Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня
2008 року                                                                                            м.  Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області

у складі:
головуючого судді - Петренко А.П.

при секретарі -
Пінігіні Р.А.

За участю
представника відповідача: ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3про
стягнення суми боргу за розпискою по зустрічному позову ОСОБА_3до ОСОБА_2 про визнання
правочину недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ПозивачОСОБА_2.
звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу за
розпискою.

В
обґрунтування позову пояснив,  що
перебував у шлюбі з відповідачем,  який
зареєстрували ІНФОРМАЦІЯ_1 року та розірвали 21.06 2000 року.

Під час
шлюбу придбали квартиру уАДРЕСА_1.

Після
розірвання шлюбу відповідач побажала продати квартиру,  але нотаріусом було відмовлено в укладенні
договору купівлі-продажу зазначеної квартири без письмової згоди одного з
подружжя.

Така
згода була одержана відповідачем,  і
згідно договору купівлі-продажу від 10.02.2007 року квартира за адресоюАДРЕСА_1
була продана за 52250 гривень.

На
забезпечення права позивача на його частку у праві в спільної сумісної
власності подружжя відповідачем була написана розписка від 19.02.2007
року,  про те,  що відповідач зобов'язується сплатити
позивачу гроші у сумі 15500 гривень,
отримані від продажу квартири,  в
рахунок відшкодування частини позивача у праві спільної сумісної власності
подружжя на квартируАДРЕСА_1

Зобов'язання
сплатити гроші від продажу квартири повинно бути виконано до 01.04.2007
року,  однак у зазначений термін
відповідач зобов'язання не виконала.

Позивач
просить стягнути з відповідача суму боргу згідно розписки від 19.02.2007 року
та судові витрати.

У
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі,  пояснивши,
що під час шлюбу зОСОБА_3. Придбали квартиру за адресоюАДРЕСА_1,  після розірвання шлюбу відповідач виявила
бажання продати квартиру,  для чого
потрібна була його письмова згода. Отримавши письмову згоду відповідач продала
квартиру та написала розписку згідно якої,
зобов'язалася,  перерахувати на
рахунок позивача грошову компенсацію його частини у спільній сумісній власності
на квартиру в сумі 15500 гривень до 01.04.2007 року.

У
вказаний строк гроші на рахунок не надійшли,
претензія від 10.04.2007 року була залишена без відповіді.

Відповідач
позовні вимоги не визнала та подала зустрічний позов про визнання правочину
недійсним.

В обгрунтування
позову пояснила,  що перебувала у шлюбі з
ОСОБА_2.

Квартира
за адресоюАДРЕСА_1,  досталась від
батьків,  які вносили внески у
житлово-будівельний кооператив «Дім»,
членом якого вона була для будівництва квартири.

Відповідач
ніяких грошових та трудових затрат у квартиру не вносив,  майнової частки у кооперативній квартирі
немає.

Розписка
була написана під психологічним тискомОСОБА_2.  у стані
сильного душевного хвилювання,  тому
просить визнати правочин - розписку про виплату грошей за продану квартиру в
сумі 15500 гривень недійсним.

Представник
позивача по зустрічному позову доОСОБА_2.  Підтримав позовні вимогиОСОБА_3.,  пояснивши,
що квартира була придбана за кошти батьківОСОБА_3.,  тому є особистою власністю дружини.

Розписка
про борг у сумі 15500 гривень була написана під психологічним тиском
відповідача у стані сильного душевного хвилювання який в замін згоди на продаж
квартири вимагав гроші за частину квартири. Просить у позовіОСОБА_2.  Відмовити,
зустрічний позовОСОБА_3.3адовольнити.

Відповідач
за зустрічним позовом позовні вимоги не визнав,
посилаючись на те,  що квартира
була придбана під час шлюбу,  він вносив
як грошові так і трудові затрати у поліпшення майна,  робив ремонт. Просить у зустрічному позові
відмовити у повному обсязі.

СвідокОСОБА_4
пояснила суду,  що вона працювала разом з
ІНФОРМАЦІЯ_2на заводі металоконструкцій,
в 1993 році організували кооператив для будівництва житлового
будинку,  ОСОБА_3 була членом кооперативу але грошові внески робила її
мати.

ОСОБА_2  Працював сторожем на будівництві будинку,  отримував заробітну плату від кооперативу
«Дім»,  а не відпрацьовував грошові
внески,  членом кооперативу не був.

Свідок ОСОБА_5пояснила,  що її дочка була у шлюбі зОСОБА_2. ,  дочка була членом ЖБК «Дім»,  грошові внески на фінансування будівництва
вираховували з її заробітної плати, ОСОБА_2.  Грошей
на квартиру не давав,  ордер видали
дочці.

Суд,  вислухавши сторони,  свідків,
дослідивши матеріали справи,
вважає що позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3про стягнення суми боргу за розпискою підлягає задоволенню,  в зустрічному позову ОСОБА_3до ОСОБА_2 про визнання
правочину недійсним слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
526 ЦК України
«Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу,  інших актів
цивільного законодавства,  а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вим<?г,  що звичайно
ставляться».

Згідно  ст.
368 ЦК України
« Майно,  набуте подружжям за час
шлюбу,  є їхньою спільною сумісною
власністю,  якщо інше не встановлено
договором або законом»,  ст 369 ЦК України «Згода
співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном,  який підлягає нотаріальному посвідченню та
(або) державній реєстрації,  має бути
висловлена письмово і нотаріально посвідчена»,
ст.  68 СК України «Розірвання
шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно,  набуте за час шлюбу. Розпоряджання
майном,  що є об'єктом права спільної
сумісної власності,  після розірвання
шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною  згодою»

У
судовому засіданні встановлено,  що
сторони під час придбання квартири перебували у зареєстрованому шлюбі,  вели спільне господарство,  працювали.

Квартира
була продана за 52250 гривень,  що
істотно більше позовних вимог,
позивачаОСОБА_2.  Про стягнення
вартості його частини у праві спільної сумісної власності.

ПосиланняОСОБА_3.
Та її представника на те,  що
правочин,  у вигляді зобов'язання
сплатити гроші від продажу квартири та написання про це розписки,  був вчинений під психічним тиском на
неїОСОБА_2. ,  у судовому засіданні не найшли свого підтвердження.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  209,  213,
215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3про
стягнення суми боргу за розпискою задовольнити: стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 суму боргу у
розмірі 15500 гривень та судові витрати у сумі 185 гривень.

У
зустрічному позові ОСОБА_3до ОСОБА_2 про
визнання правочину недійсним відмовити.

Заява
про оскарження рішення суду подається до Апостолівського районного суду
упродовж десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду,  подається до
Апостолівського районного суду упродовж двадцяти днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження.