Справа №2-522/08
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2008 року
Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі
головуючого-судді Савранського О.А.

за
участю -  секретарів  Порпленко Л.Є., Резніченко І.М., Щербань А.В.

представника
позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському
цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до  ОСОБА_4  за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача Драбівської
сільської ради, відділку комунального підприємства «Черкаське обласне
об'єднання бюро технічної інвентаризації»
про  визначення часток колишнього
подружжя у житловому будинку, що є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_3 пред'явила у суд
даний позов і просить визначити рівними частки колишнього подружжя її з
відповідачем у будинковолодінні, що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя і знаходиться по АДРЕСА_1, визнавши у вказаній  частині частково недійсним свідоцтво про
вправо власності на даний будинок, видане 26.04.1990 року на ім'я відповідача
та зареєстроване цього ж числа Корсунь-Шевченківським виробничим підрозділом
Черкаського обласного БТІ; визнати за нею право власності на Ѕ частину будинку
з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться по
АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки
розміром 0.5432 га, на якій розміщений спірний будинок, визнавши у вказаній
частині частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю,
виданий 13.02.2003 року Драбівською сільською радою на ім'я відповідача.

Свій позов позивачка обґрунтовує тим, що
вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 1983 року
до 27 вересня 2006 року, від якого мають повнолітню і неповнолітню дитину.
Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу проживає біля неї. В період шлюбу
вона і відповідач  за спільні кошти
подружжя придбали садибу по АДРЕСА_1, а потім її розбудували. В червні 2007
року відповідач вигнав її з неповнолітньою дитиною з даного будинку.

У суді позивач ОСОБА_3  позовні вимоги підтримала і надала суду
пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Представник позивача
ОСОБА_1  також підтримала дані пояснення.

Відповідач ОСОБА_4  у суд з'явився, вимоги позивачки  не визнав повністю, посилаючись на те, що
спірний будинок він придбав хоча і в період його з позивачкою шлюбу, але  за кошти, які належали особисто йому і які
він отримав безоплатно від своїх батьків в сумі 2 800 крб.. В наданій ним суду
розписці, яку він отримав від позивачки про отримання нею від нього 18 квітня
2007 року 10 000 грн., мова йде про гроші, які він дав  позивачці з дитиною  на проживання на перший час після  припинення шлюбно-сімейних відносин. Ці гроші
не були сплатою за її частку в будинку. Представник відповідача ОСОБА_2  підтримав дані пояснення і також вважає, що
позов не підлягає до задоволення, так як спірний будинок є особистою власністю
відповідача. Крім того, позивачкою не оскаржується рішення Драбівської
сільської ради, на підставі якого відповідачу передано у приватну власність
земельну ділянку, на якій розміщена спірна садиба.

Суд, з'ясувавши
всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов   підлягає
до повного  задоволення.

У суді встановлено, що сторони
зареєстрували  шлюб  12 листопада 1983 року і проживали в
ньому  по 27 вересня 2006 року. Від  шлюбу мають одну неповнолітню дитину -
дочку  ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
яка після  розірвання шлюбу  проживає з позивачкою. Під час шлюбу, 21
грудня 1984 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого
секретарем  виконкому Драбівської
сільської Ради народних депутатів сторони в с. Драбівка Корсунь-Шевченківського
району Черкаської області придбали будинок, сарай, літню, кухню, погріб.
Покупцем у цьому договорі вказаний
відповідач. В період шлюбу сторони розбудували куплену садибу, яка  згідно витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно НОМЕР_1, виданого 13 листопада 2008 року Корсунь-Шевченківським
виробничим відділком комунального підприємства „Черкаське обласне об'єднане
бюро технічної  інвентаризації ”
знаходиться в АДРЕСА_1  і на час розгляду
справи складається  з житлового будинку
загальною площею 73,8 кв.м, прибудови загальною площею 6,4 кв.м, навісу, сараю,
прибудови, сараю, гаража, літньої кухні, сараю, подріба, вбиральні, споруд
загальною вартістю 131 071 грн.. Будинок з господарсько-побутовими
будівлями,  розміщений на земельній
ділянці площею 0.5432 га, переданій у приватну власність відповідачу на підставі
Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого 13
лютого 2003 року Драбівською сільською радою.

Відповідно до  ст.  22
КпШС Української РСР 1969 року, яка діяла на час придбання спірного будинку,
майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.
Сторони придбали і розбудували спірну садибу в період  проживання однією сім'єю в зареєстрованому
шлюбі за спільні кошти подружжя і своєю спільною працею. Це підтверджується
свідоцтвом про шлюб сторін,  свідоцтвом
про розірвання  шлюбу,  показаннями свідків ОСОБА_6,  ОСОБА_7, трудовою книжкою позивачки, довідками
про її доходи за період 1987-2005 роки, довідкою про доходи відповідача за
період 2002-2006 роки. Тобто, спірний будинок з
господарсько-побутовими будівлями є спільною сумісною власністю  позивачки і відповідача. При визначенні
часток сторін у ньому, суд  відповідно до
ч. 1 ст. 70 СК України виходить із рівності часток  колишнього подружжя у їх спільному сумісному
майні,  так як інше не було визначено
домовленістю між ними або шлюбним договором,
позову про  необхідність відступу
від  засад рівності часток  подружжя за обставин, що мають істотне
значення, жодна із сторін не заявляла.
За таких обставин суд вважає, що за позивачкою  необхідно визнати право власності на Ѕ
частину спірного будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель
і споруд, визнавши при цьому у
вказаній частині  частково  недійсним
свідоцтво про право власності на даний будинок, видане 26 квітня 1990
року  на ім'я ОСОБА_4 та зареєстроване
цього ж числа Корсунь-Шевченківським виробничим підрозділом Черкаського
обласного об'єднаного БТІ.

Згідно
ч. 4. ст. 120 ЗК України  при переході права власності на будівлю та
споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно
часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі
відчуження будівлі і споруди. Тому суд вважає, що необхідно за позивачкою  визнати
і право власності  на Ѕ
частину  земельної ділянки розміром
0.5432 га, на якій розміщений  спірний
будинок, визнавши при цьому у вказаній
частині частково недійсним Державний акт на право приватної
власності  на землю НОМЕР_2, виданий 13
лютого 2003 року Драбівською сільською радою
на ім'я відповідача.

Суд відхиляє надані відповідачем
докази:  довідку виконкому Драбівської
сільської ради №160 від 20 лютого 2007 року, написану на підставі  свідчень свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11.,  показання свідків  ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11. про те, що
спірний будинок він придбав за кошти, які належали особисто йому і які він
отримав від своїх батьків безоплатно на наступних підставах.

Так, згідно ст.ст. 44, 243 ЦК
Української РСР 1963 року, які діяли  на
час придбання спірного будинку, угоди громадян між собою на суму понад сто
карбованців  повинні укладатися у
письмовій формі, договір дарування валютних цінностей на суму понад 50
карбованців повинен бути нотаріально посвідчений. Свідок ОСОБА_8, яка є матір'ю
відповідача,  дала  показання про те, що при передачі грошей
синові ніякі угоди між ними не укладалися. Згідно ст. 46 цього Кодексу
недодержання простої письмової форми, що вимагається законом позбавляє сторони
права в разі спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків.  Ніяких інших належних, допустимих доказів
стосовно того, що спірний будинок є особистою приватною власністю
відповідача  сторона відповідача суду не
надала.

Таким чином,  суд вважає, що позов підлягає до повного
задоволення.

Протягом усього часу розгляду справи по
суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або зменшив
розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах
пред'явлених вимог  і на підставі поданих
сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не
вживалися.

Підстав для звернення рішення суду до
негайного виконання не має.

При
задоволенні позову суд стягує з позивача ОСОБА_3 у доход держави
недоплачену нею суму судового збору в сумі 228 грн. 74 коп., з  відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки
понесені  нею  судові витрати в справі по оплаті судового
збору в розмірі 655 грн. 36 коп. і  на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн..

Керуючись ст.ст.
10,11,27,31,57,58,59,60,81,88,197,212,213,214,215,217,367, п.5  Прикінцевих та Перехідних Положень ЦПК
України, ст. 22 КпШС Української РСР 1969 року, ст.ст. 44, 46,243 ЦК
Української РСР 1963 року , ч.1 ст. 70
СК України, ч. 4. ст. 120 ЗК України, суд

вирішив :

Задовольнити повністю позов ОСОБА_3  до
ОСОБА_4  за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача
Драбівської сільської ради, відділку комунального підприємства «Черкаське
обласне об'єднання бюро технічної інвентаризації»  про
визначення часток колишнього подружжя у житловому будинку, що є об'єктом
права спільної сумісної власності подружжя.

Визначити рівними  частки колишнього подружжя ОСОБА_3 та
ОСОБА_4  у будинковолодінні, що є
об'єктом  права спільної сумісної
власності подружжя і знаходиться  по
АДРЕСА_1,  визнавши у вказаній
частині  частково  недійсним
свідоцтво про право власності на даний будинок, видане 26 квітня 1990
року  на ім'я ОСОБА_4 та зареєстроване 26
квітня 1990 року Корсунь-Шевченківським виробничим підрозділом Черкаського
обласного об'єднаного БТІ.

Визнати за  ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину   житлового будинку загальною площею 73,8
кв.м, прибудови загальною площею 6,4 кв.м, навісу, сараю, прибудови, сараю,
гаража, літньої кухні, сараю, погреба, вбиральні, споруд, що знаходяться по
ОСОБА_3, визнавши у вказаній частині
частково  недійсним  свідоцтво про право власності на даний будинок,
видане 26 квітня 1990 року  на ім'я
ОСОБА_4 та зареєстроване 26 квітня 1990 року Корсунь-Шевченківським виробничим
підрозділом Черкаського обласного об'єднаного БТІ.

Визнати за ОСОБА_3 право власності  на Ѕ частину
земельної ділянки розміром 0.5432га, на якій розміщений  будинок ОСОБА_3, визнавши у вказаній  частині частково недійсним Державний акт на
право приватної власності  на землю
НОМЕР_2, виданий 13 лютого 2003 року Драбівською сільською радою  на ім'я ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3, 25 серпня 1965 року
народження, уродженки  і жительки с.
Драбівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3 у доход держави судові витрати по оплаті судового збору  в  сумі
228 грн. 74 коп..

Стягнути з ОСОБА_4, 01 січня 1961 року
народження, уродженця  і жителя с.
Драбівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_4 на користь ОСОБА_3, проживаючої в с. Драбівка
Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_3  понесені нею судові в справі по
оплаті судового збору в сумі  655 грн. 36
коп. і  витрати на інформаційно-технічне
забезпечення  розгляду справи в сумі  30 грн..

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заяву про  апеляційне оскарження рішення суду  може бути подано Апеляційному суду Черкаської
області через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий - підпис