Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

23 вересня 2008 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької
області у складі:

головуючого судді - Мельник І. Г.,

при секретарі - Кутана Т. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про
стягнення суми боргу посилаючись на те, що 24 травня 2005 року позивач передав
відповідачу, ОСОБА_2, 2200 грн., про що отримав розписку за якою останній
зобов'язався повернути борг до 24 червня 2005 року. Однак визначенні у розписці
строки сплинули, а відповідач ухиляється від повернення боргу за розпискою. У
зв'язку з цим, позивач звернувся до суду про примусове стягнення з відповідача
суми боргу.

У судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_3,
підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, дала пояснення аналогічні
тим, що вказані у позовній заяві, просила стягнути суму боргу за борговою
розпискою, а також понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору у
сумі 51 грн. та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30
грн.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав
повністю, не заперечував проти задоволення вимог позивача, ОСОБА_1, пояснив, що
дійсно у травні 2005 року позичав у позивача вказану в позові суму, однак до
теперішнього часу не мав можливості суму боргу повернути.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 24 травня 2005 року
між сторонами по справі був укладений договір займу, за яким позивач, ОСОБА_1,
передав відповідачу, ОСОБА_2, у якості займу 2200 грн., а останній зобов'язався
повернути суму займу в строк до 24 червня 2005 року.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначенні родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду
та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором або законом.

Спір про розмір отриманої відповідачем суми не підлягає
доказуванню, оскільки сторони уклали угоду у письмовій формі, що
підтверджується вказаним договором.

Строки, обумовлені у розписці, сплинули, отже позивач
вправі звернутись за судовим захистом.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті
судового збору та оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

На підставі ст. ст. 612, 1049 ЦК України, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який мешкає АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1, який мешкає АДРЕСА_2, борг у сумі 2200 грн., судові витрати по оплаті
судового збору у сумі 51 грн., інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи у сумі 30 грн., а всього - 2281 (дві тисячі двісті вісімдесят одну) грн.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга має
бути подана протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя.

Суддя