Справа № 2-883 за 2008 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 травня 2008 року Прилуцький міськрайонний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого
- судді  Рябота В.І.,

при
секретарі  Риндя Л.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом Прилуцького міжрайонного
прокурора в інтересах комунального лікувально-профілактичного закладу Прилуцька
центральна міська лікарня до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної
підприємству у зв'язку з оплатою незаконно звільненому працівнику часу
вимушеного прогулу, -

В С Т А
Н О В И В:

Як зазначає прокурор в своїй
позовній заяві проведеною перевіркою фінансово-господарської діяльності
Прилуцької ЦМЛ було встановлено, що наказом головного лікаря № 40 від 27 грудня
2006 року ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника головного лікаря по
лікарсько-трудовій експертизі Прилуцької міської поліклініки № 1 ОСОБА_3 у
зв'язку із скороченням штату працівників і відмовою від переведення на іншу
посаду. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 17 квітня 2007 року було
встановлено, що звільнення ОСОБА_3 було проведено незаконно, водночас було
визнано, що ОСОБА_3 звільнено у зв'язку з ліквідацією установи і відмовою від
переведення на іншу посаду, а також було стягнуто з Прилуцької ЦМЛ на користь
ОСОБА_3 7808 грн.38 коп. суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
1000 грн. в відшкодування моральної шкоди і дані суми ОСОБА_3 вже отримала.
Мотивуючи тим, що саме ОСОБА_1 видав наказ про незаконне звільнення, то
відповідно до п. 8 ст. 134 КЗпП України він зобов'язаний відшкодувати
Прилуцькій ЦМЛ завдану в наслідок незаконного звільнення шкоду.

В судовому засіданні прокурор
підтримав заявлені вимоги.

Представник ЦМЛ в вирішенні даного
спору поклався на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_1 заявлених вимог
не визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню
не підлягають з таких підстав:

Як вбачається з резолютивної частини
рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17 квітня 2007 року суд не
визнавав звільнення ОСОБА_3 незаконним, а лише змінив формулювання
причин звільнення, тобто замість наявного в наказі № 40 від 27 грудня 2006
року запису: «звільнити ОСОБА_3 з посади заступника головного лікаря по
лікарсько-трудовій експертизі Прилуцької міської поліклініки № 1 у зв'язку із
скороченням штату працівників і відмовою від переведення на іншу посаду», судом
визнано, що ОСОБА_3 звільнено з посади заступника головного лікаря по
лікарсько-трудовій експертизі Прилуцької міської поліклініки № 1 за п. 1 ст. 40
КЗпП України у зв'язку з ліквідацією установи і відмовою від переведення на
іншу посаду.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП
України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним орган,
який розглядає трудовий спір зобов'язаний змінити формулювання і вказати в
рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства
і одночасно приймає рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Відповідно до ст. 237 КЗпП України
суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні,
обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству у зв'язку з оплатою
працівникові часу вимушеного прогулу.

За таких
обставин, оскільки судом не визнавалося звільнення ОСОБА_3 незаконним, то суд
не може покласти на відповідача обов'язок відшкодувати Прилуцькій ЦМЛ витрати,
які виникли в зв'язку зі звільненням ОСОБА_3 з роботи, тому що це не
передбачено чинним законодавством, а тому в задоволенні позову прокурору має
бути відмовлено.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 213,
214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Прилуцькому міжрайонному прокурору в
задоволенні позовних вимог в інтересах комунального лікувально-профілактичного
закладу Прилуцька центральна міська лікарня до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємству у зв'язку з оплатою незаконно звільненому працівнику
часу вимушеного прогулу - В І Д М О В И Т И.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду має бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, також
апеляційна скарга, без подачі заяви про апеляційне оскарження, може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: