Справа № 2-19/2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 лютого 2008
року.
м.Пирятин.

Пирятинський
районний суд Полтавської області у складі:

головуючого -судді Педяша С.І.

при секретарі  Гриценко В.М.

з участю  позивачки
ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, представника
відповідачки ОСОБА_4, відповідачки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5
про відшкодування матеріальних та моральних збитків ,-

в с т а н о в и в:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, вказуючи на те, що 14 липня 2007р. о 7-й годині ранку
відігнала свою корову в череду, яку прийняла ОСОБА_3 зі своїм помічником
ОСОБА_5 О 13 годині її чоловік вийшов зустрічати корів на обід, але корови в
череді не було. Відповідачка
ОСОБА_3відповіла, що не знає, де їхня корова. Чоловік із сином пішли її
шукати і знайшли її утопленою в болоті. Внаслідок загибелі корови їй спричинено
матеріальні збитки у розмірі 4500гр. Крім цього вона вимушена наймати приватний
автомобіль для розшуку та привезення спеціалістів для огляду та розтину корови,
за що заплачено 404гр. Загибеллю корови їй також спричинені моральні збитки
,які полягають душевних стражданнях і їх розмір становить 3000гр.

У судовому засіданні позивачка свій позов
підтримала і пояснила, що вона є інвалідом 2групи отримує невелику пенсію і
корова для неї має дуже велике значення так як вона використовувала молоко як
продукт харчування для сім»ї і здавала молоко на молокозавод, отримувавши
додатково кошти для сім»ї. У селі так заведено, що той хто випасає череду несе
відповідальність за корів.  Вважає, що
пастухи, яким вона передала корову на випасання відповідають за неї і тому вони
повинні нести відповідальність за невиконання своїх обов»язків.

При
розгляді справи позивачка доповнила свої вимоги і просить стягти з відповідачів
також недоотримані доходи за здане молоко у розмірі 560гр. та витрати на
купівлю молока як продукт харчування у розмірі 480гр.

Відповідачка
ОСОБА_3 з позовом не згідна і пояснила, що дійсно 14 липня 2007р надійшла її
черга випасати череду корів. Череду пасуть пастухи по черзі у співвідношенні 1
корова один пастух. Так як у неї дві корови, то щоб відпасти череду необхідно
два пастухи і вона попросила допомогти
відпасти череду ОСОБА_5Вони випасали корів у відведеному для пасовища
місті. Під час випасання корови розбрелися і за кущами їх не дуже було видно. В
обідній час пригнали корів у село і вияснилося, що однієї корови не стало,  чоловік позивачки знайшов її на пасовищі
загиблою. З позовом вона не згідна так як невідомо причини загибелі тварини.

Відповідачка ОСОБА_5 з позовом не згідна, пояснила, що ОСОБА_3 попросила
їй допомогти випасати корів і вона погодилася. Зранку вони погнали корів на
пасовище і корови розбрелися по кущах та до болота. Вона намагалася їх
відігнати від болота, але там було грузько і ОСОБА_3 сказала їй, що до обіду
вони всі повиходять. Коли гнали корів на обід, то стадо не перераховували, а
коли пригнали у село вияснилося, що однієї корови  немає.

Свідок
ОСОБА_6 пояснив, що 14.07.2007р близько 13.30 він зустрічав корову із череди,
але її там не було. Пастухи сказали, що вони не знають де вона, він поїхав на
пасовище і знайшов її загиблою. Приїхав ветлікар і сказав, що корова
втопилася.  Днів за 4 до цього випадку на
тому ж місці уже застрявала корова, але її витягли і він попереджував ОСОБА_3,
щоб вона не пасла там корів. Пастухи, які випасають череду відповідають за
корів, такі правила уже давно діють між власниками корів.

Свідок
ОСОБА_7 пояснив, що раніше працював на бойні і дізнавшись про випадок поїхав
допомогти, щоб дорізати корову. Коли приїхав на пасовище, то корова була уже
надута і він за вказівкою ветлікаря пробив живіт, щоб її не розірвало. Корова
застряла передніми ногами і втопилася. Він був присутнім при розтині, була
грязь у горлі і тому визначили, що корова втопилася.

Свідок
ОСОБА_8 пояснила, що коли приїхали, то корова лежала на правому боці, права
нога загрузла в мул, її обдуло і викинуло на верх.. Зробили фотографії та
склали акт. На її думку корова наковталася мулу, грязі з ракушками і загинула.
У тому місці не можна пасти корів.

Свідок
ОСОБА_9 пояснив, що при ньому робили розтин корови. Все розрізали, горло було
забите жижею, мулом та ракушками. Шлунок розрізали і там була зелена маса, мулу
в шлунку не було.

Свідок  ОСОБА_10, начальник
Пирятинської районної лікарні, пояснила, що її викликали на розтин і при
розтині вона встановила, що серце було збільшене, легені наповнені кров»Яною
масою, в шлунку інородних тіл не було виявлено. Трахея була забита мулом
близько 15 см. І тому при таких обставинах смерть корови наступила від
асфіксії, що спричинені попаданням болотної маси в трахею.

Свідок
ОСОБА_11 завідувач Давидівською ветеринарною дільницею, пояснила, що корова
була здорова так як про хворобу позивачка їй не повідомляла. Їй відому про те,
що пастухи в той день були п»яні. Вона була при розтині і коли корову розрізали
то в трахеї була грязь, болотяна маса. Води біля корови було дуже мало і їй
необхідно було надати допомогу, піднявши їй голову. Це могла б зробити даже
дитина. Грязь не можна запхати через ротову порожнину. Пастухи могли б цьому
запобігти. Пастухи відповідають за корів, так весь час було.

Свідок
ОСОБА_12, сільський голова  пояснив, що
він виїзджав на місце події і вони визначили, що корова зайшла у багнюку і
втопилася. Вони склали акт, а ОСОБА_3 відмовилася його підписувати.
Відповідальними за корів на пасовищі є господарі які випасають. Так постійно
було і є.

Свідок
ОСОБА_13, чоловік відповідачки, пояснив, що випасали корів де хотіли, заборон
ніяких не було. Корів при випасанні дуже важко порахувати. Причину загибелі
тварини не встановлено і тому відповідальність наступати не може.

Свідок
ОСОБА_14 пояснила, що за декілька днів до цього її корова також провалилася у
болото на цьому місці, але пастухи своєчасно це побачили і вони корову витягли.
В той день бачила як  корови паслися у
тому ж місці на болоті, а пастухи сиділи біля ставка. Всі знали, що там пасти
не можна.

Згідно
паспорту великої рогатої худоби (а.с.6) корова «Комашка» народилася
23.01.2001р.

Відповідно до протоколу розтину трупа тварини(а.с.9) тварина загинула
від попадання в дихальні шляхи болотних мас і смерть наступила від кисневого
голодання (асфіксія).

Актом
від 14 липня 2007р. встановлено, що корова під час пасіння пішла пити воду,
застряла в трясовині і померла від утоплення.(а.с.10).

Дослідженими у судовому засіданні фотографіями зафіксовано місце
загибелі тварини.

Згідно довідки Сасинівської сільської ради (а.с.13) на території
сільської ради випасається 5 гуртів корів. Між
власниками корів заключний усний договір, про те. що  корови будуть пастися по черзі кожним
господарем, кожен господар пасе один день за одну голову ВРХ чи корову.
Відповідальність за збереження поголів»я несе господар, який випасає гурт.

Згідно довідки ринку (а.с.15) вартість великої рогатої худоби складає
від 4000 до 5000гр. в залежності від продуктивності, породи та вгодованості.

Відповідно до довідки Пирятинської районної лікарні (а.с. 64) 15 липня
було проведено розтин тварини, власником якої є ОСОБА_1 і виявлено болотні маси
в ротовій порожнині та трахеї, що і привело до загибелі тварини.

Згідно висновків ветеринарних експертиз точну причину загибелі корови
«Комашка» встановити неможливо.

Допитавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить
до переконання, що між сторонами фактично встановилися договірні відносини, які
опираються на звичай. Відповідно до ст. 7 ЦК України, звичаєм є правило
поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним
у певній сфері цивільних відносин. Згідно цього правочину одна особа бере
обов»язок щодо охорони та збереження майна ( в даному випадку корів) під час
випасання череди корів.  Обставини загибелі
корови вказують на неналежне виконання обов»язку  по збереженню та охороні корів і тому
позивачка має право на відшкодування шкоди, спричиненої загибеллю корови.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають
правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування
збитків  та моральної шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними
діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Так
як спірні правовідносини виникають з вимог звичаю, то суд не находить підстав
для задоволення вимог позивачки про відшкодуванню витрат на проїзд,
недоотриманий дохід, на придбання молока та на відшкодування моральних збитків.

Суд вважає, що відповідачем повинна буди
лише ОСОБА_3, так як вона є господаркою двох корів, була її черга випасати
череду і згідно звичаю, що склався (а.с.13) відповідальність несе господар,
який випасає череду. ОСОБА_5 не являється господарем корови, а була тільки
помічником у ОСОБА_3 і тому не повинна нести відповідальність.

Згідно довідки ринку ринкова вартість корови від 4000гр до 5000гр., тому
суд визначає середню ринкову вартість корови 4500гр.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягти судові
витрати .

Керуючись ст.10, 88,223,224, ЦПК України, ст.7, 611, 1166 ЦК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1 задовільнити частково.

Стягти
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4500гр. матеріальних збитків та в повернення
судових витрат  30 гр., а всього 4530гр.

Стягти
з ОСОБА_3 на користь держави державне мито у розмірі 51гр.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження до апеляційного суду
Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -