Справа  № 2-94/08
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

04 липня  2008 року
Царичанський районний суд Дніпропетровської області  у складі:

головуючого    -
судді Сороки Б.М.

при секретарі   -
Дорошенко В.В.

розглянувши
у  відкритому судовому  засіданні
в залі суду  смт. Царичанка  Дніпропетровської області цивільну
справу  за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про          усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні житловим будинком шляхом     зняття
з реєстрації та зустрічним позовом  про
усунення перешкод в користуванні             жилим
приміщенням шляхом вселення та
встановлення порядку користування      жилим
приміщенням, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1. пред»явив позов до ОСОБА_2.
про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житловим будинком шляхом
зняття з реєстрації.

В обґрунтування своїх вимог вказує,
що одружився з відповідачкою у листопаді 1995 року і вона як член сім»ї,
проживала з ним в домоволодінніАДРЕСА_1, з 26.02.1998 року.  Домоволодіння за договором дарування від
20.02.1998 року, є його власністю.

На початку травня 2006 року
звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з відповідачкою.

Остання, не заперечуючи проти
розірвання шлюбу, до розгляду справи, добровільно змінила місце проживання, вибралася
з його будинку і стала проживати в квартиріАДРЕСА_2 смт. Царичанка.

Виселяючись з будинку ОСОБА_2
самостійно вивезла всі свої речі.

Про намір повернутися в його будинок
відповідачка заявила лише в грудні 2006 року, коли звернувся до неї з позовом
про анулювання реєстрації місця проживання.

Вважає, що відповідачка перестала
бути членом його сім»ї з травня 2006 року, сама відмовилася від права проживати
в належному йому будинку.

У
відповідності за ст.ст.3,6-7 Закону України »Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні», ОСОБА_2. була зобов»язана упродовж 10 днів
після зміни місця проживання подати відповідну заяву до органу, який відає
реєстрацією місця проживання фізичних осіб.

Дії ОСОБА_2. перешкоджають йому
вільно і незаперечно користуватися та розпоряджатися  належним йому майном.

Згідно ст.391 ЦК України,
власник  майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм
майном.

В зустрічному позові ОСОБА_2.
вказує, що з ОСОБА_1. зареєстрували шлюб 24.11.1995 року. Спірний жилий будинок
був збудований разом з ним, з допомогою батьків з обох сторін. Після  закінчення будівництва проживала в ньому. В
2006 році дізналася, що будинок зареєстрований за ОСОБА_1. на підставі договору
дарування.

Вказане привело до розірвання шлюбу.
Згоди про порядок користування жилим приміщенням досягнуто не було. Змушена
була виселитися з будинку №31 по вул. Робочій смт. Царичанка, який належить
подружжю на праві спільної власності.

Посилаючись на ст. 156 ЖК України
просить вселити її у вказаний будинок та встановити порядок користування
приміщеннями наступним чином:

-     виділити в
користування їй кімнати 1-2,1-5, а ОСОБА_1. кімнату 1-3;

-     залишити в
спільному користуванні приміщення 1-1,1-4,1-6,1-7,1-8 (позначення кімнат згідно
плану технічного паспорта на будинок).

В судовому засіданні ОСОБА_1. та
ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі   не визнаючи позови пред»ялені до кожного з
них.

Суд заслухавши сторони, їх  представників та представника третьої особи,
свідків, перевіривши матеріали справи приходить до висновку: позовні вимоги
ОСОБА_1. підлягають задоволенню, а позов ОСОБА_2. задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 24 листопада 1995 року по 07 червня 2006 року.

Сторони проживали в будинкуАДРЕСА_1
Дніпропетровської області: ОСОБА_1. з 26.02.1998 року, а ОСОБА_2 з 17.03.1998
року, що підтверджується відмітками в їх паспортах (а.с.6,42) та відмітками в
домовій книзі (а.с.90-91).

Вказаний жилий будинок належить
ОСОБА_1. на підставі договору дарування від 20.02.1998 року (а.с.9), який
ОСОБА_2. в судовому порядку визнавати недійсним не бажає.

Отже, ОСОБА_2. вселилася в будинок
належний ОСОБА_1 в якості члена сім»ї.

На початку травня 2006 року ОСОБА_2.
добровільно самостійно залишила вказане місце проживання, вивезла за декілька
разів належне їй майно і до цього часу жодного разу не появлялася у вказаному
домоволодінні, що підтвердили свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі (ч.2 ст.60 ЦПК України).

Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч.3 ст.60 ЦПК України)

ОСОБА_2. не надані суду докази, які
б з достовірністю свідчили про те, що ОСОБА_1. вчиняв дії, які
унеможливлювали  її проживання в будинку
АДРЕСА_1.

Суд, вважає, що ОСОБА_2.
залишила  домоволодіння  ОСОБА_1 за власним волевиявленням, без
будь-якого примусу.

Про вказане  свідчить та обставина, що вона звернулася до
суду за захистом прав на житло в лютому 2007 року, тобто через 10 місяців після
добровільного виселення і лише після пред»явлення ОСОБА_1 позову про
визнання  особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.

Не ініціювала ОСОБА_2 питання про
право на житло і під час судового процесу про розірвання шлюбу в червні 2006
року.

З моменту виселення і по сьогодні
ОСОБА_2 мешкає за адресою смт. Царичанка АДРЕСА_3.

Отже, та обставина, що ОСОБА_2
виселилася  з будинку АДРЕСА_1, належного
ОСОБА_1 в травні 2006 року і до цього часу не знялася з реєстрації по вказаній
адресі, є перешкодою для вільного, повного здійснення  ОСОБА_1 права користування та розпорядження
належним йому майном.

Згідно ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування
та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_2. втратила право користування
жилим приміщенням належним ОСОБА_1., тому її вимоги про вселення та
встановлення порядку користування жилим приміщенням задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.391 ЦК України, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити.

Зобов»язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні та
розпорядженні ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації за
вказаною адресою.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням АДРЕСА_1 Дніпропетровської області шляхом
вселення та встановлення порядку користування жилим приміщенням залишити без
задоволення.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:                                                                             Б.М. Сорока

У К Р А
Ї Н А

Справа  № 2-322/08

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 липня  2008 року
Царичанський районний суд Дніпропетровської області  у складі:

головуючого    -
судді Сороки Б.М.

при секретарі   -
Дорошенко В.В.

розглянувши
у  відкритому судовому  засіданні
в   залі суду   смт. Царичанка  Дніпропетровської області цивільну
справу  за позовом

ВАТ «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_8
про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Враховуючи складність справи суд
вважає за можливе складання повного рішення відкласти на строк не більше п»яти
днів, проголосивши вступну частину та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.209 ЦПК України, суд

В
И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити.

Зобов»язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні та
розпорядженні ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації за
вказаною адресою.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням АДРЕСА_1 Дніпропетровської області шляхом
вселення та встановлення порядку користування жилим приміщенням залишити без
задоволення.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:                                                                                                           Б.М. Сорока