Справа № 22ц-3582008 р.
Головуючий у 1-й інстанції: Харечко Л.К.
Доповідач: Редька А.Г.
У Х В А Л А

І М “ Я М    У К Р А Ї Н И

6 березня 2008 року                                  місто
Чернігів

А  п
е  л  я
ц  і  й
н  и  й
с  у  д
Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

суддів - Лазаренка М.І., Редьки А.Г.,

при секретарі -
Рябчук С.В.,

за участі: представника позивача Тимченко В.В.,

відповідача ОСОБА_1.,

розглянув у
відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1. на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 30
листопада 2007 року у справі за позовом Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Чернігівській області до ОСОБА_1та Чернігівського міського
відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернігівські області
про виселення з гуртожитку та зняття з реєстрації за місцем проживання,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 30 листопада 2007
року на підставі ст.ст. 127, 132 Житлового Кодексу України задоволено позов
управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернігівській області до
ОСОБА_1, Чернігівського міського відділу управління Міністерства внутрішніх
справ України у Чернігівській області, зобов'язано Чернігівський міський відділ
управління Міністерства внутрішніх справ у Чернігівській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_1з гуртожитку управління МВС України у
Чернігівській області за адресоюАДРЕСА_1, виселено ОСОБА_1з зазначеного жилого
приміщення без надання іншого житла та стягнуто з ОСОБА_1на користь управління
МВС України у Чернігівській області 16 грн у відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на
неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду обставинам справи
та на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального
права.

Представник позивача у письмових запереченнях посилається, що рішення суду
є законним та обгрунтованим та просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду справи,
перевіривши доводи та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1. належить до задоволення частково.

Відповідно до ст.127 ЖК України жила площа у гуртожитках призначена для
тимчасового проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших
громадян на період роботи або навчання.

За матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1., яка на час
вселення до гуртожитку не була і не є співробітником управління МВС України у
Чернігівській області, до гуртожитку заселилася у 2002 році з відома
уповноваженого представника власника. Цих обставин не заперечують у своїх
пояснення ні представник позивача, ні відповідач ОСОБА_1.

Відповідно до ст.ст.128,129 ЖК України, жила площа у гуртожитку надається
за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та
відповідного профспілкового комітету і на його підставі громадянинові видається
ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

За матеріалами справи встановлено, що рішення про надання ОСОБА_1. спірної
жилої площі не приймалося і ордер їй не надавався. Цих обставин відповідач
ОСОБА_1. також не заперечує. За таких обставин суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що ОСОБА_1. вселилася у спірну кімнату з порушенням
встановленого порядку, тому відповідно до ст.132 ЖК України підлягає виселенню
без надання іншого жилого приміщення.

Усний дозвіл на вселення до гуртожитку, на який посилається відповідач
ОСОБА_1., не може бути підставою для зайняття жилої площі у гуртожитку,
оскільки закон передбачає тільки одну підставу для вселення до гуртожитку -
ордер, виданий у встановленому порядку.

Рішення суду в частині виселення ОСОБА_1. ухвалено відповідно до вимог
закону та встановлених обставин справи і доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування у цій частині.

Рішення суду у частині зобов'язання
Чернігівського міського відділу УМВС зняти з реєстрації ОСОБА_1. за місцем
проживання у гуртожитку підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі,
оскільки у цій частині рішення суду першої інстанції суперечить матеріальному
та процесуальному закону.

Відповідно до ст.7 Закону ”Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” само рішення суду про
примусове позбавлення особи права на користування жилим приміщенням (визнання
таким, що втратив право користування житлом, позбавлення права власності на
житло, виселення, тощо) є підставою для зняття з реєстрації місця проживання і
при виселенні особи у судовому порядку з жилого приміщення не потребує окремого
рішення про зняття з реєстрації місця проживання.

Крім того, Цивільним процесуальним
Кодексом України не передбачено вирішення спорів між суб'єктами владних
повноважень, де до того ж відповідач, міський від внутрішніх справ, є
підпорядкованим підрозділом позивача, управління внутрішніх справ області, в
порядку цивільного судочинства, а спори громадян з суб'єктом владних
повноважень щодо реєстрації місця проживання вирішуються у порядку
адміністративного судочинства.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції у цій частині підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі
відповідно до ст.205 ч.1 п.1 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 310,
205ч.1п.1, 314, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний
суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1задовольнити частково, та рішення
Деснянського районного суду міста Чернігова від 30 листопада 2007 року в
частині позовних вимог управління Міністерства внутрішніх справ у Чернігівській
області до Чернігівського міського відділу управління Міністерства внутрішніх
справ у Чернігівській про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1за місцем
проживання у гуртожитку управління МВС України у Чернігівській області за
адресоюАДРЕСА_1 скасувати і провадження у справі у цій частині закрити.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 30
листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно та може
бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців після проголошення.

Головуючий:                                             Судді: