Справа №
22ц-573/2008 рік.                                             головуючий
34                                                                       Бащенко
апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
березня 2008 року                                                                            м.
Черкаси

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
у складі головуючого Ювшина В.І.

суддів: Сіренка
Ю.В..,  Скіця М. І.

при
секретарі::                           Ковтун
Л.Б.

з участю
адвокатів    ОСОБА_1,  ОСОБА_2

позивача                                     ОСОБА_3

відповідача                                 ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 28 грудня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_3 до ОСОБА_4,  третя особа - орган
опіки і піклування Соснівського району м.
Черкаси,  про визначення місця
проживання дитини,  -

встановила:

ОСОБА_5
звернувся до суду з позовом в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини,
посилаючись на те,  що від
спільного шлюбу з ОСОБА_4 вони мають сина,
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
З ОСОБА_4 шлюб було розірвано 27 березня 2007 року,  але ще до розірвання шлюбу ОСОБА_4
самочинно,  без згоди позивача змінила
місце проживання дитини,  відвізши
ОСОБА_3 до своїх батьків в Кіровоградську область. Батьки ОСОБА_4 поміняли своє
місце проживання,  а відповідачка на
прохання позивача не повідомляла його про місце знаходження дитини і лише під
час засідання опікунської ради він узнав адресу де проживає син. Відповідачка
ОСОБА_4 перешкоджає йому спілкуватися з дитиною. Згоди щодо спільного виховання
дитини з ОСОБА_4 позивач не дійшов. Так як батьки мають рівні права на
виховання дитини,  позивач розуміє і
бажає належним чином виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню дитини,  має постійне місце роботи та заробіток,  задовільні житлово - побутові умови для
проживання дитини,  тому просив суд
визначити місце проживання сини за

його,
ОСОБА_5,  місцем проживання.

Рішенням
Соснівського районного суду м.  Черкаси
від 28 грудня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_5,
задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження разом з батьком
ОСОБА_5,  за місцем проживання
останнього.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення Соснівського районного суду м.  Черкаси від 28 грудня 2007 року
скасувати,  посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин,  що мають
значення для справи та порушення норм процесуального права,  та постановити нове рішення,  яким повністю відмовити ОСОБА_5 в позові.

Розглянувши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та
правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у
вирішенні даного спору,  колегія суддів
знаходить за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких
підстав.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України,
що викладені в п. 1 Постанови від 29.12.1976 року №11 «Про судове
рішення»,  рішення є законним тоді,  коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини,  вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обгрунтованим
визнається рішення,  в якому повністю
відображені обставини,  що мають значення
для даної справи,  висновки суду про
встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,  відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами,  дослідженими у
судовому засіданні.

Рішення
суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам,  оскільки ґрунтується на повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_5 та визначивши місце проживання неповнолітнього сина
разом з батьком,  суд першої інстанції
виходив з того,  що проживання
неповнолітнього сина разом з батьком відповідає інтересам дитини,  виходячи з ставлення батька до дитини та по
створенню умов для розвитку і виховання дитини.

Відповідно
до ч. 1  ст.  161 СК України якщо батько та мати,  які проживають окремо,  не дійшли згоди щодо того,  з ким із них буде проживати малолітня
дитина,  спір між ними може вирішуватись
судом.  При вирішенні спору щодо місця
проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських
обов'язків,  особисту прихильність дитини
до кожного із них,  вік дитини,  стан її здоров'я та інші обставини,  що мають істотне значення.

Судом
першої інстанції встановлено,  що батьки
дитини після розірвання шлюбу стали проживати окремо. Згоди батьків,  згідно ч.1  ст. . 160 СК
України,  на визначення місця проживання
дитини не досягнуто. При відсутності такої згоди батьків на місце проживання
дитини,  ОСОБА_4,  без згоди батька дитини в вересні 2006 року
відвезла дитину до своїх батьків в іншу область,  сама утриманням та вихованням дитини не
займалась. Позивачу ОСОБА_5 нове місце проживання своїх батьків та дитини
ОСОБА_4 відмовлялась повідомити. На неодноразові звернення ОСОБА_5 до органу
опіки і піклування Соснівського району м.
Черкаси повернути дитину до батьків дитини,  сторін по справі,  в м.
Черкаси,  ОСОБА_4 відмовлялась і
лише в травні 2007 року повернула дитину в м.
Черкаси. Такий тривалий період відсутності дитини в м.  Черкаси в період підготовки його до школи
негативно позначився на рівні підготовки і в малолітнього ОСОБА_3 виникають
певні труднощі в опануванні шкільної програми,
дитина в поточний час перебуває з матір'ю в її новій сім'ї. ОСОБА_4 від
співжиття з іншим чоловіком народила дитину і перебуває в декретній відпустці
по догляду за новонародженою дитиною. Малолітній ОСОБА_3 знаходиться під
впливом матері,  яка категорично проти
зустрічей дитини з батьком та налаштовує дитину проти батька. Співжитель
ОСОБА_4,  ОСОБА_6,  з листопада 2007 року не працює і має
заборгованість по сплаті аліментів на утримання своєї дитини ОСОБА_7. ОСОБА_4
також тимчасово не працює,  так як
перебуває в декретній відпустці по догляду за новонародженою дитиною до
досягнення нею трьох років. Тому орган опіки і піклування,  враховуючи інтереси малолітнього
ОСОБА_3,  умови його розвитку та
виховання,  прихильність дитини до батька
і зробив висновок про доцільність проживання дитини з позивачем.  Вказані висновки повністю відповідають
встановленим обставинам справи,  а тому
суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення,  яке відповідає принципу розумності і справедливості.

Доводи
апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам
справи та невірному застосуванню норм матеріального та процесуального права
висновків суду першої інстанції не спростовують,  оскільки грунтуються на невірному трактуванні
апелянтом матеріальних та процесуальних норм.

Керуючись  ст.
ст.  303,  308,
315 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 на рішення Соснівського районного суду м.  Черкаси від 28 грудня 2007 року відхилити,  а рішення Соснівського районного суду м.  Черкаси області від 28 грудня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення,  але може бути оскаржена до суду касаційної
інстанції на протязі двох місяців,
починаючи з дня її проголошення.