її після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_9
В документі перелічені всі  будівлі, які
є в господарстві, незалежно від того, що частина будинку  та погріб належить іншій особі

Згідно копії договору
купівлі-продажу ( а. с. 5-6) ОСОБА_1 купив у ОСОБА_8 21/50 частину будинку
АДРЕСА_1 де зазначено, що в користування ОСОБА_1 переходять  - житлова кімната, площею 18,9  м. кв., кухня 9,3  м. кв., сіни площею 10,2 м. кв., погріб.

Згідно
розрахунку ідеальних долей ( а.с. 5-6) саме в долю 21/50 входить погріб.

Як зазначає позивач він до 16.05.
2002 року користувався погребом, ремонтував його та добудовував. Цей факт не
заперечується і відповідачем.

В судовому засіданні оглянута
інвентарна справа БТІ з якої вбачається, що в господарстві АДРЕСА_1 значиться
лише один погріб і він входить до 21/50 частини та належить позивачу за
договором купівлі-продажу.

Суд
проаналізувавши докази, надані сторонами у справі, заслухавши думку  учасників процесу приходить до висновку, що
спірний погріб повинен належати ОСОБА_1. Крім того ОСОБА_2 після отримання   в дар 29/50 частин будинку з надвірними
будовами, отримав державний акт на право приватної власності на землю, вважав,
що погріб є його власністю, це в свою чергу стало перешкодою в користуванні
погребом. Позивач у судовому засіданні
зазначає, що підпис щодо узгодження меж земельних ділянок ним на відповідних
документах не ставився, можливо це підписала його дружина. Вважає, що це
питання повинно було бути вирішено лише з ним оскільки він є власником майна.
Оскільки позивач перебуває і перебував у шлюбі, то майно придбане подружжям є
їх сумісною власністю, тому за таких обставин суд приходить до висновку, що
межі земельної ділянки погоджені правомірно.

Таким чином,
після укладення угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 позивач позбавився можливості
користуватися належним йому погребом, який знаходиться на земельній ділянці, що
знаходиться у приватній власності ОСОБА_2 і останній чинить йому перешкоди

Відповідно до ст. 186 ЦК України річ,
призначена для обслуговування іншої (
головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її
приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено
договором або законом.. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема договору
купівлі-продажу 21/50 частини будинку до набувача разом із предметом договору
перейшла і господарська будівля в даному випадку це погріб про що прямо
зазначено у договорі.   Відповідно до ст.
81 ЗК України громадяни мають право набувати
право власності на землю шляхом
дарування та іншими цивільно-правовоми угодами. Згідно до ст. 88 ЗК
України, за позивачем  може бути визнано
в установленому законом порядку право власності на частину  земельної ділянки, на якій розташовані
об'єкти нерухомого майна, що належать на праві прватної власності.

Відповідно
до ст. 120 ЗК України,  до особи, яка
придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на
земельну ділянку, на якій вони розміщені Отже, виходячи з наведеного, суд
приходить до висновку про   визнання
права власності  на   частину присадибної земельної    ділянки, на якій розташовані об'єкти
нерухомого майна, що належать
позивачу  на праві власності.

На підставі
викладеного керуючись ст., 8, 10, 30 , 60 215, 218 ЦПК  ст. 81, ст. 88 ст.120 ЗК України, ст. 186
ЦК  України,-

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
право власності ОСОБА_1 на  погріб
та  частину присадибної земельної   ділянки на якій знаходиться погріб  та прохід до неї, що знаходиться  АДРЕСА_1.

Визнати частково недійсними договір
дарування від 17.02. 1990 року  та
Державного акту про право власності  на
землю  від 11 жовтня 2001 року на ім'я
ОСОБА_7 частково недійсним свідоцтва про право на спадщину від 2.11.2001 року
та державний акт про право власності на землю на ім'я ОСОБА_4 від    25.12.2001 року,  договору дарування від 16.05.2002 року  та державного акту про право приватної
власності на землю від 15.07.2002 року на ім'я ОСОБА_2

Стягнути на користь позивача
ОСОБА_1  з ОСОБА_2 судові витрати в
розмірі 59 грн. 50 коп.

Рішення може
бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткінський міськрайсуд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя
Шосткинського міськрайсуду

Сумської
області                                                                                            В.О.Сінгур.