РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2008 року Голосіївський районний суд м.  Києва

В складі головуючого                судді
Чередніченко Н.П.

При секретарі                                         Гайді
В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  третя особа Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна про
визнання прав власності , -

встановив:

Позивач ОСОБА_1. звернулася до суду з позовною
заявою,  в якій зазначала,  що вона уклала з ОСОБА_2 попередній договір
від 7.10.2004 року про відчуження квартири № АДРЕСА_1 у м. Києвіта та про
відчуження частини земельної ділянки,
яка належить відповідачці на підставі державного акту на право власності,  виданого Головним управлінням земельних
ресурсів від 15.09.2004 року. На виконання умов цього договору оплатив
обумовлену сторонами вартість квартири та частки земельної ділянки. Укладання
попереднього договору було пов"язано з тим,  що відповідачка проводила реконструкцію
будинку,  в якому знаходилась його
квартира,  тому передбачалось,  що в майбутньому буде укладений договір
купівлі-продажу частини житлового будинку,
яка складається із зазначеної в договорі квартири,  як самостійного об"єкту нерухомого
майна. Відповідачка на реконструйований будинок права власності не мала.
Постановою Голосіївського райсуду м. Києва
від 8.12.2006 року та ухвалою цього суду від 1.02.2007 року за відповідачкою
визнано право власності на реконструйований будинок № 63-А по вул.
Малокитаївській у м. Києві,  який
складається із 52-х квартир з цокольним поверхом із двох приміщень,  загальною площею 1888, 2 кв.метри,  житлова площа 825, 3 кв.м,  площа цокольних приміщень 367, 7 кв.метри.
Право власності за відповідачкою на даний будинок зареєстровано в Київсьокму міському
БТІ від 12.11.2007 року. З урахуванням наведеного позивач вважає,  що набув право власності на квартиру №
АДРЕСА_1 у м. Києві та на 1/54 частину земельної ділянки,  яка закріплена за даним будинком та належить
відповідачці.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги
підтримала та пояснила,  що
відповідачка,  згідно умов попереднього
договору,  повинна була укласти договір
купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1 у м. Києві не пізніше 15 грудня 2005
року,  але так як відповідачкою ще не виконані
роботи по оздобленню квартири,  не
підключені комунікації,  то будинок до
даного часу не прийнятий в експлуатацію,
через що відповідачка не може укласти договір купівлі-продажу квартири
та відповідної частки земельної ділянки. При проведені реконструкції будинок
був поділений на окремі квартири ,  як
самостійні об"єкти нерухомого майна,
квартира №АДРЕСА_1складається із однієї кімнати загальна площа квартири
21, 8 кв.м,  в тому числі жила площа 16,
3 кв.метри. Вважає,  що за позивачем може
бути визнано право власності на дану квартиру і на 1/54 частину земельної
ділянки,  з припиненням права власності
відповідачки на цю квартиру і на 1/54 частину земельної ділянки. Крім
того,  вважає необхідним зобов"язати
відповідачку в певний строк закінчити виконання зазначених будівельних робіт та
ввести будинок в експлуатацію.

Представник відповідачки позовні вимоги визнала та
пояснила суду,         що введення
будинку в експлуатацію затримується з об"єктивних причин,         відповідачка отримала кошти за зазначену
квартиру №АДРЕСА_1від позивача ще при укладанні попереднього договору,         тому фактично позивач повинен бути
власником купленої ним квартири і відповідної частки земельної ділянки,         а право власності відповідачки слід
припинити. Погоджується з тим,         що
необхідно встановити строк для закінчення оздоблювальних робіт та робіт по
підключенню води,         каналізації та
світла,         але вважає,         що необхідно врахувати,         що ці обставини є залежними від
державних органів,         а тому слід визначити цей строк у межах
не менше шости місяців.

Представник третіх осіб: Київське міське БТІ до суду не
з»явилися . Судом про дату судового розгляду судом повідомлені належним чином
та у встановлений законом порядок .Причина неявки суду невідома.

Суд,
заслухавши показання представника позивача,         відповідачки ,        перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані сторонами докази ,
прийшов до наступного.

Судом встановлено і не заперечується сторонами,         що відповідачці ОСОБА_2 на праві власності
належав старий будинок по вул.
Малокитаївській,        63-А у м.        Києві,         який був побудований в 40-х роках. За
спливом часу,         цей будинок
потребував значного відновлювального ремонту,         у зв"язку з цим відповідачка
провела реконструкцію старого будинку,
побудувавши будинок із 52-х квартир з цокольним поверхом із двох
приміщень.

Постановою Голосіївського райсуду м.        Києва від 8.12.2006 року та
ухвалою Голосіївського райсуду
м.        Києва від
1.02.2007 року за відповідачкою визнано право власності на реконструйований
будинок по вул.
Малокитаївський,        63-А
м.        Києва,         який складається із 52-х квартир з
цокольним поверхом із двох приміщень,         загальною площею 1888,        2 кв.м,         житловою площею 825,        3 кв.метри,        площею цокольних приміщень 367,        7 кв.метри. Будинок зареєстровано в БТІ
від 12.11.2007 року за відповідачкою ОСОБА_2

За даним будинком закріплена земельна ділянка розміром
0,        0650га і на ім"я
відповідачки ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну
ділянку від 15.09.2004 року,         яку
відповідачка придбала за договором купівлі-продажу від 2.07.2004 року у
попереднього власника..

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від
30.06.2006 року будинок має підвал розміром 367,        7 кв.м,         який складається із двох приміщень і
коридору та має 52 ізольовані квартири,
як самостійні об"єкти нерухомого майна.

Відповідно до договору від 7.10.2004 року в п.1.1
зазначено,         що сторони мають в
майбутньому укласти договір купівлі-продажу частини житлового будинку,         яким є квартира №АДРЕСА_1в будинку №
63-А по вул.        Малокитаївській
м.        Києва,         із даного договору вбачається,         що позивач сплатив обумовлені
сторонами кошти за придбану квартиру та за частку землі,         яка повинна пропорційно відповідати
частині житлової квартири в будинку.

Відповідно до вимог         ст.        382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку,         призначене та придатне для постійного
у ньому проживання.

У зв"язку з наведеним суд приходить до висновку про
те,         що позов ОСОБА_1. підлягає
задоволенню із встановленням строків для відповідачки про здачу будинку в
експлуатацію на протязі шости місяців.

На підставі викладенного та
керуючись         ст.                ст.        212-215 ЦПК,         суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ,
що квартира № АДРЕСА_1        є
окремим ізольованим об»єктом в житловому будинку 63-а по вул.        . Малокитаївській у м.         Києві ,         яка призначена і придатною для
постійного проживання.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1
будинку 63-а по вул. . Малокитаївській в м.
Києві,  як на самостійний об»єкт
нерухомого майна ,  що складається із
однієї кімнати житловою площею 16, 3 кв.м. ,
загальною площею 21, 8 кв.м.

Залишити в праві спільної сумісної власності коридори та
електричні сантехнічні і інші комунікаційні,
які знаходяться за межами квартири і призначені для забезпечення всього
будинку.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/54 частину від
загальної площі 650 кв.м. ,  що становить
АДРЕСА_11 кв.м.  земельної ділянки по
вул. . Малокитаївській 63-а в м.  Києві.

Припинити право власності ОСОБА_2 на
квартируАДРЕСА_1,  будинку 63-а по вул. .
Малокитаївській та на 1/54 частку земельної ділянки по вул. . Малокитаївській
63-а в м.  Києві.

Зобов»язати ОСОБА_2 провести роботи по оздобленню даної
квартири та підключенню комунікацій по воді,
каналізації та електроенергії до 07.06.2008 року .

Зобов»язати Київське міське БТІ зареєструвати на ім. »я
ОСОБА_1право власності на квартируАДРЕСА_1будинку 63-а по вул. .
Малокитаївській в м.  Києві.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення та
подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження ,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано . Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження ,  але
апеляційна скарга не була подана в строк ,
встановлений  ст. . 294 ЦПК
України ,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку . У разі подання апеляційної скарги рішення
,  якщо його не скасовано ,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом .