Справа №33ц -18/2008р.
Головуючий у першій інстанції -
Мазур B.C.                     Категорія ЦП -
Доповідач - Громік Р.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
січня 2008 року колегія суддів судової палати у    цивільних
справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Панасенкова
В.О., Громіка Р.Д., Парапана В.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м.Одесі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Орджонікідзевської
районної адміністрації М.Запоріжжя, Державної нотаріальної контори №3
м.Запоріжжя про втрату права на жиле приміщення та виселення, визнання
приватизації жилого приміщення в порядку спадкування частково недійсним та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 про визнання розпорядження голови Орджонікідзевської
районної адміністрації за №2011 від 23.09.2002р. та свідоцтва про право
власності від 23.09.2002р. не дійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.12.2005р. та на ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 03.04.2006р., -

встановила:

Позивач
звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що 06.01.2003р. померла
її мати, в якої було три доньки: вона, ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Позивач вказувала,
що мати залишила заповіт на її ім'я, що все належне матері майно заповідає їй.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер вітчим ОСОБА_4, який залишив заповіт на ім'я своєї доньки
ОСОБА_1. В 2002 році дана квартира приватизована на трьох осіб: ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_1 по 1/3 частині на кожного. Згідно свідоцтва №2011 про право
власності на житло від 23.09.2002р. спірна квартира належала на праві спільної
часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 по 1/3 частині. Позивачка
повідомила, що ОСОБА_1. не підписувала своєї заяви про згоду на приватизацію, а
згідно свідоцтва про право власності на житло №1877 від 27.10.2003р. ОСОБА_1 є
власником всієї спірної квартири АДРЕСА_1. В спірній квартирі ОСОБА_1 не
проживала з 1984 року, оскільки мешкає за місцем проживання свого чоловіка
ОСОБА_7, в квартирі АДРЕСА_2, тому вважала, що, згідно Житлового законодавства,
ОСОБА_1. повинна бути визнана втратившою право користування жилою площею з
виселенням зі спірної квартири, а також просила суд визнати частково недійсними
розпорядження Орджонікідзевської райадміністрації м.Запоріжжя за №2011 від
23.09.2002р. відносно приватизації спірної квартири та свідоцтво про право
власності за №2011 від 23.09.2002р. Позивач просила визнати власником спірної
квартири ОСОБА_5 та визнати право власності за заповітом на всю спірну квартиру
за позивачем. Представник відповідача вернувся до суду із зустрічним позовом, в
якому вказував, що ОСОБА_1 постійно мешкає в спірній квартирі після смерті
батька, проводить оплату комунальних послуг та квартплату. Окрім неї в спірній
квартирі ніхто не мешкає. Просив розпорядження голови Орджонікідзевської
райадміністрації м.Запоріжжя за №2011 від 23.09.2002р та свідоцтво про право
власності за №2011 від 23.09.2002р. визнати недійсними.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.12.2005р. позовні
вимоги  задоволено  частково.
Визнано недійсним
розпорядження  Орджонікідзевської

2

райадміністрації м.Запоріжжя за
№2011 від 23.09.2002р. відносно приватизації спірної квартири та свідоцтво про
право власності за №2011 від 23.09.2002р.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 03.04.2006р. рішення суду першої інстанції
залишене без зміни.

У касаційній
скарзі ОСОБА_2 просить визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування
житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, виселив її зі спірної квартири
АДРЕСА_2, зобов'язати відділ департаменту цивільної паспортної візової служби
Орджонікідзевського РВ ЗДУ УМВС України в Запорізькій області, анулювати
реєстрацію ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1, зняв її з реєстраційного обліку по
вказаній адресі, визнати приватизацію квартири АДРЕСА_1 частково недійсною,
зобов'язати Орджонікідзевську райадміністрацію м.Запоріжжя видати розпорядження
про внесення змін в приватизаційні документи, визнати розпорядження
Орджонікідзевської райадміністрації м.Запоріжжя №2011 від 29.09.2002р. про
приватизацію квартири АДРЕСА_1 та свідоцтва про право власності №2011 від
23.09.2002р. на вказану квартиру на ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1 частково
недійсними, вказав, що учасником приватизації та власником спірної квартири
була ОСОБА_8, позбавивши ОСОБА_4 та ОСОБА_1 права власності на частку вказаної
квартири, визнати за ОСОБА_8 право власності на всю квартиру АДРЕСА_1 у порядку
спадкування, зобов'язав відповідача ОСОБА_1 передати позивачу ОСОБА_8 ключі від
квартири АДРЕСА_1.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч.2ст.324
ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом
норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд
погодився з висновком місцевого суду та залишив його рішення без зміни.

Згідно ст.335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати та вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в ухвалі суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Доводи
касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи
апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст.338 ЦПК України, як підстави для зміни чи скасування
судового рішення. Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків
суду.

Керуючись ст.332
ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення  Орджонікідзевського  районного
суду м.Запоріжжя  від  26.12.2005р.
та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 03.04.2006р.
залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.