Справа № 2-126/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2008 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого -  Льон С.М.,

при секретарі - Сидоренко Ю.С.

за участю адвоката -  ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - відділ громадянства,
імміграції, реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС
України в Кіровоградській області - про визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - відділ громадянства,
імміграції, реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС
України в Кіровоградській області - про визнання права на житлову площу та
усунення перешкод у користуванні нею, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2., третя особа -
відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ
Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області - про визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з
реєстраційного обліку. Вказав, що 25.10.2000 року на підставі ордеру № 342,
виданим виконавчим комітетом Ленінського районної ради м. Кіровограда, йому та
відповідачці, як члену сім”ї, була надана квартира АДРЕСА_1, На даний час
проживає у квартирі сам, оскільки з грудня 2004 року відповідачка виїхала з
житлового приміщення, особисті речі забрала. Спірною квартирою вона не
користується, обов”язки по утриманню житла, на відміну від нього, не виконує,
комунальні послуги не оплачує. Просить суд визнати ОСОБА_2такою, що
втратила право користування зазначеною квартирою та зняти її з реєстраційного
обліку, на підставі відсутності у спірному жилому приміщенні понад шість
місяців.

ОСОБА_2. звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1., третя особа
- відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ
Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області - про визнання права
на житлову площу та усунення перешкод у користуванні нею. Зазначила, що відповідач
являється її батьком. Спірна квартира ними була одержана у 2000 році як на
сім”ю з двох чоловік. Отримавши квартиру, батько продовжував проживати по
АДРЕСА_2 разом з матір”ю, хоча вони і були офіційно розлучені. Квартиру по
АДРЕСА_1 здавали у найм. По досягненню повноліття з дозволу батьків переїхала
проживати до спірної квартири, при цьому самостійно оплачувала комунальні
послуги та здійснювала її утримання. З серпня 2005 року до квартири вселився її
чоловік. Батько був проти її сумісного проживання з чоловіком, у зв”язку з чим
між ними почали виникати сварки і непорозуміння. Скориставшись тим, що вона
знаходилася у відрядженні, батько звернувся до суду з даним позовом. Її
особисті речі залишилися у квартирі. Крім того, змінивши замки на дверях, позбавив
її можливості користуватися жилим приміщенням. Просить суд визнати за нею право
на вказану квартиру та усунути перешкоди у її користуванні шляхом вселення.

Позивач ОСОБА_1. вимоги за своїм позовом підтримав у повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені у ньому. Додатково пояснив, що проживає у
спірній квартирі приблизно з липня-серпня 2005 року, відповідач же ніколи там
не проживала. Перешкод у користуванні квартирою ніколи не чинив. Речі вона
вивезла добровільно. Після її переїзду встиг зробити ремонт, замінив
сантехніку. Представник позивача у судових дебатах вказав, що відповідачка
втратила право на житло з листопада 2005 року, що підтверджуються показами її
матері - ОСОБА_4 наданими у судовому засіданні. При цьому відповідні зміни
позовних вимог до суду не надав. Просить суд відмовити у задоволенні вимог
за  зустрічним позовом.

Відповідач вимоги за первісним позовом не визнала, посилаючись на
невідповідність фактів викладених у ньому дійсним обставинам справи. Зустрічний
позов підтримала. Просить суд задовольнити її вимоги та відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_1.

Представник третьої особи у судове засідання не з”явився. Надав до суду
заяву, відповідно до якої просить суд вирішити спір у відповідності до вимог
законодавства та розглянути справу за відсутності представника ВГІРФО
Ленінського ВМ КМВ УМВС України в області.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, її адвоката,
свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_4, ОСОБА_7., ОСОБА_8 та дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, суд вважає, що вимоги за первісним позовом не
підлягають задоволенню, а вимоги за зустрічним позовом підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Дані правовідносини регулюються нормами Житлового кодексу України.

Судом встановлено, що згідно ордеру на жиле приміщення № 342 від 25.10.2000
року виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської
ради № 1369 від 25.10.2000 року ОСОБА_1. із сім”єю з двох осіб надано право на
зайняття жилого приміщення по АДРЕСА_1. За ордером другим квартиронаймачем є
ОСОБА_2. - дочка особи, на ім”я якої видано ордер.

З пояснень сторін наданих ними судом достовірно з”ясовано, що у період з
2000 року по 2002 року у квартирі ніхто з них не проживав, оскільки приміщення
здавалося у найм. Пояснення сторін щодо обставин подальшого користування жилим
приміщенням суперечать одне одному, а тому підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов”язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач за первісним позовом просить суд визнати ОСОБА_2. такою, що
втратила право користування вищезазначеною квартирою та зняти її з
реєстраційного обліку, у зв”язку з її відсутністю у спірному жилому приміщенні
строком понад шість місяців, а саме з грудня 2004 року. На підтвердження своїх
слів надав копії актів від 25.12.2004 року, 12.06.2005 року, якими засвідчено
факт того, що відповідач дійсно не проживає у спірній квартирі з грудня 2004
року та факт проживання у квартирі ОСОБА_1. Оригінали зазначених документів на
вимогу суду позивач не надав.

Суд дає критичну оцінку показам свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6., з огляду на
слідуючі обставини.

Так, свідок ОСОБА_6. у судовому засіданні вказала на те, що до кімнат у
квартирі № 18 ніколи не проходила. Коли заходила, стояла у коридорі. Пояснити
яким чином складалися акти, не змогла. Показала, що підпис під актом поставила,
оскільки її про це попросили. При цьому зазначила, що ОСОБА_1. проживає у
спірній квартирі з 2003 чи 2004 року, ОСОБА_2 вона ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_5. показав, що ОСОБА_1. звертався до нього з проханням
підписати акт з приводу засвідчення факту не проживання відповідачки у його
квартирі. У квартирі взагалі якось був, але далі коридору не проходив. На
запитання суду, з якого часу ОСОБА_1. проживає у зазначеній квартирі - вказав,
що з 2000 року.

Таким чином, зміст актів щодо відсутності особистих речей відповідача у
квартиріАДРЕСА_1 викликає сумнів у достовірності викладених у них фактів,
оскільки обстеження кімнат при складанні таких актів членами комісії не
проводилось. Твердження свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6. стосовно того, що ОСОБА_1.
проживає у спірній квартирі з 2000 року (свідок ОСОБА_5.), 2003-2004 року
(свідок ОСОБА_6.), спростовуються поясненнями самого ж позивача, який вказав,
що проживає у квартирі з липня-серпня 2005 року. Отже,  зазначені вище докази, що надані позивачем на
підтвердження своїх вимог, суд не приймає до уваги при вирішенні спору з
підстави їхньої невідповідності положенням визначеним ст.ст. 58, 59 ЦПК
України.

При цьому, обставини, що обґрунтовують вимоги за зустрічним позовом
підтверджуються наступними доказами.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_2), яка є її
донькою,  з 2002 року проживала у спірній
квартирі самостійно, у подальшому разом з чоловіком. Через два місяці після
весілля доньки, позивачем були змінені замки на вхідних дверях, про що та
дізналася у листопаді 2005 році, внаслідок чого і втратила доступ до
приміщення.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказали, що бували в гостях у відповідачки.
Бачили її особисті речі. Свідок ОСОБА_8, брат чоловіка відповідача, до того ж
пояснив, що у кімнаті ОСОБА_2 та його брата знаходились їхні речі, зокрема,
шафа, телевізор, інші речі необхідні у вжитку. Після весілля  приїжджали, щоб забрати речі, але двері були
постійно зачинені, замки на них змінено.

Таким чином на момент звернення до суду, а саме 09.08.2005 року, надати
докази щодо не проживання ОСОБА_2. у спірній квартирі понад шість місяців - з
грудня 2004 року, які  обґрунтовують його
вимоги, позивач ОСОБА_1. не зміг, а тому суд не вбачає підстав для задоволення
вимог за первісним позовом.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Аналогічне
положення громадян закріплене ст. 9 ЖК України.

З урахуванням того, що позивачем за первісним позовом було змінено замки на
вхідних дверях,  на що вказали свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_8, а позивач, заперечуючи ці обставини, до суду доказів, які б
спростовували даний факт не надав, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2. не
проживає у спірній квартирі з поважних причин, а тому вважає за можливе
задовольнити її вимоги у частині зобов”язання ОСОБА_1. усунути перешкоди у
користуванні квартирою.

При цьому, виходячи з того, що ордер, на підставі якого відповідачка має
право на проживання у квартирі, не визнано у встановленому законом порядку
недійсним, а позовні вимоги ОСОБА_1., з яким вона має рівні права на це житло
згідно ст. 64 ЖК України, не знайшли свого підтвердження у ході судового
розгляду, перешкод у здійсненні прав на жиле приміщення для неї немає, а тому
суд не вбачає,  підстав для задоволення
зустрічного позову у частині визнання за ОСОБА_2 права на зазначене приміщення.

На підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2
підлягають стягненню судові витрати у розмірі 16 грн., з яких: 8,50 грн. -
сплачений судовий збір при пред”яленні
зустрічного позову та 7,50 грн. - витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 9, 64, 72 Житлового кодексу
України, ст.ст. 57-61, 88 ч. 1, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - відділ громадянства, імміграції,
реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в
Кіровоградській області - про визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на житлову площу та
усунення перешкод в користуванні нею - задовольнити частково.

Вселити  ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1

Зобов”язати ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2у користуванні
квартироюАДРЕСА_1

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 16 грн.

В іншій частині зустрічних позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня проголошення рішення та апеляційна скарга протягом 20 днів після
подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                                                          Льон
С.М.