Справа  № 6-64/2008року
У Х В А Л А

іменем  України

13 жовтня 2008р.
с.Леніне

Ленінський районний суд у складі:

головуючої
судді Кондрак Н.Й.

при
секретарі Салієвій Е.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду
питання про визнання мирової угоди в процесі виконання судового рішення,
укладеної між боржником АТЗТ ТПБЕО „Ексо” та стягувачем ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець
направив в Ленінський районний суд для визнання мирову угоду, укладену між
боржником АТЗТ ТПБЕО „Ексо” та стягувачем ОСОБА_1 в процесі виконання судового
рішення. Згідно умов даної мирової угоди в рахунок виконання судового рішення у
справі № 2-1196/07 від 21.09.2007 року про стягнення з АТЗТ ТПБЕО „Ексо”
заборгованості, пені, 3% річних та судових витрат на загальну суму 50679,87грн.
за договором позики в користь ОСОБА_1. боржник передає стягувачу не житлове
приміщення 7 поверх „Телестудія 7 поверх” в житловому будинку АДРЕСА_1 м.
Щолкіне, після чого стягувач відмовляється від своїх вимог.

В судовому
засіданні державний виконавець вважає, що мирова угода може бути затверджена.
Пояснила, що ніякі виконавчі дії по виконавчому провадженню не проводились. В
подальшому в засідання не зявилась.

Стягувач в
судове засідання не зявилась. Надала заяву про розгляд справи за її
відсутності.

Представник
боржника просить мирову угоду затвердити. Пояснив, що в зв'язку з зупиненням
виробничої діяльності відсутні кошти для виконання судового рішення.

Вислухавши
державного виконавця, представника боржника, вивчивши матеріали даної справи та
виконавчого провадження, суд вважає, що мирова угода не підлягає визнанню
судом, виходячи з наступного.

Згідно ст. 175
ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на
основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та
предмета позову.

Як встановлено
судом, рішенням Ленінського районного суду від 21.09.2007 року з АТЗТ ТПБЕО „Ексо”
в користь ОСОБА_1. стягнуто в загальній сумі 50679,87грн. заборгованості, пені,
річних, судових витрат за невиконання умов договору позики (фінансової
допомоги). Цим же рішенням не прийнято до уваги додаткову угоду до договору від
15.07.2007 року, оскільки її укладено після закінчення строку для виконання
зобов'язань по договору позики (повернення коштів). Згідно договору від
25.12.2006 року позикодавець (ОСОБА_1.) передала у власність позивальникові
(АТЗТ ТПБЕО „Ексо”) грошові кошти, які останній зобов'язався повернути. Таким
чином, предметом договору та позову були грошові кошти, що також передбачено і
ст. 1046 ЦК України, яка дає визначення договору позики. Договором позики не
передбачено передачі нерухомого майна в рахунок погашення  заборгованості. Таким чином, дана мирова
угода не стосується предмета позову.

Згідно ст. 372
ЦПК України суд має право перевірити і не визнати мирову угоду, якщо це
суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Згідно Статуту
АТЗТ ТПБЕО „Ексо” (а.с. 75-77) п. 14 статутний фонд складає 20 млн крб.
Представник божника наполягає, що змін до Статуту не вносилось. П. 21 пп.”л”
передбачено, що затвердження договорів, укладених на суму більшу, ніж
встановлений статутний фонд, відноситься до виключної компетенції загальних
зборів АТЗТ ТПБЕО „Ексо”. З довідки АТЗТ ТПБЕО „Ексо” вбачається, що вартість
нежитлового приміщення 7 поверх „Телестудія 7 поверх” в житловому
будинкуАДРЕСА_1 м. Щолкіне складає 50713 грн. (а.с. 72). Статутний фонд АТЗТ
ТПБЕО „Ексо”, згідно Указу Президента України № 762/96 від 25 серпня 1996 року
складає 200 грн. (згідно п. 3 курс 100 000 українських карбованців - 1 грн.).
Таким чином, дана мирова угода мала бути затверджена загальними зборами
акціонерів АТЗТ ТПБЕО „Ексо”. Представник боржника пояснив, що дані
повноваження загальними зборами були делеговані правлінню. В той же час ним не
надано доказів цього. Також не надано доказів її затвердження правлінням, в
випадку наявності повноважень правління на її затвердження.  Внаслідок цього суд вважає, що дана мирова
угода порушує права акціонерів АТЗТ ТПБЕО „Ексо” і направлена на відчуження
основних фондів АТЗТ ТПБЕО „Ексо”.

Судом
представнику боржника роз'яснено обов'язок надання доказів суду першої
інстанції і правові наслідки ненадання доказів і він вважає надані докази
достатніми для розгляду справи.

Згідно ст. 10
ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається
на підставу своїх вимог та заперечень.

Керуючись ст.372
ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В визнанні
мирової угоди відмовити.

Ухвала може бути
оскаржена до Апеляційного суду АРК через Ленінський районний суд шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали і
подання апеляційної скарги протягом десяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження при умові подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали.

Суддя
Кондрак Н.Й.