Апеляційний суд Запорізької
Справа №22-102/08
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Гончар О.С.
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2008 року                                                                  м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді      Бондаря
М.С.

суддів                         Гончара
О.С., Ломейко В.О.

при секретарі              Тахтаул
О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 16 жовтня 2007 року у справі за позовом Комунального
підприємства “Житлосервіс-авіа” до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

встановила :

У вересні 2007 року КП “Житлосервіс-авіа” звернулося до
суду із позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 (в зв'язку зі вступом у шлюб змінила
прізвище на “ОСОБА_2”) про стягнення заборгованості по оплаті витрат по
утриманню будинку та прибудинкової території. Зазначало, що ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 на час подачі позову була повнолітнім членом його
сім'ї, зареєстрована в квартирі і постійно там проживала. За період з листопада
2006 року по вересень 2007 року у відповідачів утворилась заборгованість за
надані житлово-комунальні послуги в розмірі 345 грн., які позивач просив
стягнути в солідарному порядку на його користь.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької
області від 16 жовтня 2007 року позов задоволено. З відповідачів солідарно
стягнуто заборгованість в сумі 345 грн. та судові витрати в сумі 30 грн.

Із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не згодні,
в зв'язку з чим звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на
те, що суд першої інстанції стягнув з них заборгованість, якої не існувало,
просили рішення скасувати, ухваливши нове, яким в задоволені позову відмовити.

Дослідивши в засіданні апеляційного суду обставини
справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без
змін.

З матеріалів справи вбачається, що суд правильно
встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дослідив надані
сторонами докази і відповідно їх оцінив.

Адже відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 є повнолітнім членом його сім'ї, зареєстрована в квартирі і постійно
там проживає.

Пунктом 7 Постанови КМУ №572 від 08 жовтня 1992 року “Про
механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного
житлового фонду" власник квартири зобов'язаний укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового
договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України “Про
житлово-комунальні послуги” споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні
послуги.

Згідно ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує.

Проте, відповідачі ухиляються від покладеного на них
законом обов'язку укласти договір про надання житлово-комунальних послуг,
утримання будинку та прибудинкової території. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в порушення
вимог закону за період з листопада 2006 року по вересень 2007 року не
оплачували витрат на утримання будинку та прибудинкової території і комунальні
послуги, які вони споживали, в зв'язку з чим, у них утворилась заборгованість в
сумі 345 грн.

На переконання судової колегії суд першої інстанції
вмотивовано не прийняв до уваги заперечення відповідача ОСОБА_1, щодо
відсутності в нього заборгованості. Адже відповідачі визнали, що оплата
житлово-комунальних послуг з листопада 2006 року по травень 2007 року ними не
здійснювалась. Переплата за житлово-комунальні послуги в розмірі 351 грн., на
які посилалися відповідачі в апеляційній скарзі, мала місце ще станом на 01
листопада 2006 року відносно Мелітопольського дочірнього підприємства
“Жилсервіс” колективного підприємства “Райагробуд”, яке раніше обслуговувало
будинок. З 01 листопада 2006 року зазначене підприємство житлово-комунальних
послуг відповідачам не надавало, будинок АДРЕСА_1 і його прибудинкову територію
не обслуговувало, взаєморозрахунків з позивачем не проводило.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав
для скасування рішення суду першої інстанції або ж направлення справи на новий
розгляд.

Керуючись ст. ст. 307, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16
жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвали апеляційного
суду.

Головуючий суддя

суддя

суддя

Бондар М.С.

Ломейко В.О.

Гончар О.С.