районний суд Полтавської області
Справа
№ 2-50/2008 рік
24 січня 2008 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді                                                   Кравець
секретарях                                                           Кульчицькій
участю: позивача                                                    ОСОБА_2
представника позивача                              ОСОБА_3
представника відповідача                          Васильчук
у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1в
інтересах ОСОБА_2до Карлівського сільськогосподарського підприємства
«ЛОС» про визнання недійсним договору оренди землі,
07 грудня 2007 року представник
позивача звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що позивач
є власником земельної ділянки розміром 6, 40 га, яка розташована на території
Новотагамлицької сільської ради. 14.10.2005р. в Машівському Центрі ДЗК
зареєстрований договір оренди зазначеної земельної ділянки, сторонами якого
вказані позивач і відповідач, але позивач вказаний договір не підписував. Таким
чином, позивач вважає, що відповідачем порушено вимоги ст. 16 Закону України
«Про оренду землі» та ст. 124 Земельного кодексу України.  В 2006р. позивач звернувся до відповідача для
отримання орендної плати, але йому повідомили, що плату отримає лише після
підписання договору. Тяжке фінансове становище та життєві обставини змусили
його погодитися підписати договір та додані до нього документи. В послідуючому,
ознайомившись з умовами договору позивач зрозумів, що вони для нього не вигідні
і звернувся до відповідача з проханням повернути йому земельну ділянку. В
зв'язку з наведеним позивач вважає, що відповідачем порушені вимоги ст. 321,
387 ЦК України, а тому просить суд визнати договір оренди недійсним та покласти
на відповідача судові витрати.
У судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали, представник відповідача позов не визнає,
вказавши, що вимоги є безпідставними, оскільки договір, після його державної
реєстрації, як і додаткові угоди в послідуючому були підписані позивачем, що
свідчило про визнання ним умов договору.
Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши
надані сторонами докази прийшов до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки розміром 6, 40
га, розташованої на території Новотагамлицької сільської ради Машівського
району Полтавської області, що стверджується копією Державного акту  ( а. с. 8 ).
З наданого позивачем копії типового договору оренди землі від 20.09.2004р.,
зареєстрованого 14.10.2005р. Машівським Центром ДЗК ( а.с. 4-6 ), та
аналогічного примірника договору наданого для огляду відповідачем вбачається,
що сторонами у цьому договорі є ОСОБА_2 та ТОВ «Карлівське с.г.п. «ЛОС». В
графі «Підписи сторін», з боку орендодавця є 2 підписи, з боку орендаря 1
підпис та печатка. Аналогічним чином підписані Акти прийому-передачі земельної
ділянки від 14.10.2005р. ( а.с. 7 ).
В судовому засіданні сторони не заперечували, що перший підпис в договорі
та в акті прийому-передачі з боку орендодавця, вчинено невідомою особою,
можливо матір'ю позивача, а другий підпис вчинено позивачем ОСОБА_2 При цьому
позивач зазначив, що підписуючи надані документи, він їх не читав, а
ознайомившись в послідуючому зрозумів, що умови договору для нього невигідні,
оскільки його не влаштовує низька орендна плата, так як він ніде не працює і не
має іншого доходу та строк дії договору оренди протягом 10 років. В
послідуючому бажає самостійно здійснювати обробіток землі.
З наданого відділом земельних ресурсів договору оренди землі та акту
прийому-передачі, сторонами якого є позивач і відповідач вбачається, що підпис
з боку орендодавця лише один ( а.с. 25-30 ).
З досліджених в судовому засіданні довідок та відомостей про розрахунок за
оренду паю ( а.с. 31-50 ), належного ОСОБА_2 вбачається, що розрахунок станом
на 2007 рік проведено в повному обсязі.
В судовому засіданні позивач не заперечував того факту, що товариство
провело повний розрахунок за пай, претензій по орендній платі немає, але
заперечив, що він особисто отримав орендну плату, оскільки у відомостях маються
не його підписи. При цьому вказав, що можливо орендну плату  отримувала його мати, та оглянувши надані
відповідачем відомості заявив, що він особисто отримував орендну плату в жовтні
2005 року, 20.09.2006р., про що особисто ставив свій підпис, та можливо в
На підтвердження своїх заперечень представником відповідача надано додатки
до договору оренди за 2005 та 2006 рік, які підписані позивачем ( а.с. 52 ).
Цього не заперечував і позивач, зазначивши при цьому, що йому не відомо було,
що він підписував, і крім цього, підписував вказані додатки, не того числа, що
вказано у цих додатках, а значно пізніше. Цього, не заперечувала і представник
відповідача пояснивши, що складаються вказані додатки станом на 01.01., а після
цього десь в кінці року проводиться звірка з орендодавцями про що вони і
проставляють свій підпис.
З наданої відповідачем угоди про дострокове розірвання
договору від 12.11.2007р., вбачається, що позивач звернувся до відповідача з
наміром достроково розірвати договір оренди від 20.09.2004р., з чим не
погодився відповідач, про що свідчить відсутність його підпису (а.с. 51 ).
Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» - істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна
плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе
ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.
Відповідно до ч.2 ст. 15 цього Закону - відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог
статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно
З дослідженого в судовому засіданні договору оренди
вбачається, що він містить всі зазначені положення.
Порядок укладення договорів оренди земельної частки (паю)
урегульований Указом Президента України від 3 грудня 1999 р. N 1529/99
"Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора
економіки" та Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №
174 від 02.07.2003р. "Про затвердження Тимчасового порядку ведення
державного реєстру земель" в п.3.3 якого зазначеного, що державна
реєстрація договорів оренди землі покладена на структурні підрозділи Центру
державного земельного кадастру при Держкомземі України.
Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду
землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної
реєстрації. Тобто, якщо договір оренди землі не відповідає тим істотним умовам,
які ставляться до даної категорії договорів, він не може бути зареєстрований в
установленому порядку відповідним державним органом та не набирає законної
сили. Отже, реєструючи даний договір оренди від 20.09.2004р. Машівський РВ ПРФ
ДП «Центр ДЗК»  визнав його чинність по
всіх істотних умовах.
Як вбачається зі змісту статті 203 Цивільного кодексу
України, правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності
правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та
відповідати його внутрішній волі (частина третя цієї статті).
Частиною 1 статті 215 названого Кодексу встановлено, що
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою статті 203 Кодексу.
Отже, наявність вільного волевиявлення учасників
правочину та його відповідність внутрішній волі при укладенні цього правочину є
однією з необхідних умов для його укладення.
чином, волевиявлення орендодавця, в даному випадку, реалізується шляхом
укладення договору оренди.
Відповідно до ч.1 ст. 233 ЦК України - правочин, який
вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних
умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був
ініціатором такого правочину.
В судовому засіданні позивач не надав доказів того, що
відсутність у нього роботи та низька орендна плата згідно спірного договору та
строк його дії протягом 10 років, були для нього невигідними умовами. Інших
обставин позивач не навів, чим не виконав вимоги ст. 10 ЦПК України -
відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вони
посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Суд, не приймає тверджень позивача про те, що в момент
підписання договору та інших документів він з ними не знайомився, не розумів їх
дії, оскільки при вчиненні вказаних дій він мав можливість з ними ознайомитися,
для чого у нього не було ніяких перешкод, а тому на власний розсуд скористався
своїми правами та обов'язками.
Таким чином, аналізуючи докази по справі, суд приходить
до висновку, що оскільки позивач після державної реєстрації договору його
підписав, як і підписав акт прийому-передачі земельної ділянки, в послідуючому
підписував додаткові угоди, отримував орендну плату, претензій до товариства не
пред'являв по порушенню умов договору, а тому суд вважає, що такі його дії
свідчать про те, що ним був схвалений спірний договір оренди належної йому
земельної ділянки від 20.09.2004р., що відповідає його волевиявленню, а також
враховуючи те, що 12.11.2007р. він звернувся до відповідача з вимогою про
дострокове розірвання договору оренди землі, а не про повернення земельної
ділянки, що свідчить про те, що він визнавав дійсність вказаного договору, а
тому з врахуванням усіх цих обставин, суд вважає, що в задоволенні позову слід
Відповідно до ст. 88 ЦПК України - якщо позивачу в
задоволенні позову відмовлено, то судові витрати на його користь стягненню не
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 18 Закону України «Про
оренду землі», ст.ст. 203, 215, 233  ЦК
Президента України від 3 грудня 1999 р. N 1529/99 "Про невідкладні заходи
щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" та Наказом
Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02.07.2003р.
"Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру
земель", ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2до Карлівського
сільськогосподарського підприємства «ЛОС» про визнання недійсним
договору оренди землі - в і д м о в и т и.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:  ( підпис )

Копія вірна:

Суддя Машівського районного суду
С.В. Кравець