Справа 2-1323/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 листопаду 2008 року Центрально-Міський районний суд м. Макіївки
Донецької області в складі:

головуючого судді Сіренко М.О.

при секретарі Карпенко Ю.М.

за участю позивачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_5

відповідачів ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника відповідачів ОСОБА_5

представників третьої особи ОСОБА_6
ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Макіївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3
ОСОБА_4 «Про визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням»,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2008р.ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які є співвласниками домоволодіння,
звернулися до суду з позовом про визнання колишньої дружини-невістки та
доньки-онуки такими, що втратили право користування житловим приміщенням, тому
що не проживають в ньому більш року.

Свої вимоги позивачі обґрунтували в позовної заяві, вказав, що 8 квітня
1989р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, від якого вони мають доньку
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1народження. До серпня 2005р. ОСОБА_3. и ОСОБА_1 проживали в
домоволодінні, яке розташоване за адресою:АДРЕСА_1, а потім виїхали, зібравши
всі свої речі, тому що сімейні відносини не склалися і 12 серпня 2005р. шлюб
між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 був розірваний. До цього часу вони не знялися з
реєстрації, на них нараховуються комунальні послуги. Окрім цього, у ОСОБА_1
з'явилася нова сім'я, і він не може зареєструвати їх у своєму домоволодінні,
тому що відповідачі не бажають виписуватися.

У судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги і пояснили, що
ОСОБА_3. і ОСОБА_1 добровільно пішли з будинку і не проживають в ньому більш
2,5 років без поважних причин. Тому, просили визнати їх такими, що втратили
право користування житловим приміщенням.

Відповідач ОСОБА_3. позов не визнала та
пояснила, що в 1989р. вона уклала шлюб з ОСОБА_1, від якого у них
народилася донька ОСОБА_1 В серпні 2005р. вони розірвали шлюб, і між неї та
колишнім чоловіком була досягнута домовленість про те, що вона піде з дому, а
він купить їй однокімнатну квартиру. Але квартиру він їй не купив, а з дому
вигнав. Зараз вона орендує житло, має іншу сім'ю. Вважає, що вона не втратила
право користування житлом, оскільки була змушена піти з будинку, у зв'язку з
припиненням подружніх відносин та неможливістю проживання у одному будинку.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала та пояснила, що є донькою та онукою
позивачів. Вона не може проживати в спірному будинку, тому що батько та його
нова сім'я чинять їй перешкоди. Але. Вона має ключі від будинку, де знаходяться
її особисті речі, і періодично проживає в ньому. Вважає, що вона не при яких
обставинах не втратила право користування будинком.

Третя особа - СГІРФО Центрально-Міського РВ Макіївського МУ УМВС України
в Донецької області - в судове засідання не з'явилися, просили розглянути
справу у їх відсутності.

Представники третьої особи органу опіки та піклування Макіївської
міської ради заперечували проти задоволення позовних вимог про визнання
неповнолітньої ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житлом, тому що
остання іноді не проживає в спірному будинку з поважних причин.

Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши представлені
докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню,
по наступних підставах.

Спірне житлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Власником його єОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідачі ОСОБА_3. та ОСОБА_1 значаться зареєстрованими в даному
житловому приміщенні.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня ОСОБА_1 періодично не
проживає в будинку за складних відношень з новою сім'єю батька. В будинку знаходяться
її особливі речі, вона має ключі від будинку і ніколи не втрачала інтересу до
цього місця проживання.

Тому, її періодичне не проживання в будинку з поважних причин не є
підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим
будинком.

Щодо ОСОБА_3 то в судовому засіданні встановлено, що остання добровільно
виїхала з будинку в серпні 2005 року за умови купівлі їй ОСОБА_1 квартири.
Останній не виконав досягнуті домовленості, але ОСОБА_3. протягом трьох років
не вселялася до спірного будинку, не заявляла на нього своїх прав, як
користувач житлової площі, вселенні в судовому порядку.

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що вона з поважних причин не проживає
у будинку, суд вважає необґрунтованими, тому що вони не підтверджені доказами.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3. не проживає в спірному
житловому приміщенні більше шести місяців без поважних причин, за нею не
зберігається право користування цим житловим приміщенням, тому вона може бути
визнана такою, що втратила право користування житлом.

Керуючись ст.ст. 163,71,72 ЖК України, ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим
приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_4
такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення, а апеляційної скарги -
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
М.О. Сіренко