№ 2-26/08р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 червня 2008 року
Миколаївський районний суд Львівської області

в
складі: головуючого
- судді   Березюка Г.М.

при секретарі  Паньків В.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2 , Третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_3про визнання недійсним Державного акту на право
приватної власності на землю, усунення перешкод у користуванні земельною
ділянкою та розмежування земельними ділянками, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка
ОСОБА_1. просить в судовому порядку визнати недійсним Державний акт на право
власності на земельну ділянку виданий Миколаївською міською Радою 06.07.2006
року ОСОБА_2. про право приватної власності на землю площею 0,0540 га в
АДРЕСА_1, зобов'язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні
земельною ділянкою в АДРЕСА_2та розмежувати земельні ділянки.

Свої позовні
вимоги ОСОБА_1. мотивує тим, що являючись власницею житлового будинку в
АДРЕСА_2 і земельної ділянки площею 600 м&sup2; після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4. Її сусідкою з
боку АДРЕСА_1є ОСОБА_2., яка одержала спадщину в 2006 році після смерті своєї
матері.

Ще в жовтні 2005
року за згодою і участю сусідів і представника Миколаївської міської Ради вона
встановила новий бетонний забор і натягла дротяну сітку і до неї ніхто не  мав претензій. Проте відповідачка 06.06.2006
року одержавши Державний акт на земельну ділянку стала самовільно захоплювати
її земельну ділянку, 20.07.2006 року закопала на її земельну ділянку бетонний
стовб і на 25 см. розширила свою земельну ділянку, а через тиждень від її
стовбика перечепила на закопаний стовп дротяну сітку, чим самовільно захопила
частину її земельної ділянки. Тільки її звернення в Миколаївську міську Раду,
райвідділ міліції, а потім в суд змусили відповідачку припинити дії по
самозахопленню її земельної ділянки та сусідів. Вважає, що Державний акт про
право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_2. 06.07.2006 року порушує її
права як власника землі, так як в Державному акті відповідачки неправильно
вказано ширина земельної ділянки в спірному місці 22,15 м., коли в схематичному
плані будівельного кварталу №23 Стрийського ДК МБТІ така ширина складає 21,9
м., що на 25 см. більша. Крім цього при виготовленні ОСОБА_2   Державного акту не було враховано того
факту, що на початку 1970 р. р. вул. Просвіти (колишня Енгельса) капітально
ремонтувалась і розширювалась тому і відповідно розширювався тротуар з  правої сторони за рахунок їх присадибних
ділянок, а саме відповідачки. В той час розмір і ширина її земельної ділянки
залишились незмінними, як були надані у 1977 році при виділенні її чоловіку,
покійному ОСОБА_4. згідно Плану забудови 600 кв. м. і її параметри від вул.
Загуменної складають 15,84 м. кв., межі від сусідів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 між ними
були прямі без будь-яких кутів чи зигзагів.

Позивачка
вважає, що вказані в Державному акті ОСОБА_2. дані не відповідають раніше
виготовленим документам і замірам, спонукають відповідачку вчиняти самоуправні
дії, що дає підставу просити провести розмежування між її земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 і земельною ділянкою ОСОБА_2 по АДРЕСА_1згідно з рішенням
Миколаївської міської Ради №47 від 29.06.2006 року.

Третя  особа з самостійними вимогами ОСОБА_3. заклав
позов до ОСОБА_2., де також просить визнати в судовому порядку державний акт на
право власності виданий відповідачці 06.07.2006 року недійсним і зобов'язати останню
усунути перешкоди у користуванні його земельною ділянкою по АДРЕСА_3 та
провести розмежування між їхніми земельними ділянками. Свої позовні вимоги
ОСОБА_3. мотивує тим, що йому згідно Договору дарування ще в березні 2003 року
було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_3,
що межує із земельною ділянкою ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 .  Відповідно розмірів Державного акту
відповідачки приєднано частину йому належної землі шириною 60 см., довжиною
22,30 м, тобто 13,4 м кв., звідси земельна ділянка Городецькою накладається на
його ділянку 60 см шириною.

Тому ОСОБА_3 .
просить в судовому порядку визнати Державний акт на землю ОСОБА_2. недійсним,
зобов'язати
відповідачку перенести огорожу на 60 см та повернути в його користування 13,4
м. кв. земельної ділянки, провівши розмежування між ними, земельними ділянками.

Відповідачка
ОСОБА_2. в судовому засіданні жодного із позовів не визнала та пояснила, що
вона являється власницею житлового будинку вАДРЕСА_1 і її будинок знаходиться
на земельній ділянці площею 0, 054 га (540 кв. м.), що стверджується актами
комісій від 22.11.2005 року і від 20.12.2005 року, загальна площа ділянки
відповідає плану-схемі Стрийського МБТІ 1955р., та актом узгодження меж
земельних ділянок ОСОБА_1і ОСОБА_7від 06.12.2005 року. Тому їй було підставно
06.07.2006р. видано Державний акт на право власності на земельну ділянку
відповідно рішення міської Ради. Розширюючи в 70-х роках дорогу на вул.
Загуменній земельна ділянка позивачки ОСОБА_1повинна була зменшитись довжиною
15,60м., але фактично становить 16 м. Жодної землі у ОСОБА_1і ОСОБА_3вона не
забирала, не створювала їм перешкод у користуванні земельними ділянками.
Навпаки Миколаївська міська Рада в неї забрала 40 см. з-під стайні позивачці ОСОБА_1і
15 см. ОСОБА_3. Земельних ділянок в нікого вона не захоплювала.

Представник Миколаївської міської Ради, як третьої особи, Ривко Г.І.
позови ОСОБА_1. і ОСОБА_3. визнала та пояснила, що відповідачка ОСОБА_2. після
оформлення Державного акту на право власності на земельну ділянку в
АДРЕСА_1перекопала бетонний стовп на земельну ділянку ОСОБА_1, а свою межу від
сусіда ОСОБА_3. пересунула на 60см. і це було встановлено комісією
Миколаївської міської Ради. Фактично згідно Державного акту відповідачки
ОСОБА_2 її земельна ділянка накладається на сусідні земельні ділянки ОСОБА_1та
ОСОБА_3, які отримали свої Державні акти раніше і між ними належним чином були
розмежовані земельні ділянки. Тому вважає за необхідне визнати в судовому
порядку Державний акт на землю ОСОБА_2. недійсним так як він суперечить
земельному законодавству.

Суд,  вислухавши і перевіривши пояснення сторін,
показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позови ОСОБА_1. та
ОСОБА_3. є обґрунтовані і підлягаючі до задоволення з таких підстав.

Відповідно ст.
152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки вправі вимагати
усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Згідно рішення
Миколаївської міської Ради №47 від 29.06.2006 року ОСОБА_1. передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0, 05518 га для будівництва і обслуговування
житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3.
згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0658 га
по АДРЕСА_3

Тому відповідно
ст. 155 Земельного кодексу України в разі видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи, щодо
володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Так, допитаний в
судовому засіданні в якості спеціаліста представник Миколаївського райвідділу
земельних ресурсів Данчевський І.Г. ствердив, що знаходячись декілька разів при
розгляді земельного спору сторін на місці, відповідними комісіями було встановлено,
що після виготовлення відповідачкою ОСОБА_2. в липні 2006 року Державного акту
на право власності на земельну ділянку площею 0,0540 га в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .
самовільно переставила бетонний стовпчик загорожі на 25 см. у сторону земельної
ділянки ОСОБА_1., якій виділялась земельна ділянка 600 м&sup2;, а при замірах розмір її ділянки
складає 552 м&sup2;. Крім
того відповідачка перенесла межу своєї земельної ділянки у сторону земельної
ділянки ОСОБА_3. на 60 см., що привело до двох земельних спорів. Тому Державний
акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2. виготовлений найпізніше
двох сусідів порушує права ОСОБА_1. та ОСОБА_3. щодо володіння і користування
належними їм земельними ділянками, а розміри земельної ділянки ОСОБА_2.
відповідно Державного акту накладаються на земельні ділянки ОСОБА_1. і
ОСОБА_3., що є недопустимими.

Крім цього
вважає що відповідачкою  при оформленні
приватизації землі представлено кадастровому бюро сфальсифікований акт
обстеження межі земельної ділянки ОСОБА_3 з його участю, так як такий акт від
08.07.2005 року він не підписував, дата складення акту і прізвище депутата
міської ради Романюк Я. додруковані, а підпис останнього депутата взагалі
відсутній.

З показань
начальника Миколаївського районного відділення Львівської регіональної філії ДП
«Центр державного земельного кадастру» Савки Я.В. вбачається, що земельна
ділянка ОСОБА_2. приватизовувалась відповідно рішення Миколаївської міської
Ради та актів обстежень земельної комісії. Спеціалісти відділення враховували
існуючі межові знаки сусідів відповідачки та розміри земельних ділянок кожного,
враховувався акт обстеження межі земельної ділянки по АДРЕСА_1від 08.07.2005
року, згідно якого вважалось безпідставною відмовою сусіда ОСОБА_3від
підписання акту погодження меж земельної ділянки ОСОБА_2, тому дана
приватизація землі відповідачки відбувалась в односторонньому порядку. При
цьому ними не враховувались підписи Данчевського І. та відсутність в акті
підпису депутата Романюк Я.

Судом не можуть
бути прийняті до уваги твердження в судовому засіданні ОСОБА_2. про те, що нею
не переставлявся бетонний стовбик на земельну ділянку ОСОБА_1., а згодом і
дротяна сітка на даний стовп, що нею не переносилась огорожа і на земельну
ділянку ОСОБА_3., - оскільки дані заперечення відповідачки є непослідовні, не
логічні і суперечливі самим поясненням ОСОБА_2. у судових засіданнях по справі,
вони спростовуються логічними і послідовними поясненнями ОСОБА_1., ОСОБА_3.,
представників Миколаївської міської Ради Ривко Г.І. та Миколаївського
райвідділу земельних ресурсів Данчевського І.Г., оглянутими судом планами
земельних ділянок сторін по справі, схематичним планом будівельного кварталу
№23 м. Миколаєва, актами встановлення і узгодження меж земельних ділянок.

Таким чином
зібрані і досліджені в судовому засіданні докази дають суду підстави вважати що
відповідачкою ОСОБА_2 . чинились перешкоди ОСОБА_1. і ОСОБА_3 . у користуванні
ними належними їм земельними ділянками, відповідачка розширила свою земельну
ділянку, переносила межовий бетонний стовб на 25 см. на земельну ділянку
ОСОБА_1., перечіпала на нього земельну сітку, а також переносила огорожу на
земельну ділянку ОСОБА_3.  на віддаль 60
см., що викликало відповідні скарги суміжних землекористувачів ОСОБА_1і ОСОБА_3
.

Оскільки виданий
06 липня 2006 року Миколаївською міською Радою Державний акт на право власності
на земельну ділянку ОСОБА_2. порушує права землекористувачів ОСОБА_1. і
ОСОБА_3. щодо володіння і користування їхніми власними земельними ділянками,
тому Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_2. слід
визнати недійсним.

На
підставі наведеного та ст.ст. 78, 79, 80, 81, 116, 120, 126, 152, 155, 158
Земельного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И
В  :

Позови задоволити.

Визнати
Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №520814 виданий
06 липня 2006 року Миколаївською міською Радою Львівської області ОСОБА_2 про
право власності на земельну ділянку площею 0,0540 га у АДРЕСА_1 недійсним.

Зобов'язати
ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками ОСОБА_1 в
АДРЕСА_1 , - забрати закопаний бетонний стовбик на даній стороні огорожі та
перечепити дротяну металеву сітку на металевий стовбик, а на земельній ділянці
ОСОБА_3в АДРЕСА_3 перенести огорожу на 60 см. в сторону своєї земельної
ділянки, повернувши в користування ОСОБА_313,4 кв.м. земельної ділянки.

Розмежування
земельних ділянок ОСОБА_1та ОСОБА_3провести згідно плану меж земельної ділянки
кожного відповідно Державних актів на право власності на земельну ділянку.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом двадцяти
днів після подання в десятиденний строк
заяви про апеляційне оскарження, з дня його проголошення.

Суддя (підпис)

З оригінало
згідно

Голова
Миколаївського

Районного
суду:
Г.М. Березюк

Оригінал рішення виготовлений в
нарадчій кімнаті в одному екземплярі.