РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-87-1/08

13 березня 2008 року    Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого
судді                                Гуль
В.В.,

при
секретарях
Бистрая А.В., Александрові В.Е.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «ТК «Фрістайл», 3 особа: ОСОБА_2, про
повернення коштів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з
відповідача 2 500 грн. за неприйняті ним туристичні послуги згідно договору №
27/11/ПЛ про надання туристичних послуг від 27 листопада 2006 року, оскільки
вважає його розірваним в односторонньому порядку зі свого боку на підставі ст.
652 ЦК України у зв'язку з істотною зміною обставин. Вказані істотні обставини
пов'язує з тим, що позивач укладав цей договір з метою здійснення відпочинку та
зустрічі свята нового року. Звістка про хворобу батька істотно змінила
обставини, включаючи відпочинок як такий та святкування нового року, в зв'язку
з чим він був змушений супроводжувати свого батька до Ізраїлю для проведення
медичного обслуговування та операції.

При цьому, вважає, що відповідно до ст. 617 ЦК України позивач не несе
відповідальності за порушення свого зобов'язання отримати туристичну послугу
внаслідок такої непереборної сили як хвороба батька.

Представники позивача просили позов задовольнити з викладених в ньому
підстав.

Представник відповідача позов не визнала як безпідставний.

Третя особа просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав.

Вислухавши в судовому
засіданні учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом
приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що
згідно письмового договору № 27/11/ПЛ про надання туристичних послуг від 27
листопада 2006 року відповідач узяв на себе
зобов'язання надати позивачу туристичну послугу за маршрутом Польща, на умовах
здійснення туру тривалістю з 29.12.06 по 03.01.07 р.

На виконання своїх
зобов'язань позивач здійснив оплату туру в розмірі 2 500 грн.

Вказана сума була внесена
відповідачу третьою особою на виконання умов цього договору, що підтверджується
показами свідка ОСОБА_2.

Статтею 901 ЦК України
встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної дії, а замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу.

Відповідно до ст. 907 ЦК
України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому
числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах,
встановленим цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки
розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або
законом.

Відповідно до ст. 654 ЦК
України передбачено, що розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що
й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 3.2.3 договору
передбачено, що у випадку відмови від одержання туристичних послуг розрахунки
між сторонами проводяться в порядку п. 5.2 договору, яким передбачено, що
турист може відмовитися від цих послуг в односторонньому порядку за 4 дні і
менше до початку поїздки.

У цьому випадку турист
зобов'язаний сплатити Фірмі штраф в розмірі 100%  від вартості замовлених послуг.

Випадків повернення суми
оплачених послуг договором не передбачено.

Судом встановлено, що
менше як за 4 дні до початку поїздки, а саме 27.12.2006 року позивач направив
відповідачу заяву про відмову в односторонньому порядку від туристичних послуг
вказуючи на істотну зміну обставин у зв'язку хворобою свого батька.

Згідно ст. 652 ЦК України
передбачено, що у разі істотної зміни обставин договір може бути розірваний за
згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті
зобов'язання.

Якщо сторони не досягли
згоди щодо розірвання договору, останній може бути розірваний за рішенням суду,
після чого суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання
договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат,
понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Судом встановлено, що між
сторонами не вчинявся договір про розірвання договору № 27/11/ПЛ  про надання туристичних послуг  в такій самій формі, який укладався 27
листопада 2006 року.

Таким чином, у
встановленому законом порядку договір розірваним не вважається.

Підстав для повернення
суми за оплачені послуги спірним договором не передбачено і на такі обставини
позивач не посилається.

Повернення такої суми
повністю чи частково передбачено лише на підставі закону у разі розірвання
договору в судовому порядку.

Однак, у встановленому
законом порядку вимоги про розірвання договору № 27/11/ПЛ  про надання туристичних послуг від 27
листопада 2006 року, позивач не пред'являє.

Таким чином, даний позов в
не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки підстави для його задоволення
відсутні.

При цьому слід зазначити,
що ні договором, ні законом обов'язок замовника спожити послугу не
передбачено.

Вимоги ст. 617 ЦК України
регулюють підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Поте, зустрічних вимог відповідач
до позивача не пред'являє.

Таким чином, вказана норма
не поширюється на дані правовідносини.

В зв'язку з чим посилання
позивача на ст. 617 ЦК України не приймається судом до уваги.

На підставі викладеного,
керуючись ЦК України,  ст. ст. 10, 11, 60,
209, 212-215, 218, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ПП «ТК «Фрістайл», 3 особа: ОСОБА_2, про
повернення коштів - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено на підставі ст. 294 ЦПК України до Апеляційного
суду міста Києва через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, поданої протягом десяти днів після
проголошення рішення, або без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо апеляційна скарга подається в строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий
В.В.Гуль