Справа № 2-4513/2008 р.
РІШЕННЯ

ІМ*ЯМ УКРАЇНИ.

23.12.2008 р. Московський райсуд м.Харкова в
складі головуючого судді Оксененко В.А., з участю секретаря Дроботової М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ХМУ УМВСУ в Х/обл., Прокуратурі Харківської області, Державного Казначейства
України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної
незаконними діями органів внутрішніх справ та прокуратури,-

встановив:

ОСОБА_1. 22.07.2008 р. звернувся до
Московского суду з позовом до Дзежинської прокуратурі м.Харкова, СВ
Дзержинского РВ ХМУ ГУМВСУ в Х/обл., Управлінню Державного казначейства України
в Дзержинскому районі м.Харкова про відшкодування матеріальної, моральної шкоди.

В ході судового розгляду судом до
участі у справи залучено у якості співвідповідачів ХМУ УМВСУ в
Х/обл., Прокуратуру Харківської області, Державне Казначейство України.

Позивач в
обґрунтування своїх вимог вказав наступне:

20.11.2002 р.
проти нього прокуратурою Дзержинського району м. Харкова порушено кримінальну
справу за ознаками ч.2 ст.191 КК України за фактом привласнення радіотелефонної
станції „Алтай”, 27.12.2002 р. пред'явлено обвинувачення, обрано запобіжній захід - підписку
про невиїзд з місця проживання. 03.01.2003 р. прокуратура перекваліфікувала
його дії на ч.1 ст. 185 КК України і надіслало кримінальну справу СВ
Дзержинського району м. Харкова для проведення подальшого досудового слідства.
03.06.2005 р. кримінальну справу постановою слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ
ГУМВСУ в Х/обл. закрито. У 2005 р., 2006 р. він звертався до Дзержинського РВ,
Дзержинської прокуратурі м. Харкова із заявою про роз'яснення порядку та
відшкодування нанесеної матеріальної, моральної шкоди, але, йому було роз'яснено звернутись
до суду.

Постановою
апеляційного адміністративного суду Харківської обл. від 27.05.2008 р.
Дзержинській РВ, Дзержинська прокуратура м. Харкова зобов'язані роз'яснити йому
порядок поновлення порушених прав та відшкодування завданої шкоди. Але, до
цього часу завдану шкоду не відшкодовано, що вимусило його звернутись до суду
із зазначеним позовом.

Просить суд
відшкодувати матеріальну шкоду- від користувався послугами адвоката, за що
сплатив йому 1250 гр. Також йому було спричинено моральну шкоду- під час
тривалого слідства був позбавлений працевлаштуватись, були порушені його
життєві зв'язки, він зазнав переживань. Моральну шкоду оцінює в 750 гр. за кожний
місяць, що загалом становить 27250 гр. (36 міс.10 днів х 750 гр.).

Представники
відповідачів позов не визнали, вказали, що доказів по сплаті юридичних послуг
позивачем не надано-довідка адвоката про отримання грошей не є фінансовим
документом за формою звітності за Законом України „Про адвокатуру”; КЗпП
України забезпечує рівність трудових прав усіх громадян і відповідно до ст.22
цього Кодексу забороняється необґрунтована відмова в прийнятті на роботі. Отже,
їх вині у відмові в прийнятті ОСОБА_1. на роботу в окремі підприємства немає.
Вважають, що позивачем не доведене спричинення йому моральної шкоди.

Представник
Державного Казначейства України до суду не з'явився, про день,
час, місце розгляду справи повідомлений належним чином і суд розглянув справу
за його відсутності, на підставі наданих доказів.

Суд, вислухавши
сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно до Закону
України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду”, зокрема ст.1,
відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана
громадянинові внаслідок: незаконного притягнення як обвинуваченого по
кримінальної справі.

Право на
відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у
випадках: закриття кримінальної справи за відсутності у діянні складу злочину
або недоведеністю участі обвинуваченого у вчинені злочину (п.2 ст.2).

Як встановлено
судом, прокуратурою Дзержинського району м. Харкова 20.11.2002 р. порушено
кримінальну справу відносно ОСОБА_1. за ч.2 ст.191 КК України за №2002192.

27.12.2002 р.
постановою слідчого Дзержинської прокуратури м. Харкова ОСОБА_1. притягнений як
обвинувачений; того ж дня йому обрано запобіжний захід у вигляді підписки про
невиїзд з постійного місця проживання.

05.07.2004 р.
постановою прокурора Дзержинського району м. Харкова вищевказана постанова від
27.12.2002 р., запобіжний захід відносно ОСОБА_1.-скасовані.

03.06.2005 р.
кримінальна справа за №2002192 відносно ОСОБА_1. закрита у зв'язку із
відсутністю у діях складу злочину.

Отже, позивач має
право на відшкодування шкоди відповідно до приписів Закону України „Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і суду”.

При цьому, суд
враховує нижченаведене.

За правилом ст.12
Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду”
розмір відшкодовуваної шкоди визначають в місячний строк з дня звернення
громадянина відповідні органи дізнання, досудового слідства, прокуратури.

Постановою
апеляційного адміністративного суду Харківської обл. від  27.05.2008 р. Дзержинській РВ, Дзержинська
прокуратура м. Харкова зобов'язані роз'яснити йому порядок поновлення порушених прав та
відшкодування завданої шкоди.

Позивачеві
вказаними установами було роз'яснено порядок відшкодування шкоди шляхом звернення до
суду.

За ст.55
Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до
ст.1176 ЦК України шкода, яка була причинена фізичної особі внаслідок
незаконного притягнення до кримінальної відповідальності відшкодовується
державою у повному обсязі незалежно від вини посадових осіб досудового
слідства, прокуратури, суду.

Порядок захищення
порушених прав, обраний ОСОБА_1 не суперечить загальним принципам цивільного
судочинства, гарантує йому конституційні права на судовий захист цивільного
права і інтересу, визначеному ст.3 ЦК України, тому, даний позов розглянутий
судом в порядку позовного провадження.

Позивач просив
відшкодувати йому 1250 гр. в рахунок надання юридичної допомоги.

27.12.2002 р.,
28.12.2002 р. (на очної ставці), 25.11.2003 р. (на очних ставках) за ордером по
кримінальної справі адвокат ОСОБА_2. приймав участь у процесуальних діях по
захисту обвинуваченого ОСОБА_1.

Але, фінансового
документа про отримання гонорару, якім є квитанція, що видається Харківською
обласною колегією адвокатів, членом якої є адвокат ОСОБА_2., позивачем не
надано; крім того, станом на 02.06.2006 р. кримінальна справа закрита; угоди
про надання юридичної допомоги по даному цивільному позову між адвокатом
ОСОБА_2. і позивачем ОСОБА_1 не укладалось.

Тому, суд у
задоволенні позову про відшкодування 1250 гр. відмовляє.

Позивач просив суд
відшкодувати моральну шкоду в розмірі 27250 гр., вказавши, що порушенням
кримінальної справи булі порушені його життєві зв'язки, довгий час
не міг влаштуватись на роботу, відповідної його професійного досвіду, внаслідок
чого йому булі потрібні додаткові зусилля для організації свого життя.

Суд приходить до
висновку, що в цієї частини позов належить частковому задоволенню.

Відповідно до
ст.22 КЗпП України забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу.
Відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи
встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні, припиненні
трудового договору... не допускається.

Особа вважається
невинуватою у вчинені злочину, доки її вину не буде доведено в законному
порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (ст.62 Конституції України).

Тому, відмова
корпорації „Форт”, ПП „ОСОБА_3”, ПП ”ОСОБА_4” не ґрунтувались на Законі і суд
не може визнати її причинний зв'язок із наявністю кримінальної справи за № 2002192.

3.10.2002 р.
ОСОБА_1. був звільнений ПП „Діалог” ( де сталася пропажа радіотелефонної
станції „Алтай”) та 04.10.2002 р. працевлаштувався на інше підприємство де
працював до 1.10.2005 р., про що свідчить виписка із трудової книжці.

Позивач зазнав
моральних переживань у зв'язку з кримінальним переслідуванням, притягнення як обвинуваченого,
чим булі порушені його звичайний життєвий уклад, тому суд відшкодовує на його
користь моральну шкоду у розмірі 1000 гр.

Кримінальна справа
відносно ОСОБА_1. була порушена прокуратурою Дзержинського району м. Харкова,
нею же обрано запобіжній захід та 05.07.2004 р. нею же названі постанові
скасовані. 03.01.2003 р. замість прийняття рішення відповідно до КПК України на
підставі зібраних доказів, дії ОСОБА_1. було перекваліфіковано на ч.1 ст. 185
КК України і кримінальну справу надіслано до СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС в
Х/обл.

Двічі досудовим
слідством Дзержинського РВ ХМУ ГУМВСУ в Х/обл. (20.06.2004 р., 17.09.2004 р.)
приймалось рішення про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_1., але,
постанови скасовані прокуратурою Дзержинського району м. Харкова.

Крім того, в межах
Закону України „Про прокуратуру” прокуратура Дзержинського району м. Харкова
неодноразово на протязі 2003-2005 р. перевіряло вказану кримінальну справу,
давала письмові вказівки слідчому про необхідність виконання окремих слідчих
дій і проведення досудового слідства.

Тому, суд вважає,
що відповідальність за відшкодування моральної шкоди необхідно покласти на
прокуратуру Дзержинського району м. Харкова.

Керуючись ст.
212-215 ЦПК України, ст.1176 ЦК України, Законом України „Про державний бюджет
на 2008 р.”, Законом України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду”, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з Прокуратури Харківської області
шляхом списання із єдиного
казначейского рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1
1000 гр. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншої частині позову-відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом місяця в Харківський апеляційний суд.
Заява про апеляційне оскарження може бути подане протягом 10 діб у районний
суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 діб після подачі заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя:                  В.А.
ОКСЕНЕНКО.