Справа № 2-10/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ'ЯМ     У К Р А Ї НИ

15 січня 2008 року                       Місцевий Корюківський
районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого
- судді Чурупченка М.І., при секретарі - Макуха О.О., Лашко Л.І.,

з участю позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,

представника
відповідача ТОВ «Астра» - Барбарова А.Ю.,

третьої
особи - Чернігівського управління у справах захисту прав споживачів - Зенова
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківці
у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою
Відповідальністю «Астра» м. Щорс Чернігівської області про захист прав
споживача, стягнення матеріальної, моральної шкоди та судових витрат, -                                        в с т а н о в и в :

31 липня
2007 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обгрунтовуючи свої вимоги
тим, що він є власником мікроавтобуса марки «ІВЕКО», державний номер НОМЕР_1,
2002 року випуску. 31.07.2006 року близько 16год. 30хв. він заправив свій
мікроавтобус дизпаливом на АЗС відповідача ТОВ «Астра». В паливний бак
мікроавтобуса на АЗС відповідача їм було залито 5 літрів дизпалива, що
підтверджується касовим чеком, після заправки дизпаливом мікроавтобус завівся
нормально і він поїхав в напрямку своєї садиби по АДРЕСА_1, м. Корюківки
Чернігівської області, але проїхавши близько 2-х кілометрів від АЗС,
мікроавтобус почав працювати з перебоями, з глушка пішов сильний дим, а коли
він спробував вимкнути двигун, то він почав детонувати, але все ж таки він
зумів заглушити мікроавтобус і люди, які зібралися біля мікроавтобуса допомогли
йому доштовхати його додому. Наступного дня, 01.08.2006 року, він звернувся до
Корюківських спеціалістів з метою з'ясування причини несправності двигуна, але
так як вони нічого не змогли  пояснити,
тому він змушений був звернутися до спеціалістів м. Чернігова. 02.08.2006 року
відбуксирував свій мікроавтобус за плату на СТО «Енергія», де був перевірений
двигун мікроавтобуса і деякі його запчастини паливної системи були направлені
на перевірку до СТО м. Києва, де є відповідна діагностична апаратура,
03.08.2006 року в СТО «Енергія» повідомили, що в його мікроавтобусі з ладу
вийшли три паливні форсунки і, що несправності в паливній системі виникли в
результаті неякісного дизпалива з вмістом води.
04.08.2006 року його мікроавтобус був відремонтований на СТО «Енергія».
Позивач звертався до Чернігівського управління захисту прав споживачів, але
порушень вони не встановили, тому він змушений звернутися до суду і просить стягнути
з відповідача на його користь: матеріальну шкоду, яка полягає у понесених ним
витратах на ремонт мікроавтобуса та витратах на його буксирування до СТО
«Енергія» м. Чернігова, у розмірі - 6001,00грн. (5720,00грн. ремонт +
200,00грн. плата за буксирування + 81,00грн. витрати на придбання пального за
буксирування); моральну шкоду у розмірі - 2000,00грн., яка полягає у тому, що
його права, як споживача, були порушені продажем неякісного дизпалива, в
результаті чого він зазнав значних збитків, змушений був витрачати значні кошти
на усунення несправностей, гаяти свій час, не міг користуватись своїм
мікроавтобусом тривалий час, нервувався, у нього погіршився стан здоров'я,
з'явились серцеві та головні болі; а також судові витрати, пов'язані з
розглядом даної справи.

У
судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2. свої позовні вимоги
підтримали у повному обсязі і просять суд їх задовольнити.

Представник
відповідача ТОВ «Астра» Барбаров А.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги
позивача не визнав і пояснив, що не може такого бути, щоб у них на СТО у
ємностях з паливом знаходилась вода, і не відомо, де позивач ще заправлявся, і
нічим не підтверджено, що несправності виникли через те, що позивач заправився
дизпаливом у них і ніяких прямих доказів
їх вини нема, а тільки припущення.

Представник
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,
Чернігівського обласного управління у справах захисту прав споживачів в
судовому засіданні пояснив, що позивач звертався до них з проханням проведення
перевірки ТОВ «Астра», в результаті якої вони не виявили у ТОВ «Астра» води в
ємностях з паливом, тому відмовили позивачу у захисті його прав як споживача. В
подальшому просив позглядати справу у їх відсутності у рішенні покладається на
розсуд суду.

Свідок
ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сусідом і має у своїй
власності мікроавтобус марки «ІВЕКО» та автомобіль марки «Ланос», він влітку
2006 року попросив позивача з'їздити за цементом і вони поїхали, але дизпалива
було мало, тому вони поїхали до АЗС Корюківського АТП, і так як там дизпалива
не виявилось, то вони поїхали до ТОВ «Астра», заправившись 5 літрами дизпалива
поїхали додому, але проїхавши небагато, двигун мікроавтобуса почав працювати з
перебоями та задимів, відкривши капот вони побачили, що проводка була не
згарена, і вони відкотили мікроавтобус додому до позивача. Він також допомагав
позивачу транспортувати мікроавтобус до м. Чернігова.

Свідок
ОСОБА_4. в судовому засіданні пояснив, що позивач його дядько і влітку 2006
року він на своєму транспортному засобі транспортував його мікроавтобус до СТО
«Енергія» в м. Чернігів, так як мікроавтобус не працював, йому заплатили
200грн. і заправили пальним на 20 літрів, і більше з цим питанням він не
стикався.

Свідок
ОСОБА_5. в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сусідом і у власності
позивача є мікроавтобус марки «ІВЕКО» та автомобіль марки «Ланос», влітку 2006
року він разом зі своїм батьком сиділи на вулиці на лавці, позивач разом із
ОСОБА_3 заводили мікроавтобус, який довго не заводився, потім завівши його вони
поїхали, але двигун мікроавтобуса задимів, він хотів підійти, але позивач
крикнув їм, щоб вони не підходили до мікроавтобуса, бо загориться. Пізніше вони
разом з позивачем та ОСОБА_3 відкотили мікроавтобус до позивача додому,
мікроавтобус  не їздив декілька днів, а
після ремонту - їздив, його відвозили в ремонт в м. Чернігів.

Свідок
ОСОБА_6. в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сусідом і влітку 2006
року мікроавтобус позивача загорівся, була багато диму, його гасили, позивач
вискочив, кричав, щоб ніхто не підходив, потім мікроавтобус штовхали, бо він не
міг їхати, пізніше він був в ремонті, але не в м. Корюківці, де він не знає.
Він думає, що мікроавтобус загорівся від солярки, це якщо в неї добавили
газолін.

Свідок
ОСОБА_7. показав, що він більше п»яти років працює в ТОВ «Астра» замісником
директора і в його обов»язки входить обслуговування АЗС а м. Корюківка, м.Щорс,
смт. Холми Корюківського району, що належать ТОВ «Астра». Також показав, що
вода з АЗС в паливну систему позивача не могла потрапити, оскільки перед
заправкою позивачем свого автомобіля 31.07.2006 року, проводились зачистки
ємкостей на АЗС в м. Корюківка 07.07.2006 року. Також управлінням захисту прав
споживачів були відібрані після цього на АЗС зразки палива і по результатам
експертизи води та домішок не виявлено.

Як встановлено
судом, 31 липня 2006 року позивач на АЗС ТОВ «Астра» в м. Корюківка заправив
свій автомобіль, мікроавтобус «ІВЕКО» держномер НОМЕР_1, 2002 року випуску, дизпаливом
в кількості 5-ти літрів. Після заправки проїхавши декілька кілометрів,
автомобіль перестав працювати і вийшов з ладу. При ремонті на СТО «Енергія» в
м. Чернігів було встановлено, що в паливному баці автомобіля та паливній
системі разом з дизельним паливом є вода, що і послужило виходу паливної
системи автомобіля з ладу. Відповідно інформації СТО «Енергія» м. Чернігів де
проводився ремонт автомобіля позивача та ТОВ «Аверс Центр» м. Київ де
перевірялись форсунки автомобіля позивача, причиною дострокового виходу з ладу
паливної системи дизельних двигунів, є систематичне використання неякісного
дизпалива, також експлуатація автомобіля з забрудненим паливним фільтром,
паливним баком, паливо проводами, а також достатньо і одномоментного попадання
забрудненого палива в паливну систему.

Відповідно
Закону України «Про захист прав споживачів», відповідальність перед споживачем
за шкоду заподіяну майну споживача, несе сторона, яка її завдала.

Факт завдання
шкоди позивачем, що надані суду не можуть бути доказом того, що відповідач
продав неякісне дизельне паливо, оскільки мається у відповідача сертифікат
відповідності на дане дизельне паливо терміном дії з 14.07.2006 року по
13.07.2007 рік. Також до факту купівлі дизельного палива позивачем 31.07.2006
року, відповідачем 07.07.2006 року було проведено повну зачистку ємкості з
дизельним паливом. Після чого зачистка даної ємкості до відібрання
зразків17.11.2006 року палива на АЗС працівниками Чернігівського управління
захисту прав споживачів не проводилась. Згідно протоколу випробувань №81
дизельного палива, що було відібрано на даній АЗС, вміст води і механічних
домішок в дизпаливі відсутній. Дане підтверджується документами, що є у справі.
Відповідно Закону України «Про захист прав споживачів», товаром неналежної якості,
слід вважати такий, що не відповідає вимогам нормативних документів, надані
щодо нього виготівником, чи продавцем, а також проданий після закінчення строку
його придатності чи фальсифікований, а так як позивачем не надано доказів, що
продане йому дизпаливо неналежної якості, тому його припущення про це до уваги
взяти бути не може. Також відповідної технічної експертизи паливної системи, що
вийшла з ладу позивачем не проведено, а тільки докази позивача виходять з його
припущень, що дана паливна система його автомобіля вийшла з ладу із-за
заправленого дизельного палива неналежної якості, яке він заправив у
відповідача і тому ці припущення спростовуються і не можуть бути прийняті судом
до уваги. Не надано доказів позивачем, тих коли він здійснював технічне
обслуговування паливної системи (заміну фільтрів, технічний їх стан і т.п.).

Враховуючи вказане, суд приходить до
висновку, що доводи позивача і свідчення його свідків, що паливна система
автомобіля позивача вийшла з ладу із-за неякісного пального позивача,
спростовуються, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях.

Таким
чином вислухавши позивача його представника, представника відповідача, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову
слід відмовити, так як позовні вимоги не знайшли документального підтвердження,
а також не доведено вини відповідача.

Враховуючи,
що позов задоволенню не підлягає, а позивач не сплатив державного мита при
зверненні з позовом до суду, але має посвідчення потерпілого від аварії на
ЧАЕС, але сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
цивільної справи, тому від цих витрат його слід звільнити.

Керуючись
ст.ст. 5,15-17,22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.1166-1167 ЦК
України, ст.ст.81, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Астра»
м. Щорс Чернігівської області про захист прав споживача, стягнення
матеріальної, моральної шкоди та судових витрат - відмовити.

Звільнити
ОСОБА_1 від сплати державного мита, як постраждалого від аврії на ЧАЕС та від
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ, так як
ним сплачено ці витрати при зверненні з позовом до суду.

На рішення суду протягом 10 днів після
його проголошення може бути подана заява про апеляційне оскарження, після
надання якої за сторонами зберігається право на протязі 20 днів подати
апеляційну скаргу.

Суддя