справа № 2-978/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 p.     Голосіївський районний суд м.  Києва в складі:

головуючого       - судді: Іваненко Ю.Г.,

при секретарі -    -
Гой О.В.,

з участю позивачки       - ОСОБА_1.

відповідача         - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до      ОСОБА_2 про   розірвання шлюбу.

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим,    що шлюб між позивачем та відповідачем було
укладено 12 листопада 1999 року,    про
що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського
міського управління юстиції зроблено актовий запис №904.

Від шлюбу неповнолітніх
дітей не мають.

Позивачка не може проживати з відповідачем,    в подружжя постійно виникають сварки на
побутовому ґрунті,    мають розбіжності у
поглядах на майбутнє життя. Відповідач не забезпечує сім'ю матеріально,    не працює.

Вже приблизно шість місяців позивач з відповідачкою
фактично припинили шлюбні стосунки,
між сторонами давно не має взаємного порозуміння,    спільного господарства не ведуть.

За таких обставин,
подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача
та відповідача,    що має істотне
значення,    оскільки позивачка планує
створити нову сім'ю.

В попередньому судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала,    просила суд їх
задовольнити.

Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні
вимоги позивачки визнав.

Відповідно до п. 4
ст.  130 ЦПК України ухвалення у
попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від
позову,    визнання позову,

2

укладення мирової угоди проводиться в порядку,     встановленому статтями 174 і 175 цього
Кодексу.

Згідно п. 4
ст.  174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Вислухавши позивача,
відповідача,     вивчивши
матеріали справи суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні,     сторони зареєстрували шлюб 12 листопада
1999 року,     про що Дзержинським
відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління
юстиції зроблено актовий запис №904.

Від шлюбу не мають
неповнолітніх дітей.

Вже приблизно шість місяців позивач з відповідачкою
фактично припинили шлюбні стосунки,
між сторонами давно не має взаємного порозуміння,     спільного господарства не ведуть. Спільне
життя не склалось,     стали виникати непорозуміння,     виявилась відсутність спільних
інтересів,     поглядів. В результаті
чого вони втратили почуття любові та поваги одне до одного.

Сторони заперечували проти надання строку для
примирення,     оскільки позивачка планує
створити нову сім'ю.

Відповідно до  ст. . 112 СК
України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя,     дійсні причини позову про розірвання
шлюбу,     бере до уваги наявність
малолітньої дитини,     дитини-інваліда
та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,     якщо буде встановлено,     що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,     інтересам їхніх дітей,     що мають істотне значення.

В даному судовому засіданні встановлено,     що подальше спільне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечить інтересам сторін по даній справі.

На підставі викладеного та керуючись  ст.
ст.  110,     112 Сімейного Кодексу України,      ст.
ст.   ст.   ст. 10,
57,     58,     195,
208,     209,     212,
213,     214,     215,
218 ЦПК України,     суд,     -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та ОСОБА_1,     ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,     зареєстрований в Дзержинському відділі
реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління
юстиції,     актовий запис № 904
-розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_1 державне мито на користь держави в розмірі 17 гривень.

ОСОБА_2 звільнити від сплати державного мита.

3

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,    якщо заяву про апеляційне оскарження не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,    але апеляційна скарга не була подана у
строк,    встановлений статтею 294 ЦПК
України,    рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,    якщо його не скасовано,    набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.