Справа № 2-1026/ 2008 р
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11
грудня 2008 року. Карлівський районний суд Полтавської області
в складі :                                  головуючого-судді                                        Жмурка
П.Я.                                                            при
секретарі
Шаршонь Т.М.

з участю позивача                                         ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні
в м. Карлівці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Карлівської міськради
про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

У С Т А Н О В И В :

Позивач просить
суд визнати за нею ОСОБА_1, право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно, а саме: гараж із збільшеними розмірами, що значиться під літерою «Б-1» в
технічному паспорті НОМЕР_1 від 05.11.2008 року і знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

У  позовній заяві  позивач посилається  на те, що 29 грудня 1988 року згідно рішення
№ 289 виконавчого комітету Карлівської міської ради позивач  отримала дозвіл на будівництво гаража
розміром 3,80 х 6,00 метрів по вул. Гурамішвілі в м. Карлівка Полтавської
області.            Зазначений гараж вона
побудувала в 1989 році за адресою: Полтавська область, м. Карлівка, вул.
Гурамішвілі, 17, шляхом добудови до вже існуючих сусідніх гаражів.   5 листопада 2008 року Колективним
підприємством Полтавське БТІ «Інвентаризатор» було виготовлено технічний
паспорт на гараж НОМЕР_2, в якому позивач
зазначена власником вищевказаного нерухомого майна, проте в той же час
при обмірі гаража були встановлені незначні відхилення в сторону збільшення від
дозволених розмірів. Тому на звороті технічного паспорту поставлено штамп про
самочинне будівництво гаража із збільшеними розмірами, який у вказаному
документі зазначений під літерою «Б-1».
Здійснення самочинного будівництва вищевказаного нерухомого майна
пояснюється тим, що гараж прибудовувався до наявних на той час гаражів по тим
розмірам, які відповідали існуючим сусіднім будівлям в даному ряду.  Незначні самочинно збільшені розміри гаража
були вчинені на земельній ділянці, виділеній у встановленому законом порядку
біля збудованих гаражів, тому при цьому не порушені права інших осіб і самочинне
будівництво не суперечить суспільним інтересам (ксерокопії акта обстеження
земельної ділянки під будівництво гаража від 24 грудня 1988 року, викопіювання
на будівництво гаража та акта виносу в натурі меж земельної ділянки від 4 січня
1989 року додаються). Претензій від сусідів, органів державної влади та
місцевого самоврядування, інших осіб з приводу самовільного будівництва гаража
не надходило.  В даний час в позивача
виникли наміри розпорядитись своїм нерухомим майном. Проте це стало неможливим
через наявність самочинного будівництва зазначеного гаража.

В судовому  засіданні позивач просить суд  задовольнити    позовну
заяву  і визнати право  власності
на самочинну побудову.                                                                                                    Представник відповідача в судове засідання не з»явився але
надійшло повідомлення про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог
і просить справу розглядати у його відсутності.

Суд,
заслухавши  пояснення позивача та
дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Оскільки, визнання права власності
на самочинне будівництво, необхідне позивачу для оформлення пбудівлі, а у відповідності зі ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, може бути визнане лише судом, то суд, вважає можливим встановити право власності
на самочинні побудови.

Керуючись
ст. 376 ЦК України, ст.ст. 60, 209, 212, 215, 221-223 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, а саме: гараж із збільшеними розмірами, що значиться під
літерою «Б-1» в технічному паспорті НОМЕР_1 від 05.11.2008 року і знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження на рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя