№2 - 13/2008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31
січня 2008 року                          Володарський районний суд Донецької
області в складі:

судді
Доценко С.І.

при
секретарі
Болбат Н.І.

за
участю:

представника
позивача:                  Сукач О.В.

відповідачів:                                   ОСОБА_1,
ОСОБА_2

представника відповідачів:           ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  в залі
суду смт.Володарське цивільну справу за позовом

Національної
страхової компанії НАСК „Оранта” Маріупольська дирекція  до

ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

3-я особа:
ОСОБА_4,

про стягнення  суми завданого
збитку внаслідок виплати страхового відшкодування

за договором
страхування (в порядку регресу),-

в с т а н о в и в :

Позивач
звернувся до суду із зазначеною
позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів в
порядку регресу на його користь відшкодовану 3-й особі ОСОБА_4 шкоду, завдану
винними діями ОСОБА_1, який 15.10.2007 року о 13-30 годині в м.Маріуполі,
керуючи автомобілем ВАЗ-2103 д/н НОМЕР_1 по другорядній дорозі, порушив правила
дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ-ДЄУ д/н
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який було застраховано НАСК „Оранта” за
договором страхування транспортних засобів від 03.08.2006 року №83 УБ №055141 і
пошкодив даний транспортний засіб, завдавши матеріальну шкоду в розмірі 7790,25
грн., яка була компенсована в повному обсязі страховою компанією.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі і їх представник визнали позов частково. Вважають, що шкода
завдана внаслідок взаємодії 2-х джерел підвищеної небезпеки при наявності вини
обох водіїв, які керували транспортними засобами, а тому, розмір відшкодування
повинен бути визначений у відповідній частці в залежності від вини кожної
особи. Крім того, не згодні із заміною лівої фари і радіатора, тому що,
відповідно до висновку аварійного комісара, данні частини не підлягали заміні,
а повинні були ремонтуватись.

3-я особа - ОСОБА_4 підтримав заявлені вимоги, підтвердив, що дійсно
15.10.2007 року сталася ДТП. Внаслідок зіткнення його застрахованого
транспортного засобу з транспортним засобом ОСОБА_1, який несподівано на
перехресті виїхав на його полосу руху і скоїв аварійну ситуацію, яку ОСОБА_4 не
міг передбачити і не міг попередити, і внаслідок ДТП було пошкоджено належний
йому транспортний засіб і сума 7790,25 грн. по відшкодування була виплачена
страховою компанією „Оранта” в рахунок погашення за кредитним договором.

Вислухавши учасників процесу, дослідив наявні в справі докази, суд вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючи підстав:

15.10.2007 року о 13-30 годині в м.Маріуполі на перехресті вул.Купріна і
вул.Матросова сталося зіткнення автомобілів ВАЗ-2103 д/н НОМЕР_1 під керування
ОСОБА_1, який рухався по другорядній дорозі, з автомобілем ЗАЗ -ДЕУ д/н НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого
транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, що підтверджується
матеріалами адміністративної справи.

Згідно договору страхування транспортного засобу від 03.08.2006 року форми
№83 серії УБ №055141, власнику транспортного засобу ЗАЗ-ДЕУ д/н НОМЕР_2 ОСОБА_4
виплачене НАСК „Оранта” страхове відшкодування
7790,25 грн., яке склало вартість запасних частин і
ремонтно-відновлювальних робіт, що підтверджено страховим актом і відміткою
бухгалтерії про фактичну виплату страхового відшкодування (платіжне доручення
№479 від 08.12.2006 року), що свідчить про те, що, згідно ст.27 Закону України
„Про страхування”, ст.1191 ЦК України, позивач має право зворотної вимоги до
винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, основної і додаткової авто
технічної експертизи, суд дійшов висновку, що шкода була завдана за наявності
вини обох водіїв транспортних засобів: і ОСОБА_1 і ОСОБА_4.

ОСОБА_1, рухаючись на перехресті нерівнозначних доріг по другорядній
дорозі, не надав переваги в русі і не уступив дороги транспортному засобу під
керуванням ОСОБА_4, який наближався до даного перехрестя проїжджих частин по
головній дорозі, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР України.

Щодо пояснень ОСОБА_4 про механізм ДТП, який стверджував, що рухався зі
швидкістю 30-40 км/г, при тому, що обзорість з його слів на перехресті не
обмежена, при наявності початку пошкоджень на середині правої передньої двері
автомобіля ВАЗ-2103, і що момент небезпеки в даній ситуації приймав, коли
автомобіль ОСОБА_1 знаходився на відстані 5 метрів від лінії перехрещення
перехрестя, то в ході експертного дослідження вони визнані неспроможними з
технічної точки зору щодо віддалення його автомобіля від місця зіткнення в
момент реакції водія з наступним застосуванням гальмування - 4-5 метрів, при
максимальній швидкості руху 40 км/г - 7,1 м.

Відповідно до висновку авто технічної експертизи, ОСОБА_4 повинен був
додержуватись вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме, в разі
виникнення небезпеки, яку водій об”єктивно міг виявити, він повинен негайно прийняти
заходів щодо зменшення швидкості, навіть до зупинки транспортного засобу, або
безпечного для інших учасників дорожнього руху об”їзду перешкод.

Відповідно до експертних досліджень, за показаннями ОСОБА_4 в 3-х випадках
з 8-ми він, рухаючись зі швидкістю 30 км/г, що не суперечить його свідченням,
міг попередити настання ДТП, виконуючи вимоги п.12.3 ПДР України, а за
показаннями водія ОСОБА_1, данними в судовому засіданні, які визнані експертами
спроможними, у всіх 12 випадках ОСОБА_4 міг попередити ДТП, виконуючи вимоги
п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_4, маючи необмежену обзорість на
перехресті, не міг не бачити на перехресті автомобіль під керуванням ОСОБА_1,
який перетинав перехрестя перпендикулярно руху його автомобіля. Він міг
передбачити настання ДТП і, виконуючи своєчасно вимоги п.12.3 Правил дорожнього
руху України, міг попередити настання ДТП і пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, на думку суду, вина ОСОБА_1 в настанні ДТП складає 60%, тому
що він своїми діями створив аварійну ситуацію, а ОСОБА_4  - 40%, тому що він мав можливість попередити
настання ДТП, але не прийняв своєчасно заходів щодо його попередження.

Таким чином, розмір відшкодування, відповідно до ст.1188 ЦК України,
підлягає визначенню у відповідній частці, залежно від обставин, що мають
істотне значення.

На думку суду, є обґрунтованими вимоги відповідачів щодо зменшення суми
відшкодування, виключивши з переліку запасних частин, які підлягають заміні
блоку лівої фари, вартість якої складає 495,84 грн., тому що, відповідно до
акту огляду транспортного засобу аварійним комісаром зазначено, що вона
підлягає ремонту - поліровці, що свідчить про неістотне її пошкодження. У
зв'язку з чим, суд вважає, що в цій частині відшкодування, за блок фару ліву,
виплачене безпідставно і сума відшкодування підлягає зменшенню на 495,84 грн.

Суд вважає, що не підлягає виключенню з суми відшкодування вартість
радіатора, тому що в акті огляду вказано, що він підлягає огляду,  а ОСОБА_5 аварійний комісар, при допиті як
свідок, пояснив, що радіатор мав пошкодження і при ремонті панелі пошкоджений
деформований радіатор не ставиться, а він потребує заміни на новий.

Таким чином, судом встановлено, що обґрунтованою виплатою відшкодування за
договором страхування транспортного засобу ЗАЗ-ДЕУ д/н НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_4, є 7294,41 грн. (7790,25 грн. - 495,84 грн.)

Визнаючи розмір відшкодування, яке підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь
НАСК „Оранта”, суд вважає, що воно підлягає зменшенню в залежності від частки
вини ОСОБА_4 в заподіянні даної шкоди, а саме, підлягає стягненню 7294,41 грн.
- (7294,41 х 40%) = 4376,65 грн.

На думку суду, слід відмовити  в
притягненні до цивільно-правової відповідальності за даним випадком ОСОБА_2,
яка є власником автомобіля ВАЗ-2103 д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, тому що,
згідно ст.1188 ЦК України, при взаємодії 2-х джерел підвищеної небезпеки шкода
відшкодовується винною особою, якою є ОСОБА_1 Крім того, він керував належним
їй транспортним засобом на достатній правовій підставі за дорученням, що,
відповідно до ст.1187 ЦК України, також виключає цивільну-правову
відповідальність ОСОБА_2 по відшкодуванню завданої шкоди, тому що вона є
неналежним відповідачем.

При зверненні до суду позивачем сплачено 30 грн. на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи і 78 грн. - судовий збір, що підтверджено
платіжними дорученнями, які підлягають відшкодуванню з відповідачів, згідно
ст.88 ЦПК України, відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 56,2%, з ОСОБА_1 на користь
НАСК „Оранта” слід стягнути 43,8 грн. - сплаченого судового збору і 16,86 грн.
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, а всього
60,66 грн.

Також, з ОСОБА_1, за ініціативою
якого було проведено 2 (основну і додаткову) авто технічні експертизи загальною
вартістю 434,58 грн., як з відповідача слід стягнути її вартість на користь
НДЕКЦ  при УМВС України в Донецькій
області.

Керуючись
ст.ст.88,
209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.1187,1188 ЦК
України, ст.27 Закону України „Про страхування”, суд, -

в и р і ш и в :

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Маріупольської дирекції НАСК „Оранта” в
рахунок відшкодування  завданого збитку
внаслідок виплати страхового відшкодування
4376 /чотири тисячі триста сімдесят шість/ грн. 65 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Відмовити в стягненні шкоди з
ОСОБА_2, тому що є неналежним відповідачем.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Маріупольської дирекції НАСК „Оранта”
сплачений судовий збір при звернені до суду в сумі 43,80 грн. і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 16,86 грн., а всього 60
/шістдесят/ грн. 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Донецькій області /
р/р 0450, МФО 834016/ за проведення авто технічної експертизи - 434
/чотириста тридцять чотири/ грн.. 58 коп.

На рішення може бути подана заява про
апеляційне оскарження в Апеляційний суд Донецької області через Володарський
районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Апеляція може бути подана протягом 20 днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя                                  С.І.Доценко