Справа № 22ц-5 79/08                                                                  Категорія ЦП: 18
Головуючий у першій інстанції
Сватанєнко В.І. Доповідач Процик
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2008 року                                                                                                  м. Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючої судді Процик M.B.,

суддів Федорової А.Є., Мизи Л.М.,

при секретарі Грінченко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,

за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня
2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2006
рокуОСОБА_1звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, просив стягнути борг в
загальній сумі 734147,55 грн. та витрати по оплаті державного мита.

Позивач
посилався на те, що неодноразово давав у борг гроші відповідачу ОСОБА_2, який
знаходився в шлюбі з ОСОБА_3, при кожній передачі грошей ОСОБА_2. писав йому
розписку про отримання в борг коштів, вказуючи термін повернення боргу;
21.06.2003р. боржник ОСОБА_2. склав одну розписку на загальну суму боргу в
137700 доларів США, тим самим підтвердив увесь борг та зобов'язався повернути
його до 01.09.2005р., але до вказаного часу не повернув.

Відповідач ОСОБА_2. позовні вимоги
визнав.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги
не визнала.

Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2007 року позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено частково

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1184432,50 грн. (еквівалент 36521
доларів США).

Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1184432,50 грн. (еквівалент 36521 доларів США).

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзіОСОБА_3 просить рішення Київського районного
суду м. Одеси від 04 жовтня 2007 року частково скасувати та постановити нове рішення,
яким ОСОБА_1, в частині позовних вимог про стягнення боргу з ОСОБА_3., відмовити, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам
справи.

2

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

За правилами ст.
ст. 303 ч.3, 311ч.1п.4 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду
справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального
права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення; рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на
новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не
брали участь у справі.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої
інстанції, пославшись на ст. ст. 374,375 ЦК України 1963 року, ст.22 КпШС
України, виходив з того, що зобов'язання за договором позики сторонами мають
виконуватись належним чином, що оскільки кошти позичались відповідачемОСОБА_2.
в період шлюбу та на запозичені кошти було
придбане майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, то борг слід
стягнути на користь позивача з обох відповідачів в рівних частках, в розмірі
боргу перед ОСОБА_1., за виключенням суми боргу перед ОСОБА_4

Однак з таким висновком суду не може погодитись колегія суддів, оскільки
він зроблений з порушенням норм процесуального права.

Із матеріалів справи
вбачається, що за розпискою від 22.02.2000 року (а.с.8) кошти в борг у сумі
22000 доларів США
уОСОБА_1 брав не ОСОБА_2., а товариство з обмеженою
відповідальністю „Діброва", і це підприємство (або його правонаступник) не
було притягнуто судом до участі в справі в якості співвідповідача, в порядку
ст. 33 ЦПК України. Постановивши рішення щодо боргових зобов'язань ТОВ
„Діброва" перед позивачем, без участі вказаного підприємства, суд вирішив
питання про його права та обов'язки, що є безумовною підставою для скасування
рішення суду.

В частині
незадоволених позовних вимог про стягнення боргуОСОБА_2перед ОСОБА_4 (який
передав свої вимоги позивачу), суд, ухваливши рішення, знову ж таки вирішив
питання про права та обов'язкиОСОБА_4, не притягнувши його до участі в розгляді
справи.

Суд першої
інстанції також неповно дослідив всі обставини справи, зокрема не дослідив і в рішенні не навів обгрунтування
стосовно строку позовної давності відносно кожного з відповідачів.

Враховуючи
наявні в справі копію паспортуОСОБА_1 та копії довіреностей з відображенням
підпису позивача, судом не з'ясовано, чи самеОСОБА_1подавав до суду позов про
стягнення боргу, (а.с.4,5,15,85)

За таких обставин колегія суддів вважає, що справу слід направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

При новому
розгляді справи суду першої інстанції слід врахувати наведене, з'ясувати, чи
дійсноОСОБА_1подавав позов до суду, чи були боргові зобов'язання між сторонами,
а якщо були, на що насправді витрачались запозичені кошти, належить перевірити правильність визначення кола учасників
процесу та залучити до участі в справі всіх осіб, на чиї права та
обов'язки може вплинути рішення, належить в повному обсязі з'ясувати всі обставини справи, дати належну
оцінку встановленим фактам та обставинам, постановити справедливе і
законне рішення.

Підстав для
ухвалення нового рішення немає, оскільки порушення процесуального права
перешкоджають суду апеляційної інстанції здійснити це.

3

Керуючись ст.ст. 303,304,307ч.1п.5,311ч.1п.4,313,314,315,317,319
ЩЖ України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення
Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2007 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.