Справа № 33ц-18/08
Головуючий у І інстанції - Юрдига О.С.
Доповідач - Расевич С.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2008
року
місто Луцьк

Колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Русинчука М.М., Стрільчука В.А., Расевича С.І.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафу у зв'язку
з невиконанням умов договору та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання договору замовлення недійсним, а відносини між сторонами припиненими
за касаційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 20 червня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 7 вересня 2006 року,

встановила:

ОСОБА_1 в червні 2004 року звернулася
в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення штрафу у зв'язку з невиконанням умов
договору. Позивач вказала, що 3 вересня 2003 року між нею та відповідачем був
укладений договір-замовлення на інформаційно-довідкове обслуговування та
надання послуг з ексклюзивного продажу нерухомого майна. Свої обов'язки по
договору вона виконала, однак відповідач уклала договір із запропонованою
особою в обхід ОСОБА_1, а тому згідно умов договору ОСОБА_2 повинна сплатити
штраф в сумі 2783 грн. Зважаючи на те, що відповідач відмовляється добровільно
сплатити вказаний штраф, просила стягнути з відповідача на її користь 2783 грн.

ОСОБА_2 вернулася в суд із зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про визнання договору замовлення недійсним, а відносини між
сторонами припиненими. Вказала, що укладений між сторонами договір замовлення є
недійсним, оскільки суперечить інтересам суспільства та підписаний не юридичною
особою, яка здійснює свою діяльність із порушенням порядку реєстрації.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 20 червня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2783 грн. 32 коп. штрафу та 51 грн. судового збору.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання договору замовлення недійсним, а відносини між сторонами
припиненими відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від  7 вересня 2006 року рішення місцевого суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач ОСОБА_2просить скасувати
рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 червня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 7 вересня 2006 року, а справу
передати на новий розгляд, покликаючись на неповне та необ'єктивне з'ясування
судами обставин, що мають значення для справи, і неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

При розгляді справи судами встановлено, що 3 вересня 2003
року між приватним підприємцем ОСОБА_1, що працює по договору з агенцією
нерухомості «Квартирне бюро» ТзОВ «Центр нерухомості», та ОСОБА_2був укладений
договір-замовлення № 21 на інформаційно-довідкове обслуговування та надання
послуг з ексклюзивного продажу нерухомого майна, відповідно до якого позивач
зобов'язувався надати комплекс послуг,
метою яких є продаж квартири АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язувався
передати ОСОБА_1 під розписку на зберігання правовстановлюючі документи на
квартиру та не укладати подібні угоди з іншими особами відносно даного майна.

Задовольняючи
первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2, уклавши без відома позивача договір
купівлі-продажу квартири з покупцем, якого запропонувала ОСОБА_1, порушила п.п.
4.2 договору замовлення, а тому зобов'язана сплатити позивачу визначений
умовами договору штраф у розмірі 2783 грн. Крім того, підстав для визнання
укладеного між сторонами договору замовлення недійсним немає, оскільки
відповідач не довела, що він суперечить інтересам суспільства, а згідно
висновку судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що спірний правочин
підписаний ОСОБА_2 власноручно.

Апеляційний суд правильно погодився з висновками
місцевого суду і залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення постановлені з додержанням
норм матеріального і процесуального права, а також відсутні передбачені  ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують
висновок судів.

Керуючись ст. ст. 332, 366 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну
скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 червня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 7 вересня 2006
року в даній справі, залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді  апеляційного суду

Волинської області