Справа №2-838
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

24 червня 2008 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого
- судді:  Мамчина П.І.

при
секретарі:              Колотило
А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Чернівецького обвласного бюро технічної
інвентаризації про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та
визнання недійсним довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної
інвентаризації НОМЕР_1 від 10.09.2001 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої
дочки ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1

Посилалася на те, що 23 червня 1997 рокуОСОБА_6 подарував квартиру АДРЕСА_1
ОСОБА_3, який ІНФОРМАЦІЯ_1 продав цю квартируОСОБА_3

Вважала цей договір незаконним з таких підстав.

Рішенням Ленінського районного суду м.Чернівці від 20.09.1996 року був
задоволений позов ОСОБА_2 до неї про зміну умов договору найму будинку АДРЕСА_1
На підставі цього рішення суду було дозволено перепланування будинку в дві
ізольовані квартири, відбулася їх приватизація та отримані свідоцтва про право
власності.

Постановою президії обласного суду Чернівецької області від 26.10.2000 року
рішення Ленінського районного суду м.Чернівці від 20.09.1996 року було
скасовано, а справа направлена на новий розгляд. В подальшому справа була
закрита у зв”язку із смертю ОСОБА_2

В 1997 році ОСОБА_3 подарував частину будинку, а саме квартиру №1, яка була
йому виділена на підставі скасованого рішення, ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.06.2003 року цей
договір дарування визнано недійсним.

Однак, ОСОБА_3 ще ІНФОРМАЦІЯ_1 продав вищезазначену квартиру ОСОБА_5

Вважала, що оскільки рішення суду, на підставі якого було змінено договір
найму жилого приміщення, скасоване, а договір дарування квартири визнано
недійсним, то і договір купівлі-продажу квартири є незаконним.

Крім цього, вказувала, що 10.09.2001 року на спірну квартиру була накладена
заборона її відчуження. Не дивлячись на заборону 12.09.2001 року дана квартира
була продана.

А тому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, оскільки
ним порушені її житлові права.

В лютому 2008 року позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доповнили позовні вимоги і
просили визнати недійсним довідку-характеристику на квартиру НОМЕР_1 від
10.09.2001 року, видану ОСОБА_3 Чернівецьким обласним комунальним бюро технічної
інвентаризації для подання в державну нотаріальну контору з метою оформлення
відчуження квартири АДРЕСА_1 Посилались на те, що ОСОБА_3 працюючи заступником
начальника Чернівецького ОБТІ при складанні довідки-характеристики про
відчуження квартири ОСОБА_3 зазначив недостовірні дані про нумерацію квартири
АДРЕСА_1 Дана довідка дозволила ОСОБА_3 10.09.2001 року зареєструвати право
власності на квартиру, а 12.09.2001 року продати квартиру ОСОБА_5

В судовому засіданні представники позивачів свої позовні вимоги підтримали
та підтвердили обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з”явився, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду справи та не повідомив суд про причини
неявки в судове засідання. Суд вважає за можливе розглянути справу у
відсутності відповідача ОСОБА_3

Представник відповідачки ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав та
пояснив, що на момент укладання договору купівлі-продажу квартири договір
дарування квартири від 23.06.1997 року був чинним, а тому попередній власник
ОСОБА_3 мав всі права розпоряджатися своєю власністю.

Представник Чернівецького КОБТІ позов не визнав та пояснив, що
довідка-характеристика не відноситься до правовстановлюючих документів. Крім
цього, просив відмовити в позові за спливом строків позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши всі докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. При
цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_1 таОСОБА_2. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про
право власності на житло, видане органом приватизації 9.01.1998 року НОМЕР_1

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане органом
приватизації 13.02.1997 року НОМЕР_2, квартира АДРЕСА_1 належить на праві
особистої власності ОСОБА_1

Згідно довідки Чернівецького ОБТІ від 18.09.2001 року та від 24.01.2001
року квартира, яку приватизував ОСОБА_3, по нумерації є не квартирою №1, а
квартирою №2 (а.с.20, 22)).

З договору дарування від 23 червня 1997 року вбачається, що ОСОБА_3
подарував свою квартиру ОСОБА_3.

З договору купівлі-продажу квартири від ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що ОСОБА_3
продав ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1

Рішенням Ленінського районного суду м.Чернівці від 12 червня 2003 року
договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 23
червня 1997 року був визнаний недійсним.

Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 травня 2007
року в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради,
департаменту житлово-комунального господарства про визнання недійсними
розпорядження органу приватизації НОМЕР_2 від 13.02.1997 року про передачу у
приватну власність квартири АДРЕСА_1 та визнання свідоцтва на право власності
на цю квартиру, виданого на ім.”я ОСОБА_2 та визнання недійсним розпорядження
департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради №26630
від 9.01.1998 року про передачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у власність квартири
АДРЕСА_1 та визнання свідоцтва на право власності недійсним було відмовлено за
безпідставністю.

Дані судові рішення набрали законної сили і ніким не скасовані.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення право чину стороною (сторонами) вимог, які
встановлені частинами першою - третьою, п”ятою та шостою ст..203 цього Кодексу.

Суд вважає, що на момент вчинення правочину, ОСОБА_3 був повноправним
власником спірної квартири і відповідно до ст..319 ЦК України мав право
розпоряджатися нею на свій розсуд. При укладанні договору купівлі-продажу
квартири сторонами були повністю дотримані вимоги ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК
України. Договір дарування від 23.06.1997 року, на підставі якого ОСОБА_3
володів спірною квартирою був чинним.

Що стосується твердження позивачів стосовно того, що договір
купівлі-продажу був укладений під час дії заборони її відчуження, то дане
твердження не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Судом
встановлено, що дійсно ухвалою судді Ленінського районного суду м.Чернівці від
10 вересня 2001 року з метою забезпечення позову був накладений арешт на
квартиру АДРЕСА_1, заборона відчуження. Дана ухвала суду 11 вересня 2001 року
була занесена до Єдиного реєстру заборони відчуження об”єктів нерухомого майна.
Разом з тим, договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був укладений на
квартиру №2.

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором
придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і
не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно
від набувача у певних випадках.

Судом встановлено, що на момент продажу спірної квартири її власником був
ОСОБА_3 з володіння поза його волею квартира не виходила, її в нього ніхто не
викрадав і він нею розпорядився на свій розсуд - продав ОСОБА_5

Ніякого відношення до маніпуляцій з квартирами відповідачка ОСОБА_5 не
мала, а тому підстави для витребування майна від неї відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що доводи позивачів є безпідставними.

Що стосується вимог позивачів про визнання недійсною довідки-характеристики
НОМЕР_1 від 10.09.2001 року, видану ОСОБА_3 для подання в державну нотаріальну
контору з метою оформлення відчуження квартири АДРЕСА_1 то вони також задоволенню
не підлягають, оскільки довідка-характеристика не є правовстановлюючим
документом на квартиру. Крім цього, в судовому засіданні було встановлено, що
позивачі про цю довідку знали ще в 2001 році, а тому строк позовної давності є
пропущеним.

На підставі наведеного та керуючись ст..ст.203, 215, 319, 388 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Чернівецького
обласного бюро технічної інвентаризації про визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири та визнання недійсним довідки Чернівецького
комунального обласного бюро технічної інвентаризації НОМЕР_1 від 10.09.2001
року  відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі
в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її
копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя