Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

02
грудня  2008 року  Крюківський райсуд  м Кременчука Полтавської області в складі
головуючого судді  Маханькова О.В.

при секретарі
Козлової І.В.,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Кременчуці цивільну справу
за  позовом фізичної особи  ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2  про відшкодування  матеріальної та моральної  шкоди, -

В С Т А Н О
В И В:

До
Крюківського районного суду м.
Кременчука  з позовною заявою  звернувся ОСОБА_1  та прохав
ухвалити  рішення,  яким
стягнути з відповідача ОСОБА_2 13700 грн. майнової шкоди,  17000 грн.
моральної  шкоди та судові
витрати.

На  обґрунтування
заявлених  вимог  позивач
повідомив, що  уклав  з відповідачем усний договір про те, що бажає
наймати її  квартиру АДРЕСА_1. Позивач  заплатив відповідачу гроші в сумі 200
грн.  На квартиру завіз  свої особисті речі - телевізор, два крісла,
дві люстри, книги, сервіз, постільну білизну та виїхав  в Росію. На початку 2007 р. приїхавши з Росії  сповістив відповідача, що  бажає наймати квартиру далі, але відповідач
відмовила йому. Речі, які були завезені ним в квартиру  зникли. За його заявою Крюківським РВ м.
Кременчука  була винесена постанова про
відмову в порушенні кримінальної справи
за ст. 185 КК України на підставі п.2 ст. 6 КПК України відносно
відповідача.

В
судовому засіданні позивач  ОСОБА_1  позовні
вимоги підтримав та пояснив, що в грудні 2006 року він приїхав до м.
Кременчука. Знаходячись на автовокзалі, по оголошенню в газеті , щодо здачі в
найом  квартири,  він
зателефонував відповідачу, після чого відповідач приїхала до автовокзалу
і вони  склали усний договір про  оренду її квартири. Разом з відповідачем
поїхали на квартиру, позивач віддав їй 200грн. а відповідачка віддала йому
ключі, та в свою чергу написала розписку про отримання  грошей в сумі 200грн.  Через 10-12 днів  після цього він поїхав до Росії. Неодноразово
телефонував відповідачу про намір в подальшому орендувати квартиру, але по
приїзду в м. Кременчук він не зміг увійти
до квартири, т.я.  замок на  вхідних дверях було  замінено. З квартири зникли його речі. Прохав
суд задовольнити  позов в повному обсязі.

Відповідач  ОСОБА_2 в судовому
засіданні  пояснила, що дійсно  в грудні 2006 р. вона надала позивачу ОСОБА_1
своє приміщення для тимчасового проживання строком на 10 днів, отримавши за це
200 грн., віддала йому ключі, коли вони зустрілися на автовокзалі, але ніяких
речей  в

- 2 -

квартиру позивач не завозив. Про це вона дізналася коли
прибула до квартири, т.я. подзвонила
сусідка та повідомила, що  сталося
затоплення  квартири. Коли минув час, на
який  вона надала позивачу  приміщення , то позивач до неї не з'явився,
не повідомив про подальше користування квартирою, тому вона була вимушена
змінити замок в квартирі. В квартирі особистих речей не було, було лише сміття,
яке залишив після себе позивач. Коли позивач повернувся в м. Кременчук, то
вимагав щоб  вона знову здала йому
квартиру, але  вона  йому відмовила, т.я.  з'явилися нові квартиранти. З приводу
цього  давала пояснення працівникам
міліції.

Свідок
ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ним 05.12.2007р. була винесена
постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1. При
проведенні  перевірки заявником не було
надано  жодного доказу на підтвердження
своєї заяви. Посилання в постанові, що речі були складені на балконі помилкове.
Дану квартиру обстежували працівники міліції, але жодних речей  там не було знайдено. Дана постанова не
оскаржувалася.

Суд,
заслухавши сторони по справі, проаналізувавши надані суду докази, вважає що
позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана  довести ті обставини на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню  підлягають обставини які мають значення
для  ухвалення  рішення
у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування  не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Договором, відповідно до ст. 626 ЦК України є домовленість двох або
більше  сторін,  спрямована
на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом
встановлено, та не оспорюється  сторонами,
що дійсно між сторонами була укладена усна домовленість про здачу  в оренду
квартири АДРЕСА_1,  про що
відповідачем ОСОБА_2 була написана розписка про отримання коштів в сумі 200
грн. Відповідно до розписки відповідач ОСОБА_2 надала позивачу ОСОБА_1  своє приміщення для проживання терміном  з 20 грудня по 31 грудня 2006 року.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу, на підтвердження того,
що ним були завезені в дану квартиру особисті речі.

Позивач стверджував що особисті речі були завезені ним  набагато пізніше, тобто після спливу  строку на який він знімав квартиру.

Угода  про подальше
найняття квартири між позивачем та відповідачем не заключалась.

На
підтвердження цього в поясненні відповідача також зазначено, що в квартиру
позивач особистих речей не завозив, наміру про подальшу здачу квартири в оренду
позивачу у відповідача не було (відмовний матеріал № 3902 від 05.12.2007р.)

- 3 -

В квартиру вона зайшла лише після того, як їй стало
відомо про залиття її квартири. Дане ствердження  та пояснення
відповідача підтверджується показами свідка ОСОБА_3, який проводив
перевірку за заявою позивача ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2 змінила замок
в дверях лише  після того, як
вирішила здавати дану квартиру іншим громадянам та в зв'язку з тим,  що відповідач ОСОБА_1 не повернув їй ключі.

На
підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1. в частині
стягнення з відповідача матеріальної шкоди необґрунтовані, не підтверджені  доказами та такими, що не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується
особою яка її завдала, за наявності її вини.

Так як
відповідачем не вчинено порушень законних прав позивача ОСОБА_1. які б могли
привести до заподіяння позивачу моральної шкоди, то вимоги щодо стягнення
моральної  шкоди задоволенню не підлягають.

Позов  ОСОБА_1. про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає в повному обсязі,
т.я.  необґрунтований та не підтверджений
доказами.

Керуючись ст.ст.
4,10,60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 626,1166 ,1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана  через Крюківський районний суд м. Кременчука
протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається через Крюківський районний суд м. Кременчука
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлений та підписаний   02.12.2008р