Апеляційний суд Запорізької області
Справа №
22-941/ 08                                                       Головуючий
у 1 інстанції: Кучеренко
Суддя-доповідач:   Подліянова Г.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
березня 2008 року                                                                                          м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:   Приймака В.М.

Суддів:                     Подліянової Г.С.

Мануйлова Ю.С.  При
секретарі:   Батарейній О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від «17» грудня 2007
р.

по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним та
усунення від права на спадщину,  за
участю третьої особи - нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори
ОСОБА_3,  -

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2007 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання
заповіту недійсним та усунення від права на спадщину,  за участю третьої особи - нотаріуса
Мелітопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_3

В позові
зазначала,  що її батько ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1,  тому вона звернулась 13.t) 1.2007 року до
державної нотаріальної контори м.
Мелітополя з заявою про прийняття спадщини. Оскільки їй було
відомо,  що 28.12.2001 року її батько
склав заповіт на її ім'я.

Звернувшись
до нотаріальної контори,  вона
дізналась,  що за життя,  а саме 15.12.2005 року її батько склав другий
заповіт,  яким своє майно заповів
ОСОБА_1,  1929 року народження.

Оскільки
за життя її батько зловживав спиртними напоями,
був залежний від них,  не пам'ятав
своїх дій,  а відповідач скориставшись
цим купувала йому спиртні напої,
споювала його і примусила її батька скласти заповіт на неї,  тому вважає,
що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Враховуючи
викладене просила суд визнати недійсним заповіт, ,  який було складено ОСОБА_4,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім'я ОСОБА_1,  1929 року народження,  та усунути ОСОБА_1 від права на спадщину
після смерті ОСОБА_4 відповідно до ч. 2
ст.  1257,  ч. 2
ст.  1224 ЦК України.

Рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 грудня 2007
року позов задоволено повністю.

Визнано
заповіт складений ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_1,
посвідчений Мелітопольською державною нотаріальною конторою 16.12.2005
року недійсним.

Усунуто ОСОБА_1
від права на спадщину після ОСОБА_4

В
апеляційній скарзі на вказане рішення суду ОСОБА_1,  посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права,  просить рішення скасувати,  ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
учасників процесу,  перевіривши матеріали
справи,  колегія суддів прийшла до
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2,  районний суд в
основу рішення положив пояснення свідків ОСОБА_5,  ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8 , ОСОБА_9,  що ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями,  не пам'ятав своїх дій,  ОСОБА_1 тиснула на ОСОБА_4,  відбирала в нього гроші,  споювала його,  та вимагала різними діями скласти заповіт на
її користь,  тому прийшов до
висновку,  що волевиявлення заповідача не
було вільним і не відповідало його волі. При цьому до показань свідків
ОСОБА_10,  ОСОБА_11 , ОСОБА_12,  ОСОБА_13 суд поставився критично,  оскільки їх показання вважає такими,  що не відповідають дійсності.

Однак
погодитися з таким висновком суду не можна,
оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи,  суд неповно з'ясував обставини,  що мають значення для справи та неправильно застосував
норми матеріального права,  порушив норми
процесуального права і суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на
підставі пунктів 1,  3 і 4 ч. 1  ст.
309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалите нове
рішення з наступних підстав.

Відповідно
зі  ст. . 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обгрунтованим.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України,
викладених в п.1 постанови від 29.12.1976 р. № 11 « Про судове рішення»
( зі змінами),  рішення є законним
тоді,  коли суд,  виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм матеріального права,  що підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Обгрунтованим
визнається рішення,  в якому повно
відображені обставини,  які мають
значення для даної справи,  висновки суду
про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,  відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами,  дослідженими в
судовому засіданні.

Цим вимогам
оскаржене рішення не відповідає.

Судом
апеляційної інстанції встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено,  що 28
грудня 2001 року ОСОБА_4 було складено

заповіт,  який було посвідчено
приватним нотаріусом Мелітопольського міського

нотаріального округу ОСОБА_14,  та
зареєстровано в реєстрі за № 9837,  яким
він все своє

майно заповів ОСОБА_2 ( ах. 6).

16
грудня 2005 року ОСОБА_4 було складено заповіт,
посвідчений нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори,  ОСОБА_3,
та зареєстровано в реєстрі за № 4-2077,
яким належну йому квартиру,  що
знаходиться в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 ( а.с.
52).

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 помер.

Починаючи
з 1985 року відповідач знаходилася в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4,  що підтверджується справкою від 11.07.2007
року старшої по дому ОСОБА_15 ( а.с.
49),  поясненнями свідків
ОСОБА_13,  ОСОБА_5,  ОСОБА_8 ,
ОСОБА_10,  ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (
а.с.  66-68),  що також не заперечувалося позивачем.

Про
те,  що ОСОБА_4 вів нормальний спосіб
життя,  не зловживав спиртними
напоями,  з ОСОБА_1 у нього були добрі
стосунки підтвердили свідки ОСОБА_10,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12,  ОСОБА_13.
При цьому слід зазначити,  що зазначені
свідки мешкали в будинку в якому проживала відповідач з ОСОБА_4

Доказом
того,  що ОСОБА_4 не страждав алкогольною
залежністю свідчить повідомлення Мелітопольської міської поліклініки № 3 від
09.10.2007 року відповідно якого слідує,
що ОСОБА_4 на протязі тривалого часу знаходився під спостереженням
дільничого лікаря. На момент звернення в стані алкогольного сп'яніння не
знаходився. Симптомів особи,  яка
страждала алкогольною залежністю на час звернення не мав ( а.с.  94).

Між
тим,  показанням цих свідків,  суд належної оцінки не дав,  до уваги їх не прийняв,  а вважав їх суперечливими,  та не відповідаючими дійсності,  при цьому в рішення не вказав саме які факти
або обставини зазначених свідків є суперечливими,  та в чому вони не відповідають дійсності.

Не
дивлячись на те,  що в вищевказаному
повідомленні прямо вказане стан зддоров'я ОСОБА_4 в частині відсутності у нього
алкогольної залежності,  суд до уваги та
належної оцінки цьому висновку медичної установи також не дав.

Третя
особа- державний нотаріус ОСОБА_3,  яка
засвідчувала заповіт ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила,  що заповіт складався 16 грудня 2005 року .
Перед складенням заповіту вона провела з ним бесіду,  роз'яснила йому всі наслідки його дій. Щодо
дієздатності ОСОБА_4 у неї не було жодного сумніву,  якщо б він знаходився у стані алкогольного
сп'яніння,  заповіт вона б посвідчувати
не стала ( а. с.  64).

Суд також не
надав належної оцінки зазначеним показанням третьої особи.

При
цьому,  беручи до уваги показання свідків
ОСОБА_5,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8  відносно того,  що ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями,  та нібито неадекватно поводився,  а також те,
що він не пам'ятав своїх дій та на міг керувати ними,  суд не врахував,  що всі вказані вище свідки живуть на значній
відстані від міста проживання ОСОБА_16 і не один із них не мешкав з ним в одному
будинку. Крім того,  свідок ОСОБА_5
пояснювала в судовому засіданні,  що все
знає зі слів позивача ( а.с.  65),  а свідок ОСОБА_17 пояснювала,  що у 2006 році взагалі померлого не бачила (
а.с.  66).

Таким
чином,  вищезазначені обставини свідчать
про те,  що ОСОБА_4 вів нормальний
тверезий спосіб життя,  спиртними напоями
не зловживав,  а з ОСОБА_1 у нього були
добрі стосунки.

Відповідно
до ч. 2  ст.  1257 ЦК
України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним,  якщо буде встановлено,  що волевиявлення заповідача не було вільним і
не відповідає його волі.

Відповідно
зі  ст. . 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами,  які беруть
участь у справі.

Виходячи
з вищевикладеного,  судова колегія
вважає,  що позивач не надала достовірних
доказів на підтвердження позовних вимог,
а саме,  що спадкодавець зловживав
спиртними напоями і був залежний від них. Відповідач знаючи про це систематично
купувала йому напої,  споювала останнього
і заставляла скласти на себе заповіт. Під цим впливом,  що свідчить про відсутність волі спадкодавця
ОСОБА_18 склав на ім'я відповідача заповіт.

Колегія
також зазначає,  що ОСОБА_4 зазначений
заповіт склав 16.12.2005 року,  тобто
задовго до своєї смерті,  він був
складений відповідно до вимог закону,  а
саме  ст. . ст.  1234,
1247,  1248 ЦК України.

Суд при
ухваленні рішення керувався також  ст. . 1224 ЦК України,  яка на
думку колегії не має відношення до обставин справи.

В такому
разі,  заявлені позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Оскільки
обставини справи не вимагають дослідження нових доказів,  є підстави для ухвалення нового рішення.

Керуючись  ст.  ст.  303,
307, 309, 313, 314,  316,  317
ЦПК України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 грудня 2007
року по цій справі  скасувати і ухвалити
нове рішення наступного змісту:

« В
задоволені позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним та усунення від права на
спадщину,  за участю третьої особи
-нотаріуса -    Мелітопольської державної
нотаріальної контори ОСОБА_3 - відмовити».

Рішення
судової колегії може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання сили рішення суду апеляційної інстанції.