Справа № 22Ц - 36 /2008 р.              Суддя 1-й інстанції:
Категорія-26                                       Суддя-доповідач
апеляційного суду: Галущенко О.І
РІШЕННЯ

Іменем України

2008 р.,
січня  місяця,  16
дня       Судова колегія судової
палати в цивільних

справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого:                       Галущенка
О.І.

суддів:                                  Колосовського
С. Ю.

Шолох З.Л.

при
секретарі:    Фірсовій Т.В.

за участю

позивачки
-                       ОСОБА_1

її представника - ОСОБА_2

відповідачів -       ОСОБА_3,  ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Миколаєві цивільну справу за

апеляційними скаргами

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення
Корабельного районного суду м.  Миколаєва
від 18.10.2007 р.,  у справі за

позовом

ОСОБА_1
до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визначення
додаткового строку для прийняття спадщини,
зміну ідеальних часток співвласників,

встановила:

16.04.2007 р. ОСОБА_1
звернулася з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визначення
додаткового строку для прийняття спадщини,
зміну ідеальних часток співвласників

Позивачка
зазначала,  що її батькам ОСОБА_5 та
ОСОБА_6  належав на праві спільної
сумісної власності житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням
народного суду Корабельного району м.
Миколаєва від 04.10.1979
р. визначені частки співвласників,  а
рішенням того ж народного суду від 22.12.1986
р. було здійснено реальний поділ будинку між ОСОБА_5 та його колишньою
дружиною ОСОБА_6 ,  згідно з яким ОСОБА_5
був власником 13/25 часток
спірного житлового будинку,  а його
колишня дружина 12/25 часток
цього ж будинку.

В 1990 р. ОСОБА_5
здійснив добудову своєї реально виділеної частини будинку,  збільшивши фактично ідеальну частку до 77/100,  але за життя.,  не
встиг оформити своє право щодо збільшення ідеальної частки.

Вона є
спадкоємцем першої черги ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,  але з поважних причин пропустила строк для прийняття
спадщини.

Посилаючись
на ці обставини позивачка просила про визнання за померлими права на 77/100 та на 20/100 часток
відповідно,  зазначеного будинку та
визначення їй додаткового строку для прийняття частки спадщини батька.

Рішенням
Корабельного районного суду м.  Миколаєва
від 18.10.2007 р.
постановлено про    задоволення позову.

В
апеляційній скарзі відповідачі ставлять питання про часткове скасування рішення
і ухвалення нового в частині задоволення позовних вимог

2

про
визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачкою,  посилаючись на те,  що судом невірно застосовано норми
процесуального та матеріального права.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи
рішення,  суд виходив з того,  що попередній власник реально виділеної
частини будинку збільшив свою частку до 77/100
за рахунок прибудови,  здійсненої за
згодою іншого співвласника будинку ОСОБА_6
і таким чином,  він має право на
збільшення своєї частки у спільній частковій власності,  оскільки спадкоємці,  які є сторонами зазначеного спору,  цих обставин не заперечують.

Зазначені
висновки суду грунтуються на положеннях
ст.  119 ЦК (1963 p.),
яка регулювала правовий статус такої прибудови на час її
узаконення рішенням Корабельного райвиконкому м.  Миколаєва № 117 від 28.09.1990
p.,  відповідають дійсним обставинам справи та доказам,  яким судом дана належна юридична оцінка.

Застосування
до цих правовідносин  ст.  357 ЦК України,  є формальною помилкою,  яка не впливає на законність та
обгрунтованність висновків суду,
оскільки норми ч.3,  ч.4
зазначеної статті аналогічним чином регулюють правові наслідки поліпшення,  (прибудови) спільного майна.

За таких
обставин оскаржуване рішення в цій части є законним та обгрунтованим і таким ,
що зміні чи скасуванню не підлягає.

Що
стосується висновків суду та тієї частини рішення,  якою задоволені вимоги позивачки про
встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини,  то з цими висновками погодитись
неможливо,  оскільки суд першої інстанції
при вирішенні цієї частини спору неповно з'ясував обставини,  що мають значення для справи,  неправильно застосував норми матеріального
права та прийшов висновків,  які не
відповідають дійсним обставинам справи і наявним доказам.

За таких
обставин рішення в цій частині вимог підлягає скасуванню у відповідності до
вимог п.1-4  ст.  309
ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Ухвалюючи
нове рішення,  колегія суддів виходить з
таких обставин і вимог закону.

Згідно з
положеннями  ст.  549
ЦК (1963 р),  яка має
застосовуватися до спадщини,  що
відкрилася у 2001 p.,
спадкоємець вправі прийняти спадщину через фактичний
вступ в управління чи володіння спадковим майном,  або шляхом звернення до нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня її відкриття.

З
пояснень сторін та інших матеріалів справи вбачається,  що батьки позивачки розірвали шлюб у 1979 р.

На той
час,  позивачка була неповнолітньою і
стала проживати з матір'ю у виділеній частині будинку,  який рішенням народного суду Корабельного
району м.  Миколаєва від 04.10.1979 р. був поділений
з визначенням часток співвласників,  а
рішенням того ж народного суду від 22.12.1986
р. поділений реально між ОСОБА_5 та його колишньою дружиною ОСОБА_6 ,  де ОСОБА_5,
ставши власником 13/25
часток спірного житлового будинку,
став проживати з 1990
р. з новою сім'єю.

Після
реєстрації шлюбу з ОСОБА_7  позивачка
вибула на постійне проживання за адресою АДРЕСА_2.

3

Після
смерті батька у 2001
р.,  про яку її було
повідомлено відповідачами,  позивачка
заяву до нотаріальної контори не подавала,
інших дій,  які б свідчили про
прийняття спадщини не здійснювала.

З
матеріалів справи також вбачається,  і
цього не заперечують сторони,  що на час
смерті ОСОБА_5 разом з ним проживала його нова дружина ОСОБА_8,  яка прийняла в управління та володіння
частину будинку,  що був власністю
померлого.

Після
смерті матері ОСОБА_6 ,  яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка
звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини,  але і після цього аналогічних дій про
прийняття спадщини,  яка відкрилася після
смерті батька не здійснила.

Доказів
наявності поважних причин з яких нею було пропущено,  встановлений ч. 2  ст.  549 ЦК України,  строк для прийняття спадщини,  позивачка не навела і у судовому засіданні
таких доказів не встановлено.

її
посилання на те,  що не зверталася за
прийняттям спадщини вважаючи,  що її у
батька фактично не було,  не заслуговують
на увагу,  оскільки закон не пов'язує
можливість чи не можливість прийняття спадщини з фактичною наявністю спадкового
майна або інших спадкових прав на момент смерті спадкодавця.

Прийняття
спадщини,  згідно з вимогами  ст. . 548 ЦК (1963 p.) залежить лише
від волі спадкоємця і не пов'язане із значними грошовими витратами на
здійснення цієї процедури.

Доводи
про прийняття спадщини шляхом отримання від батька певних речей у
володіння,  також не можуть бути взяті до
уваги,  як такі,  що не підтвердженні достовірними доказами.

Встановлене
свідчить про необгрунтованність позовних вимог та є підставою для відмови у
задоволенні вимог ОСОБА_1 про визначення їй додаткового строку для прийняття
спадщини.

Керуючись  ст.
ст.  303,
307,  309,  316 ЦПК України,  судова колегія

вирішила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення
Корабельного районного суду м.  Миколаєва
від 18.10.2007 р.
скасувати в частині визначення додаткового строку для подачі заяви про
прийняття спадщини.

Постановити в
цій частині нове рішення.

В
задоволенні вимог про визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,  -відмовити.

В іншій частині
рішення місцевого суду залишити без зміни.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але з цього часу на протязі двох місяців може
бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.