РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
лютого 2008р.                                                                             м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої                                                    Беркій
О.Ю.

суддів                                                             Матківського
Р.Й., Соколовського В.М.,

секретаря                                                       Семків
З.П.,

адвокатів:                                                       Бабака
А.В., Васютина М.В.,

з
участю:      апелянта                                    ОСОБА_1,

позивачки      ОСОБА_2,

її представника        ОСОБА_3,

представника Пістинської сільської ради - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Пістинської сільської ради,
ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень сільської ради, визнання недійсним
державного акта на право приватної власності на земельну ділянку,
зобов"язання не чинити перешкод у її користуванні та передачу у приватну
власність земельної ділянки;-

встановила:

В
березні 2007 року ОСОБА_2 звернулась в суд з зазначеним позовом посилаючись на
те, що рішенням Пістинської сільської ради від 26.12.2006 року їй відмовлено у
затвердженні проекту відведення земельної ділянки для реконструкції будинку
тваринника під туристично-готельний комплекс в с Пістинь у зв"язку з тим, що на частину земельної
ділянки виготовлений державний  акт на
землю ОСОБА_1 Оскільки згідно

Справа №
22-ц-131/2008р.                Головуючий
у 1 інстанції Крилюк М.Д.

Категорія
33                                                 Доповідач
Беркій О.Ю.

договору дарування від 08.12.2004 року вона стала власником 55 %
будинку тваринника, рішенням Косівського районного суду від 10.05.2006 року за
нею визнано право приватної власності на частину приміщення і рішенням сесії
сільської ради їй надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, то у
Пістинської сільської ради не було підстав не затверджувати даний проект, який
відповідає нормам і правилам. Крім того, 22.11.2005 року було складено акт
встановлення та узгодження зовнішніх меж, які чітко вказані на схемі генплану
забудови.

Просила позов
задовольнити.

Рішенням
Косівського районного суду від 9 листопада 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено
частково.

Визнано
недійсним рішення п"ятої сесії п"ятого демократичного скликання
Пістинської сільської ради Косівського району від 26.12.2006 року в частині
відмови ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в АДРЕСА_1.

Визнано
недійсним рішення Пістинської сільської ради від 6 лютого 2002 року в частині
передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки АДРЕСА_1.

Визнано
недійсним державний акт на право приватної власності на землю на ім"я
ОСОБА_1 в частині віднесення до складу його земельної ділянки, земельної
ділянки площею 0,0401 га, що відведена для обслуговування належного ОСОБА_2 на
праві власності будинковолодіння, що по АДРЕСА_1.

Зобов'язано
Пістинську сільську раду затвердити ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в с Пістинь та прийняти рішення про передачу ОСОБА_2 у
приватну власність вказану земельну ділянку та не чинити перешкод у її
користуванні.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що при постановленні рішення
судом не враховано, що позивачка, як громадянка Росії може набувати права
власності на землю у відповідності до ст. 81 ЗК України, згідно якої іноземні
громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності шляхом
викупу земельних ділянок, на яких розташовані об"єкти нерухомого майна, що
належать їм на праві власності.

Крім
того, судом не враховано, що право користуватися земельною ділянкою він набув з
2002 року, рішенням же Пістинської сільської ради від 10.10.2005 року, яким
надано дозвіл позивачу на виготовлення проекту землеустрою по відведенню
земельної ділянки не вказано розмір земельної ділянки та правовий статус після
передачі.

Просить рішення суду скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав по
вищенаведених мотивах.

Позивачка
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечили, посилаючись на
її безпідставність.

Вислухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового
задоволення.

З
матеріалів справи вбачається, що позивачка згідно договору дарування від 8
грудня 2004 року стала власником 55 відсотків будинку тваринника, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішенням
Косівського районного суду від 10.05.2006 року позов ОСОБА_2 про виділ частки
нерухомого майна в натурі задоволено частково та визнано за нею право приватної
власності на частину приміщень в будинку тваринника загальною площею 38ІД кв.м.

Рішенням
сесії Пістинської сільської ради від 10 жовтня 2005 року дано дозвіл ОСОБА_2 на
виготовлення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для
обслуговування будівель, які належать їй згідно договору дарування.

Рішенням
сесії Пістинської сільської ради від 26 грудня 2006 року позивачці відмовлено у
затвердженні проекту відведення земельної ділянки у зв"язку з тим, що на
частину земельної ділянки, яка є в кадастровому плані є виготовлений державний
акт на право власності на землю ОСОБА_1

За
змістом ст. 120 ЗК України (чинній в редакції на час переходу права власності
на будівлі) при переході права власності на будівлю і споруду право власності
на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі
цивільно-правових угод, право користування - на підставі договору оренди.

Відповідно
до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування
судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від
16.04.2004 року №7 якщо договором про відчуження жилого будинку, будівлі або
споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право
власності на ті її частини, одна з яких зайнята жилим будинком, будівлею чи
спорудою, а інша необхідна для їх обслуговування.

Судом
встановлено, що будинок тваринника власником 55 % якого є позивачка,
розташований на земельній ділянці в центрі с Пістинь.

Згідно представленого в засіданні апеляційного суду
проекту землеустрою щодо відведення
земельної   ділянки   позивачці
для   реконструкції   будинку
тваринника   під

туристично-готельний
комплекс вбачається, що земельна ділянка пл. 0,1210 га відноситься до земель
сільськогосподарського призначення і даним проектом землеустрою передбачено
передати в оренду ОСОБА_2 зазначену земельну ділянку.

Згідно
висновку земельно-технічної експертизи від 17.09.2007 року та пояснень експерта
Худака Я.І. в засіданні апеляційного суду вбачається, що мінімальна площа
земельної ділянки необхідна для обслуговування 55% будинку тваринника становить
0,1210 га (1210 кв.м.). Земельна ділянка, що необхідна для обслуговування
будівель і ділянка ОСОБА_1, перекриваються одна на одну на площі 0,0132 га (132
кв.м.).

З
врахуванням наведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку, що виділяючи ОСОБА_1 земельну ділянку пл. 0,0401 га біля будинку
тваринника та передаючи її у власність, сільською радою не враховано, що надана
ОСОБА_1 частина земельної ділянки необхідна для обслуговування будинку
тваринника та виходячи з того, що використання даної ділянки для ведення
особистого селянського господарства не можливе, оскільки земля знаходиться на
частині котловану під підвал судом обгрунтовано визнано рішення сесії та
державний акт на право приватної власності недійсним.

Оскільки
висновком державної експертизи від 01.12.2006 року проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_2 в цілому відповідає вимогам чинного
законодавства України, встановленим нормам та правилам і оцінюється позитивно,
актом від 22.11.2005 року встановлено та узгоджено зовнішні межі земельної
ділянки, то суд обґрунтовано визнав недійсним рішенням сесії в частині відмови
у затвердженні проекту землеустрою та забов"язав Пістинську сільську раду
затвердити даний проект.

Враховуючи
те, що будинок тваринника розташований на земельній ділянці
сільськогосподарського призначення, а позивачка ОСОБА_2 є громадянкою Росії, і
зазначена земельна ділянка відповідно до ст. 81 ЗК України не може передаватися
їй у власність, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині
зобов"язання Пістинської сільської ради прийняти рішення про передачу
земельної ділянки у приватну власність підлягає до скасування з ухваленням нового
рішення, яким в позові ОСОБА_2 в цій частині слід відмовити.

Посилання апелянта на те, що йому на законних підставах
виділено земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства не
заслуговують на увагу, оскільки висновком земельно-технічної експертизи
встановлено, що земля знаходиться на частині котловану під підвал, в якому
наявна одна бокова південна стіна, що вимурувана із фундаментних бетонних
блоків висотою 2,5 м і використання ділянки під сінокіс неможливе.

На
підставі ст.ст. 22, 81 ЗК
України, керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Косівського районного суду від 09 листопада 2007 року в частині
зобов"язання Пістинської сільської ради прийняти рішення про передачу
ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки скасувати та постановити нове
рішення, яким в позові ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку
пл. 0,1210 га в АДРЕСА_1 в
межах, визначених проектом землеустрою - відмовити.

В решті рішення
залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з часу набрання ним законної сили.