Справа №2-408-2008
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м        У к р а ї н и

31 березня 2008 року                                      м.
Вінниця

Староміський районний суд м. Вінниці
в складі:

головуючого  судді
Олійника О.М.

при секретарі                                                Якубовській Ю.А.

з участю позивачки                                       ОСОБА_1

її представника
ОСОБА_3

відповідача
ОСОБА_2

його представника                                        ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  в м. Вінниці  цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що
втратив право на користування житлом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про вселення, усунення перешкод в користуванні квартирою, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на
користування житлом, мотивувала позов тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1
і в з`язку з тим, що відповідач з липня
2007 року не проживає в ній, не цікавиться квартирою не несе витрати на її
утримання, просила суд на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України визнати його таким,
що втратив право користування житлом.

ОСОБА_2
звернувся із зустрічним позовом про вселення в спірну квартиру і усунення
перешкод в її користуванні. Мотивував позов тим, що в грудні 2006 року як член
сім`ї ОСОБА_1 він вселився в квартиру
АДРЕСА_1, але в зв`язку з тим, що в серпні 2007 року
мати почала робити ремонт, він тимчасово почав проживати за іншою адресою. У
вересні 2007 року він не зміг повернутись до свого житла, оскільки ОСОБА_1
змінила замки на дверях і чинила перешкоди в користуванні квартирою. Просив суд
вселити його у спірне житло на підставі ст. 405 ЦК України, оскільки він з
поважних причин не проживав у ньому.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримала за обставин, викладених в
позовній заяві, просила суд позов задовольнити, а позов ОСОБА_2 не визнала,
просила йому відмовити. Пояснила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1
Відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований в квартирі і поселився разом з жінкою, з
якою перебував у фактичних шлюбних відносинах в листопаді 2006 року. В липні -
серпні 2007 року вона почала робити ремонт, виділила кошти для цього, а
відповідач ОСОБА_2, після конфлікту з приводу ремонту і з приводу його
неналежної поведінки, залишив квартиру, забрав всі свої речі і віддав їй ключі
від нового замка, а сам пішов проживати в будинок співмешканки АДРЕСА_2. З того
часу він квартирою не цікавився, будь-яких витрат по її утриманню не ніс,
претензій він не пред`являв, питання про вселення не ставив і
перешкод для його проживання вона не чинила.

Відповідач-позивач
ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнав, свій позов підтримав, суду пояснив, що він був
зареєстрований в  квартирі матері в
листопаді 2006 року і проживав разом з дружиною до липня 2007 року. В липні він
переїхав в будинок дружини АДРЕСА_2, оскільки мати почала робити ремонт і
проживати було неможливо. Після закінчення ремонту він намагався повернутись до
квартири, але брат, який вже в той час проживав там, не пустив його. Керуючись
ст.. 405 ЦК України, вважає, що він не втратив право користування квартирою,
тому просив його вселити в дану квартиру і зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому
перешкоди в користуванні житлом.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а в
задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Судом  встановлено, що квартира АДРЕСА_1, житловою
площею 16,9 кв.м., належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 30.11.2006 року приватним нотаріусом вінницького
міського нотаріального округу, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 20.12.2006 року.

Відповідач-позивач
ОСОБА_2 був зареєстрований у вказаній квартирі і вселений як член сім`ї
власника житла за згодою власника - ОСОБА_1
- в листопаді 2006 року, що підтверджується довідкою ТОВ «Вінницький
завод залізобетонних виробів» від 25.01.2008 року. В даний час він залишається
зареєстрованим в квартирі ОСОБА_1

З
показів сторін в судовому засіданні вбачається, що в липні 2007 року, після
конфлікту, що виник між сторонами з приводу проведення ремонту, відповідач
ОСОБА_2 добровільно залишив місце проживання, забрав свої речі, повернув ключі
власниці - ОСОБА_1 і почав проживати за адресою: АДРЕСА_2

З
того часу ОСОБА_2 не проживав в квартирі без поважних причин, не цікавився
даним житлом, не ніс витрати щодо його утримання та ремонту. Такі дії ОСОБА_2
свідчать про добровільну відмову від свого права на проживання і користування
житлом.

Дані
обставини підтвердили самі сторони в судовому засіданні, а також свідок
ОСОБА_6, який пояснив, що в серпні-вересні
2007 р. він проводив ремонтні роботи по влаштуванню системи опалення,
замовником виступала ОСОБА_1, також вона розраховувалась за його послуги, а
ОСОБА_2 будь-якого інтересу до ремонту не проявляв, в квартирі не проживав,
лише декілька разів забирав свої речі.

Цим
спростовуються покази ОСОБА_2 щодо чинення ОСОБА_1 перешкод у користуванні
квартирою, тому суд оцінює його покази в цій частині критично.

Факт
непроживання ОСОБА_2 в спірній квартирі з липня 2007 року також підтверджується
актом, складеним співмешканцями будинку і завіреним паспортистом ТОВ
«Вінницький завод залізобетонних виробів» 27.01.2008 року і квитанціями по
розрахунку за житлово-комунальні послуги, згідно яких з липня 2007 року такі
витрати несла ОСОБА_1

Відповідно до ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи
те, що право ОСОБА_1 як власниці щодо вільного володіння, користування і
розпорядження квартирою обмежене,    суд
вважає, що ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування житлом, на
підставі ст.ст. 71,72 ЖК України.

Позов
ОСОБА_1 в частині зняття ОСОБА_2 з реєстрації задоволенню не підлягає, оскільки
дане питання стосується виконання судового рішення.

Зустрічний позов про вселення ОСОБА_2 в
квартиру не може бути задоволений з підстав, встановлених в ст. 405 ЦК України
і на які посилається ОСОБА_2, оскільки дана норма регулює відносини при
встановленні відповідного сервітуту на право користування чужим майном (ст. 402
ЦК України).

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 402, 405 ЦК України, ст.ст. 5, 8,
10, 11, 57, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування квартирою АДРЕСА_1.

В
частині позовних вимог щодо зняття ОСОБА_2 з реєстрації - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про вселення, усунення перешкод в користуванні квартирою - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду
Вінницької області через Староміський райсуд м. Вінниці шляхом подання в
десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом
подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя: