Справа № 2-1401/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25 листопада 2008 року                                                                       Бородянський
районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Рассказовій М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, третя особа
- Немішаївський агротехнічний коледж Національного аграрного університету, про
визнання рішення незаконним та зобов»язання вчинення дій,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2008 року позивач звернувся
до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за наказом по
Немішаївському радгоспу-технікуму № 673 від 2 червня 1989 року йому позивачу\
та іншим членам радгоспу-технікуму була виділена в постійне користування
земельна ділянка площею 24 га для ведення городнього господарства. Особисто
йому позивачу було виділено земельні ділянки площею 0,10 га та 0,15 га, якими
він до цього часу користується і які в нього ніколи не вилучались.

2 липня 2008 року він звернувся до відповідача
із заявою про надання йому дозволу на передачу вказаних земельних ділянок у
власність, так як вони перебувають в його користуванні з 1989 року.

Рішенням 9-ї сесії 5-го скликання
Микулицької сільської ради від 23 липня 2008 року йому позивачу було
відмовленно у наданні такого дозволу, оскільки земельні ділянки поля площею
24,3 га в земельно-облікову книгу внесені не були, рішенням сільської ради в
користування не надавались.

Просив визнати зазначене рішення
Микулицької сільської ради від 23 липня 2008 року в частині відмови йому у
наданні дозволу на передачу земельних ділянок у власність незаконним та
скасувати, зобов»язати сільську раду надати дозвіл на передачу йому у власність
вказаних земельних ділянок.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав і викладене підтвердив.

Представник Микулицької сільської ради
Удовиченко О.В. позов не визнала, вважала, що сільська рада правомірно не
надала дозвіл на передачу позивачу у власність земельних ділянок, оскільки відсутні
будь-які документи про надання цих ділянок позивачу в користування. Саме ж поле
24, 3 га на даний час розподілене між громадянами під забудову.

Немішаївський агротехнічний коледж
Національного аграрного університету свого представника в судове засідання не
направив, справу просив розглядати без його участі.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача Удовиченко О.В., покази свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню
не підлягає.

Судом встановлено, що згідно наказу №
673 від 2 червня 1989 року по Немішаївському радгоспу-технікуму працівникам
радгоспу-технікуму була виділена земельна ділянка площею 24 га в постійне
користування для ведення городнього господарства а.с.7.

2 липня 2008 року ОСОБА_1 подав до
Микулицької сільської ради заяву про надання дозволу на передачу йому у
власність земельних ділянок розміром 0,15 га та 0,10 га, які розташованні в
с.Микуличі на полі 24,3 га, на що рішенням 9-ї сесії 5-го скликання Микулицька
сільська рада від 23 липня 2008 року йому було в цьому відмовлено, оскільки
земельні ділянки поля площею 24,3 га в земельно-облікову книгу внесені не були
та рішенням сільської ради в користування не надавались а.с.10-11.

Відповідно до ст.118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до відповідної районної державної адміністрації або
сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки і
рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування
приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається
на те, що земельні ділянки на спірному полі були надані йому за вищезазначеним
наказом Немішаївського радгоспу-технікуму в 1989 році і з того часу перебувають
у його постійному користуванні.

Однак, виділення земельних ділянок
позивачу на полі площею 24,3 га не знайшло свого підтвердження в судовому
засіданні, жодних доказів про це суду не надано.

При цьому суд не приймає до уваги акти
від 1 липня 2008 року а.с.9 про користування позивачем земельними ділянками
площею 0,10 та 0,15 га, оскільки в цих актах не зазначається місце розташування
даних земельних ділянок. До того ж, фактичне користування земельними ділянками
не може свідчити про належне їх виділення та не надає землекористувачу ніяких
прав на ці ділянки. Ст.119 ЗК України, яка передбачає набуття права на земельну
ділянку за давністю користування, введенна в дію з 1 січня 2002 року і
зворотньої сили не має, а тому посилання на неї позивача як на підставу набуття
ним права на земельні ділянки є безпідставним. Крім того, як вбачається з
оспорюваного рішення та визнається сторонами, на даний час поле 24,3 га за
рішенням Микулицької сільської ради від 28 липня 2006 року із земель
городництва переведено до земель житлової забудови, де інші громадяни отримали
у власність земельні ділянки для будівництва житлових будинків.

Також не може бути підтвердженням
правомірного надання земельних ділянок позивачу і видана Немішаївським
агротехнічним коледжем довідка від 4 вересня 2008 року а.с.8, так як вона не
містить відомостей про підстави її видачі.

Відповідно до ст. 19 ЗК
України 1970 року, який діяв на час винесення Немішаївським
радгоспом-технікумом наказу про надання земельних ділянок своїм працівникам в
1989 році, колгоспи,
радгоспи, інші підприємства, організації і установи у встановлених законом
випадках могли
надавати із
закріплених за ними
земель земельні ділянки у вторинне користування.

Відповідно до ст.20 вказаного Кодексу право землекористування громадян, які проживають в
сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах
сільськогосподарських підприємств і організацій та по господарських книгах
сільських Рад, а  в містах і селищах
міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських,  селищних Рад народних депутатів.

Як вбачається з спірного рішення, при
винесенні якого до уваги бралась земельно-облікова книга Микулицької сільської
ради, в даній книзі відсутні записи про землекористування позивача, що також
визнається і сторонами.

Відповідно до ст.22 цього ж Кодексу приступати до користування
наданою земельною  ділянкою до встановлення  відповідними
землевпорядними органами меж цієї ділянки в  натурі
(на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється.

Таким чином, враховуючи
викладене, суд вважає, що права користування земельними ділянками на спірному
полі позивач не має, а тому Микулицькою сільською радою йому правомірно було
відмовлено у наданні цих ділянок у власність.

За таких обставин, оскільки оспорюване
рішення прийняте сільською радами в межах своїх повноважень, підстав для його
скасування не вбачається, то суд вважає за необхідне в позові відмовити.

Керуючись ст.19,20,22 ЗК України 1970
року, ст.12,116,118,158 ЗК України 2001 року, ст.10,11,209,212-215,218  ЦПК України, суд

в и р і
ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Микулицької
сільської ради Бородянського району Київської області, третя особа -
Немішаївський агротехнічний коледж Національного аграрного університету, про
визнання рішення незаконним та зобов»язання вчинення дій відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Київської області
через Бородянський районний суд Київської області.

Головуюча-суддя
Міланіч А.М.