Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

м.Добропілля
09 грудня 2008 року

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді                                                               Андрєєва
П.Ф.

при секретарі                                                                       Солдатенко
О.М.

за участі позивача                                                               ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільської міської Ради “про визнання права власності на самовільно
збудовані споруди”,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач.
звернувся до
суду з позовною заявою про визнання права власності
на самочинно збудовані споруди: сарай (Е-1) вартістю 2512,00 грн., вбиральню (Ж-1) вартістю 2946,00 грн.,
та душ (З-1) вартістю 1522,00 грн, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

У
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, суду пояснив, що згідно
договору купівлі-продажу жилого будинку та зімельної ділянки, посвідченого  Добропільською державною нотаріальною
конторою від 26.02.2001 року за реєстром № 490 на праві власності йому належить
житловий будинок, який знаходиться за алресою: АДРЕСА_1. На земельній ділянці,
на якій розташовано домоволодіння, були самочинно збудовані зазначені в позові
споруди. Цим самочинним будівництвом порушив права та інтереси ОСОБА_3, але в
справі мається лист-згода про те, що не заперечує проти зведених споруд, які
знаходяться ближче ніж один метр від її земельної ділянці (а.с. 8).

На теперішній час позивач має намір узаконити своє право на самочинно
збудовані споруди.

Висновком відділу містобудування та архітектури Добропільської міської ради
по самочинно збудованим об'єктам встановлено, що право власності на самочинно збудовані споруди: сарай
(Е-1) вартістю 2512,00 грн., вбиральню (Ж-1) вартістю 2946,00 грн., та душ
(З-1) вартістю 1522,00 грн, які розташовані за адресою: Донецька область, м.
Добропілля, вул. Ленінградська, буд. 6, може бути визнано за ОСОБА_1, бо
непорушує нічиїх прав.

Просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на
самочинно збудовані споруди: сарай (Е-1) вартістю 2512,00 грн., вбиральню (Ж-1) вартістю 2946,00 грн.,
та душ (З-1) вартістю 1522,00 грн., які розташовані на присадибної ділянці за
адресою: АДРЕСА_1

Представник відповідача, за дорученням начальник юридичного відділу
Добропільської міської Ради за дорученням Жидкова В.М., в судовому засіданні
щодо задоволення позовних вимог не заперечувала.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та вивчивши
матеріали справи, суд вваажє, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є власником
житлового будинку розташованого за адресою:АДРЕСА_1, про що свідчить договір купівлі-продажу
жилого будинку та зімельної ділянки, посвідченого Добропільською державною
нотаріальною конторою від 26.02.2001 року за реєстром № 490 (а.с. 4).

Згідно
висновку відділу містобудування та архітектури Добропільської міської ради,
право власності на самочино збудовані споруди: сарай (Е-1) вартістю 2512,00
грн., вбиральню (Ж-1) вартістю 2946,00 грн., та душ (З-1) вартістю 1522,00 грн,
які розташовані на присадибної ділянці за адресою: АДРЕСА_1, може бути визнано
за ОСОБА_1 (а.с. 5). Цим самочиним будівництвом порушив права та інтереси  ОСОБА_3, але в справі мається лист-згода про
те, що вона не заперечує проти зведених споруд, які знаходяться ближче ніж один
метр від її земельної ділянці (а.с. 8).

На підставі ст. 376 ч. 5 ЦК України, на вимогу власника /користувача/
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує право інших осіб.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України право власності передбачає
можливість власника на свій розсуд володіти, користатися і розпоряджатися
приналежним майном, робити у відношенні свого майна будь-які дії, що не
суперечать Закону. Згідно з положеннями ст.ст. 182, 331 Цивільного кодексу
України право власності на новостворене нерухоме майновиникає з моменту
державної реєстрації. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 321
Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе задовільнити позов в
повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 130, 209,
212-215 ЦПК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 182, 209, 212 -215, 218, 331, 376
ЦК України, суд  -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Добропільської міської Ради “про визнання права власності на самовільно
збудовані споруди” - задовільнити.

Визнати право
власності за ОСОБА_1 , 15 липня 1956 року народження, на самовільно збудовані
споруди: сарай (Е-1) вартістю 2512,00 грн., вбиральню (Ж-1) вартістю 2946,00
грн., та душ (З-1) вартістю 1522,00 грн за адресою: АДРЕСА_1

Рішення є правовстановлюючим документом і підлягає реєстрації в бюро
технічної інвентарізації.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного
суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької
області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений строк, рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Надруковано в одному примірнику в
нарадій кімнаті.

Суддя:                                           (підпис)
П.Ф. Андрєєв