Справа №22Ц-3885/2007                                                                                      Головуючий
у І інстанції Пархоменко О.В.
Доповідач у 2 інстанції Яворський М.А.
У Х В А Л А

іменем України

14 січня 2008 року                                                                                       м.
Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді :
Яворського М.А..

суддів                                   Корзаченко
І.Ф., Червінко К.С.

при секретарі :                    Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду
Київської області матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа
Ірпінська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Ірпінська міська
державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту прийняття
спадщини, продовження строку на прийняття спадщини, визнання права власності на частину будинку та частину земельної ділянки в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2.  та просив постановити
рішення, яким визнати за ним право власності на 47/100 частин житлового будинку
АДРЕСА_1в тому числі і на 47/200 частин житлового будинку та на 375 кв.м.
земельної ділянки біля вказаної частини спадкового будинку на яку в порядку
спадкування за законом має право відповідачка по справі ОСОБА_2. із відповідним
стягненням з нього на  користь останньої
12353 грн. компенсації за нерухоме майно ( частину будинку та господарських
споруд)  та 8205 грн. за земельну
ділянку. Просив зобов'язати відповідачку звільнити вказану частину житлового
будинку.

Під час розгляду
справи по суті у грудні 2006 року позивач по справі ОСОБА_1. уточнив свої
позовні вимоги та просив  суд визнати за
ним в порядку спадкування за законом право власності на 47/200 частин будинку
житлового будинку АДРЕСА_1, які залишаються не оформленими  після смерті спадкодавця ОСОБА_3. , просив
також визнати за ним   в порядку
спадкування за законом право власності і на 375 кв.м. земельної ділянки біля
вказаної частини спадкового будинку, які належали спадкодавця відповідно до
Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку  від 12 лютого 2000 року. Зобов'язати  відповідачку
ОСОБА_2. не чинити перешкоди у користуванні вказаним майном, звільнивши
вказану частину будинку та передавши йому
ключі від  нього.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником
53/100 частини будинку АДРЕСА_1, а власником іншої 47/100 частини вказаного
будинку була ОСОБА_3., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1року. Після смерті ОСОБА_3. він
як спадкоємець першої черги подав заяву до нотаріальної контори про  прийняття спадщини. Рішенням Ірпінського
міського суду від 15 листопада 2005 року за ним було визнано право власності на
47/200 частин спадкової частини житлового будинку та на 375 м.2
спадкової частини земельної ділянки. Відповідачка по справі будучи дочкою
спадкодавця та спадкоємцем першої черги
не вчинила дій направлених
прийняття спадщини, а саме   не
подала заяви про прийняття спадщини. На виклик нотаріуса про оформлення
спадщини не з'явилися, і так як з моменту відкриття спадщини пройшов термін
більше 6 місяців, тому він вважає, відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України
відповідачка  повинна бути визнана такою,
що не прийняла спадщини. Виходячи з викладеного вважає, що за ним повинно бути
визнано право на спадкування всієї спадщини, тобто 47/100 частини спадкового
будинку та  на всю земельну ділянку біля
будинку.

Відповідачка по справі ОСОБА_2. подала  до суду зустрічний позов до ОСОБА_1.  та просила постановити рішення яким
встановити факт прийняття нею  спадщини  у вигляді 47/200 частин будинку АДРЕСА_1з
відповідними надвірними спорудами та 375 кв.м. земельної ділянки, закріпленою
за спадковою частиною будинку, просила продовжити строк для прийняття спадщини,
та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на  47/200 частин будинку АДРЕСА_1з відповідними
надвірними спорудами та 375 кв.м. земельної ділянки, закріпленою за спадковою
частиною будинку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що  вона є дочкою
спадкодавця ОСОБА_3. та
спадкоємцем першої черги. Оскільки її мати перед смертю за станом
здоров'я  потребувала стороннього догляду
, вона здійснювала даний догляд за нею, проживаючи постійно з нею в спадковій
частині  житлового будинку до самої
смерті матері. Користувалася до смерті і до цього часу користується спадковою
частиною будинку та земельною ділянкою, що не заперечується  позивачем у свої позовних заявах, тому
вважає. Що вона постійно проживаючи з спадкодавцем в спадковому будинку
фактично прийняла спадщину, оскільки заяви про відмову від спадкового майна
вона не писала, тому просила задовольнити її позовні вимоги, відмовивши у
позові ОСОБА_1

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від
03 жовтня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за
ОСОБА_2право власності на 47/200 частин будинку № АДРЕСА_1з відповідними
частинами надвірних будівель в порядку спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Визнано за ОСОБА_2право власності на 375 кв. м. земельної
ділянки біля будинку № АДРЕСА_1Київської області в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1року.

В апеляційній скарзі
позивач по справі ОСОБА_1., посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального законодавства  просить
рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення по суті його
позову та визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді 47/200
частин  житлового будинку АДРЕСА_1, які
залишилася неоформленими після смерті ОСОБА_3. та право власності на 375 м.2
земельної ділянки які також залишилися після смерті спадкодавця не оформленими.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2. просить відмовити.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог,
відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню  виходячи з  наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.
308 Цивільного процесуального кодексу України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач по
справі  ОСОБА_1. є власником 53/100
частин будинку № АДРЕСА_1з відповідними частинами надвірних будівельна підставі
договору міни жилими приміщеннями від 18 жовтня 1997 року.

Власником інших 47/100 частин вказаного житлового будинку
та земельної ділянки площею 0.075 га. являлася - ОСОБА_3, яка є матір'ю
відповідачки ОСОБА_2. та бабусею позивача ОСОБА_1., та яка померла
0ІНФОРМАЦІЯ_1року. Після  смерті ОСОБА_3.
відкрилась спадщина на належне їй за життя майно, а саме на 47/100 частин
будинку № АДРЕСА_1та на 750 кв. м. земельної ділянки біля даної частини  будинку. За життя ОСОБА_3. заповіту не
складала, а спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3. є дочка
померлої ОСОБА_2. та онук померлої ОСОБА_1. Інших спадкоємців судом не
встановлено.

Судом також встановлено, що згідно рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 15 листопада 2005 року за ОСОБА_1визнано
право власності на 47/200 частин будинку № АДРЕСА_1та на 375 кв. м. земельної
ділянки біля даного будинку в порядку спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_3. Інші 47/200 частин будинку № АДРЕСА_1та 375 кв. м.
земельної ділянки на даний час залишились неоформленими.

Вирішуючи вказаний спір та, задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2. про визнання за нею права власності на 47/200 частин будинку №
АДРЕСА_1з відповідними частинами надвірних будівель та право власності на 375
м.2 земельної ділянки біля даної частини будинку  в порядку спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1року суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка по
справі ОСОБА_2. як спадкоємець першої фактично прийняла спадщину після смерті
спадкодавця ОСОБА_3., проживаючи разом із з останньою в спадковій частині  житлового будинку  та користувалася  спірним майном як за час життя спадкодавця
так і після смерті, в тому числі і
спірною частиною земельної ділянки. Підтвердження вказаних обставин
судом визнано акт депутата Гостомельської селищної ради від 24.02.2004 року,
акт депутата Гостомельської селищної ради від 22.05.2006 року  якими вбачається, що ОСОБА_2. дійсно живе в
будинку своєї матері по АДРЕСА_1, а також те що вона доглядала спадкодавця  та поховала після смерті за  свої кошти.

Підтвердження даних фактів судом визнано покази свідка
ОСОБА_4. та свідка ОСОБА_5. . про користування ОСОБА_2. користується земельною
ділянкою.

З врахуванням вказаних обставин суд першої інстанції
визнав, що відповідачка фактично прийняла спадщину, а тому визнав за нею в
порядку спадкування за законом право власності на спадкову частину  житлового будинку АДРЕСА_1та земельну
ділянку  площею 375 м.2 ,
відмовивши в задоволенні позову ОСОБА_1. про визнання за ним права власності в
порядку спадкування за законом на дане майно.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції
обґрунтованим, законним та таким, що прийняте на підставі наданих сторонами по
справі та досліджених судом доказів по справі
з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства.

Так відповідно до вимог
ч. 3 с т. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом першої інстанції відповідачка по
справі на момент смерті ОСОБА_3., спадкодавця,
постійно проживала з останньою в спадковому житловому  будинку АДРЕСА_1оскільки здійснювала за нею
догляд, тобто проживання відповідачки на момент смерті із спадкодавцем є
підставою вважати її такою що фактично прийняла спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі  раніше уже звертався до  відповідачки по справі з позовом про усунення
перешкод у користуванні власність, спадковим майном та розподіл спадкового
майна і рішенням Ірпінського міського суду від 15.11.05 р. встановлено  факти прийняття ОСОБА_1. спадщини  у вигляді 47/200 частин спадкового будинку та
375 кв.м. земельної ділянки біля нього. Із вказаного рішенням суду та
первісного позову ОСОБА_1.  від 26 .04.06
р. (а.с. 2-5)  вбачається,  що відповідачка по справі, проживаючи із
спадкодавцем на час смерті та відкриття спадщини користуючись спадковим майном
до цього часу та сплачуючи за нього відповідні платежі : страхові платежі  (а.с. 138, 139) та комунальні послуги
фактично прийняла спадщину в порядку визначеному ст. 1268 ч.3 ЦК України. З
матеріалів справи вбачається, що
відповідачка по справі в порядку визначеному ст. 1273 ЦК України не
відмовлялася від спадщини, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Колегія суддів вважає, що даний спір судом першої
інстанції вирішений з дотриманням норм матеріального та  процесуального права .

Посилання апелянта на
порушення  судом норм  матеріального права, яке проявилося не в
наданні додаткового строку для  подання
заяви до нотаріуса, а  визнання за
відповідачкою права спадкове майно є безпідставним та надуманим.

Так відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про
практику розгляду судами України справ про спадкування»  від
24.06.1983 р. передбачений ст.549 ЦК
<nau://1540-06/> шестимісячний строк для прийняття спадщини може
бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності
поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в
управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав
вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження
пропущеного строку.

Суд першої інстанції, враховуючи, що між позивачем та
відповідачем  як спадкоємцями першої
черги  існує спір щодо права на спадкове
майно обґрунтовано прийняв рішення про визнання за відповідачкою саме права на
спадкове майно, а не надання додаткового строку для подачі заяви до
нотаріальної контори.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи
спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який
їх регулює, а тому апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

УXВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення
Ірпінського  міського суду Київської
області від 03 жовтня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців
з часу набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: