Справа № 2 - 5418/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
квітня 2008 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі
Шнуровенко В.А.

розглянувши у
відкритому  судовому засіданні в залі
суду в місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності на нежиле приміщення горища ;

ВСТАНОВИВ:

Позивач
пред'явила в суд позов до відповідачів про визнання  права власності на нежиле приміщення горища,
площею 499,00 кв.м., що
розташоване АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з моменту набуття нею права власності на 98/1000
частин квартири НОМЕР_1, розташованої на третьому поверсі трьохповерхового
житлового будинку  АДРЕСА_1, вона
користується частиною приміщення горища цього житлового будинку, площа якої
складає 499,00 кв.м. Крім того, вона за свій рахунок відремонтувала вказану
частину приміщення горища, оскільки це приміщення горища знаходилося у
незадоволеному технічному стані,
що призводило до руйнування належного їй житла у вказаній вище квартирі.

Інші мешканці та власники
квартир, розташованих в житловому будинку АДРЕСА_1, які також є співвласниками
усього горища цього будинку, не заперечують проти передачі їй у власність
частини приміщення горища, площею 499,00 кв.м., але у зв'язку з відсутністю
правового механізму передачі майна, що знаходиться у спільній сумісній
власності мешканців багатоквартирного житлового будинку, у власність одного з
мешканців будинку, вона змушена звернутися до суду з даним позовом до
відповідачів.

В судовому засіданні позивач підтримала позов,
підтвердила викладені вище обставини і пояснила, що придбавши житло в квартирі
№ 6 житлового будинку АДРЕСА_1, вона запропонувала відповідачам за спільні
кошти зробити ремонт приміщення горища, але відповідачі відмовилися від цього й
запропонували їй відремонтувати спірну частину приміщення горища за свій
рахунок і оформити право власності на нього на своє ім'я, а також дали письмову
згоду щодо передачі їй цього приміщення горища у приватну власність.

Відповідачі визнали позов і просили суд розглянути справу
за їх відсутністю, про що надали суду свою письмову заяву, завірену директором
дільниці № 2 КП „ЖКС „Порто-Франківський”.

Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення
позивача, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 набула право
власності на 98/1000 частин квартири НОМЕР_1, розташованої на третьому поверсі
трьохповерхового житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від
19.03.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу Левенець Т.П. за р.№ 362, зареєстрованого в КП „ОМБТІ та
РОН” 25.03.2008р. під р.№ 178 на стор.107 в книзі 66пр.

З моменту
придбання вказаного житла позивач також користується частиною наявного в
житловому будинку АДРЕСА_1 приміщенням горища, площа якої складає 499,00 кв.м.

Оскільки вказане
приміщення горища знаходилось у
незадоволеному технічному стані, що негативно впливало на технічний стан
житлового будинку АДРЕСА_1 в цілому і на технічний стан квартири № 6,  а тому позивач запропонувала відповідачам,
які є мешканцями і власниками інших квартир, розташованих в цьому житловому
будинку, відремонтувати приміщення горища за спільні кошти, але відповідачі
відмовилися від цього, запропонувавши позивачеві відремонтувати його за свій
рахунок та одночасно дали письмову згоду щодо передачі позивачеві у власність
цього приміщення горища.

У зв'язку з
такими обставинами позивач відремонтувала
спірне приміщення горища за свій рахунок.

Частиною 2 статті 382 ЦК України
визначено, що власникам квартир у багатоквартирному будинку
на праві спільної сумісної власності належать приміщення загального користування та нежилі приміщення, які
призначені для забезпечення їх потреб.

Відповідно до рішення
Конституційного суду України від 02.03.2004 року по справі №4-рп/2004 „У справі за конституційним зверненням
ОСОБА_6 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 ст.10
Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” та за
конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення
положень ст.ст.1,10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні
приміщення багатоквартирних будинків) допоміжні приміщення (сараї, підвали,
кладовки, горища, колясочні і т.інш.) передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків.

Таким чином, нежиле
приміщення горища, площею 499,00 кв.м., розташоване в житловому будинку
АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю усіх мешканців та власників квартир
цього житлового будинку.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України
розпорядження майном, що знаходиться в спільній сумісній власності,
здійснюється за згодою власників.

Виходячи з викладеного та ураховуючи,
що відповідачі, які є  співвласниками
усього приміщення горища, розташованого в житловому будинку АДРЕСА_1, не
заперечують проти передачі частини приміщення горища, площею 499,00 кв.м., у
власність позивача, що, у свою чергу, підтверджується письмовою згодою
відповідачів, завіреною директором дільниці № 2 КП „ЖКС „Порто-Франківський”, а
тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказане
приміщення горища.

На підставі викладеного і
керуючись ст.ст.41,55 Конституції України, ст.ст.369, 382, 393 ЦК
України, пунктами 2, 4.2 Рішення Конституційного суду
України №4-рп/2004 від 02.03.2004 року, ст.ст.10,11,60,209,212,214-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити
позовОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на приміщення горища, площею 499,00 кв.м., що розташоване АДРЕСА_1.

Це рішення підлягає
державній реєстрації в КП „ОМБТІ та РОН” на підставі ст.182 ЦК України.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через
Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі протягом 10-денного строку з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                Н.А.Ільченко