апеляційний суд луганської області
Справа №
22-843                                                      Головуючий
в 1 інстанції-Кузьмич
Категорія                                                                     Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО січня
2008 року Судова колегій судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого-
Темнікової В.І.,

судців -
Мартинюка В.І.,  Ступіної Я.Ю.,

при
секретарі - Плахотнюк К.К.,  розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Луганську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 29 листопада
2007року за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської області про відшкодування моральної
шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні
2006р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом,  в якому посилався на те,  що починаючи з 12.11.1974р. працював на
підприємствах ВАТ "Краснодонвугілля". Внаслідок впливу шкідливих і
небезпечних умов праці у нього виникло профзахворювання -пиловий бронхіт.
Вперше обласна МСЕК встановила дозивачу 25% втрати працездатності у зв'язку з
профзахворюванням 08.09.2004р. При повторному огляді 26.10.2005р. МСЕК
встановила позивачу 50% втрати працездатності,
з яких 25%- у зв'язку з профзахворюванням пиловий бронхіт,  а ще 25%- у зв'язку з профзахворюванням
радікулопатія; крім того,  йому було
встановлено 3 групу інвалідності. Втрата працездатності заподіяла позивачу як
фізичні,  так і моральні страждання. В
результаті у нього значно обмежилась можливість нормальної
життєдіяльності,  коло спілкування,  порушився встановлений у родині спосіб
життя,  що спричинило за собою значні
незручності. Все це вимагає значних зусиль для організації життя. Все
перелічене вище свідчить про те,  що
позивачу причинено моральну шкоду,  яку
він оцінив в 75000грн. і просить стягнути з відповідача на його користь.

Рішенням
Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 29 листопада 2007року
в задоволенні позовних вимог,  було
відмовлено в зв'язку з їх необґрунтованістю.

Не
погодившись з зазначеним рішенням,
позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою,  в якій просить скасувати рішення суду і
постановити по справі нове рішення про задоволення позову. При цьому в
апеляційній скарзі посилається на те,  що
судом не повно з'ясовані обставини справи та неправильно застосовані норми
матеріального права,  що суд зробив
висновки,  які не відповідають обставинам
справи,  а також на те,  що була допущена недоведеність обставин,  які мають значення для справи.

В
судовому засіданні представник відповідача не визнала доводи апеляційної скарги
і просила залишити рішення  суду без
змін.

Позивач
та його представник в судове засідання не з, явилися,  хоча були належним чином повідомлені про час
і місце розгляду справи.

Заслухавши
доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення    суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги,

обговоривши
доводи апеляційної скарги,    колегія
суддів апеляційного суду вважає її такою,
що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Згідно  ст.  10
ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом
змагальності. Суд же,  зберігаючи об'єктивність
і неупередженість,  лише створює
необхідні умови для всебічного і повного дослідженняівбставин справи. При
дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади,  експертиз або
окремих осіб. Згідно  ст.  11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім1 того
згідно  ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини,  на які
вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Однак зазначені
вимоги закону судом в повному обсязі виконані не були.

Постановляючи
рішення,  суд першої інстанції виходив з
того,  що в судовому засіданні було
встановлено,  що позивач починаючи-з
12.11.1974р. працював на підприємствах ВАТ "Краснодонвугілля".
Внаслідок впливу шкідливих і небезпечних умов праці у нього виникло
профзахворювання -пиловий бронхіт. Вперше обласна МСЕК встановила позивачу 25%
втрати працездатності у зв'язку з профзахворюванням 08$9.2004р. Прй повторному
огляді 26.10.2005р. МСЕК встановила позивачу 50% втрати працездатності,  з яких 25% - у зв'язку з профзахворюванням
пиловий бронхіт,  а ще 25%- у зв'язку з
профзахворюванням радікулопатія; крім того,
йому було встановлено 3 групу інвалідності. Професійне захворювання
викликає у позивача не тільки фізичні,
але і моральні страждання. Також суд першої інстанції виходив з
того,  що згідно з висновком судово-
психологічної експертизи від 30.08.2007р. у позивача виявлені несприятливі
зміни особистості,  однак вони не
перебувають в причинному зв'язку з ушкодженням здоров'я і втратою професійної
працездатності. Крім того,  суд виходив з
того,  що оскільки позивач звернувся з
позовом до суду 30.10.2006р. і на цей час відповідно до п.27  ст. 77 Закону України "Про державний
бюджет України на 2006 рік" була зупинена дія аб.4 ст. 1( в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей),  пп. "е"п.1 4.1  ст. 21, .3 ст. 28 та ч.3  ст. 34,
ч.5  ст. 47 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату
працездатності",  щодо права
потерпілого на відшкодування моральної шкоди,
то на даний час відсутні правові підстави для відшкодування позивачу
моральної шкоди відповідачем.

Проте з
такими висновками погодитися не можна,
оскільки Закон України "Про Державний бюджет на 2006 рік"
набрав чинності,  як правильно дійшов
висновків суд першої інстанції,  з 1
січня 2006 року і не поширюються на відносини,
які виникли між сторонами до 1 січня 2006 року. Тому суду першої
інстанції слід було застосовувати закон,
який діяв у період втрати працездатності позивачем,  бо згідно
ст.  5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють відносини,
які виникли з дня набрання ними чинності. Крім того,  акт цивільного законодавства не має зворотної
дії у часі,  крім випадків,  коли він пом'якшує або скасовує цивільну
відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися
актом цивільного законодавства,  який
втратив чинність,  новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав та обов'язків,  що виникли з моменту набрання ним чинності.
Як вбачається з матеріалів справи позивачу вперше було встановлено 25% втрати
працездатності у зв'язку з профзахворюванням 08.09.2004р.,  при повторному огляді 26.10.2005р. МСЕК
встановила позивачу 50% втрати працездатності,
з яких 25% - у зв'язку з профзахворюванням пиловий бронхіт,  а ще 25%- у зв'язку з профзахворюванням
радікулопатія; крім того,  йому було
встановлено 3 групу інвалідності. Тобто право на отримання моральної шкоди в
зв'язку з стражданнями,  пов'язаними з
втратою здоров'я від профзахворювання у позивача виникло до набрання законної
сили Законом України "Про державний бюджет України на 2006 рік" від
20.12.2005р. Дата ж звернення до суду в даному випадку значення не має.

Крім тога,  встановлене Конституцією
та законами України право на

відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод
громадян.

Згідно діючого законодавства а саме
ст.  23 ЦК України моральна
шкода полягає також і

у фізичному болю та стражданнях7 яких фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або

іншим ушкодженням здоров'я. Тому- висновок суду першої інстанції про
те,  що факт

заподіяння позивачеві моральної шкоди не було встановлено,  так як це не зазначено в

висновку МСЕК,  зроблено
поспішно,  так як діюче законодавство не
виключає

можливості встановлення такого факту в інший передбачений законом спосіб.
При цьому

належить ураховувати,  що чинне законодавство
не визначає певних засобів доказування,

якими можуть підтверджуватися факт заподіяння моральної шкоди. З
урахуванням

наведеного,  апеляційний суд,  оцінивши в сукупності всі надані сторонами
докази,  зважає,

що позивачу була: заподіяна моральна шкода пошкодженням здоров'я. Втім,

проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини справи,  апеляційний суд

. вважає,  що зважаючи на характер та
обсяг страждань (фізичних,
душевних,  психічних

тощо),  яких зазнав позивач,  характер немайнових втрат 0'х
тривалості,  можливості

відновлення тощо та з урахуванням інших обставин,  а саме,
стану здоров'я потерпілого,

тяжкості. вимушених змін у його життєвих стосунках часу та зусиль,  необхідних для

відновлення попереднього стану,  а
також виходячи із  засад розумності,  виваженості та

справедливості вимоги позивача щодо розміру моральної шкоди підлягають
частковому

задоволенню в сумі 5000грн.

Підлягають  задоволенню з урахуванням положень  ст.  88
ЦПК України   також і

вимоги позивача
про відшкодування йому за рахунок відповідача витрат,  які він поніс по оплаті судово -
психологічної експертизи,  вартість якої
складає 1579, 20грн.

За таких
обставив,  апеляційний суд вважає,  що встановивши дійсні обставини по  справі, ,
суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те,  що позивачу слід було відмовити: в
задоволенні його позовних вимог в повному обсязі,  тому апеляційний суд вважає-необхідним
скасувати рішення суду першої інстанції і постановити нове рішення,  яким задовольнити позов частково,  стягнувши з відповідача на користь позивача
в  рахунок відшкодування завданої йому
моральної шкоди 5000грн. та витрати,
пов'язані з оплатоюза проведення судово - психологічної експертизи у
розмірі 1579, 20грн.

Керуючись  ст.
307,  309,  314,  316,  88 ЦПК України,   ст.
1, 21, 28, 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та-професійного
захворювання,  що заподіяло втрату
працездатності",   ст.  77 Закону України "Про державний бюджет
України на 2006рік",   ст.  5,  23 ЦК України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 29 листопада
2007року -скасувати.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в м.  Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної йому
моральної шкоди 5000 ( п'ять тисяч ) грн. та витрати,  пов'язані з оплатою за проведення судово -
психологічної експертизи у розмірі 1579 грн. 20 коп.

Рішення
набирає законної сили негайно,  але може
бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом 2 місяців після його проголошення.