Апеляційний суд Запорізької області
Судова палата з цивільних справ
Суддя
1-ї інстанції Зарютін П.В.                                       Суддя
доповідач Бондар М. С.
березня 2008 року                                                                             Справа
№ 22-689
УХВАЛА

Іменем    України

Коллегія судової
палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий -
суддя: Бондар М. С,   судді:   Гончар О.С. ,  ЛомеЙКО В.О. секретар - Тахтаул О.М.

при
участі:      прокурора -                                  адвоката

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційними
скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Мак­сіма",  ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного су­ду М.
Запоріжжя від 11.12.2006 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
"Максіма" до ОСОБА_1,  ОСОБА_2
та ОСОБА_3,  третя особа - Приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання
правочину недійсним та витребування майна,
-

встановила  :

У квітні
2004 року Товариство з обмеженою відповідальніс­тю "Максіма"
(далі-товариство,  ТОВ) звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та витребування майна,  посилаючись на те,  що 04.07.2002 року директор ТОВ
"Максіма" ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу передав відповідачам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у влас­ність у рівних частках належні товариству ремонтні
майстерні по АДРЕСА_1. Оскільки товариство не надавало згоди директору на
укладення зазначеної угоди,  просили
позов задо­вольнити.

Рішенням
Шевченківського районного суду М. Запоріжжя від 11.12.2006 року з'явленні
вимоги задоволені частково. Договір купі-влі-продажу майстерні від 04.07.2002
року визнаний недійсним і крім того,  суд
витребував спірне майно від відповідачів.

В
апеляційній скарзі Товариство зазначало,
що суд неправи­льно вирішив питання про відшкодування судових витрат.

Відповідачі
просили скасувати судове рішення і ухвалити нове про відмову у задоволені
позову,  зазначаючи,  що суд неправиль-

2

но визначив обставини справа і невірно застосував норми
матеріаль­ного права.

Заслухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи,

доводи скарги,  колегія суддів
судової палаті з цивільних справ апе­

ляційного суду дійшла до висновку,
що скарги не підлягає задоволен­

ню з таких підстав.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК суд апеляційної інстанції
відхи­ляє скаргу,  якщо встановлює,  що суд першої інстанції постановив рі­шення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом
встановлено,  що угоду про купівлю-продаж
механічної майстерні по АДРЕСА_1 від імені продавця здійснив директор ТОВ
"Максима".

За
статутними документами директор Товариства має право розпоряджатись майном
Товариства в межах встановлених зборами Това­риства. Тільки за згодою учасників
товариства можуть бути продані належні Товариству будівлі,  споруди та обладнання (а.с. 84, 85).

Згоди на
відчуження спірного майна збори учасників товари­ства "Максіма"
директору не надавали.

З
урахуванням цих доказів суд обґрунтовано дійшов до ви­сновку,  що спірна угода на підставах  ст. 4 8, 63,
ЦК УССР та  ст. 216 ЦК може бути визнана недійсною,  а майно витребуване у відповідачів,  оскільки укладена від імені особи,  не уповноваженою на укладення угоди.

Питання про
судові витрати суд  вирішив правильно.

Виходячи з
наведеного,  колегія суддів вважає,  що підстав для скасування рішення не
вбачається.

Керуючись  ст.  307,
308,  312,  313, 314,
315,  317 ЦПК України,  су­

дова колегія,  -

ухвалила:

Апеляційні
скарги відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у цій справі від 11.12.2006 року
залишити без змін.

Ухвала
судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України в
двохмісячний термін з дня набрання за­конної сили ухвали апеляційного суду.