КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД
______________________________________________________
Справа
№ 2-74/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

”09”
січня 2008 р. Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого по справі судді - Селіщевої
Л.І.,

при секретарі - Грицюк О.П.,

за участю представника позивача -
Гаврилюк С.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом  Спеціалізованого комунального підприємства «Гуртожиток» до ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про
визнання
осіб такими, що втратили
право  користування житловим
приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2007 р. позивач звернувся
до суду із позовною заявою, в
якій просив визнати відповідача та її
неповнолітнього сина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке
розташоване АДРЕСА_1 в м. Миколаєві.

В
обгрунтування позову позивач вказав, що відповідач та її неповнолітній син є
зареєстрованими в зазначеному
житловому приміщенні, проте з 2000 року вони без поважних причин не проживають
там, не сплачують житлово-комунальних послуг, вивезли свої речі, їхнє місце
проживання позивачеві невідомо. Посилаючись на наведене, та те, що їх
відсутність є без поважних причин,
позивач просив визнати їх такими, що втратили право користування
вказаним житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
позовні вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві, та  просив суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання неодноразово
не з'являлася, була повідомлена про час та місце судового засідання належним
чином, причини своєї неявки суду не повідомила. В попередньому судовому
засіданні відповідач позов визнала частково, визнала, що з часу свого
повторного заміжжя в 1998 році, вона та її неповнолітній син близько десяти
років не проживали в спірному житловому приміщенні, добровільно його залишили
та вивезли з нього всі свої речі. Відповідач визнала також, що з часу їх
виселення вона перестала сплачувати плату за житлово-комунальні послуги. Разом
із цим, позивач не погодилась із визнання їх такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, через те, що бажає залишити за собою та своїм
сином таке право.

Представник
третьої особи - Служби у справах дітей  в
судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх
відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази
свідка та дослідивши надані
сторонами письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню через наступне .

Судом встановлені такі факти і відповідні їм
правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач
та її неповнолітній син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,  зареєстровані в житловому приміщенні -
АДРЕСА_1 в м. Миколаєві, наймачем жилого приміщення та власником особового
рахунку був ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті особовий
рахунок не був переоформлений. Дане підтверджується довідкою ф.3, наявною в
матеріалах цивільної справи.

Згідно  ст.ст. 71,72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом
такими, що втратили право користування жилим приміщенням якщо вони не
проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.

Факт непроживання відповідача - ОСОБА_1 та
неповнолітнього ОСОБА_2 у житловому приміщенні
понад 6 місяців без поважних причин підтверджується, актом про
непроживання від 22.02.07 р., який складено за участю сусідів.      Крім цього, відповідач сама визнала факт
свого не проживання без поважних причин.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що
позов є обгрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню, так як при судовому розгляді справи знайшов
підтвердження факт не проживання  без
поважних причин в жилому приміщенні, невиконання обов'язків з утримання жилого
приміщення та оплати комунальних послуг. Доказів, які б свідчили протилежне,
судом не здобуто.

Керуючись ст.ст.4,3,7,10-11,21,214-215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що
втратили право користування
жилим приміщенням  - АДРЕСА_1 в м. Миколаєві.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі  в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя                                        Л.І.Селіщева