Справа № 22ц
Головуючий у 1 інстанції Денісов В.П.
Категорія:  36                                                                                                  Доповідач:              Мудренко Л.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ВОЛИНСЬКОЇ
ОБЛАСТІ __________________________________________________________
29 січня 2008 року                                                                           м.Луцьк
Колегія суддів судової палати  у цивільних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:
головуючого     -       судді
суддів                 -      Русинчука М.М., Мудренко Л.І.
при секретарі     -      Губарик
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру
аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду від  21 листопада 2007 року,
в с т а н о в и л а :
25 жовтня 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд з  позовом до ОСОБА_2 про  зміну розміру аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.
Вимоги обґрунтовувала тим, що шлюб з
відповідачем розірвано у 2007 році. Їх спільна дитина - дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилася проживати з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки
відповідач у добровільному порядку будь-якої матеріальної допомоги не надавав,
рішенням Ковельського міськрайонного суду від 25.03.2005 року стягнуто з
ОСОБА_2 на її користь   аліменти на утримання
доньки в розмірі &frac14; частини з усіх видів заробітку. Вказувала, що тривалий
час відповідач аліменти сплачував нерегулярно і станом на 01.04.2007 року
заборгованість становила 1279 грн. Вона не працює і не має додаткових коштів на
утримання дочки, яка часто хворіє, а тому виникає потреба у значних витратах на
її амбулаторне та стаціонарне лікування. Відповідач у цих додаткових витратах
участі не бере. У нього нерегулярний мінливий дохід, має нефіксовані доходи,
тому просила збільшити розмір аліментів та стягувати їх у твердій грошовій сумі
в розмірі 300 грн. щомісячно починаючи з 22.10.2007 року до досягнення дитиною
повноліття.

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду від 21 листопада 2007 року в позові відмовлено.

2

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, покликаючись на
неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам
справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими,
просить скасувати рішення суду  та  справу передати на новий розгляд.

Заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_1.,  яка апеляційну скаргу
підтримала з наведених у ній підстав, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних
підстав.

При розгляді справи судом першої
інстанції встановлено, що  сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі до 16.01.2007 року. Згідно рішення
Ковельського міськрайонного суду від 25.03.2005 року відповідач ОСОБА_2 сплачує
аліменти на користь позивача ОСОБА_1. на утримання їх спільної дочкиОСОБА_3,
2003 року народження, в розмірі &frac14; частини всіх
видів заробітку.

З наявних у матеріалах справи та
досліджених у судовому засіданні суду першої інстанції доказів встановлено, що
відповідач має постійну роботу, отримує заробітну плату, систематично сплачує
аліменти, заборгованості по аліментах станом на 09.08.2007 року немає, що не
заперечується позивачем. Крім того, у відповідача друга сім'я і на його
утриманні перебуває ще одна малолітня дитина.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено
за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або
сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Позивач не навела фактів, які б
згідно діючого законодавства давали підстави для зміни розміру стягнення
аліментів. Також чинне законодавство не передбачає зміни способу стягнення
аліментів.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку про безпід- ставність вимог позивачки
ОСОБА_1. і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, суд першої інстанції
помилково зробив висновок про стягнення з позивача на користь держави судового
збору в розмірі 51 грн., оскільки відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України у разі
залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення
без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові
витрати понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. А тому даний
висновок суду слід виключити з рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду від 21 листопада
2007 року в даній справі залишити без змін, виключивши з його мотивувальної та
резолютивної частини висновки про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави
судового збору в розмірі 51 грн.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді