Справа №2-344/08
М          У К Р А Ї Н И
11 грудня 2008р.                                                                    Близнюківський
районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Павлюченка С.В.
при секретарі            Чміль Т.А.
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в смт.Близнюки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про визнання права власності
на  земельні ділянки ,-
звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на дві земельні
ділянки, розташовані по АДРЕСА_1, посилаючись на те, що 21 квітня 2006р. між
ним та відповідачем по справі був укладений договір купівлі-продажу будинку,
розташованого за вишевказаною адресою.
При укладанні даного договору між ними була
досягнена домовленість і про перехід до нього права власності на всю садибу, в
тому числі і земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння.
відповідач не поставив його до відома, що ділянка на нього не зареєстрована, а
державний нотаріус, який реєстрував угоду, не впевнився, що земельна ділянка не
приватизована і не поставив його до відома, що відносно неї також повинна
укладатися аналогічна угода.
в силу своєї юридичної необізнаності, а також вважаючи, що оскільки відповідач
надав правоустановлюючі документи на будинок є і власником землі, на якій він
розташований, при купівлі будинку цього факту не перевірив.
реєстрації ж будинку в органах БТІ з'ясувалось, що
земельна ділянка, на якій розташований будинок, належить на праві власності
ОСОБА_3 - померлому батьку позивача, який за свого життя отримав Державні акти
на дві земельні ділянки розміром 0,0092 та 0,15 га, на яких і розташована
цього відповідач пояснив йому, що будинок дістався йому у спадщину від батька і
він оформив права власності на спадщину, однак, того, що на земельні ділянки є
Державні акти, він не знав.
він запропонував відповідачу належним чином оформити угоду про передачу йому у
власність спірних земельних ділянок, той, посилаючись на те, що гроші за
будинок він уже отримав, відмовився займатися цим питанням, чим фактично
поставив його у таке становище, при якому він не може належним чином
зареєструвати право власності на будинок і земельну ділянку.
на вишевикладене і просить на підставі ч.1 ст.377 ЦК України, визнати за ним
право власності на  земельні ділянки.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.
до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України
у разі визнання позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Так,
матеріалами справи встановлено, що позивач по справі, відповідно до договору
купівлі-продажу від 21 квітня 2006р. придбав у ОСОБА_2  жилий будинок, розташований в АДРЕСА_1,
розташований на земельній ділянці площею 1328,2 кв.м. (а.с.10).

З
Державних актів на право приватної власності на землю НОМЕР_1 та НОМЕР_2
вбачається, що  власником земельних
ділянок розміром відповідно 0,15  та
0,0092 гектарів, які розташовані по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3  (а.с.13,14).

Відповідно
до свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.377 Цивільного Кодексу України, до
особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах встановлених договором.

Відповідно до ст.381 ЦК України, у разі
відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки надані докази
достатньо свідчать про те, що придбаний позивачем у встановленому порядку
житловий будинок розташований на спірних земельних ділянках, тобто вони є
частиною садиби, до нього повинне перейти і право власності на них.

Таким чином,
визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи, чи інтереси інших осіб.

А тому,
керуючись ст.ст.10,11,130,174, 209,212, 214-215 ЦПК України ,на підставі
ст.ст.377 та 381  ЦК України, ст.ст.120
та 152 ЗК України,  суд,-

В
И Р І Ш И В :

Позов
задовільнити.

Визнати  за ОСОБА_1 право власності на    земельні ділянки  розміром 0,15 та 0,0092 гектарів в межах
згідно з планом відповідно до Державних актів на право приватної власності на
земельні ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2, розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги  або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.

Суддя: