Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М   У К Р А Ї Н И

13 травня 2008
року                                    Шевченківський
районний суд м. Чернівці

в складі головуючого - судді            Мамчина П.І.

при секретарі                                                 Колотило А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини А-1028
про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної
відповідальності, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,
виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної
шкоди, -

В с т а
н о в и в:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до військової частини А-1028 про визнання
незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної
відповідальності, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,
виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної
шкоди. Посилається на те що наказом №150 від 10 серпня 2001р була прийнята на
посаду бухгалтера фінансового відділення
військової частини А-1028  на
період  відпустки  по догляду за дитиною. В послідуючому  працювала на даній посаді  постійно до
27 грудня 2007р. коли відповідно до наказу №248  була звільнена з посади  за п.3 ст. 40 КЗпП України , а саме за
систематичне невиконання обв»язків покладених трудовим договором. Також
звільненню з роботи передувало притягнення її до дисциплінарної
відповідальності шляхом видачі наказу №247 від 26.12.2007р. і оголошення
суворої догани за невиконання посадових обов»язків. Вказує що відповідно до ст.
147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівників може бути
застосовано  стягнення у вигляді догани
або звільнення з роботи , тобто стягнення у вигляді суворої  догани не передбачено чинним законодавством ,
при цьому відповідачем порушено також вимоги ст. 149 КЗпП України.

Зазначає,
що звільнення її з роботи є незаконним оскільки до неї  фактично не застосовано стягнення передбачене
ст. 147 КЗпП України  і крім того  вона належним чином виконувала свої посадові
обов»язки. Просить позов задовольнити.

В
судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтвердили , дали
пояснення  нанлогічні зазначеним в
позові.

Представники  відповідача позову не визнали , вважають що
накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності  позивачки є законними.

Суд
, заслухавши позивачку , її представника
та представників відповідача , дослідивши письмові докази по справі ,
приходить до висновку що позов підлягає задоволенню  частково.

Відповідно
до ст. ст. 147 , 149 КЗпП України , на працівникка за порушення трудової
дисципліни  може бути застосовано один з
таких видів стягнення : догана або звільнення , до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений ним орган
повинен зажадати  від порушника
трудової дисципліни письмові пояснення.

Судом
встановлено що наказом №150 від 10 серпня 2001р ОСОБА_1 була прийнята на посаду
бухгалтера фінансового відділення
військової частини А-1028  на
період  відпустки  по догляду за дитиною ОСОБА_2, а в
послідуючому  працювала на даній
посаді  постійно до  27 грудня 2007р. коли відповідно до наказу
№248  була звільнена з посади  за п.3 ст. 40 КЗпП України , а саме за
систематичне невиконання обв»язків покладених трудовим договором. Звільненню з
роботи передувало притягнення її до дисциплінарної відповідальності,   за невиконання посадових обов»язків
оголошено сувору догану  , наказ №247 від
26.12.2007р.

Виходячи
з змісту вищенаведених норм і беручи до уваги встановлені по справі обставини ,
суд приходить до висновку що в першому випадку
ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної  відповідальності і  оголошено стягнення  не передбачене чинним  трудовим
законодавством,  що  свідчить про незаконність  даного наказу
і  відсутність підстав для  звільнення ОСОБА_1 за систематичне невиконання
обов»язків  покладених на неї трудовим
договором  за п.3 ст.40 КЗпП України  відповідно до наказу №248 від 27.12.2007р.  Крім того відповідачем суду не надано жодного
доказу про наміри відібрати уОСОБА_1 письмові
пояснення  , чим порушено вимоги
ст. 149 КЗпП України.

Також
в судовому  засіданні встановлено, що у
відповідності до наказу №112  від 30
листопада 2007р. на ОСОБА_1 як на бухгалтера
фінансово-еконмічного відділення було покладено виконання обв»язків
економіста  цього ж відділення  , при цьому ОСОБА_1  такої згоди не надавала ,   що у відповідності до вимог ст. 32 КЗпП
України є обов»язковим  при зміні
істотних умов праці.

Таким
чином , суд приходить до висновку  що
доОСОБА_1застосовувались дисциплінарні стягнення за невиконання  не своїх обов»язків , а обов»язків економіста
фінансово-економічного  відділення  на виконання яких вона не давала згоди.

За
таких обставин , суд вважає що накази № 247 від 26.12.2007р. та №248 від
27.12.2007р.   є незаконними і підлягають
скасуванню , а ОСОБА_1 слід поновити на
посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі
1967,07 грн. станом на 24.01.2008р.

Щодо
стягнення моральної шкоди , то з врахуванням всіх обставин справи , позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11,
209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК
України, ст.ст. 32,147,149 КЗпП України , суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати накази командира військової частини
А 1028 № 247 від 26.12.2007р. та № 248 від 27.12.2007р. про притягнення до
дисциплінарної відповідальності та звільнення з роботиОСОБА_1

Поновити
ОСОБА_1 на посаді бухгалтера Фінансово-економічного  відділення військової частини А-1028 з
27.12.2007р.

Стягнути
з військвої частини А- 1028 на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату
за час вимушеного прогулу в розмірі 1967,07 грн. станом  на 24.01.2008р.

Позов
щодо стягнення  моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути
з військвої частини А- 1028 на користь ОСОБА_1 200 грн. компенсації моральної
шкоди  та витрати пов»язані з правовою
допомогою в розмірі 1000грн.

Рішення
в частині поновлення на роботі та виплати середньомісячного заробітку допустити
до негайного виконання.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя                                   Мамчин П.І.