Справа
№ 2 -792008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

18 січня 2008 року Першотравенський
міський суд Дніпропетровської області, в складі:

головуючої
судді                      Кривошея С.С.

при
секретарі                        Міщенко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства «Павлоградвугілля», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у  Петропавлівському районі
Дніпропетровської області,
Першотравенської міської санітарно-епідеміологічної станції
Дніпропетровської області про внесення змін в Акт розслідування професійного
захворювання від 23.01.1997р., перерахунок сум відшкодування шкоди в зв'язку з
ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, стягнення компенсації
за порушення термінів виплати  сум
відшкодування шкоди та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 22.02.2002 року звернувся до суду з позовом до ДВАТ шахти ім. М.І.
Сташкова, ДВАТ шахти «Ювілейна»
Відкритого акціонерного товариства Державна холдінгова компанія
Павлоградвугілля»,  ДВАТ «Першотравенське
шахтобудівне управління №4»  та до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у  Петропавлівському районі про стягнення з  Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у  Петропавлівському
районі заборгованості по щомісячним виплатам і одноразової допомоги по
відшкодуванню шкоди його здоров'ю без визначення їх розмірів  (а.с2, т.1).

14.09.2004р. позивач  уточнюючи свій
позов, заявив позовні вимоги до ВАТ ДХК «Павлоградвугілля» та третіх осіб:
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Петропавлівському
районі, Дніпропетровської області та Першотравенської міської
санітарно-епідеміологічної   станції: про
визнання Акта розслідування професійного захворювання від 23.01.1997р. -
незаконним та зобов'язавши їх скласти новий акт; про визнання розподілу вини
підприємств в ушкодженні його здоров'я - незаконним;  про визнання висновку експертів Українського
НДІ ПМ і ГП від 14.05.2003р. - незаконним; про стягнення з ВАТ ДХК
«Павлоградвугілля» 19194 грн. 72 коп. недоплати одноразової допомоги і 23312
грн.55 коп. компенсації  за порушення
термінів її виплати,  7404 грн.92 коп.
недоплати щомісячних виплат і 3464 грн33 коп. компенсації за порушення термінів
їх виплати, 25000 грн. моральної шкоди та визначення розміру щомісячних
страхових виплат  з 01.04.2001р. в
розмірі 420 грн.71 коп. та з 01.04.2002р. в розмірі 602 грн.28 коп. (а.с. Т-1,
120-132).

01.03.2007р. позивач  уточнюючи свій
позов, заявив позовні вимоги до ВАТ «Павлоградвугілля», Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Петропавлівському районі та Першотравенської
міської санітарно-епідеміологічної
станції:

- Про стягнення з ВАТ
«Павлоградвугілля»  одноразової
допомоги в сумі 12020 гривен 22 коп., компенсацію за невчасну виплату цієї суми
- 21696 гривен 50 копійок, компенсацію за невчасну видачу попередніх сум
одноразової допомоги в сумі 5062 гривні 60 копійок. Одноразову допомогу за
збільшення відсотка втрати
працездатності 7174 гривні 50 копійок і компенсацію за несвоєчасну
виплату цієї суми 9499 гривен;  недоплату
щомісячних виплат з березня 1998р. по 01.04.2001р. в розмірі 7404 грн.92 коп. і
7072 гривні компенсації за порушення термінів їх виплати; 25 000 грн. моральної
шкоди, а всього 94929 гривен 74 копійки.

- Про стягнення з Відділення виконавчої дирекції ФССНВПЗ України у
.Петропавлівському районі Дніпропетровської області недоплати щомісячних
страхових виплат з 01.04.2001р. по 01.03.2007р. в розмірі 38 969 грн. 19 коп.
та визначення розміру щомісячних страхових виплат  з 01.03.2007р.   по 1218 грн. 38 коп. безстроково або до
зміни обставин передбачених законом;

- Про внесення змін до  Акта
розслідування професійного захворювання, визначивши дату його складення  23.01.1998р. і стаж роботи в шкідливих умовах
праці по професії прохідника 7 років 11 місяців. (а.с.__35-47, Т-2).

В ході розгляду справи ДВАТ шахти «ім.М.І.Сташкова»  і «Ювілейна» ДХК «Павлоградвугілля» були
реорганізовано в структурні підрозділи Відкритого акціонерного товариства  «Павлоградвугілля», яке є  правонаступником їх прав і обов'язків, в
зв'язку з чим ці відповідачі було замінено відповідачем - ВАТ
«Павлоградвугілля» .

В ході слухання справи в суді позивач ОСОБА_1  та представник позивача повністю підтримали
заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити, з мотивів того, що:

- при складанні відповідачами ВАТ «Павлоградвугілля» і Першотравенською
міською санітарно-епідеміологічною станцією Акта розслідування виявленого у
нього професійного захворювання, було допущено помилку в даті його складання:
вказано «23.01.1997р.», а дійсно акт складено 23.01.1998р, крім того невірно
вказано термін роботи в важких і шкідливих умовах праці: «17 років 6,5 місяців»
замість 7 років і 11 місяців по професії прохідника..

- виплати відшкодування шкоди мали визначатись та виплачуватись в повному розмірі
по останньому місці роботи на шахті ім.М.І.Сташкова, оскільки в акті
розслідування професійного захворювання не встановлено вини інших підприємств в
ушкодженні його здоров'я.

- подрібнення виплат на частки з вирахуванням стажу роботи на кожному з підприємств
відносно до загального стажу, привело до зменшення виплат відшкодування шкоди
як підприємствами так в подальшому і Фондом.

- відповідачем ВАТ «Павлоградвугілля»
розрахунок щомісячних платежів та одноразової допомоги, по відшкодуванню
шкоди завданої при виконанні трудових обов'язків повинен був проводитись за
Правилами відшкодування шкоди… №472 від 23.06.1993р. в повному обсязі з
02.03.1998р. по 31.03.2001р.

- з 01.04.2001р. ці виплати мав
продовжити Фонд ССНВПЗ України у Петропавлівському районі також в повному
обсязі, а не в долях визначених за період роботи тільки на шахтах Сташкова,
Ювілейна та ПШСУ-4 пропорційно до стажу роботи на інших підприємствах, вказаних
в експертному висновку Українського НДІ ПМ і ГП від 14.05.2003р.

- недоплачені йому відповідачами одноразова допомога та щомісячні виплати
підлягають примусовому стягненню з нарахуванням на них компенсації відповідно
до постанови КМУ №1427 від 20.12.1997р. «Про затвердження Положення про
компенсацію працівникам частини заробітної плати в зв'язку з порушенням
термінів її виплати» яка  вступила у дію
з 01.01.2001р. та Закону України «Про компенсацію грошових доходів населення в
зв'язку з порушенням термінів їх виплати»,

- моральна шкода завдана  йому
внаслідок професійного захворювання та застосуванням відповідачами  спірного порядку розрахунку та виплати сум
відшкодування шкоди.

Представник відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» позов не визнав, пояснивши,
що позивачу було вірно нараховано одноразову допомогу та щомісячні виплати
відшкодування шкоди на підставі п.21 Правил відшкодування шкоди,  пропорційно частки вини підприємств, що
входять до складу ВАТ «Павлоградвугілля», згідно повідомлення Українського НДІ
ПМ та ГП від 26.12.1997р. про виявлене у позивача профзахворювання, виникнення
якого, крім роботи на підприємствах ВАТ «Павлоградвугілля», пов'язано з роботою
позивача і на інших підприємствах: ДВАТ «Першотравенське ШБУ-4», БУ «Прокатбуд»
та БМУ «Укрчерметбуд» м.Дніпродзержинська. Крім того, представником ВАТ
«Павлоградвугілля» заявлено про пропуск позивачем трьохмісячних строків
звернення до суду, передбачених  по цим
правовідносинам п.48 Правил відшкодування шкоди… та ст..233 КЗпП України.
Стосовно дати складання Акта розслідування професійного захворювання пояснив,
що той дійсно був складений
23.01.1998р., а термін роботи позивача в шкідливих умовах праці 17 років
і 6,5 місяців визначено вірно, згідно повідомлення Українського НДІ ГП і ПМ про
виявлене у позивача професійне захворювання.

Представник відповідача ВВД ФССНВПЗ України у Петропавлівському районі
позов ОСОБА_1 не визнала, вважає, що відповідачем - ВАТ «Павлоградвугілля»  було вірно нараховані та виплачені суми
відшкодування шкоди  і Фонд продовжує їх
виплату  також вірно і просить суд
відмовити  в задоволенні позовних вимог.

Представник Першотравенської міської санітарно-епідеміологічної станції
визнала помилковою дату складання Акта розслідування професійного захворювання
23.01.1997р., дійсно складеного 23.01.1998р., в частині визначення стажу роботи  в тяжких та шкідливих умовах праці, вважає,
що строк роботи в акті визначено правильно і в задоволенні цієї частини позову
ОСОБА_1 прохає суд відмовити. Прохала розглянути справу по суті 17 січня 2008
року за її відсутності.

Вислухавши думку сторін і вивчивши матеріали справи, суд приходить до
наступного:

Як було встановлено в ході слухання справи, під час перебування в трудових
відносинах з шахтою ім.М.І.Сташкова ВАТ «Павлоградвугілля»в якості прохідника,
у ОСОБА_1 було виявлено професійне захворювання: хронічна вертеброгенна полірадікулонейропатія,
яке згідно повідомлення Українського НДІ ПМ та ГП від 26.12.1997р. виникло
внаслідок роботи в тяжких умовах праці протягом 17 років і 6,5 місяців на
підприємствах: БУ «Прокатбуд» та БМУ «Укрчерметбуд» м.Дніпродзержинська, ДВАТ
«Першотравенське ШБУ-4» ДХК «Дніпрошахтобуд»,
шахтах «Ювілейна» та «ім.М.І.Сташкова» ВАТ «Павлоградвугілля»
(а.с.98-99, т-1).

23 січня 1998р. по цьому професійному захворюванню на шахті
ім.М.І.Сташкова, за участю представника Першотравенської міської санітарно-епідеміологічної
станції, було складено Акт розслідування професійного захворювання, згідно
якого професійне захворювання позивача виникло від умов роботи протягом 17
років 6,5 місяців роботи на підприємствах, вказаних в повідомленні Українського
НДІ ПМ та ГП від 26.12.1997р.
(а.с.17-18, Т-1).

02 березня 1998р. позивачу ОСОБА_1 за висновком МСЕК було встановлено 35%
стійкої втрати працездатності та 3 групу інвалідності (а.с.11-12, Т-1).

При подальших обстеженнях на МСЕК позивачу було встановлено: з 01.04.1999р.
- 50%  і з 01.04.2002р. - 60% стійкої
втрати працездатності і 3 групу інвалідності (а.с._13, 179; Т-1).

Після  первинного огляду ОСОБА_1 на МСЕК:

- 27.04.1998р. шахта ім.
М.І.Сташкова  нарахувала йому одноразову
допомогу в розмірі 1814 грн. 87 коп.
і щомісячні виплати по 18 грн.15 коп., виходячи з середнього
заробітку 345 грн.23 коп., 35% стійкої втрати працездатності і 15,02%
частки своєї вини   (а.с.27 т.1).

Одноразова допомога позивачу була сплачена в липні 2004р. в розмірі 1814
грн.87 коп. (а.с.113 т.1).

- 07.07.1998р. шахта «Ювілейна» нарахувала позивачу одноразову
допомогу в розмірі 1695 грн. 33 коп.
і щомісячні виплати по 16 грн.95коп., виходячи з заробітку  454 грн.70 коп., 35% стійкої втрати
працездатності і 11,3% частки своєї вини
(а.с.26 т.1).

Одноразова допомога. позивачу була сплачена 16 листопада 2004р. в розмірі 1695
грн.33 коп. (а.с.180 т.1).

- ДВАТ «Першотравенське ШБУ-4» нарахувало позивачу одноразову допомогу в
розмірі 2678 грн. 00 коп.  і
щомісячні виплати по 26 грн.78коп., виходячи з заробітку  352 грн.83 коп., 35% стійкої втрати
працездатності і 7,59% частки своєї вини
(а.с.28 т.1).

Одноразова допомога. позивачу була сплачена в травні 2004р. в розмірі 2678
грн.00 коп. (а.с.115 т.1).

Починаючи з 02.03.1998 року, позивачу
шахти ім. М.І.Сташкова, Ювілейна і Першотравенське ШБУ-4 сплачували щомісячні
виплати виходячи із ступеня втрати працездатності позивача і своєї частки вини
в виникненні профзахворювання відносно інших підприємств, вказаних в довідці
Українського НДІ ПМ та ГП від 26.12.1997р.

За період з 02.03.1998р. по
01.04.2001р., виходячи з долучених до справи довідок, цими підприємствами
сплачено позивачу щомісячних виплат за рахунок власних коштів:

- шахтою ім.М.І.Сташкова - на
загальну суму 1257 грн.22 коп. (а.с.65, Т-1).

- шахтою «Ювілейна» - на загальну суму
884 грн.38  коп. (а.с.42,
Т-1).

- ДВАТ «Першотравенське ШБУ-4» на загальну суму 802 грн.38 коп.
(а.с.44, Т-1).

З введенням в дію з 01.04.2001р. Закону України «Про загальнообов'язкове державне оціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (надалі Закон України №1105), позивачу щомісячне відшкодування
шкоди здійснювалось:

- шахтою «Ювілейна» за рахунок коштів Фонду ССНВПЗ України  у м.Першотравенськ  з 01.04. по 30.06.2001р. на загальну суму
101 грн.76 коп. (а.с.42, Т-1);

- ВВД Фонду ССНВПЗ України
у м.Першотравенськ з 01.04.2001р. по 31.12.2001р. включно на загальну
суму  546 грн.54 коп. (а.с.52, Т-1);

- ВВД Фонду ССНВПЗ України  у Петропавлівському районі з 01.01.2002р. по
01 січня 2008 року  на загальну суму
20883 грн. 04 коп. (а.с. 176-177 Т-1; 71 Т-2).

Вирішуючи питання про визначення підприємств,
відповідальних за шкоду здоров'ю , завдану позивачу ОСОБА_1 внаслідок виявленого
у нього професійного захворювання, суд вважає необгрунованими доводи
представника ВАТ «Павлоградвугілля» в частині того, що обов»язок  по відшкодуванню шкоди має бути покладено на
всі підприємства, вказані в повідомленні Українського НДІ ПМ
та ГП від 26.12.1997р про виявлене професійне
захворювання (а.с.6 Т-1) та у висновках експертизи цього інституту від
14.05.2003р. (а.с.98-99 т.1), зокрема і на вказані там: БУ «Прокатбуд»
та БМУ «Укрчерметбуд» м.Дніпродзержинська, оскільки згідно  висновків повторної судово-медичної
експертизи Інституту медицини праці Академії медичних наук  України
від 12 травня 2005 р., професійне захворювання у позивача виникло в
період його роботи по гірничій професії - прохідник (а.с.159-160 т.1), що
підтверджено висновком МСЕК від 14.06.2005р. (а.с.56-58, т-2).

Згідно записів трудової книжки (а.с.3-5 т.1),  по професії прохідник,  позивач ОСОБА_1 працював 7 років і 11
місяців, із них:

- з 01.04.1976р. по 13.08.1979р. в Першотравенському ШБУ-4
комбіната «Дніпрошахтобуд», тобто 3 роки, 4 місяці і 13 днів;

- з 28.08.1979р. по 13.07.1981р. на шахті «Ювілейна»  - 1 рік 10 місяців і 17 днів;

- 06.07.1995р. по 10.03.1998р. на шахті «Сташкова» - 2 роки 8
місяців і 4 дні.

Виходячи з того,
що шахти «Ювілейна» і «Сташкова» нині реорганізовані в структурні підрозділи
ВАТ «Павлоградвугілля», то загальний стаж роботи позивача по професії прохідник
на підприємствах ВАТ «Павлоградвугілля» становить 4 роки 6 місяців 21 день.

На підставі
викладеного, суд вважає  відповідальними
за шкоду, завдану здоров'ю  позивача під
час виконання трудових обов»язків   за
професією прохідник на протязі 7 років 11 місяців на підприємствах
відповідачів: ДВАТ «Першотравенське ШБУ-4» ДХК «Дніпрошахтобуд» і ВАТ
«Павлоградвугілля», з визначенням ступеня вини пропорційно стажу роботи
позивача на цих підприємствах:

- Першотравенського ШБУ-4 ДХК «Дніпрошахтобуд» - стаж роботи
прохідником з 01.04.76р. по 13.08.78р. - 3 роки 4 міс. 13 днів, що становить
1228 днів., а  від загально стажу роботи
за цією професією - 2884 дн. становить 42,58% з розрахунку: (1228 дн.  х 100) : 2884 дн.  = 42,58%

- ВАТ
«Павлоградвугілля» -. стаж роботи прохідником
з 28.08.79р. по 13.07.81р. і з 06.07.95р. по 10.03.98р. - 4 роки 6 міс.
21 день, що становить 1656 дн, а від
загального стажу роботи за цією професією - 2884 дн. становить 57,42 % з
розрахунку: (1656 дн. х 100) : 2884 дн. = 57,42%.

Згідно п.21 Правил відшкодування шкоди, якщо
ушкодження  здоров'я настало з вини кількох власників, відшкодування
шкоди проводиться кожним власником відповідно до ступеню їх вини, яка в разі
виникнення спору - визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди» - «Положення генеральної, галузевої, регіональної угод
діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у
сфері дії сторін, які підписали угоду».

Згідно абз..2  ч.1
п.12.27 Галузевої угоди між Мінвуглепромом України і галузевими профспілками, в
редакції, діючій на час виникнення правовідносин - 09.12.1993р. - виплати відшкодування
шкоди мали здійснюватись  працівнику по
останньому місцю його роботи в галузі в повному обсязі.

Таким останнім місцем роботи в галузі є ВАТ
«Павлоградвугілля»,  шахта
ім.М.І.Сташкова  якого є останнім місцем,
де позивач працював прохідником і де йому повинно було бути проведено виплати
відшкодування шкоди його здоров'ю в повному обсязі з 02 березня 1998 року,  до передачі виплат  до Фонду ССНВПЗ України - 31 березня 2001
року, включно.

Розглядаючи спірні
правовідносини, суд приходить до висновку, що для їх правильного врегулювання
необхідно зробити розрахунок виплат по відшкодування шкоди відповідно до Правил
відшкодування шкоди, Закону України №1105 і інших нормативних актів, в діючій
на відповідний час редакції, з порівнянням
із фактичними виплатами,  які
сплачені відповідачами.

Вирішуючи питання
про порядок обчислення середнього заробітку для нарахування виплат по
відшкодуванню шкоди, суд вважає, що це питання врегульовано п.22,23 «Правил
відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків», затверджених постановою Кабінету Міністрів
України за №472 від 23.06.1993р. із змінами, внесеними постановою №492 від
18.07.1994р.

Згідно п.22 цих Правил … при професійному захворюванню, він має визначатись
за 12 або останні 3 повні календарні місяці роботи, що передували стійкій
втраті працездатності потерпілим.

Якщо працівнику встановлено професійне захворювання після переходу
(звільнення) його з роботи, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, то середній
заробіток береться за 12 або за бажанням потерпілого за останні повні 3
календарні місяці до переходу (звільнення) з цієї роботи.

Згідно п.23 Правил…, види оплати праці, що враховуються при обчисленні
середньомісячного заробітку, визначаються відповідно до чинного
законодавства про пенсійне забезпечення.

На момент виникнення правовідносин, який
визначається днем встановлення МСЕК позивачу стійкої втрати працездатності -
02.03.1998р., це питання було врегульовано:

-  ст.66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991р.., згідно якої,
«до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат,
доходу), на які  нараховується внески на
обов'язкове державне пенсійне забезпечення….

У заробіток для обчислення пенсії включається за
відповідні  періоди допомога по
тимчасовій непрацездатності чи середній заробіток, що зберігається за
працівником.»

Нормативними актами,
які визначали види оплати праці, на які нараховується  внески на пенсійне забезпечення були:

- Декрет Кабінету Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» від 26.12.1992р., згідно ст.5 якого «До сукупного
оподатковуваного доходу, одержаного громадянами в період, за який здійснюється
оподаткування, не включаються:

а) допомога по державному соціальному страхуванню і
державному соціальному забезпеченню, крім допомоги по тимчасовій
непрацездатності (в тому числі допомога по догляду за хворою дитиною)…»

- Закон України
«Про оплату праці» від 24.03.1995р.
згідно ст.12 якого, оплата щорічних відпусток, оплата праці переведених
за станом здоров'я на легшу нижчеоплачувану роботу і т.п. виплат - є
гарантованою оплатою передбаченою КЗпП України.

Таким чином,  як
допомога по тимчасовії втраті працездатності, доплата за виконання легшої
нижчеоплачуваної роботи за станом здоров'я, оплата відпусток - визначались
законодавством  доходом, який підлягав
оподаткуванню і на який нараховувались внески на пенсійне забезпечення. А отже,
місяці роботи, в яких потерпілому були
проведені оплата відповідних періодів перебування в відпустці, або коли він був
відсутнім на роботі з причин тимчасової непрацездатності, та інших випадках,
коли за ним зберігався середній заробіток - підлягають врахуванню при
визначенні середнього заробітку, з якого мають визначатися виплати по
відшкодуванню шкоди.

Такий порядок визначення видів оплати праці, на які
нараховуються внески по пенсійному забезпеченню і які відповідно до п.23
Правил… мають бути  враховані при
обчисленні середного заробітку для визначення розміру виплат відшкодуванню
шкоди, передбачено також:

- п.16,23 Інструкції « Про порядок обчислення і
сплати страхових внесків підприємствами, установами, організаціями, громадянами
до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його
коштів», затвержденої постановою Правління пенсійного Фонду України №5-5 від
10.06.1994р., зареєстрованою в Міністерстві Юстиції України  09.09.1994р. за №217/427;

- постановою КМУ №583 від 12.10.92р. якою затверджено «Перелік видів оплати
праці та інших виплат, на які не нараховуються страхові внески, та які не
враховуються при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсій»

- роз'ясненням Міністерства Праці України
від 09.12.1996р. №ДІП-4145 «Обчислення середньомісячної заробітної плати
для визначення розміру відшкодування шкоди» - стосовно видів оплати праці
взагалі і в вугільній галузі зокрема.

- п.13 постанови Пленуму Верховного
Суду України №6 від 27.03.92р. (із змінами за №7 від 08.07.94р. та №11 від
30.09.94р.) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди»

Згідно наданої відповідачем - ВАТ «Павлоградвугілля»  довідки (а.с.72, т-2), з розшифровкою видів
оплат та застосуванням коефіцієнтів підвищення посадових окладів (які
застосовувались на підприємстві відповідача по день встановлення позивачу
стійкої втрати працездатності - 03.02.1998р.) до виплат на які нараховуються
внески на пенсійне забезпечення, з врахуванням виплат по вислузі років, -
особистий середньомісячний заробіток позивача складав:   за останні
12 повних місяців роботи - 344 грн. 04 коп. ( листопад,
грудень 1995р.; січень, березень, травень, червень, липень, серпень, листопад,
грудень 1996р.; квітень, жовтень 1997р.) і
за 3 останні повні місяці роботи - 233 грн. 03 коп.  (грудень 1996р., квітень і жовтень
1997р.).  Всі ці 12 місяців є повними,
оскільки оплата проведена за повну кількість робочих днів відповідного місяця.

В
даному випадку більшим є заробіток 344 грн.04 коп., визначений по
п.22,23 Правил відшкодування шкоди … за 12 останні повні місяці роботи позивача
перед встановленням МСЕК стійкої втрати працездатності

З врахуванням вищевказаного, з 02.03.1998р. -
з дня з якого позивачу встановлено 35% стійкої втрати професійної
працездатності за висновком МСЕК, виходячи з середнього заробітку за 12 повні
місяці роботи перед МСЕК - 344 грн.04 коп.,
виплати відшкодування шкоди відповідачем ВАТ «Павлоградвугілля» мали
бути розраховані таким чином:

-
одноразова допомога повинна була становити 12041 грн.40
коп.. з розрахунку: 344,04 грн. х 35 = 12041,40 гривен.

Фактично за наказами по шахтам ім.М.І.Сташкова, Ювілейна і
Першотравенському ШБУ-4 позивачу
нараховано та виплачено одноразову допомогу на загальну суму 6188 грн.20
коп. з розрахунку: 1814,87 + 1695,33 + 2678,00 = 6188,20 гривен.

Недоплата одноразової допомоги
становить 5853 грн. 20 коп. з розрахунку :

12041,40
грн. - 6188,20 грн. = 5853,20 грн.,  і
підлягає стягненню на користь позивача з ВАТ «Павлоградвугілля». Суд вважає, що
строки позовної давності  в даній частині
позову, не порушені, так як суми одноразової допомоги були сплачені  в 2004 році, тоді, як позивач звернувся до
суду за захистом порушеного права  22
лютого 2002 року.

Відносно
виплат одноразової допомоги в загальній сумі 6188 грн.20 коп., яка була
нарахована позивачу шахтами ім. М.І. Сташкова,
«Ювілейна» і Першотравенським ШБУ-4 , але не сплачена як передбачено
п.39 Правил відшкодування… в місячний термін з дня встановлення МСЕК позивачу
стійкої втрати працездатності., тобто до 02.04.1998р., враховуючи  що їх виплачено лише в 2004 році , суд
вважає, що ця сума  не підлягає
коригуванню відповідно до ч.1 п.43 Правил відшкодування шкоди…, ст..34 ЗУ «Про
оплату праці» і постанови КМУ №1427 від 20.12.1997р. про затвердження
«Положення про порядок компенсації працівникам частини заробітної плати в
зв'язку з порушенням термінів її виплати» за рахунок коштів ВАТ
«Павлоградвугілля», на які посилається позивач.

Суд
прийшов до такого висновку на тій підставі, що відповідно до Правил
відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я ,  виплати по відшкодуванню шкоди складається
зокрема, з виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому.
Але така допомога носить одноразовий характер, а тому застосування до
правовідносин, що виникли у зв'язку із затримкою у виплаті одноразової
допомоги, ст..2 Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати» неправомірно, оскільки норми цього Закону
застосовуються до тих грошових доходів, які громадяни одержують на території
України, та які не мають разового характеру.

Згідно п.12.17 Галузевої угоди… в
редакції від 19.07.1993р., в випадках, якщо при повторних обстеженнях
встановлюється більш високий відсоток стійкої втрати професійної
працездатності, який має причинний зв'язок з трудовим каліцтвом, підприємство
виплачує потерпілому одноразову допомогу з розрахунку його середнього заробітку
за кожен відсоток додаткової втрати ним професійної працездатності (різниця в
відсотках між початковою і наступною постійною втратою професійної
працездатності.

Відповідно
до ч.11 ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди» - галузеві та регіональні угоди підлягають повідомній
реєстрації Міністерством праці України.

Згідно п.3 Положення «Про порядок повідомної реєстрації галузевих і
регіональних угод, колективних договорів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №225 від 5 квітня
1994 р -  угода, колективний договір, що
подаються на реєстрацію, повинні не суперечити вимогам чинного законодавства і
умовам угод більш високого рівня, обов'язковим для всіх суб'єктів, що
перебувають в сфері дії сторін, які їх підписали.

Під час реєстрації Галузевої угоди між Державним комітетом
вугільної промисловості та профспілками
в редакції від 19.07.1993 року,
18 серпня 1993р. за вих.№07-3174, Міністерством праці України  було відмовлено в реєстрації положень розділу
12 цієї угоди, з визнанням їх   необов'язковими для виконання сторонами і розгляду
органами, що вирішують трудові спори, а тому визначення позивачем на підставі п.12.17 розділу 12
цієї Угоди одноразової допомоги, в розмірі 7174 грн. 50 коп. за додатково
встановлені МСЕК з 01.04.1999р. 15% відсотків стійкої втрати працездатності по
тому ж професійному захворюванню, а також нарахування на неї 9499 грн.
компенсації за порушення термінів її виплати, суд не може визнати законними і
підлягаючими примусовому стягненню.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що- щомісячні виплати відшкодування шкоди з 02.03.1998р. мали
становити по 120 грн. 41 коп. з розрахунку: 344,04 грн. х 35% = 120,41
грн.

За березень 1998р.: 120,41 грн. : 31дн. х 30 дн.                              =   116,53 грн.

З
01.04.98р. по 01.07.98р. по 120,41 грн. х  3 міс.                           =     361,23 грн.

З
01.07.98р. по
01.04.99р. по 120,41 грн. х 1.1458 = 137,97 грн. х  9 міс.    =   1241,73
грн.

оскільки
, з врахуванням змін внесених до п.22 и п.28 Правил … постановою КМУ №1100 від
03.10.97р. розрахунковий заробіток який із застосуванням з 01.07.98г. коефіцієнта
1.1458 в перерахунку на 100% втрати працездатності (120,41 х 1.1458 : 35 х 100
= 394,19 грн.), не перевищує середній заробіток за професією прохідника,
який склався  після його
застосування  в липні 1998р. - 453,37
грн.(а.с.80, Т-2).

З 01.04.1999р. МСЕК встановила позивачу по
тому ж професійному захворюванню 50% втрати працездатності, в зв'язку з чим, з
цього часу, щомісячні виплати відшкодування шкоди мали становити по  197 грн. 10 коп., з розрахунку: 137,97
грн. : 35 х 50 = 197,10 грн.

З 01.04.99г. по 01.09.99г. по 197,10
грн. х  5 міс.                           = 985,50 грн.

З
01.09.99р.
по 01.07.2000 р.
по 253,47 грн. х 10 міс                                =2534,70 грн.

оскільки,
з врахуванням змін внесених до п.22 и п.28 Правил … постановою КМУ №1100 від
03.10.97р. розрахунковий заробіток після застосування з 01.09.99р. коефіцієнта
1.286 в перерахунку на 100% втрати працездатності (197,10 х 1.286 : 50 х 100 = 506,94
грн.),  не перевищує середній
заробіток за професією прохідника, що склався після його застосування в вересні
1999р. - 628,74 грн.

З 01.07.2000р. по
01.04.2001р.:  346,49 грн. ( 253,47 х 1,367) х 9 міс  = 3118,41 грн.

оскільки
, з врахуванням змін внесених до п.22 и п.28 Правил … постановою КМУ №1100 від
03.10.97р. як  з застосуванням з
01.07.98г. коефіцієнта 1.367 в перерахунку на 100% втрати працездатності
(387,11 х 1.367 : 50 х 100 = 692,96грн.),  - не перевищує середній заробіток за
професією прохідника, що склався  після
його застосування  в липні 2000р.   - 898,29 грн.

Всього з 02.03.1998р. по 01.04.2001р., за відповідальний період  ВАТ «Павлоградвугілля», відповідно до Правил
відшкодування шкоди… позивачу мали бути нараховані  щомісячні виплати на загальну суму 8 358
грн.10 коп. з розрахунку:

116,53+361,23+1241,73+985,50+2534,70+3118,41
= 8358,10 (грн).

За цей же період, згідно довідок шахт ім.М.І.Сташкова то Ювілейна ВАТ
«Павлоградвугілля», та Першотравенського ШБУ-4 ДХК «Дніпрошахтобуд»  позивачу фактично сплачено щомісячних
виплат  на  2943 грн.98 коп.

Недоплата по щомісячним виплатам
з 02.03.1998р. по 01.04.2001 року, становить 5414 грн.12 коп.  з розрахунку: 8358,10 грн. - 2943,98 грн.
= 5414,12 грн.

Вирішуючи
спір, в межах позовних вимог позивача, суд вважає, що відповідно ч.2 п.43
Правил відшкодування шкоди і ст.71 ЦК України 1963 року  (з  урахуванням
правила п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003р.), п.1, 1-1, 1-2, 22
постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992р. №6 «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодуванню шкоди (з
наступними змінами),  загальний строк, у
межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого права
(позовна давність), встановлюється тривалістю у три роки. У випадку коли вимоги
потерпілого стосується перерахунку сум щомісячних платежів, раніш визначених
судом або роботодавцем (у тому числі й у разі неправильного обчислення суми
щомісячних платежів) при задоволенні позову, кошти стягуються за час що не
перевищує трьох останніх років, які передували моменту звернення особи до суду.

Позивач ОСОБА_1 з позовом про стягнення
виплат по відшкодуванню шкоди звернувся до суду 22.02.2002р. Таким
чином, трьохрічний термін позовної давності, за який його позовні вимоги
підлягають задоволенню, спливає 22.02.1999р., оскільки з 01.04.2001р.
виплати проводились Фондом ССНВПЗУ, або за його рахунок, то строк позовної
давності до підприємства-роботодавця обмежується 22,02.1999 року.

За цей період, згідно наведеного вище
розрахунку, з 22.02.1999р. по 01.04.2001р. відповідач ВАТ «Павлоградвугілля»
повинен був сплатити позивачу  6811
грн. 07 коп. з розрахунку:

За лютий 1999р.:137,97 грн   : 28 дн.
х 7дн.          =     34,49 грн.

З 01.03.99р. по 01.04.99р.: 137,97 х 1міс.                  =   137,97 грн.

З 01.04.99р. по 01.09.99р.: 197,10 грн. х
5міс.       =    985,50 грн.

З 01.09.99р. по 01.07.00р.: 253,47 грн. х
10 міс.           =  2534,70 грн.

З 01.07.00р. по 01.04.01р.: 346,49 грн. х
9 міс.            =  3118,41 грн.

Всього:   6811,07 грн.

Фактично
підприємствами ВАТ «Павлоградвугілля» та Першотравенського ШБУ-4 за цей час: з
22.02.1999р. по 01.04.2001р.
позивачу  сплачено 2198 грн. 85
коп. , а саме ШСУ -4 - 487 грн. 71 коп., шахта «Ювілейна» - 685 грн. 27 коп. та
шахта імені Сташкова 1025 грн.87 коп.

Тобто, за вказаний термін, відповідачем
ВАТ «Павлоградвугілля», за розрахунком по Правилами відшкодування шкоди…,  в межах позовної давності,  недоплачено позивачу щомісячних виплат
на 4612 грн.22 коп.   з
розрахунку:  6811,07 грн. - 2198,85 грн.
= 4612,22 грн.

Із
введенням в дію Закону України №1105, з 01 квітня 2001р. щомісячні страхові
виплати  по відшкодуванню шкоди позивачу,
за рахунок відповідача ВВД Фонду ССНВПЗ України у м.Першотравенськ, повинні
були здійснюватись у розмірі 346 грн.49 коп.

За
даними відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВПЗ України у
смт.Петропавлівка Дніпропетровської області і згідно позовних вимог позивача, з
01.04.2001р. виплати відшкодування шкоди щорічно змінювались з 01 березня на
коефіцієнти росту заробітної плати відносно попереднього календарного року  у галузях національної економіки:   в 2002р. - на 1,193;  в 2003р. - на 1,182;  в 2004р. - на 1,152;  в 2005р. - на 1,238; в 2006р. - на 1,203 , в
2007р. - на 1,183.

В
зв'язку з цим, щомісячні страхові виплати
позивача мали  становити:

З
01.03.2002р.:   346,49 грн. х 1,193 =
413,36 грн.

З
01.04.2002р. МСЕК встановила позивачу по тому ж професійному захворюванню 60%
стійкої втрати працездатності, в зв'язку з чим з цього часу щомісячні страхові
виплати мали становити по 496 грн. 03 коп. з розрахунку: 413,36 грн. : 50 х 60
= 496,03 грн.

З
01.03.2003р.:  496,03 грн. х 1,182 =  586,31 грн.

З
01.03.2004р.:  586,31 грн. х 1,152 =  675,43 грн.;

З
01.03.2005р.:  675,43 грн. х 1,238 =  836,18 грн.

З
01.03.2006р.:  836,18 грн. х 1,203 =
1005,92 грн.

З
01.03.2007р.:    1005,92 грн. х 1,183  = 1190,00 грн.

Таким
чином, за період з 01.04.2001р. по день розгляду справи в суді, позивачу мали
бути  нараховані щомісячні страхові
виплати на суму:

З
01.04.01р. по 01.03.02р.: 346,49 грн. х 11 міс.              =
3811,39 грн.

З
01.03.02р. по 01.04.02р.  413,36 грн. х 1
міс.                =    413,36 грн.

З
01.04.02р. по 01.03.03р.: 496,03 грн. х 11 міс.               =  5456,33 грн.

З
01.03.03р. по 01.03.04р.: 586,31 грн. х 12 міс.               =  7035,72 грн.

З
01.03.04р. по 01.03.05р.: 675,43 грн. х 12 міс.               =
8105,16 грн.

З
01.03.05р. по 01.03.06р.: 836,18 грн. х 12 міс.               = 10034,16 грн.

З
01.03.06р. по 01.02.07р.: 1005,92 грн. х 12 міс.             = 12071,04 грн.

З
01.03.07р. по 01.01.08р.: 1190,00 грн. х 10 міс.             =  11900,00 грн.

Всього                            58827,16 грн.

Фактично позивачу, за
рахунок коштів відповідача ВВД Фонду ССНВПЗ України у м.Першотравенськ і у
Петропавлівському районі Дніпропетровської області за вказаний період: з
01.04.2001р. по 01.01.2008р., нараховано та сплачено  щомісячних страхових виплат на суму  21429,58 грн. безпосередньо цими
Виконавчими відділеннями Фонду і з 01.04.2001р. по 30.06..2001р. шахтою
Ювілейна ВАТ «Павлоградвугілля» за рахунок коштів  Фонду, сплачено щомісячних страхових виплат
на суму 101 грн. 76 коп. , загальна сума виплати склала 21531,34 грн.

Недоплата по
щомісячним страховим виплатам  з 01.04.2001р. по 01.01.2008 р.,  складає  37295 грн. 82 коп., з розрахунку: 58827,16 грн. - 21531,34 грн.,  які і підлягають стягненню з ВВД Фонду ССНВПЗ України
у Петропавлівському районіі, на обліку якого знаходиться в даний час позивач.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення компенсації по не донарахованим, а тому несплаченим вчасно
відповідачами: щомісячних виплат відшкодування шкоди та щомісячних страхових
виплат, суд виходить з того, що ці питання регулювались у відповідні періоди,
наступними нормативними актами:

-
ч.1 п.43 Правил відшкодування шкоди…, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №472 від 23.06.1993р. в редакції постанови КМУ №1100 від
03.10.1007р. згідно якого «якщо потерпілому або особами які мають право
на відшкодування шкоди, з вини власника своєчасно не визначено або не
виплачено суми відшкодування шкоди, то ця сума виплачується без обмеження
протягом будь-якого терміну і підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін
на споживчі товари та послуги у порядку, встановленому ст..34 Закону України
«Про оплату праці».

-
ч.7 ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», згідно якої «якщо потерпілому або особам, які мають право на
одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних
випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати,
ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає
коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в
порядку, встановленому статтею 34 Закону України “Про оплату праці".

Тобто, в обох випадках,
коригуванню підлягають виплати, розмір яких  взагалі не був визначений, або ж був
визначений - але вчасно не сплачений.

Стосовно одноразової допомоги, щомісячних виплат
відшкодування шкоди і щомісчних страхових виплат, то відповідачі визначили
їх  і сплачували  позивачу відповідним чином, про що свідчить
зміст позовної заяви позивача ОСОБА_1 про те: коли, ким, які суми були
визначені відповідачами і коли вони були йому сплачені і які  суми цих виплат він оспорює в судовому порядку.

Ст.34
Закону України «Про оплату праці», Постанова Кабінету Міністрів України №1427
від 20.12.1997р. «Про затвердження Положення про порядок компенсації
працівникам частини заробітної плати» а з 01 січня 2001р. і Закон України «Про
компенсацію громадянам частини доходів у зв'язку порушення строків їх виплати»,
застосовуються лише у разі невиплати нарахованої заробітної плати (і
прирівняних до неї виплат).

В
зв'язку з чим, суд не находить правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1
в частині стягнення компенсації по не донарахованим та недоплаченим
відповідачами спірної частини сум одноразової допомоги і щомісячних виплат
відшкодування шкоди, а також щомісячних страхових виплат, за період з
02.03.1998р. по теперішній час.

Стосовно
заявлених позивачем позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі
25 000 грн., суд виходить з того, що з наведеного в позовних вимог переліку
видів моральної шкоди, діючим на час виникнення правовідносин - 02.03.1998р
законодавством, зокрема ст.12 Закону України від 12.10.1992р. «Про охорону
праці» та п.11 Правил відшкодування шкоди власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, затверджених постановою
КМУ №472 від 23.06.1993р., ст.173-1 КЗпП України, введеною в дію з
15.12.1993р., -  було передбачено лише
відшкодування моральної шкоди, завданої працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я при виконанні трудових обов'язків.

Таким
чином, розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з вимог п.11 Правил
відшкодування шкоди власником підприємства…, на момент  спричинення позивачеві моральної шкоди, не
може перевищувати 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (на той час 17
грн.). тобто 2550 грн.

Позивачу
МСЕК встановила 35% стійкої втрати працездатності внаслідок виявленого у нього
професійного захворювання 02.03.1998р.

Згідно
ст.233 КЗпП України, для трудових правовідносин встановлено 3-х місячний строк
позовної давності.

Позивач
з вимогами про відшкодування моральної шкоди звернувся до суду 14.09.2004р.
(а.с.132, Т-1) після спливу не тільки трьохмісячного, але і загального
трьохрічного строку позовної давності, що згідно 71 ЦК України  в редакції 1963р. є підставою для відмови в
задоволенні позову.

На
підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню, а саме:

- в частині зобов'язання ВАТ
«Павлоградвугілля» і Першотравенської СЕС внести зміни до Акту розслідування
професійного захворювання: про дату його складання - 23.01.1998р. і  про стаж роботи в шкідливих умовах за
професією прохідника на підприємствах: Першотравенському ШБУ-4 ДХК
«Дніпрошахтобуд», шахтах «Ювілейна» і ім. М.І.Сташкова протягом 7 років 11
місяців - підлягає повному задоволенню.

- в
частині стягнення з ВАТ «Павлоградвугілля» недоплати одноразової допомоги,
необхідно стягнути  5853 гривні 20 коп.,
та в частині недоплати по щомісячним платежам 4612 гривен 22 копійки;

- в
частині стягнення з ВВД Фонду ССНВПЗ України у Петропавлівському районі
Дніпропетровської області недоплати щомісячних страхових виплат за період з
01.04.2001р. по 01 січня 2008 року - підлягає частковому задоволенню в розмірі 37295
грн.82 коп.;

- в
частині стягнення з ВВД Фонду ССНВПЗ України у Петропавлівському районіа
Дніпропетровської області 1218 грн.38 коп. щомісячних страхових виплат з
01.03.2007р - підлягають частковому задоволенню -  в розмірі по
1190 грн.00 коп. щомісячно,  з 01
січня 2008р.

В задоволенні решти позовних вимог
необхідно відмовити.

Керуючись ст.11 Закону України «Про охорону праці» 1992р.,
п.22,23,28,39,41,43,48 Правил відшкодування шкоди…, ст.ст..29,40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності»,
ст.71 ЦК України 1963р., ст.213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Зобов'язати Відкрите акціонерне
товариство «Павлоградвугілля» і Першотравенську міську
санітарно-епідеміологічну станцію внести зміни в акт розслідування професійного
захворювання, виявленого у ОСОБА_1:  в
частині дати його складання - 21 січня 1998 року і терміну роботи в шкідливих
умовах праці по професії прохідника: на Першотравенському ШБУ-4 ДХК
«Дніпрошахтобуд» і шахтах «Ювілейна»  та
«ім.М.І.Сташкова» ВАТ «Павлоградвугілля» - 7 років 11 місяців.

2.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» на користь
ОСОБА_1:   5853 (п'ять тисяч вісімсот
п'ятдесят три) гривні 20 копійок в рахунок не донарахованої одноразової
допомоги;  4612 (чотири тисячі шістсот
дванадцять) гривен 22 копійки недоплати щомісячних виплат відшкодування
шкоди за період: з 22 лютого 1999 року по 01 квітня 2001 року, а всього  10465 (десять тисяч чотириста шістдесят
п'ять) гривен 42 копійки

3. Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в
Петропавлівському районі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1: 37295
( тридцять сім тисяч двісті дев'яносто п'ять )
гривен 82 копійки в рахунок недоплати недоплати по щомісячних
страхових платежах за період з 01 квітня 2001 року по 01 січня 2008року, а
також щомісячні страхові виплати з  01
січня 2008 року - по 1190 грн. 00коп. , з послідуючим перерахунком цієї
виплати у відповідності до чинного законодавства.

4. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

5. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля»  на користь держави судовий збір у розмірі 104  (сто чотири) гривні  65 коп., а також  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 1 грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законну силу після закінчення строку подання заяви на
апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження може бути подано через Першотравенський
міський суд на протязі 10 днів з дня оголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через Першотравенський  міський суд на протязі двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається в строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ
: