Справа № 22ц- 100/08                     Головуючий суду
першої інстанції: Павлова
34                                 Суддя-доповідач
апеляційного суду: Кутова Т.З.
УХВАЛА

Іменем   України

14
січня   2008
року                       колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючої:    Лисенка
П.П.,

суддів:                                                            Кутової
Т.З.,

Данил ової О. О.,

при
секретарі судового засідання:                Танцуріній
С.  М.

за участю
позивачки ОСОБА_1 ,  її представника
ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в
місті  Миколаєві  цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на
рішення  Заводського    районного суду  м.
Миколаєва    від  3    жовтня       2007
року,  ухвалене за позовом

ОСОБА_4   до ОСОБА_1

про визнання
права власності на 1/2 частину квартири та вселення

встановила:

В січні 2007 року ОСОБА_4
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на
1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та
вселення в неї,  посилаючись на те,  що дана квартира придбана відповідачем в
період шлюбу і є їхньою спільною власністю,
між тим відповідач не визнає права позивачки на вказану квартиру та
чинить перешкоди в її користуванні.

Рішенням
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 3 жовтня 2007 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1  право власності на
1/2 частину вказаної квартири та постановлено про її вселення в цю квартиру.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
просить зазначене рішення суду скасувати,  а по справі ухвалити нове рішення,  яким відмовити в задоволенні позову,  посилаючись на те,  що суд не вірно оцінив докази по справі,  та безпідставно дійшов висновку про те,  що спірна квартира є сумісною власністю
подружжя.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення учасників
процесу,  дослідивши докази по
справі,  судова колегія дійшла
висновку,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог п.1  ст.  303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції.

Як видно
з матеріалів справи і таке встановлено судом,
сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2 вересня 2000 року,  який 21
вересня 2007 року
рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва було розірвано (а.с.  8,
25). Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження
(а.с.  9).

2

На
підставі договору купівлі-продажу
від 12 листопада
2003 року
ОСОБА_1  придбав квартиру АДРЕСА_1 (ах. 7).

Суд,  в межах заявлених вимог,  дійшов вірного висновку про те,  що зазначена

квартира придбана сторонами в період перебування їх у шлюбі,  а тому,
відповідно до

вимог  ст.  60,  63
СК України,  вона є спільною сумісною
власністю в рівних частках

дружини та чоловіка. За такого,  суд
обгрунтовано визнав за позивачкою право власності

на '/г частину    спірної
квартири    та вселив її в дане жиле
приміщення з                   сином

ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Переконливих
доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги про припинення шлюбних
відносин до придбання квартири,
відповідачем суду не надано. Навпаки,
в справі є письмова заява позивачки від 21 червня 2002
року про надання згоди на проходження військової служби її чоловіком за
кордоном,  яка свідчить про наявність
подружніх стосунків між сторонами (а.с.
29). Показанням свідків суд дав належну оцінку.

Перевіривши
законність та обгрунтованність оскаржуваного рішення,  судова колегія дійшла висновку,  що воно відповідає вимогам матеріального та
процесуального права,  а тому підстав для
його скасування немає.

Керуючись  ст.
ст.  303,
307,  308,  310,
315 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу    ОСОБА_1        відхилити.

Рішення
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 3 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.