Справа № 2-52/08
РІШЕННЯ

Іменем України

21
лютого 2008 року         Кельменецький районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого
- судді              Телешмана О.В.,

при
секретарі                         Бузило
М.Л.,

з участю позивачки                 ОСОБА_1

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт. Кельменці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
позики, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_2 викликався до суду в порядку, передбаченому ч.5 ст. 74
ЦПК України. Судова повістка була вручена відповідачу 11.02.2008 року, про що
свідчить поштове повідомлення про вручення, на якому є помітка «Вручити
особисто» та підпис адресата «ОСОБА_2», що згідно п.121  «Правил надання послуг поштового зв'язку»,
затверджених Постановою КМУ від 17.08.2002 року №1155  свідчить про отримання відповідачем судової
повістки.

Позивачка ОСОБА_1 пояснила суду, що 21.09.2006 року між нею та відповідачем
був укладений договір позики грошей, за яким вона позичила відповідачу 1800
євро. В цей же день вони підписали відповідний договір. Вони з позивачем
домовились про те, що при порушенні строків повернення грошей відповідач
сплачуватиме 10 процентів від суми позики за кожний прострочений місяць. Після закінчення
стоку на який відповідач позичав гроші він борг не повернув. На її звернення до
нього щодо повернення боргу також не реагував і борг не повернув на даний час.
Позивач заборгував їй 1800 євро, а також повинен сплатити 10 % за кожний
прострочений місяць повернення позики згідно умов договору, тобто 27993 гривні
60 копійок

Судом досліджено такі інші докази: покази свідка ОСОБА_3, договір позики
від 21.09.2006 року, довідка Кельменецького відділення державного ощадного
банку України від24.10.2007 року № 1198, письмова пропозиція про повернення
боргу, фіскальний чек Укрпошти від 22.06.07 року

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем  ОСОБА_2 21.09.2006 року був укладений договір
позики грошей на суму 1800 Євро, що підтверджується відповідним договором
позики від 21.09.2006 року. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно
до  ст. 1046 Цивільного кодексу України
склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові
зобов'язання. Згідно даного договору повернення боргу відповідачем мало
відбутись  в строк до 21.11.2006 року.
Проте, до вказаної дати, а також на вимогу позивача відповідач ОСОБА_2 в
порушення умов договору та ст. 1049 Цивільного кодексу України суму позики не повернув.
Факт отримання відповідачем коштів за договором позики стверджується договором
позики, який підписав відповідач ОСОБА_2 Згідно п.6 даного договору відповідач
зобов'язався оплатити позивачу 10 % щомісячно від суми позики у разі порушення
ним строків повернення грошей, тобто згідно ст.549 Цивільного кодексу України в
договорі була встановлена неустойка за порушення зобов'язання. Сума основного
боргу за вказаним вище борговим договором складає   11664 гривні, оскільки позивачка просить
стягувати борг згідно офіційного обмінного курсу гривні до іноземної валюти
станом на день укладення договору позики згідно курсу 648 гривень за 100 Євро.
Сума неустойки за несвоєчасне виконання за останні 14 місяців зобов'язання
становить 2520 Євро, що складає 16329, 60 грн. Таким чином сума заборгованості з
урахування неустойки складає 27993,60 грн. Згідно ст.258 ЦК України до вимог
про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Але сторони
по справі не заявляли про застосування строків позовної, згідно ч.3 ст.267 ЦК
України.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Проте, відповідач ОСОБА_2 в порушення умов договору,
який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в
порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх
зобов'язань за договором, порушив свої зобов'язання по поверненню суми позики
за вказаним вище договором. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України  порушенням зобов'язання є його невиконання,
або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.
612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив
зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно
ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно
ст.1050 Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625
Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач ОСОБА_2
своєчасно виконав своє грошове зобов'язання за вказаним вищ договором і не
порушував умови договору, а відповідач не надав суду доказів, які б підтвердили
ту обставину, що відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України борг в сумі
27993 гривні 60 копійок він повернув позивачу.

Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених
судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими.

Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими
відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведені вище обставини,  суд вважає, що позов         ОСОБА_1 про стягнення боргу підлягає
задоволенню повністю, а саме: з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь
позивача ОСОБА_1 27993 гривні 60 копійок боргу за договором позики з
урахуванням неустойки, 280 гривень 63 копійки в рахунок відшкодування понесених
позивачем  судових витрат у вигляді сплаченого
судового збору та 30 гривень судових витрат, пов'язаних з оплатою витрат на
інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного вище, керуючись, ст. ст. 192,
325, 525,526,541, 549, 610,611,612,623,625,629, 1047,1048, 1049, 1050,
Цивільного кодексу України, ст. ст.3,8,10, 15, 60, 79, 84, 88, 179,  212,213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1
27993 ( двадцять сім тисяч дев'ятсот дев'яносто три) гривні  60 ( шістдесят)  копійок в рахунок боргу за договором позики
грошей, з урахуванням неустойки, 280 ( двісті вісімдесят) гривень 63 (шістдесят
три) копійки в рахунок відшкодування понесених нею судових витрат у вигляді
сплаченого судового збору та 30 (тридцять) гривень судових витрат, пов'язаних з
оплатою витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду  може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана  до апеляційного
суду Чернівецької області протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Кельменецький районний суд.

Суддя:

Копія. З оригіналом згідно.

Рішення не набрало законної сили.