Справа №
22 Ц- 3953/ 2007 р.                                                                          Головуючий у 1 інстанції Дмитренко А.М.
інстанції Яворський М.А
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді:    Яворського М.А.,

суддів:                           Корзаченко І.Ф.,
Червінко К.С.

при секретарі                Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні Апеляційного суду Київської області матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду від
04 жовтня 2007 року в цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2007 року ОСОБА_2. звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1.  та просив
стягнути  на його користь 12941 грн. не
повернутої суми боргу за договором позики та 5000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем в 2004
році був укладений договір позики, 30.04.2007 року частину боргу відповідач
повернув, а залишок боргу в сумі 2300 доларів США зобов'язувався повернути до 16.05.2007 року, але коштів не повернув, а тому позивач
просив суд стягнути з відповідача на його користь 11615 грн. боргу
основного боргу, 1277 грн. 65 коп. в рахунок інфляції, 48 грн. 39 коп.
відсотків за користування позикою, всього 12941 грн. та 5000 грн. моральної
шкоди, спричиненої неправомірними діями відповідача.

Під час розгляду справи позивач та його представник
уточнили позовні вимоги, зменшивши суму позову на 1277 грн. 65 коп., які були
ними нараховані в рахунок інфляції, просили також суд
відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати по справі.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 04 жовтня 2007 року
позов ОСОБА_2. задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2.  11960 грн. 39 коп. неповернутої суми позики,
кошти за прострочення виконання зобов'язання, витрат за правову допомогу та
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1.  просить скасувати зазначене рішення суду,
вважаючи його таким, що постановлене з порушенням вимог процесуального та
матеріального права.

Колегія суддів, перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,
заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що  між сторонами дійсно був укладений договір позики, на виконання умов якого
відповідач повернув позивачу 7100 дол. США, а 2300 дол. США зобов'язувався
повернути до 16.05.2007 року, що стверджується власноручною розпискою
відповідача від 30.04.2007 року /а.с.6/.

В судовому засіданні відповідачем надано суду
копію розписки позивача від 30.04.2007 року, в якій також вказується на те, що
відповідач повернув борг в сумі 7100 дол. США,
залишок боргу становить 2300 дол. США, оригінал розписки оглядався судом.

Вирішуючи вказаний спір та, задовольняючи частково
позовні вимоги ОСОБА_2. суд першої інстанції виходив із того, що між
сторонами  згідно до ст. 1046 ЦК України
був укладений договір позики за яким позивач передав відповідачу грошові кошти,
а останній, прийнявши вказані кошти зобов'язався їх повернути, однак вказані
вимоги виконав тільки частково повернувши 30 квітня 2007 року тільки 7100
доларів США, а решту позики зобов'язався повернути до 16 травня 2007 року.
Вказані обставини повністю доведені
наявними в матеріалах справи письмовими доказами . ( а.с. 5, 6, 17) .

Оскільки відповідач не виконав взяті на себе
зобов'язання  тому суд прийшов до
висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідач на користь
позивача не повернутої частини позики в розмірі 11615 грн. основного боргу, 48 грн. 39 коп. за прострочення
виконання грошового зобов'язання, 150 грн. витрат на правову допомогу, 147 грн.
судових витрат, всього 11960 грн. 39 коп.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції  прийшов до обґрунтованого  висновку про
часткове задоволення  позовних
вимог ОСОБА_2.

Доводи апелянта про незаконність рішення суду  є безпідставними.

Так відповідно до статті
525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки
судом встановлено, що між позивачем та відповідачем  було укладено договір позики  за яким
відповідач брав на себе зобов'язання повернути отриманні грошові кошти,
і наданий час ухиляється від їх виконання тому
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з
відповідача не повернуті з а договором позики кошти та кошти за  прострочення виконання зобов'язань ( ст. 625
ЦК України)  та також судові витрати в
порядку передбаченому ст. 84, 88 ЦПК України.

Доводи апелянта про відсутність в нього боргових
зобов'язань перед позивачем. Спростовується дослідженими судом першої інстанції
письмовими доказами - розпискою  від 30
квітня 2007 року (а.с. 6).

Колегія суддів вважає, що рішення
суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог матеріального та
процесуального законодавства на підставі поданих сторонами та дослідженими
судом першої інстанції доказами, тому рішення суду є обґрунтованим та повинно
бути залишено без змін.

Апеляційну скаргу колегія суддів
вважає, не обґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст. ст. 303,
307, 308, 313 - 315  ЦПК
України,  колегія  суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 04
жовтня 2007 року  залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом 2
місяців.

Головуючий:

Судді: