Справа
№2-6/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2008 року. Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Мурашко С.І.,

при секретарі - Гончар А.В., Олійник А.М., Переверзєвій
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи
приватний нотаріус Білорус Надія Василівна, Володимиро-Іллінська сільська рада
Бобринецького району Кіровоградської області про визнання недійсним доручення
та договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду до відповідачів та просить визнати недійсним доручення від
26.04.2000 року, завіреного Володимиро-Іллінською сільською радою, яким ОСОБА_4
доручає ОСОБА_3 подарувати сертифікат на право на земельний пай НОМЕР_1
ОСОБА_2, а також визнати недійсним договір дарування від 17 травня 2000 року,
посвідченого приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу
Білорус Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №1842, яким ОСОБА_3 від імені
ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_2право на земельну частку (пай), яке належить ОСОБА_5.
на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, з моменту
його укладення.

Свої
вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда
від 04.10.2006 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що вона є  рідною сестрою ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
і вона має право прийняти після неї спадщину, земельну ділянку.

Вона
подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і їй стало відомо,
що належна померлій земельна ділянка на підставі договору дарування від 17
травня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Бобринецького районного
нотаріального округу Білорус Н.В. належить ОСОБА_2. Однак  між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не було ніяких
родинних зв'язків. Земельну ділянку відповідачу від імені ОСОБА_4. подарувала
його дружина ОСОБА_3, яка діяла на підставі доручення. За життя ОСОБА_4 не
передавала нікому повноважень по розпорядженню її майном і немала наміру це
зробити.

Також вважає,
що договір не відповідає вимогам ст.243 ЦК
України (в редакції 1963 року), а саме: в супереч вищевказаної норми,
предметом договору є не майно, а право на земельну ділянку частку (пай), що
перебуває у колективній власності КСП “Іллінка” та належить ОСОБА_5. на
підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), що свідчить про
нікчемність даного договору.

В
судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6 (за дорученням) позовні вимоги
підтримав та посилаючись на викладене просив позов задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2. та його представник і представник ОСОБА_3. (за дорученнями) ОСОБА_7.
позовні вимоги не визнали та пояснили, що ОСОБА_4 особисто знаходилася в
сільській раді де зробила доручення на ОСОБА_3., щоб та від її імені подарувала
ОСОБА_2. належну їй земельну ділянку.
ОСОБА_4 за станом здоров'я та похилого віку сама особисто не могла
поїхати в м.Бобринець та укласти договір дарування.

Крім
того представник відповідачів ОСОБА_7. звернувся з заявою в якій просить суд
застосувати строки позовної давності, посилаючись на те, що позивачка
пропустила строки звернення до суду.

Представники
третьої особи голова Володимиро-Іллінської сільської ради Гартман Н.В. та
секретар сільської ради Середенко І.В. вважають, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають, так як доручення
відповідає вимогам чинного законодавства і надана самою ОСОБА_5

Третя
особа приватний нотаріус Бобринецького районного нотаріального округу
Кіровоградської області Білорус Н.В., в судове засідання не з'явилася, а надала
суду письмові заперечення, в яких вважає, що немає підстав задовольняти позовні
вимоги, договір дарування права на земельну частку (пай) посвідчений нею без
порушень відповідно до діючого законодавства.

Свідок
ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_4 є її тіткоюі при житті та до дня смерті
відвідувала її. Деякий час вона проживала у них і та говорила, що буде
отримувати земельний пай. Також ОСОБА_4 говорила, що ніякого доручення про
дарування земельної ділянки вона нікому не давала, ніяких документів не
підписувала, до сільської ради та нотаріуса не ходила.

Свідок
ОСОБА_9 суду пояснила, що вона в 2000 році працювала сільським головою
Володимиро-Іллінської сільської ради і до неї звернулася ОСОБА_5 з проханням
допомогти переоформити належну їй земельну ділянку на ОСОБА_2, щоб як вона
помре то йому треба було не багато сплатити при переоформленні на себе. З цього
приводу консультувалися з нотаріусом. ОСОБА_4 особисто приходила до сільської
ради і заходила до секретаря сільської ради де та склала доручення яким ОСОБА_4
доручала ОСОБА_3. від її імені подарувати ОСОБА_2 земельну ділянку. Хто
особисто підписував доручення не бачила, так як знаходилася в своєму
кабінеті.  Щоб хтось з родичів
приїздив  до ОСОБА_4., вона не
бачила.

Свідок
ОСОБА_10 суду пояснив, щоОСОБА_4 була його сусідкою і він часто з нею
спілкувався. Вона говорила, що ОСОБА_2. та його діти допомагають їй по
господарству і вона бажає переоформити на нього земельну ділянку. Ніяких
родичів ОСОБА_4. він не бачив, вважав, що в неї їх взагалі немає.

Свідок
ОСОБА_11суду пояснив, що ОСОБА_4 була його сусідкою і він просив її продати
йому земельну ділянку,  але та сказала,
що вже подарувала її ОСОБА_2.

Свідок
ОСОБА_12 суду пояснила, що в період 2000-2006 років вона працювала начальником
Володимиро-Іллінського відділу зв'язку і носила пенсію ОСОБА_5., а іноді та
сама приходила за нею. У відомостях на отримання пенсії та розписувалася
особисто. ОСОБА_4 розповідала, що віддала свою земельну ділянку ОСОБА_2., за те
що він доглядає за нею.

Свідок
ОСОБА_13 суду пояснила, щоОСОБА_4 їй розповідала, що їздила в сільську раду де
подарувала ОСОБА_2 земельну ділянку, так як той доглядає за нею. Розповідала
вона це з великою радістю.

Заслухавши
думку представників сторін, свідків, третю особу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 26 квітня 2000 року, секретарем Володимиро-Іллінської сільської
ради Бобринецького району Кіровоградської області посвідчено доручення яким
ОСОБА_5, доручає ОСОБА_3 подарувати від її імені сертифікат на право на
земельну частку (пай) НОМЕР_1 ОСОБА_2.

На
підставі вказаного доручення, ОСОБА_3. 17.05.2000 року уклала договір дарування
від імені ОСОБА_4., яким подарувала ОСОБА_2. право на земельну частку (пай) у землі,
що перебуває у колективній власності КСП “Іллінка”, Бобринецького району
Кіровоградської області, розміром 10,5 га в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі, посвідченого  приватним нотаріусом Бобринецького районного
нотаріального округу Білорус Н.В., зареєстрованого  в реєстрі №1842.

Відповідно
до ст.ст.243,244 ЦК України (в редакції 1963 року), за договором дарування одна
сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування
вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Договір дарування
повинен бути нотаріально посвідчений.

Указом
Президента України від 10.11.1994 року №666/94 “Про невідкладні заходи щодо
прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва” визначено,
що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу,
дарування, міни, успадкування та застави.

Порядок
відчуження земельних часток (паїв) на підставі цивільно-правових договорів
визначив Указ Президента України №332/98 від 21.04.1998 року “Про захист прав
власників земельних часток (паїв)”. Цей Указ встановив, що відчуження земельних
часток (паїв) підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню обов'язковою
передумовою відчуження земельної частки (паю) є наявність у її власника
сертифіката на право на земельну частку (пай).

Нотаріальне
посвідчення договорів, щодо відчуження земельної частки (паю) здійснювалося
відповідно до Порядку посвідчення договорів відчуження земельних ділянок та
права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України та Державного комітету України по
земельних ресурсах від 24 червня 1996 року зі змінами від 01 червня 1998 року,
який втратив чинність відповідно до Наказу Міністерства юстиції України та Держкомзему
від 08 серпня 2005 року.

Указом
Президента України від 03.12.1999 року №1529/99 від 03.12.1999 року “Про
невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки”,
визначено, що сертифікат про право на земельну частку (пай) є
правовстановлюючим документом, який засвідчує право володіти, користуватися і
розпоряджатися земельною часткою (паєм).

Відповідно
до ч.1 ст.86 ЦК України (в редакції 1963 року), право власності - це
врегульовані законом суспільні відносини, щодо володіння, користування і
розпорядження майном.

Частиною
1 ст.62 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що угода, укладена однією
особою (представником) від імені другої особи ( яку представляють) в силу
повноваження, що грунтується на довіреності, законі або адміністративному акті,
безпосередньо створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки особи, яку
представляють. Згідно з ч.1 ст.64 та ч.1 ст.65 цього Кодексу, довіреністю
визнається письмове уповноваження, яке видається однією особою іншій особі для
представництва перед третіми особами. Довіреність на укладення угод, що
потребують нотаріальної форми повинна бути нотаріально посвідчена.

Відповідно
до ч.2 ст.37 Закону України “Про нотаріат” від 02.09.1993 року, у населених
пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських рад вчиняють нотаріальні дії.

Таким
чином, в судовому засіданні вставлено, що доручення яким ОСОБА_5, доручає
ОСОБА_3 подарувати від її імені сертифікат на право на земельну частку (пай)
НОМЕР_1 ОСОБА_2 та договір дарування від 17.05.2000 року, яким ОСОБА_3. від
імені ОСОБА_4., подарувала ОСОБА_2. право на земельну частку (пай), відповідає
чинному законодавству яке діяло на той час, а тому немає підстав визнавати їх
недійсними.

Посилання
позивача, що ОСОБА_4 не підписувала доручення не знайшло свого підтвердження в
судовому засіданні.

Так,
відповідно до висновку експерта судової-почеркознавчої експертизи №157 від
26.06.2008 року, підпис від імені ОСОБА_4 в дорученні від 26.04.2000 року, яким
ОСОБА_4 доручає ОСОБА_3. подарувати сертифікат на право на земельний пай,
НОМЕР_1, ОСОБА_2., виконаний ОСОБА_5

Суд
критично відноситься до висновку №542/02 судово-почеркознавчої експертизи від
11.06.2007 року, так як для дослідження експерту, в якості зразків було надано
лише декілька відомостей на виплату пенсій і проведена вона з порушенням вимог
Інструкції “Про призначення та проведення судових експертиз та експертних
досліджень” затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року
№53/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 року за
№705/3145.

Також
суд вважає, що позивачка не пропустила строки звернення з позовом до суду, так
як строк позовної давності починається з моменту коли позивачка дізналася про
наявність договору дарування, а не з моменту його укладання, тому суд ухвалюючи
рішення не застосовує строки позовної давності.

Керуючись
ст.ст.62,64,65,86,243,244 ЦК України (в редакції 1963 року), Указами Президента
України №666/94 від 10.11.1994 року “Про невідкладні заходи щодо прискорення
земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва”, №332/98 від
21.04.1998 року “Про захист прав власників земельних часток (паїв)”, №1529/99
від 03.12.1999 року “Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування
аграрного сектору економіки”, ч.2 ст.37 Закону України “Про нотаріат” від
02.09.1993 року,  ст.ст. 3,10, 11, 209,
212, 214-215, 218,  ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Білорус Надія
Василівна, Володимиро-Іллінська сільська рада Бобринецького району
Кіровоградської області про визнання недійсним доручення від 26.04.2000 року,
завіреного Володимиро-Іллінською сільською радою  Бобринецького району Кіровоградської області,
яким ОСОБА_5 доручає ОСОБА_3 подарувати від її імені сертифікат на право на
земельну частку (пай) НОМЕР_1 ОСОБА_2, а також визнанні недійсним з моменту
укладення договору дарування від 17.05.2000 року, посвідченого приватним
нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Білорус Н.В.,
зареєстрованого в реєстрі за №1842, яким ОСОБА_3 від імені ОСОБА_5 подарувала
ОСОБА_2право на земельну частку (пай), яке належить ОСОБА_5. на підставі
сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги  або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя