Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня
2008 року                                   Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого- судді Савицької Н.В.

при секретарі -
Клейменовій О.Ю.

з участю:
позивача - ОСОБА_1

представника
позивача -ОСОБА_2

представників
відповідача - Андрусь B.C.,
Півоварчук В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Колективного підприємства "Будівельник" про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2007
р. ОСОБА_1  звернувся в суд з позовом до
Колективного підприємства "Будівельник" про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої
вимоги обґрунтовує тим,  що він працював
на посаді сторожа в Колективному підприємстві "Будівельник".

Наказом
директора Колективного підприємства "Будівельник" Андрусь B.C. за № 13-к від
25.09.2007 р. за систематичне невиконання без поважних причин трудових
обов'язків позивач звільнений з роботи на підставі  ст.  40
п.3 КЗпП України

Однак,  ОСОБА_1
вважає звільнення з роботи за
ст.  40 п.3 КЗпП України
незаконним оскільки,  не порушував
трудову дисципліну.

Просить
суд,  поновити його на посаді сторожа в
Колективному підприємстві "Будівельник" та стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1  та
його представник ОСОБА_2 підтримали позовну заяву з підстав в ній зазначених.
Просили суд,  позов задовольнити.

Представник
відповідача Андрусь B.C.,
Півоварчук В.М.  в
судовому засіданні позов не визнали суду пояснила,  що позивач звільнений з роботи законно.
Просили суд,  в задоволенні позову
відмовити за безпідставністю вимог.

Заслухавши
пояснення осіб які беруть участь у справі,
дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх
сукупності,  суд прийшов до
висновку,  що позов підставний та
підлягає до задоволення.

При
розгляді даної цивільної справи судом встановлено,  що між сторонами існує трудовий спір.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_1  в межах строку визначеного ч.
1  ст.
233 КЗпП України звернувся в суд з даним позовом.

2

Як
вбачається з наказу тресту "Волиньпромбуд" за № 108 від 20.12.1991 р.
ОСОБА_1  прийнятий на посаду сторожа з
20.12.1991 р. (а.с.     )

З
трудової книжки позивача вбачається,  що
назва організації "Волиньпромбуд" змінена на "Волиньбуд". В
подальшому колективне підприємство "Волиньбуд" перереєстроване у
колективне підприємство " Будівельник",  (а.с.
)

Відповідно
до наказу директора Колективного підприємства "Будівельник" за № 12
від 07.09.2007 р. "за зірвану роботу" оголошено ОСОБА_1  догану,
(а.с.     )

Наказом
директора Колективного підприємства "Будівельник" за № 13 від
19.09.2007 р. за "самовільну заміну діжурством без дозволу адміністрації
оголошено сторожу ОСОБА_1
догану",  (а.с.    )

Згідно
наказу директора Колективного підприємства "Будівельник" за № 13-к
від 25.09.2007 р. за систематичне невиконання ОСОБА_1 трудових обов'язків
останнього звільнено з роботи з 25.09.2007 р. на підставі  ст.  40
п.3 КЗпП України.(а.с.    )

Трудову
книжку та розрахункові кошти позивач отримав вчасно відразу після
звільнення.(а.с)

Відповідно
до п.3  ст.  40 КЗпП України трудовий договір,  укладений на невизначений строк,  а також строковий трудовий договір до закінчення
строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних
причин обов'язків,  покладених на нього
трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку,  якщо до працівника раніше застосовувались
заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно
п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду
судами трудових спорів" суд не вправі визнати звільнення правильним виходячи
з обставин,  з якими власник або
уповноважений ним орган не пов'язували звільнення.

Щодо
порядку звільнення ОСОБА_1  із займаної
посади на підставі п.3  ст.  40 КЗпП України за систематичне невиконання,  без поважних причин,  обов'язків покладених на працівника правилами
внутрішнього трудового розпорядку,  судом
встановлено,  що до позивача в 2007 році
застосовано два дисциплінарних стягнення - догана за "зірвану роботу 18.08.2007
р. оскільки,  позивач закрив ворота на
замок та не впустив транспорт для виконання роботи по розчистки території
екскаватором та вивезення сміття" та за "самовільну заміну діжурством
без дозволу адміністрації 19.09.2007 р.",
що підверджується вищезазначеними наказами,    (а.с.
)

Проте,  з даними наказами під розписку позивач
відмовився ознайомлюватись,  що
підтверджується актами від 14.09.2007 p.,  19.09.2007
p. (a.c.       )

Судом
встановлено,  що від позивача до
застосування дисциплінарного стягнення,
яке передбачене наказом від 07.09.2007 р. в порядку  ст.  149 КЗпП України відповідач не відбирав
письмових пояснень.

В
судовому засіданні встановлено,  що в
колективному підприємстві "Будівельник" відсутні документи ( трудовий
договір,  правила внутрішнього трудового
розпорядку,  посадові обов'язки),  які свідчать про те,  які ж обов'язки повинен виконувати сторож.

ст.  31
КЗпП України передбачено,  що власник або
уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи,  не обумовленої трудовим договором.

Відповідно
до  ст.
29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором
власник або уповноважений ним орган зобов'язаний:

роз'яснити  працівникові  його
права  і  обов'язки
та проінформувати  під розписку
про умови праці,  наявність на робочому
місці,  де він буде працювати;

3

-    ознайомити працівника з правилами
внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором;

визначити
працівникові робоче місце,  забезпечити
його необхідними для роботи засобами;

В
судовому засіданні сторони не змогли обґрунтовано пояснити,  які ж обов'язки покладаються на сторожа.

Крім
того,  в колективному підприємстві
"Будівельник" станом на вересень 2007 р. існувало два графіка
чергувань сторожів,  що підтвердив
представник відповідача Андрусь B.C.
в судовому засіданні.

Тому,  19.09.2007 р. ОСОБА_1  повинен був працювати чи ні не
зрозімуло,  що свідчить про відсутність
зі сторони відповідача належного забезпечення працівників умов праці необхідних
для виконання роботи.

На
підставі наведеного,  суд не вбачає в
діях ОСОБА_1  на час звільнення,  системи невиконання без поважних причин
обов'язків,  а тому звільнення за п.
3  ст.
40 КЗпП України є незаконним.

На
підставі наведеного,  суд приходить до
висновку що наказ за № 13 -к від 25.09.2007 р. про звільнення ОСОБА_1  з посади сторожа на підставі п.3  ст.  40
КЗпП є незаконним.

Тому,  керуючись
ст.  235 КЗпП України суд
приходить до висновку,  що слід
зобов"язати Колективне підприємство "Будівельник" поновити
позивача на посаді сторожа з 25.09.2007 р.

Накази
за № 18 від 02.10.2006 p.;
№ 17 від 29.11.201 p.;
№ 11 від 02.10.2003 р.№ 10 від 08.08.2001 р. колективного підприємства
"Будівельник" письмове пояснення ОСОБА_1  не спростовують висновки суду.   (а.с.
)

Підлягає
до задоволення вимога позивача про стягнення в його користь з відповідача
середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі - 1996, 76 грн.

Визначаючи
розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу,  суд враховує,
що ОСОБА_1  знаходився у
вимушеному прогулі з 25.09.2007 р. по 29.01.2008 р. тобто,  4 місяці та 4 робочих днів. (а.с.    )

Згідно
довідки про доходи від 22.10.2007 p.,  середній
заробіток позивача,  виходячи із
заробітку за останні два календарних місяці роботи становить - 499, 19 грн.
(489 грн. 00 коп. липень 2007 року + 509 грн. 38 коп. серпень 2007 року : 2 )

Рішення
в частині поновлення ОСОБА_1  на роботі
та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в
розмірі - 499 грн. 19 коп. підлягає до негайного виконання.

Керуючись,  ст.
ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 208, 209, 210, 212, 213, 214, 215,
367ЦПКУкраїни; п.3  ст.  40,
ст.   ст.  231-235,
КЗпП України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Зобов"язати
Колективне підприємство "Будівельник" поновити ОСОБА_1 на посаді
сторожа з 25.09.2007 року.

Стягнути
з Колективного підприємства "Будівельник" в користь ОСОБА_1 суму в
розмірі - 1996 ( одна тисяча дев'ятсот дев'яносто шість ) грн. 76 коп.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Колективного підприємства "Будівельник" в користь
держави - 51 (п'ятдесят одну) грн. судового збору та 30 ( тридцять ) грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

4

Рішення
суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді сторожа Колективного
підприємства "Будівельник" та стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за один місяць в розмірі - 499 ( чотириста дев"яносто
дв"ять) грн. 19 коп. підлягає до негайного виконання.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання

заяви про апеляційне оскарження.