Справа № 2-120/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 березня 2008 року
Великобагачанський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого
судді - Хоролець В.В.

при
секретарі - Зіненко Н.О.

розглянувши на попередньому
судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської сільської ради
Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на
домоволодіння, -

в с т а
н о в и в:

Як вбачається
з позову ОСОБА_1, в АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок з господарськими
будівлями. Згідно даних Білоцерківської сільської ради Великобагачанського
району вказане домоволодіння станом на 01.07.1990 року та на 15.04.1991 року
відносилося до категорії «колгоспний двір». Членами колгоспного двору на
вказані дати були мати позивача ОСОБА_2 та її чоловік, з якими вона перебувала
у фактичних шлюбних відносинах і, як вказує позивач - його батько ОСОБА_3.

Позивач
ОСОБА_1 вказує, що виходячи з принципу рівності долей кожного члена колгоспного
двору кожен із членів колгоспного двору мав право на &frac12; частину домоволодіння бувшого колгоспного двору.

Мати
позивача - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина на
належну їй &frac12; частину вказаного домоволодіння та
на земельний пай. ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері шляхом
фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, заволодівши
земельним сертифікатом матері та іншим майном та одержав в Великобагачанській
державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Позивач ОСОБА_1
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер і ОСОБА_3, яким при житті  призначив позивача своїм спадкоємцем за
заповітом від 27.06.2000 року, посвідченим головою Білоцерківської сільської
ради Великобагачанського району. Інших спадкоємців після його смерті ні за
законом, ні за заповітом немає. Після його смерті ОСОБА_1 подав до нотаріальної
контори в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини.

Посилаючись
на ці обставини та на те, що він не може одержати в державній нотаріальній
конторі свідоцтво про право на спадщину (на домоволодіння), так як при житті
спадкодавці не виділили своїх долей з майна колгоспного двору та не оформили в
передбаченому законодавством порядку право установчі документи на належні їм
частки домоволодіння, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому
просив суд визнати за кожним з померлих ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, останнім постійним місцем проживання яких
було с. Дзюбівщина Великобагачанського району Полтавської області право
власності на &frac12; частину домоволодіння, що
знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку, двох сараїв та
вхідного погреба, а в порядку спадкування визнати за ним право власності на все
домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку,
двох сараїв та вхідного погреба.

На
попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримав в
повному обсязі, посилався на обставини, викладені в ньому і просив його
задовольнити.

Представник
відповідача по справі Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району
Полтавської області  в судове засідання
не з”явився, про час розгляду справи відповідач повідомлений належним чином,
направив лист про те, що справу просить розглядати без представника
відповідача, Білоцерківська сільська рада позов визнає і просить його
задовольнити (а.с.28).

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового
рішення у разі визнання позову проводиться, зокрема, в порядку, встановленому
ст. 174 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.
174 ЦПК України “у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову.”

Суд,
заслухавши пояснення позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і
давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2, останнім постійним місцем проживання якої було с.
Дзюбівщина Великобагачанського району Полтавської області померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що Білоцерківською сільською радою видано свідоцтво про смерть (а.с.7).

ОСОБА_3,
останнім постійним місцем проживання якого було с. Дзюбівщина
Великобагачанського району Полтавської області помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що
Білоцерківською сільською радою видано свідоцтво про смерть (а.с.8).

Як
вбачається з довідки виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради,
згідно запису в погосподарській книзі № 17 особовий рахунок №1186 за 1986-1990
станом на 01.07.1990 року домогосподарство в с. Дзюбівщина Великобагачанського
району відносилося до колгоспного двору і належало ОСОБА_3 Членом колгоспного
двору значилась ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 Згідно запису в погосполдарській книзі №
16 особовий рахунок № 1141 за 1991-1995 р.р. станом на 15.04.1991 р.
домогосподарство відносилось до колгоспного двору і належало ОСОБА_3. Членом
двору була ОСОБА_2 ОСОБА_3 до дня смерті нікуди не вибувала і померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

З
технічного паспорта та характеристики будинку, господарських будівель та споруд
по АДРЕСА_1 вбачається, що дане домоволодіння складається з житлового будинку,
двох сараїв та вхідного погреба (а.с.10-12).

Згідно
заповіту від 27.06.2000 року, посвідченого головою Білоцерківської сільської
ради, який не змінений і не скасований на випадок своєї смерті ОСОБА_3 належний
йому житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Дзюбівщина
Великобагачанського району та все інше майно заповів ОСОБА_1 (а.с.9).

З
довідки Великобагачанської державної нотаріальної контори вбачається, що після
смерті ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я
ОСОБА_1, інших заяв не поступало. Після смерті ОСОБА_3 свідоцтва про право на
спадщину за заповітом були видані на ім'я ОСОБА_1 (а.с.23).

Частиною
2 ст.123 ЦК України (в редакції 1963 року), чинного на той час визначено, що
розмір частки члена колгоспного двору встановлюється, виходячи з рівності
часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

З
урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підлягають до
задоволення позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в повному обсязі.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13 Закону України “Про власність”,
ст.ст. 120,123 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст. 392 ЦК України (в редакції
2003 року), ст.ст. 10,11,60,130,174,212-215 ЦПК України, суд,  -

в и р і
ш и в:

Визнати
за кожним з померлих ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, останнім постійним місцем проживання яких було с. Дзюбівщина
Великобагачанського району Полтавської області право власності на &frac12; частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з житлового
будинку, двох сараїв та вхідного погреба, а в порядку спадкування визнати за
ОСОБА_1 право власності на все домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 та
складається з житлового будинку, двох сараїв та вхідного погреба.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом  десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської
області може бути подана протягом двадцяти днів після  подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя