Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня
2008 року                               Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого-судді - СавицькоїН.В.

при секретарі -
Клейменовій О.Ю.

з участю
позивача - ОСОБА_1

представників
відповідача - Кондратюка
В.В.,  Мельникової Т.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Волиньформсервіс-2" про визнання неправомірним рішення загальних
зборі учасників ТзОВ "Волиньфармсервіс-2" від 22.04.2002 р. про
виключення з числа учасників товариства,
стягнення 3797 грн. матеріальної шкоди,
стягнення 10000 грн. моральної шкоди та 3797 штрафних санкцій,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулась в суд з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю „Волиньфармсервіс-2" про визнання неправомірним
рішення зборів учасників товариства про розподіл частки в статутному фонді
товариства в розмірі 20% від 22.04.2002 p.,  виділення її частки шляхом поділу
підприємства та стягнення заподіяної шкоди. Під час судового розгляду справи
позивач змінила позовні вимоги та просила суд,
визнати неправомірним рішення загальних зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю „Волиньфармсервіс-2" від 22.04.2002 року про
виключення її з числа учасників товариства,
стягнути з товариства в її користь 3797 грн. матеріальної шкоди,  стягнути 10 000 грн. моральної шкоди та 3797
грн. штрафних санкцій та визнати,  що не
виділення їй 3, 13 % статутного фонду є порушенням права першочергової участі в
розподілі відступленої товариству частки.

Свої
вимоги обґрунтовує тим,  що при
виключенні її із складу учасників товариства загальними зборами не вирішено
питання про відшкодування частки в статутному фонді,  що є порушенням права власності,  а висунуті їй обвинувачення є
незначними,  щоб перешкодити товариству в
досягненні його цілей що не могли вплинути на результати діяльності товариства.

При
виключенні позивача із складу учасників товариства порушено право на частку в
статутному фонді товариства тому,  з
врахуванням нерозподіленого прибутку на час виключення її позбавлено можливості
на отримання вигоди в сумі - 3797 грн.

Також,  у зв"язку з позбавленням права працювати
в товаристві,  розгляду на зборах
учасників 14.05.2001р.,  08.06.2001р.,  29.10.2001р.,
11.03.2002р.,  22.04.2002р. її
поведінки а також привласненням коштів,
що перешкоджало реалізувати себе в іншій підприємницькій
діяльності,  позбавленням коштів,  відповідач заподіяв моральну шкоду в розмірі
10000 грн.

2

ОСОБА_1  стверджує,  що була
відсутня на зборах 08.06.2001р. через невчасне повідомлення про збори;
21.06.2001 p.,  22.06.2001 p.,  23.08.2001
р. та 05.11.2001
p. вона
хворіла,  а 25.09.2001 р. перебувала у
відпустці.

Рішення
зборів учасників товариства про надання пропозицій щодо покращення діяльності
товариства позивач виконала та такі пропозиції надіслано 04.11.2001 р.

Заява в
прокуратуру не вважається розголошенням інформації про виплату часток,  а також дана заява не перешкоджає досягненню
цілей товариства.

Трудова діяльність
в товаристві не може бути підставою для виключення із товариства і за час
роботи головним бухгалтером з вини відповідача штрафних санкцій їй не було
виплачено.

В
судовому засіданні ОСОБА_1  позовні
вимоги підтримала з підстав викладених в клопотанні про доповнення позовних
вимог. Просила суд,  позов задовольнити.

Представники
відповідача Мельникова Т.М.  та Кондратюк В.В. в судовому
засіданні позов не визнали за безпідставністю вимог суду пояснили,  що позивач у встановленому законом порядку
виключена із числа учасників товариства. Просили суд,  відмовити в задоволенні позову.

Третя
особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 в судове засідання не
з»явилась з невідомих суду причин проте,
про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена,  що підтверджується письмовою розпискою про
отримання судової повістки.

Суд
вважає за можливе розглядати справу у відсутності третьої особи без самостійних
вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 по наявних матеріалах справи.

Враховуючи
загальні засади цивільного судочинства,
а саме справедливості,
добросовісності та розумності,
заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі,  дослідивши та оцінивши представлені по справі
докази в їх сукупності,  суд прийшов до
висновку,  що позов безпідставний та не
підлягає до задоволення .

Як вбачається з
установчих документів ТзОВ "Волиньфармсервіс-2" станом на 22.04.2002
р. частка ОСОБА_1  в статутному фонді товариства
становила 12,  5 %. (а.с.     )

Відповідно
до змісту  ст. 64 Закону України „Про
господарські товариства" учасника товариства з обмеженою
відповідальністю,  який систематично не
виконує,  або неналежним чином виконує
обов'язки або своїми діями перешкоджає досягненню цілей товариства,  може бути виключено з товариства на основі
рішення,  за яке проголосували
учасники,  що володіють в сукупності
більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При
цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Вказане
положення передбачено п. 4.9. Статуту ТзОВ "Волиньфармсервіс-2" (далі
Статут).(а.с. 56,  62 )

Як
вбачається із змісту протоколу зборів учасників товариства з обмеженою
відповідальністю „Волиньфармсервіс-2" від 22.04.2002 р. за виключення
ОСОБА_1  із числа учасників товариства
проголосували,  учасники,  що володіли - 67, 5 % часток в статутному
фонді товариства,  що є більше 50
відсотків від загальної кількості голосів учасників товариства,  (а.с.
)

Отже,  рішення про виключення ОСОБА_1  із числа учасників товариства прийнято
повноважним складом загальних зборів учасників товариства.

Із
пояснень представників відповідача Мельникової Т.М. ,  Кондратюка
В.В. та протоколу зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю
„Волиньфармсервіс-2" від 22.04.2002 р. вбачається,  що підставами для виключення ОСОБА_1  з товариства було зроблене позивачкою
повідомлення,  в якому зазначено про
нецільове використання кредитних коштів,
допущені нею порушення нарахування амортизації за перший квартал 2000 р.
чим завищено валові витрати на суму 2739 грн.,
незаконне включення 19.04.2001 р. до валового доходу кредиторської
заборгованості,  що потягнуло переплату
податку на прибуток в сумі 3000 грн.,  не
перерахування у 2001 р.

3

протягом
трьох місяців орендної плати за оренду аптечного кіоску,  не виконання рішення зборів учасників
товариства про подання до 05.11.2001 р. пропозицій щодо покращення діяльності
товариства та відсутність на зборах учасників товариства 21.06.2001 p.,
22.06.2001 p..,  25.09.2001
p. (a.c.
)

Як
вбачається з п.3 Статуту товариство створене з метою забезпечення
населення,  лікувально-профілактичних
закладів і інших закладів,
підприємств,  організацій
лікарськими засобами,  предметами
санітарії,  гігієни і догляду за
хворими,  виробами медичного
призначення,  перев"язкою,  дезинфекційними засобами і іншими предметами
аптечного асортименту,  та реалізації на
основі отриманого прибутку інтересів учасників товариства,  а також економічних та соціальних інтересів трудового
колективу.

В п.
4.4. Статуту передбачено,  що учасник
товариства зобов"язаний виконувати свої зобов"язання перед
Товариством; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію
про діяльність Товариства; сприяти в здійсненні Товариством своєї діяльності.

Відповідно
до змісту п. 4  ст. 61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі,  що набрав
законної сили,  обов'язкові для
суду,  що розглядає справу про цивільно -
правові наслідки дій особи,  стосовно
якої ухвалено вирок,  з питань,  чи мали місце ці дії,  та чи вчинені вони цією особою.

Ухвалою
судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України
встановлено,  що ОСОБА_1  протягом періоду з січня 1999 р. по серпень
2001 p.,  працюючи головним бухгалтером та бухгалтером товариства з
обмеженою відповідальністю „Волиньфармсервіс-2",  тобто являючись службовою особою і будучи
відповідальною за повноту і своєчасність нарахування,  сплати податків та зборів до державного
бюджету,  цільових фондів,  в процесі фінансово-господарської
діяльності,  через недбале і несумлінне
ставлення,  до виконання своїх обов'язків
при складанні податкових декларацій,  а
саме:

-    не нарахувала і не сплатила до державного
бюджету податок на прибуток

підприємства в
сумі 3990 грн.,  оскільки в суму
амортизаційних відрахувань,  що

зменшують суму
скоригованого валового доходу підприємства;

невірно   включила
амортизаційні   відрахування   на
орендовані   на   умовах

оперативного
лізингу основні засоби підприємства.
Внаслідок чого ДПІ в м.

Луцьку
товариству нараховані   штрафні санкції в
сумі 1612 грн. 50 коп.;

несвоєчасно
нарахувала та сплатила прибутковий податок з громадян,  в результаті

чого ДПІ м.  Луцька нарахована пеня в розмірі 30, 27 грн.;

невірно
нарахувала і сплатила прибутковий податок з працівників,  які працювали

неповний робочий
місяць,  застосувавши при цьому неоподаткований
мінімум

доходів
громадян;

при закупці
товарів на ринку взяла до уваги неналежно оформлені акти,  а при

закупці  товарів
в  підприємців   акти
не  підтверджені  документально
про  їх

підприємницьку
діяльність,  що потягнуло не сплату
прибуткового податку в сумі

139, 40  грн.,
всього товариству спричинено збитки
нарахуванням та сплатою

штрафних санкцій
в сумі 1921, 57 грн.(а.с.    )

Наведені
обставини звільняються від доказування в порядку п. 4  ст.  61
ЦПК України.

Разом з
тим,  дані обставини свідчать проте,  що ОСОБА_1
вчинила протиправні дії по відношенню,
в тому числі і до ТзОВ "Волиньфармсервіс-2",  які потягнули для товариства сплату штрафних
санкції тобто,  заподіяння шкоди,  Тому,
протиправні дії позивача перешкоджають досягненню цілей товариства.

Крім
того,  протиправні дії ОСОБА_1
в період з січня 1999 р. по серпень 2001 р. вчиняла
неодноразово і їх слід вважати такими,
що вчинені систематично.

Як
вбачається із заяви ОСОБА_1
,  яка адресована на ім"я
прокурора м.  Луцька позивач
повідомила,  що отримана товариством в
травні 2000 р. в банку
позика на

4

закупівлю
медикаментів на суму 2000 грн. в травні - червні перерахована на будівництво
аптеки,  (а.с.    )

В
судовому засіданні ОСОБА_1  визнала,  що до перерахування такої суми на будівництво
аптеки ці кошти спочатку були використані на придбання медикаментів тобто,  відсутнє нецільове використання кредитних
коштів.

Враховуючи,  що позивач займала в товаристві посаду
бухгалтера і складаючи платіжні документи знала про використання кредитних
коштів суд розцінює таке повідомлення як умисні дії.

Також,  ОСОБА_1
розголосила конфіденційну інформацію про виплату часток колишнім
учасникам товариства,  (а.с.  )

Оскільки,  дії позивача підривають ділову репутацію
товариства та шкодять його авторитету. За таких обставин суд вважає,  що такі дії також перешкоджають досягненню
цілей товариства.

Відповідно
до рішення Луцького міськрайонного суду,
постановленого по справі за позовом ОСОБА_1  до ТзОВ „Волиньфармсервіс-2" про
визнання незаконним наказу про притягнення її до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1  допустила
порушення трудових обов'язків,  а саме у
2001 році не перераховувала протягом трьох місяців орендну плату за аптечний
кіоск,  безпідставно і без відому
директора товариства віднесла кредиторську заборгованість до безнадійної та
включенням її в дохід допустила переплату податку на прибуток в сумі 3000
грн.(а.с.  )

Дії
позивача загрожували розірванням договору оренди аптечного кіоску,  а безпідставною переплатою податку виключено
з обігу кошти товариства,  на думку суду
такі дії також перешкоджали досягненню цілей товариства. Хоча такі дії вчинені
ОСОБА_1  при виконанні трудових
обов'язків,  але враховуючи важливість
наслідків даних дій для товариства в цілому суд вважає,  що у зборах учасників товариства були
підстави для виключення ОСОБА_1  з
товариства,  (а.с.    )

Крім
того,  рішенням зборів учасників
товариства від 29.10.2001р. ОСОБА_1
зобов'язано подати до початку зборів учасників 05.11.2001 р. пропозиції
щодо покращення роботи товариства. Позивач рішення зборів не виконала,  та такі пропозиції до початку зборів
учасників 05.11.2001 р. не надала,
(а.с.    )

З
матеріалів справи вбачається,  що на
порядок денний зборів учасників товариства 25.09.2001 р. виносилось питання про
затвердження нової редакції статуту ТзОВ „Волиньфармсервіс-2",  а таке рішення відповідно до  ст.
ст.  41, 59 Закону України „Про
господарські товариства",  в
редакції на час проведення зборів,  могло
бути прийнято за одностайним рішенням учасників товариства. Відсутність на
зборах хоча б одного учасника перешкоджала прийняттю такого рішення.
Перебування ОСОБА_1  у відпустці на час проведення зборів
не може розцінюватись як поважна причина відсутності на зборах оскільки,  такі обставини не перешкоджали їй прибути на
збори або направити свого представника,
(а.с.    )

В період
проведення зборів учасників товариства 21.06.2001 р. та 22.06.2001 р.
ОСОБА_1  перебувала на роботі,  отримувала заробітну плату (а.с. 141-142),  виконувала свої трудові обов'язки і здавала
декларацію з податку на прибуток ( а.с.
144) тому,  суд не приймає до
уваги покликання позивача про відсутність на зборах учасників товариства через
хворобу.

При
таких обставинах,  ОСОБА_1  систематично не прибувала для участі у зборах
учасників,  що перешкоджало прийняттю
змін до статуту товариства,  та не
виконувала рішення зборів учасників товариства,
що перешкоджало досягненню цілей товариства суд вважає,  що мали місце підстави для виключення
позивача із товариства.

Разом з
тим,    виключно до компетенції зборів
товариства,  а не суду,  відноситься вирішення питання про придбання
товариством частки учасника відповідно до вимог Закону України "Про
господарські товариства" та п. 8.7. п. "є" Статуту товариства.
(а.с.    )

5

На
підставі наведеного,  суд приходить до
висновку,  що рішення зборів учасників
від 22.04.2002 р. про виключення ОСОБА_1
з товариства відповідає вимогам
ст. 64 Закону України „Про господарські товариства". Тому,  відповідно відсутні підстави для
відшкодування позивачці моральної шкоди заподіяної виключенням із складу
учасників товариства,  шкоди в розмірі
397 грн.,  штрафних санкцій в сумі 397
грн. та визнавати,  що не виділення
частки в розмірі 3, 13 % статутного фонду є порушенням права першочергової
участі в розподілі відступленої товариству частки.

Таким
чином,  суд приходить до висновку,  що в задоволенні позову слід відмовити за
безпідставністю вимог.

В решті вимог
відмовити з цих же підстав. Керуючись ст.
ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 208, 209, 210, 212, 213, 214, 215,
ЦПКУкраїни,  ст. 64, 41, 59 Закону
України „Про господарські товариства",
ст. 440, 440-1 ЦК
УРСР,  суд,  -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Волиньфармсервіс-2"
про визнання неправомірним рішення загальних зборі учасників ТзОВ
"Волиньфармсервіс-2" від 22.04.2002 р. про виключення з числа
учасників товариства,  стягнення суми в
розмірі - 3797 грн. матеріальної шкоди,
суми в розмірі - 10000 грн. моральної шкоди,  суми в розмірі - 3797 штрафних санкцій
-відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після

подання
заяви про апеляційне оскарження.