У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя
Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши                        14 березня 2008 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду
Житомирської області від  4 жовтня 2007
року та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 27 листопада 2007
року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами
позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернуся до
суду з указаним позовом, зазначаючи, що                     6 серпня 2004 року, 3 та 5
листопада 2004 року він позичив відповідачці відповідно  16800 грн., 13219 грн. та 10000 грн., про що
остання написала розписки. Згідно вказаних розписок за договорами від 3 та 5
листопада 2004 року відповідачка зобов'язалась
повернути борг до 10 листопада 2004 року та
15 листопада 2004 року. Строк повернення позики за договором від 6
серпня 2004 року між ними не обумовлювався. Однак взяті на себе зобов'язання відповідачка не виконала і гроші не
повернула.

Посилаючись на
викладене, позивач просив стягнути з відповідачки борг за договорами позики в
розмірі 40019 грн., проценти від суми позики в розмірі 9166 грн., інфляційні
втрати в розмірі 5084 грн. 95 коп. та три відсотки річних в розмірі 1713 грн.

Під час розгляду справи
позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачки також витрати
на правову допомогу в розмірі 2910 грн.

Рішенням
Попільнянського районного суду Житомирської області від               4 жовтня 2007 року позов
задоволено. Стягнуто з відповідачки на користь позивача борг за договорами
позики в розмірі 40019 грн., проценти від суми позики в розмірі 9166 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 5084 грн. 95 коп., три відсотки річних в розмірі
1713 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2910 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Рішенням Апеляційного
суду Житомирської області від 27 листопада 2007 року зазначене рішення суду в
частині стягнення витрат на правову допомогу скасовано, ухвалено в цій частині
нове рішення, яким у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу
відмовлено. В решті рішення районного суду залишено без змін.

У обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм
процесуального права та ставить питання про скасування судових рішень й
ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
неправильне застосування норм матеріального права чи порушено норми
процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного
провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами
позики за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської
області від 4 жовтня 2007 року та рішення Апеляційного суду Житомирської області
від 27 листопада 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                    А.Г.
Ярема