АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
лютого 2008 року                                                              м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого -
Плавич Н.Д.

суддів - Доценко
Л.І.,  Кварталової A.M.

при секретарі -
Котовій Д.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського
районного суду м.  Одеса від 03.09.2007р.
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа- ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною
ділянкою,  за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

встановила:

Позивач
ОСОБА_1  звернувся з вказаним позовом до
відповідача ОСОБА_2  в червні 2005р.

Позивач
посилався на те,  що він є власником
37/100 частин житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
власником 29/100 частин вказаного домоволодіння є відповідач ОСОБА_2

Домоволодіння
розташовано на земельній ділянці площею 509кв.м.

Позивач
посилався на те,  що в його користуванні
знаходиться земельна ділянка площею 133кв.м. ,
в користуванні відповідачки знаходиться земельна ділянка площею
375кв.м.  Позивач вважає,  якщо він є власником 37/100 частин
домоволодіння,  то відповідно своїй долі
в домоволодінні він повинен користуватися земельною ділянкою площею 284кв.м.

Відповідачу
ОСОБА_2  належить 29/100частин
домоволодіння,  тому в її користуванні
має знаходитися земельна ділянка площею 224кв.м.

Оскільки
в добровільному порядку відповідач відмовляється узгодити запропонований
позивачем варіант користування земельною ділянкою,  просив про задоволення позову,  просив виділити в його користування земельну
ділянку площею 284кв.м. ,  відповідачці
224кв.м.

Відповідач
позов не визнала. Звернулася з зустрічним позовом про встановлення порядку
користування земельною ділянкою.

Справа №
22ц-578-08                                                                           Категорія
ЦП 33.

Головуючий у
першій інстанції - Калашникова
Л.1. Доповідач - Плавич Н.Д.

2

Свої
вимоги обґрунтувала тим,  що
домоволодіння АДРЕСА_1 вони з позивачем отримали в дар від батьків,  земельна ділянка залишалася в загальному
користуванні.

В 1996р.
при житті батька,  позивач
самостійно,  шляхом встановлення
роздільного паркану,  відділився від
загального двору,  зробив собі особисто
окремий вихід на вулицю,  до своєї
частини будинку прибудував додаткові прибудови. Вона теж має окремий вхід до
своєї частини домоволодіння і земельної ділянки,  що прилягає до її частини домоволодіння.

Відповідач
ОСОБА_2  стверджує,  що шляхом встановлення паркану,  позивач сам встановив порядок користування
земельною ділянкою,  який існує вже
тривалий час,  вона позбавлена можливості
користуватися земельною ділянкою,  яка
прилягає до частини будинку позивача. Просила про задоволення її зустрічного
позову,  просила встановити порядок
користування земельною ділянкою з урахуванням порядку,  який склався між сторонами з 1996р.

Рішенням
суду 1 інстанції від 03.09.2007р. в первинному позові ОСОБА_1  відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2  задоволено. Суд встановив порядок
користування земельною ділянкою площею 520кв.м. по АДРЕСА_1 між ОСОБА_2  і ОСОБА_1 ,  у
користуванні ОСОБА_2  залишив земельну
ділянку площею 385кв.м. ,  у користуванні
ОСОБА_1  земельну ділянку площею 135кв.м.
(а.с. 113-114).

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить про скасування рішення,
прийняття нового рішення про задоволення його позову в повному
обсязі,  просить встановити порядок
користування земельною ділянкою відповідно до долі кожного з співвласників в
домоволодінні,  посилається,  що його влаштовує варіант користування
земельною ділянкою,  який запропонував
експерт в додатку №2 до висновку експертизи №13501/16718(а.с. 43).

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши суддю -
доповідача,  доводи апеляційної
скарги,  заперечення на неї,  колегія дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Відмовивши
в первинному позові і задовольнивши зустрічний позов,  суд виходив з того,  що між сторонами склався порядок користування
земельною ділянкою і не має підстав змінювати встановлений порядок.

Колегія з
вказаним висновком суду 1 інстанції в повному обсязі не погоджується.

Між
сторонами виникли правовідносини,  що
регулюються  ст.  88 ЗК України,  роз'ясненями Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 16.04.2004р. №7 "Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді цивільних справ."

Встановлено,  що сторони є співвласниками домоволодіння
АДРЕСА_1.

Позивачу
ОСОБА_1  на праві власності належить
37/100частин домоволодіння,  відповідачу
ОСОБА_2  - 29/100 частин.

До участі у справі
як третя особа,  була залучена -
ОСОБА_3,  встановлено,  що їй на праві власності належить
відокремлене домоволодіння АДРЕСА_1,  яке
розташоване на земельній ділянці площею 217кв.м. ,  вказана земельна ділянка відокремлена
кам'яною огорожею і сторони( позивач,
відповідач) до неї не мають відношення,
що ними підтверджено в судовому засіданні..

3

Спір
щодо порядку користування земельною ділянкою виник між співвласниками
домоволодіння АДРЕСА_1,  рідними братом і
сестрою,  позивачем ОСОБА_1 ,  відповідачем ОСОБА_2  Спірною
є земельна ділянка площею 520кв.м.

ст. 88 ЗК України передбачено,  що володіння ,  користування та розпорядження земельною
ділянкою,  що перебуває у спільній,  частковій власності,  здійснюється за згодою всіх
співвласників,  згідно з договором,  а у разі недосягнення згоди в судовому
порядку.

Відповідач,  в своїх запереченнях на первинний позов і в
підтвердження свого позову,  посилається
на те,  що раніше,  вказане домоволодіння АДРЕСА_1 належало їх
батькам,  батьки подарували домоволодіння
своїм дітям,  сторонам по справі.

В 1996р.
при житті батька,  позивач ізолював
частину будинку,  власником якої він
став,  від загального двору шляхом
побудови роздільчого паркану. Паркан проходів по межі,  яка фактично розділяла будинок на дві частини.
Незважаючи на те,  що встановлення
паркану негативно прийняли всі мешканці будинку,  а також батько,  з таким порядком користування земельною
ділянкою всі погодилися і такий порядок залишився до наступного часу. Позивач і
відповідач мають окремі виходи на свої земельні ділянки.

При
розгляді справи була проведена судова будівельно - технічна експертиза від
19.01.2005р.№13050/16718.

До
висновку експерта приєднано два варіанта встановлення порядку користування
земельною ділянкою: додаток №1,  на якому
відображений існуючий порядок користування земельною ділянкою,  порядок,
який склався (а.с. 42) і додаток №2 ,
де запропоновано порядок користування земельною ділянкою пропорційно
долям співвласників в домоволодінні.(а.с. 43).

В п.21
вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснюється,  виходячи з того,  що порядок користування спільною земельною
ділянкою,  у тому числі тією,  на якій розташовані належні співвласникам
житловий будинок,  господарські будівлі
та споруди,  визначається насамперед
їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на
будинок,  суд,  відповідно до
ст.  88 ЗК України бере до уваги
цю угоду,  при вирішенні спорів між ними
самими,  так і з а участю осіб,  котрі пізніше придбали відповідну частку в
спільній власності на землю,  або
житловий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою.

Дав
оцінку фактам,  що були зібрані в ході
розгляду справи,  прийнявши до уваги
вимоги  ст.  88 ЗК України,  роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 16.04.2004р. суд 1 інстанції дійшов до висновку затвердити між
співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1,
порядок користування земельною ділянкою,
який фактично склався між ними і який відображений і додатку №1 висновку
експерта(а.с. 42).

Колегія
погоджується з таким висновком суду 1 інстанції і вважає,  що такий висновок відповідає доказам,  що зібрані по справі і вимогам закону.

Між
тим,  при розгляді справи
встановлено,  що кожна сторона заявила
позов про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Суд не
погодився з варіантом,  на якому
наполягав позивач і відмовив в його позові.

Такий висновок
суду не відповідає роз'ясненям   Пленуму.

Пунктом 22
Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. роз'яснено,  що суд не може відмовити в позові або закрити
провадження у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою з
тих підстав,  що його визначено угодою
сторін.

4

Якщо при
вирішенні спору суд установить,  що
співвласники визначили порядок користування і розпорядження земельною
ділянкою,  для зміни якого підстав не
має,  він ухвалює рішення про
встановлення саме такого порядку.

Оскільки
роз'яснення Пленуму суд 1 інстанції до уваги не прийняв і відмовив в позові
ОСОБА_1  рішення суду 1 інстанції
підлягає скасуванню,  по справі зібрано
достатньо доказів для прийняття нового рішення на підставі  ст.
314ч2 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307ч1п2, 309ч1п4, 314ч2,
316, 317, 319 ЦПК України,  судова
колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково,
рішення Київського районного суду м.
Одеса від 03.09.2007р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа-ОСОБА_3 про встановлення порядку
користування земельною ділянкою,  за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування
земельною ділянкою скасувати,
постановити нове рішення.

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа- ОСОБА_3
про встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити частково.

Зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною
ділянкою задовольнити в повному обсязі.

Встановити
порядок користування земельною ділянкою площею 520кв.м.  при домоволодінні АДРЕСА_1 між позивачем
ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 на підставі додатку №1 до експертизи від
19.01.2005р.

Передати
в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 135кв.м. ,  яка прилягає до частини домоволодіння ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1.

Передати
в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 385кв.м. ,  яка прилягає до частини домоволодіння ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_1.

Лінія
розподілу земельних ділянок по існуючому порядку користування проходить від
фасадної межі ділянки на відстані 19, 45м.
від лівої бокової межі по зовнішній грані стіни сараю літ "К"
до стіни жилого будинку літ" 3" довжиною 5, 6м;

По лінії
продовження по осі міжквартирної перегородки,
що поділяє квартири,  до
перетинання з протилежною стіною житлового будинку літ" 3",  вдовж задньої межі ділянки.

Рішення набирає
законної сили негайно після його проголошення.

Рішення може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двох
місяців через суд касаційної інстанції.