Справа № 22ц-628-2008р.                                              Головуючий по 1
спори,  що                                                       Клочко О.В.
із договорів                                                  Доповідач
в апеляційній інстанції
куплі-продажу                                                                  Храпко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
березня 2008 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                    Храпка В.Д.

суддів                               Бурлака
В.О.,  Карпенко О.В.

при
секретарі                   Наконечній М.
М.

з участю
адвокатів          ОСОБА_1,  ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Придніпровського районного суду від 15 січня 2008р. по справі за
позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу і довіреності недійсними,  стягнення коштів і моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_4,  в інтересах якого діє ОСОБА_5 ,  звернувся до суду із позовом про визнання
договору купівлі-продажу недійсним,
визнання довіреності недійсною,
стягнення коштів і моральної шкоди. Зазначали,  що 20 липня 2005р. між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 було
укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. 29 липня 2005р. ОСОБА_4 видав на ім. 'я
ОСОБА_3 доручення,  відповідно до якого
вона отримала в філії Соснівського відділення №220 Державного ощадного банку
України 15335 грн. Посилаючись на те,  що
ОСОБА_4 на час укладення правочинів не розумів значення своїх дій,  просили визнати договір купівлі-продажу від
20 липня 2005р. квартири АДРЕСА_1 і доручення від 29 липня 2005р.
недійсними,  стягнути із відповідачки
15335 грн. одержаних в Держощадбанку і моральну шкоду 50000 гривень

Рішенням
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 січня 2008р. визнано
недійсними договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 9 липня 2005р. і довіреність ОСОБА_4 від 29
липня 2005р. на ім. 'я ОСОБА_3

Визнано
за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнуто
із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 15335
грн. і моральну шкоду 50000 гривень.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати,  як постановлене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,  а
в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги судова колегія приходить до висновку про часткове
задоволення скарги,  зміну рішення по
наступних підставах:

Розглядаючи
спір в частині визнання договору купівлі-продажу недійсним,  визнання довіреності недійсною і стягнення
15335 грн. судова колегія вважає,  що
районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,  надані сторонами докази,  правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон,  який їх регулює.

Відповідно
до ч.1  ст. 29 ЦПК України,  здатність особисто здійснювати цивільні
процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна
дієздатність) мають фізичні особи,  які
досягли повноліття,  а також юридичні
особи.

Із
матеріалів справи випливає,  що ОСОБА_4 19 травня
2006р. видав на ім. 'я ОСОБА_5
довіреність для виконання представницьких функцій в суді. ОСОБА_5  від імені ОСОБА_4 21 червня 2006р. звернулася
до суду із позовом,  а 14 червня 2007р. і
25 червня 2007р. із відповідними змінами і доповненнями. Рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 1 лютого 2007р. ОСОБА_4 визнаний недієздатним,
а рішенням виконкому Черкаської міської ради від 16 травня 2007р. №489
ОСОБА_5  призначена опікуном над
недієздатним ОСОБА_4 Таким чином ОСОБА_5
при пред'явленні позову діяла на підставі довіреності,  яка діяла до 1 лютого 2007р.,  а на час пред'явлення змін і доповнень та
участі в розгляді справи як опікун.

Рішення
виконкому Черкаської міської ради від 16 травня 2007р. №489 на даний час ніким
не скасоване.

Відповідно
до ч.1  ст. 225 ЦК України право
чин,  який дієздатна фізична особа
вчинила у момент,  коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та(або) не могла керувати ними,  може бути визнано судом недійсним.

Згідно
висновку судово-психіатричної експертизи від 4 грудня 2006р.,  яка була проведена під час розгляду іншої
цивільної справи і судово-психіатричної експертизи від З квітня 2007р.,  яка була проведена при розслідуванні
кримінальної справи ОСОБА_4 на
період посвідчення договору купівлі-продажу від 9 липня 2005р. і посвідчення
довіреності 29 липня 2005р. не розумів значення своїх дій та керувати ними.

Вказані висновки
експертизи не суперечать іншим доказам по справі.

Законом
не заборонено використання як доказу по справі висновки експертиз проведених
відповідно до вимог закону про розгляд і інших справ. В суда першої інстанції
і апеляційному суді не було підстав для проведення повторної чи додаткової судово-психіатричної
експертизи.

Таким
чином суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про визнання
правочинів недійсними.

Поскільки
матеріалами справи доведено,  що ОСОБА_3
одержала в банку 15335 грн.,  а доказів
про те,  що вказані кошти використала на
потреби ОСОБА_4 не
надала,  то суд також правильно стягнув
ці кошти на користь ОСОБА_4

Що
стосується відшкодування моральної шкоди,
то суд першої інстанції прийшов до висновку,  що така шкода підлягає стягненню. Але такі
висновки суду не відповідають нормам матеріального права.

Згідно
ч.3  ст. 225 ЦК України,  сторона яка знала про стан фізичної особи у
момент вчинення правочину,  зобов'язана
відшкодувати їй моральну шкоду,  завдану
у зв'язку із вчиненням такого правочину.

В суд не
надано достовірних доказів які б підтверджували,  що ОСОБА_3 на час вчинення договору
купівлі-продажу і посвідчення довіреності знала,  що ОСОБА_4 не
розумів значення своїх дій та міг керувати ними.

Обидва правочини
посвідчені нотаріально.

В
нотаріуса при вчиненні вказаних дій також не виникло питання про психічний стан
ОСОБА_4 При
проведенні першої судово-психіатричної експертизи 18 серпня 2006р. експерти
також не могли відповісти на питання в якому психічному стані знаходився

ОСОБА_4 при вчиненні правочинів. Кримінальна справа порушена по факту
шахрайства закрита за п.2  ст. 6 КПК
України.

За таких
обставин рішення в частині стягнення моральної шкоди підлягає до зміни і
відмові в задоволенні позову.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
314,  316 ЦПК України,  судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 січня 2008р. змінити.

В
задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

В решті рішення
залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двох місяців до суду касаційної інстанції.