Справа № 2-1294/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м   У к р а ї н и

12  листопада  2008 року                                                               м.
Хуст

Хустський
районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

при секретарі судового засідання Озарук О. І.

з участю позивачки ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2

представника відповідачів Олексик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за позовом
ОСОБА_1 до Закарпатського регіонального управління ЗАТ КБ „ПриватБанк”,
Товариства з додатковою відповідальність Страхова компанія „Кредо” про виплату
страхового відшкодування

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів, в
якому просила зобов'язати відповідачів виконати умови договору особистого
страхування, а саме виплатити їй страхове відшкодування в розмірі 60800 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що її чоловік - ОСОБА_3 підписав договір особистого
страхування з Товариством з додатковою відповідальністю „Страхова компанія
„Кредо” від  09.11.2005 року за №MKGO GAP 1613, з метою забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором із ЗАТ КБ „Приватбанк” що укладався 07.11.2005 р. із
ОСОБА_3. Розмір страхової суми за даним договором становив 60800,00 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок ДТП її чоловік ОСОБА_3 загинув. Після чого вона
звернулася до відповідачів, повідомивши про настання страхового випадку. На її
звернення отримала перелік необхідних документів для прийняття рішення про
виплату страхового відшкодування та ставилася вимога про отримання рішення суду
з приводу розгляду кримінальної справи по факту ДТП, в якій загинув її чоловік.
Розгляд кримінальної справи був тривалим, проте 15.05.2008 року вона отримала
лист від РУ КБ „ПриватБанк” в якому говорилося про відмову у виплаті страхового
відшкодування на підставі страхового акту № L-240 від 29.04.2008 р. За даним актом, смерть її чоловіка визнана такою, що
не являється страховим випадком, оскільки відповідно до п.16.2 Договору
особистого страхування страховим випадком не визнаються події, які відбулися у
зв'язку з вживанням застрахованою особою алкоголю і т.д. Однак, за вироком
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.06.2008 р.
ОСОБА_4 засуджений за ст.286 ч. 2 КК України по факту ДТП ІНФОРМАЦІЯ_1 під час
якої загинув її чоловік. Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік не вживав спиртних
напоїв, так як вони поверталися власним транспортом з м. Херсона. Проїжджаючи
місто Вознесенськ Миколаївської області з автомобіля КАМАЗ, що рухався їм на
зустріч відчепився причеп, який зіткнувся з їхнім автомобілем. Від отриманих
тілесних пошкоджень чоловік помер на місці пригоди. Вважає відмову відповідачів
у проведенні виплати страхового відшкодування безпідставною, а тому просить суд
стягнути з страхової компанії суму страхового відшкодування  згідно Договору особистого страхування від
09.11.2005 р.

Представник позивачки ОСОБА_2 повністю підтримала позовні
вимоги і просила суд задовольнити позов, оскільки відмова відповідачами у
виплаті страхового відшкодування з посиланням на п.16.2 договору особистого
страхування від 09.11.2005 року не мають ніякого причинного зв'язку з ДТП що
сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, під час якої загинув ОСОБА_3 По даному питанню є
постановлений вирок суду, що набрав законної сили, і в ньому чітко визначено
винну особу у скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України. Тому ДТП в
якій загинув ОСОБА_3 відбулася внаслідок грубого порушення ПДР України з боку
водія автомобіля КАМАЗ - ОСОБА_4,. а не ув'язку із вживанням ОСОБА_3 алкоголю,
як стверджував представник відповідачів. Вважає вимоги позивачки обґрунтованими
і просить суд стягнути на користь останньої з страхової компанії суму
страхового відшкодування.

Представник
відповідачів Олексик В.В. позов не визнав. Просив суд взяти до уваги те, що РУ
в Закарпатській області  ЗАТ КБ
„ПриватБанк” не є юридичною особою і не може бути відповідачем по справі. Крім
цього, регіональне управління виступало як Страховий агент Страховика, а тому
не несе відповідальності по виплаті страхового відшкодування. В даному випадку
після подачі заяви позивачки із відповідними документами до Страхового агента,
рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування прийняла сама Страхова
компанія, з підстав наведених у страховому акті № L-240 від
29.04.2008 р.

Вважає дії Страховика правомірними і такими, що
відповідають умовам Договору особистого страхування від 09.11.2005 року за №MKGO GAP 1613., так як не вважається страховим випадком настання
смерті або отримання тілесних ушкоджень Застрахованою особою, що знаходилася в
стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до висновку експерта від 11.09.2007
р., що міститься в матеріалах кримінальної справи по розслідуванню ДТП яка
сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, при судово-токсикологічному дослідженні трупа ОСОБА_3
нього виявлено наявний вміст етилового спирту в концентрації 0,53%, що при житі
відповідає легкій степені алкогольного сп'яніння. Наведені обставини є
безумовною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, так як в
даному випадку пригода, що сталася з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не вважається
страховим випадком визначеним у Договорі особистого страхування від 09.11.2005
р. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи. суд дійшов до висновку що позов слід задовольнити
з наступних підстав.

Судом встановлено, між ОСОБА_3 та Товариством з
додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Кредо” був укладений договір
особистого страхування від 09.11.2005 року за №MKGO
GAP 1613, з метою забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором із ЗАТ КБ „Приватбанк”, що укладався 07.11.2005 р. Розмір
страхової суми за даним договором становив 60800,00 грн. Страховим агентом при
підписанні договору виступав КБ «ПриватБанк» в особі регіонального управління в
Закарпатській області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 під час ДТП в м. Вознесенську Миколаївської
області ОСОБА_3 загинув, спадкоємцем за законом померлого є його дружина -
ОСОБА_1, про що 28.05.2008року Хустською державною нотаріальною конторою видано
свідоцтво про право на спадщину  за
законом.

Як вбачається з вироку Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 06.06.2008 р. ОСОБА_4 засуджений за ст.286 ч. 2 КК
України по факту ДТП 11.08.2007 року, яка сталася в м. Вознесенську
Миколаївської області підчас де загинув ОСОБА_3 Як встановлено вироком суду,
підсудний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував автомобілем КАМАЗ з технічно несправним
тягово-зчіпним пристроєм, яке під час руху по автодорозі в місті Вознесенськ
Миколаївської області роз'єдналося, внаслідок чого автопричіп на швидкості
виїхав на зустрічну смугу руху де зіткнувся з передньою частиною автомобіля
ГАЗ-2705  в якому знаходився ОСОБА_3 та
його дружина ОСОБА_1. В результаті ДТП водій ОСОБА_3 загинув на місці пригоди,
а його дружина отримала чисельні тілесні ушкодження які кваліфіковані як
тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від
28.08.2008 року вказаний вирок скасований в частині вирішення цивільного
позову, врешті вирок лише уточнено щодо визначеного строку покарання
засудженого ОСОБА_4

Позивачка також надала в судове засідання копію ухвали
про відкриття провадження по цивільній справі та призначення попереднього
розгляду, винесену суддею Вознесенського міськрайсуду від 17.10.2008 р. щодо
розгляду її позовної заяви про стягнення моральної та матеріальної шкоди з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до договору особистого страхування від
09.11.2005 року за №MKGO GAP 1613 об'єктом страхування було і
життя ОСОБА_3, який загинув у ДТП. Відмовляючи позивачці у виплаті страхового
відшкодування згідно страхового акту № L-240 від 29.04.2008 р., відповідач посилався на п.16.2 зазначеного Договору
вказавши, що не визнаються страховим випадком події які сталися у зв'язку із
вживанням Застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних
речовин і т.д.

З такими доводами та підставами відмови у визнані смерті
ОСОБА_3 страховим випадком та виплаті страхового відшкодування суд погодитися
не може, оскільки вказана обставина повністю спростовується встановленими по
справі доказами. А саме: вироком Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 06.06.2008 р. чітко встановлено, що ДТП ІНФОРМАЦІЯ_1
в м. Вознесенськ сталася внаслідок грубого порушення водієм ОСОБА_4 ПДР України,
пов'язаних з експлуатацією транспортного засобу з несправним тягово-зчіпним
пристроєм. Наслідком порушення цих Правил став виїзд роз'єднаного вантажного
причепа на зустрічну смугу руху та зіткнення з автомобілем в якому знаходився
ОСОБА_3, що стало причиною загибелі останнього.

З
огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позивачка
обґрунтовано і правомірно у відповідності до вимог ст.979 ЦК України вимагає
визнання пригоди що сталася з її чоловіком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 - страховим
випадком та обґрунтовано вимагає на підставі ст. 988 ЦК України виконати
Страховиком -  Товариством з додатковою
відповідальністю „Страхова компанія „Кредо” обов'язки визначені договором
особистого страхування від 09.11.2005 року за №MKGO
GAP 1613.Таким чином, суд оцінивши в сукупності добуті в
судовому засіданні докази, вважає необхідним позов задовольнити, оскільки
позовні вимоги обґрунтовані, в судовому засіданні доведені в об'ємі зазначеному
в мотивувальній частині рішення.

Керуючись ст.
ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України та ст. 979,988,990 ЦК України, суд -

Р
І  Ш  И  В :

Позов
задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальність
„Страхова компанія „Кредо” м. Запоріжжя вул. 8 Березня № 34 на користь ОСОБА_1
- 60800,00 (шістдесят тисяч вісімсот гривень) страхової виплати на підставі
договору особистого страхування № МКGO GAP 1613
від 09.11.2005 року, та на користь держави судові витрати  в розмірі 638 гривень.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а також може бути
подана апеляційна скарга на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження до апеляційного суду Закарпатської області.

Головуючий:             підпис           Кемінь
В.Д.

З
оригіналом вірно:

Суддя Хустського районного
суду                                     Кемінь
В.Д.