Справа № 2-2071/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
вересня  2008 року            Індустріальний   районний
суд  м.

Дніпропетровська

у    складі:
головуючого судді    Слюсар Л.П.

при секретарі  Кудряшовій Т. В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська

цивільну
справу за  позовною заявою   ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3   до
Виконавчого комітету

Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську Ради
про визнання права

власності
на  самовільно побудовану будову та
переобладнану житлову кімнату, -

В
С Т А Н О В И В:

В червні 2008 року позивачі звернулися до
суду з позовом до  Виконавчого

комітету
Індустріальної районної у місті Дніпропетровську Ради   про визнання

права
власності на  самовільно побудовану
будову та переобладнану житлову

кімнату,
а саме   самовільно побудовану будівлю -
гараж  літ. « Д»  та

переобладнану
житлову кімнату літ. « А-1» у житловому будинку літ. « А-1»,

розташовані
АДРЕСА_1,  на земельній

ділянці
площею 546 кв.м.   В обґрунтування своїх
вимог позивачі в позовній

заяві
і в ході судового засідання ОСОБА_2, ОСОБА_3,
посилалися на

те,
що   вони є  власниками
домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній ділянці площею 546
кв.м.  Разом

з
придбанням  права власності на будівлю,
вони також набули право користування

земельною
ділянкою.  Однак їх права по  розпорядженню майном є обмеженим у зв'

язку
з відсутністю права власності на самочинно побудований у 2002 р. гараж -

літ.
« Д», та переобладнану житлову кімнату літ. «1-3» у житловому будинку літ.

«А-1».  В 2007 році вони звернулись до виконавчого
комітету територіальної

громади
Індустріального району з усною заявою про визнання права власності на

самовільно
побудований у 2002 році - гараж літ. « Д» та самовільно

переобладнану
житлову кімнату літ. «1-3» у житловому будинку літ. « А-1», на що

їм
було відмовлено і   рекомендовано
звернутися до суду.  Просили позов

задовольнити.

Від
позивачки   ОСОБА_1 через канцелярію  суду надійшла заява

про  розгляд справи в її відсутності.

Представник відповідача   в судове засідання не з'явився.  Про час і

місце
слухання справи повідомлялись належним чином.  Про причини неявки суд не

повідомив
.

Позивачі
не заперечували, щодо заочного розгляду справи, що відповідає

положенням
ст. 224 ЦПК України.

Суд,
заслухавши пояснення
позивачів,  вивчивши матеріали
справи,

вважає,
що позов   не підлягає задоволенню   з наступних підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому

засіданні    відповідно
до   свідоцтва  про
право особистої власності на

житловий
будинок від 15 січня 1987 року, виданого відділом комунального

господарства
при виконавчому комітеті Індустріальної районної Ради народних

депутатів,
житловий будинок в цілому з прилеглими до нього будівлями та

спорудам,
який розташований АДРЕСА_1, на земельній

ділянці
площею 546 кв.м.  належав ОСОБА_4 та
ОСОБА_1   на праві особистої власності.

ОСОБА_4 помер у вересні 1987 року.  Після його смерті

відкрилася
спадщина на ? частину  домоволодіння,
що  знаходилося АДРЕСА_1.

Відповідно
до свідоцтва про право на спадщину
за законом від 23

серпня
2007 року, посвідченого   державним
нотаріусом Шостої дніпропетровської

державної
нотаріальної контори  ОСОБА_1
отримала  у спадщину

1/6
частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Право
власності зареєстроване в КП ДМБТІ 25.09.2007 року, реєстраційний номер

№3-3388.

Згідно
до свідоцтва про право на спадщину
за законом від 23 серпня

2007
року, посвідченого   державним нотаріусом
Шостої дніпропетровської

державної
нотаріальної контори  ОСОБА_2
отримав  у спадщину

1/6
частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Право
власності зареєстроване в КП ДМБТІ 25.09.2007 року, реєстраційний номер

№3-33884.

Відповідно
до свідоцтва про право на спадщину
за законом від 23

серпня
2007 року, посвідченого   державним
нотаріусом Шостої дніпропетровської

державної
нотаріальної контори   ОСОБА_3  отримала
у

спадщину
1/6 частину домоволодіння  АДРЕСА_1.  Право власності зареєстроване в КП ДМБТІ
25.09.2007 року,

реєстраційний
номер №3-3386.

Згідно до технічного паспорту   на садибний ( індивідуальний ) житловий

будинок
АДРЕСА_1 від 23.05.2007 року

самочинно
побудовано на території домоволодіння у 2002 році  гараж - літ. « Д»

та
переобладнано житлову кімнату літ «1-3» у житловому будинку літ.» А-1».

Згідно
ч.5 ст.376 ЦПК України, на вимогу власника ( користувача) земельної

ділянки
суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке

самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Позивачі
не надали суду  позитивний висновок про
технічний стан конструкції

самовільно
збудованого  гаражу  літ. « Д»
та  переобладнаної житлової
кімнати

«1-3»
в домоволодінні А-1   та надали суду  докази того що  власники сусідніх

земельних
ділянок    підтвердили, факт того,
що  їх права не порушені ( а.с.

75),  тому суд не вбачає законних  підстав для задоволення позову.

Керуючись
п.5  ст.  376  ЦК
України ,  ст. 3,7, 11,  15, 30, 60,

169,224-226  ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 -    відмовити

Заочне
рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою

заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання  його копії.

Рішення
може  бути оскаржено позивачем  в апеляційному порядку до

апеляційного
суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд,

шляхом
подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної

скарги
або шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви

про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів

апеляційної
скарги.

У
разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне

рішення
може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя

:

Л.П. Слюсар