Справа № 2-5155/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

09 квітня 2008 року
Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді                  Кічмаренко С.М.

при секретарі              Тимофійчук Х.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Одеської міської ради про визнання права власності та поділ
спільного майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що
відповідач ОСОБА_2 є власником двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, а у дворі цього
будинку знаходилися нежитлові підсобні приміщення площею 40 кв.м, які
використовувалися як сарай. Після демонтажу підсібних приміщень, з метою
поліпшення житлових умов позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 було здійснено
реконструкцію квартири АДРЕСА_1 шляхом перепланування наявних приміщень,
розширення площі квартири за рахунок демонтованих нежитлових приміщень та
надбудови другого поверху з мансардою.

Оскільки реконструкцію квартири
здійснено з дотриманням будівельних норм та інших правил за власні спільні
кошти позивачки та відповідача ОСОБА_2, при цьому не було порушено права інших
осіб, позивачка просить суд визнати за нею та відповідачем ОСОБА_2 право
спільної сумісної власності на квартиру НОМЕР_1, загальною площею 116,3  кв.м, житловою площею 74,8 кв.м, та квартиру
НОМЕР_2, загальною площею 65,1 кв.м, житловою площею 33,8 кв.м, у будинку
АДРЕСА_1, та поділити це спільне майно шляхом визнання за позивачкою права
приватної власності на квартиру НОМЕР_1, загальною площею 116,3  кв.м, житловою площею 74,8 кв.м, та визнання
за ОСОБА_2 права власності на квартиру НОМЕР_2, загальною площею 65,1 кв.м,
житловою площею 33,8 кв.м, у будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його
задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав та проти його
задоволення не заперечував.

Представник Одеської міської ради у судове засідання не з'явився. Одеська міська рада про час та місце розгляду справи повідемлена
належним чином, про причини неявки свого представника суд не сповістила.

Вислухавши пояснення позивачки та відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали
справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу
від 03 березня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу Бардіною О.О. та зареєстрований в реєстрі за
№215, відповідач ОСОБА_2 є власником двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, яка має
загальну площу 43,4 кв.м, житлову площу 27,8 кв.м та складається з наступних
приміщень: жилі кімнати площею 9,9 кв.м та 17,9 кв.м, кухня площею 3,7 кв.м,
санвузол площею 4,1 кв.м, два коридори площею 4,4 кв.м та 3,2 кв.м, вбудована
шафа площею 0,2 кв.м.

Во дворі будинку АДРЕСА_1 знаходилися нежитлові підсобні приміщення площею
40 кв.м, які використовувалися відповідачем ОСОБА_2 як сарай. Комісією у складі
начальника ділянки №1 КП ДЄЗ «Арнаутський» та двох майстерів було оглянуто стан
цих нежитлових підсобних приміщень та складено акт, яким підтверджується, що
через тривалий строк експлуатації та дефекти конструкції дах та стіни цих
приміщень втратили несучу здібність та існує загроза їх обвалення. ОСОБА_2 було
запропоновано здійснити демонтаж цих нежитлових підсобних приміщень.

Після демонтажу підсобних приміщень, з метою поліпшення житлових умов
позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 було здійснено реконструкцію квартири
АДРЕСА_1 шляхом перепланування наявних приміщень, розширення площі квартири за
рахунок демонтованих нежитлових приміщень та надбудови другого поверху з
мансардою.

Використані при проведенні реконструкції будівельні матеріали й
устаткування придбані позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 за спільні кошти,
також ними оплачено проведення відповідних будівельних робіт.

Згідно з даними технічного паспорта, виготовленого КП „Одеське МБТІ та РОН”
станом на 24 грудня 2007 року, після реконструкції квартира має загальну площу
181,4 кв.м, житлову площу 90,7 кв.м, та складається з наступних приміщень:

-     шість житлових кімнат площею
17,6 кв.м, 16,2 кв.м, 27,7 кв.м, 9,0 кв.м, 11,8 кв.м та 8,4 кв.м;

-     дві кухні-їдальні площею 15,3
кв.м та 32,0 кв.м;

-     три санвузли площею 3,9 кв.м,
3,1 кв.м та 5,0 кв.м;

-     чотири коридори площею 5,9 кв.м,
6,2 кв.м, 17,9 кв.м та 1,4 кв.

Квартира забезпечена холодним та гарячим водо-, газо- та
електропостачанням, є каналізація та опалення.

Реконструкцію квартири здійснено з дотриманням будівельних норм та інших
правил, що підтверджується технічним висновком про можливість збереження та
вводу в експлуатацію цієї квартири, який з урахуванням існуючих умов і
відповідно до діючих нормативних вимог виконаний Художньо-інжинірінговим
центром „Експрес-проект ЛТД” (ліцензія АБ НОМЕР_16333).

Згідно з зазначеним технічним висновком конструкції квартири знаходяться у
задовільному стані, реконструкція яка могла би вплинути на технічний стан
будинку та погіршити його не проводилася

Згідно з ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку,
призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Жилі кімнати площею 17,6 кв.м та 16,2 кв.м, кухня площею 15,3 кв.м,
санвузол площею 3,9 кв.м, коридори площею 6,2 кв.м та 5,9 кв.м ізольовані від
інших приміщень реконструйованої квартири, вони мають окремий вихід на вулицю,
тобто фактично складають окрему квартиру загальною площею 65,1 кв.м, житловою
площею 33,8 кв.м, їй може бути наданий НОМЕР_2.

Відповідно до технічного висновку Художньо-інжинірінгового центру
„Експрес-проект ЛТД” (ліцензія АБ НОМЕР_16333) досліджений об'єкт може
використовуватися як дві відокремлені житлові квартири з наданням їм різних
номерів. Кожна група приміщень цих квартир має набір приміщень, необхідний у
технологічній схемі квартири.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може
на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та
не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Реконструкцією квартири не порушено права інших осіб, що підтверджується
спільною письмовою заявою мешканців будинку АДРЕСА_1.

У нинішній час позивачка та відповідач ОСОБА_2 проживають у
реконструйованій квартирі та зареєстровані за адресою її розташування.

Згідно з ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною
власністю.

З врахуванням вищенаведених встановлених у судовому засіданні обставин
суд  вважає, що оскільки реконструкцію
квартири здійснено з дотриманням будівельних норм та інших правил за власні
спільні кошти позивачки та відповідача ОСОБА_2 і при цьому не було порушено
права інших осіб, за позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 має бути визнано право
спільної сумісної власності на квартиру НОМЕР_1, загальною площею 116,3  кв.м, житловою площею 74,8 кв.м, та квартиру
НОМЕР_2, загальною площею 65,1 кв.м, житловою площею 33,8 кв.м, у будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.369 ЦК України співвласники
майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним
спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном,
що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Згідно з ст.372 ЦК України майно,
що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за
домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна
між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 досягли взаємної домовленості, що у
разі набуття права спільної сумісної власності на квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2
будинку АДРЕСА_1 вони поділять їх між собою наступним чином: позивачка буде
власницею квартири НОМЕР_1, а ОСОБА_2 стане власником квартири НОМЕР_2 у
будинку АДРЕСА_1.

На думку суду така домовленість позивачки та відповідача ОСОБА_2 не порушує
прав та законних інтересів будь-яких інших осіб та є результатом реалізації
ними своїх майнових прав співвласників, які встановлені ст.ст. 369, 372 ЦК
України, тому суд вважає, що цей позов в частині поділу спільного майна також є
законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом визнання за позивачкою ОСОБА_1 права
власності на квартиру НОМЕР_1, а за відповідачем ОСОБА_2 права власності на
квартиру НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1.

Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, на підставі ст.ст. 3,
12, 16, 182, 316, 328, 331, 368, 369, 372, 376, 382, 383 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на квартиру
НОМЕР_1, загальною площею 116,3  кв.м,
житловою площею 74,8 кв.м, та квартиру НОМЕР_2, загальною площею 65,1 кв.м,
житловою площею 33,8 кв.м, у будинку АДРЕСА_1.

Поділити
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1 шляхом
визнання за ОСОБА_1 права приватної власності на квартиру НОМЕР_1, загальною
площею 116,3  кв.м, житловою площею 74,8
кв.м, та за ОСОБА_2 права власності на квартиру НОМЕР_2, загальною площею 65,1
кв.м, житловою площею 33,8 кв.м, у будинку АДРЕСА_1.

Рішення
суду є підставою для реєстрації Комунальним підприємством „Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та реєстраціїї об'єктів нерухомості” права власності
ОСОБА_1на квартиру НОМЕР_1, загальною площею 116,3  кв.м, житловою площею 74,8 кв.м, у будинку
АДРЕСА_1 та реєстрації права власності ОСОБА_2 на квартиру НОМЕР_2, загальною
площею 65,1 кв.м, житловою площею 33,8 кв.м, у будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області в
загальному порядку шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя:                                                                                              С.М.Кічмаренко