Справа № 2-2162/2008 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 листопада 2008 року                    м. Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у
складі: судді  Алькової С.М., при
секретарі                Золотих  Л.Н.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач до
попереднього  розгляду справи
позов по суті та за  обставинами справи
визнав повністю, про що надав суду
письмову  заяву.

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що з відповідачем вони
знаходяться у зареєстрованому
шлюбі з 25 травня 1999 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей
-  сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,  та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження;  з жовтня 2008
року вони з відповідачем  припинили  сімейно-шлюбні відносини з тих причин, що між
ними  виникла психологічна
несумісність,  вони перестали розуміти
один одного, зникли почуття любові та поваги один до одного, вони не могли
дійти  до єдиної думки при вирішенні  будь-яких
сімейних питань, тому вони вирішили припинити подружні стосунки. На  цей
час  вони проживають окремо один
від одного, спільне господарство не ведуть, вважає, що сім'я розпалася
остаточно та відновлена бути не може.
Розподіл спільного сумісного майна подружжя вони виконають  у добровільному  порядку, діти після розлучення залишаться на
її вихованні та утриманні, вона не буде звертатися до відповідача з позовом про
стягнення аліментів.

Відповідач до попереднього розгляду справи  надав суду заяву, у якій зазначив,  що позов
про розірвання шлюбу  визнає у
повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою,  не заперечує проти ухвалення  рішення про задоволення позову при
попередньому  розгляді справи.

Позивачка  при попередньому  розгляді справи   свій
позов   по суті та за обставинами
справи  підтримала у  повному обсязі,  просить
суд розірвати шлюб  між нею та
відповідачем,  не заперечує проти
ухвалення рішення при попередньому розгляді справи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо
постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ст.  ст. 130 ч.4  ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється  судове рішення в порядку ст.
174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання  відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зі
згоди сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи.

Судом
були досліджені  такі докази, надані
позивачем на підтвердження свого позову:

Свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтва про народження  дітей.
Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши докази,  суд

вважає, що позов  підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом
були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, актовий запис НОМЕР_1 (а.с.
8) сторони дійсно заходяться у зареєстрованому шлюбі з 26 травня 1990 року.

Від  шлюбу  сторони мають двох неповнолітніх дітей -
сина  ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та сина  ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження( а.с. 8,9).

У жовтні 2008 року сторони припинили
сімейно-шлюбні відносини з тих причин, що між ними  виникла психологічна несумісність,  вони перестали розуміти один одного, зникли
почуття любові та поваги один до одного, вони не могли дійти  до єдиної думки при вирішенні  будь-яких
сімейних питань, тому вони вирішили припинити подружні стосунки. На  цей   час
сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть,
сімейно-шлюбні відносини не підтримують, на примирення  не згодні, наполягають на розірванні
шлюбу.  Майнові питання   щодо
розподілу  спільного сумісного
майна подружжя  між сторонами  будуть вирішуватися у добровільному порядку.
Діти  після  розірвання
шлюбу залишаться на вихованні та утриманні позивачки, стягувати аліменти
на утримання   дітей  позивачка на цей час наміру не має.

Відповідно до ст. 104
СК України  шлюб припиняється
внаслідок

Його розірвання.

У відповідності  до ч. 3 ст. 105 СК
України шлюб припиняється внаслідок  його
розірвання  за позовом одного із подружжя
на підставі рішення суду, який  згідно
ст. 112 ч.2 СК України  ухвалює рішення
про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя  подружжя
та збереження  шлюбу
суперечить  інтересам одного з них.

Суд вважає, що збереження та відновлення
сім'ї сторін не доцільно, подальше спільне життя подружжя та збереження
шлюбу сторін неможливе, і даний шлюб підлягає розірванню, а позовна заява
задоволенню; витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в
органах РАЦС, належить стягнути  з
відповідача.

Таким
чином, визнання відповідачем позову не
суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 -215 ЦПК України, ст. ст. 104, 105,
110, 112 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про
розірвання шлюбу,  задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 таОСОБА_2, зареєстрований 25  травня 1999 року Дніпровським відділом ЗАГС
м. Дніпродзержинська,  актовий запис
НОМЕР_1,  від якого є двоє неповнолітніх
дітей,  розірвати.

При видачі свідоцтва  про розірвання
шлюбу стягнути з позивачки  державне
мито  на користь держави в сумі 8,50 грн.,  відповідача
від сплати мита звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному  порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10 -  денний строк з дня  проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, в
апеляційну інстанцію або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:                                    С.М. Алькова