Справа № 2-43/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

20 листопада 2008 року Червонозаводський районний суд
міста Харкова у складі:

Головуючого
- судді Журавель В.А.

При
секретарях - Куба О.В., Подорожко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особи ОСОБА_3, ОСОБА_4
про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

В
с т а н о в и в :

ОСОБА_1
звернулася до суду, посилаючись на те, що
03 лютого 2005 року в районі будинку № 52 по пр. Гагаріна у м. Харкові
сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Ніссан Серена  державний номер НОМЕР_1 під керування водія
ОСОБА_2, власником якого є ОСОБА_3, та автомобілем АУДІ А6 під керуванням водія
ОСОБА_4, власником якого є позивачка. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
автомобілю позивачки  спричинено
механічні пошкодження, а саме пошкоджено ліве переднє крило, ліві двері, дах
зліва, розбиті лобове скло та скло лівої передньої двері, вибито ліву передню
фару, розрушено кріплення лівого переднього колеса.  Позивачка вважає, що ДТП сталося
внаслідок  порушення водієм ОСОБА_2
Правил дорожнього руху України, а водій ОСОБА_4 не допустив цих порушень. Тому
позивачка  просила стягнути з ОСОБА_2 на
її користь матеріальну шкоду в сумі 5000 грн.

Надалі
позивачка уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з ОСОБА_2 на її
користь  матеріальну шкоду в розмірі  17696 грн. 24 коп., витраті по сплаті
судового збору 51 грн., вартість проведення експертизи  249 грн. 14 коп.  та 511 грн. 40 коп., а всього стягнути
матеріальну шкоду в розмірі 18 507 грн. 78 коп., а також стягнути з відповідача
на її користь моральну шкоду в сумі 18500 грн.

У
судовому засіданні представник позивачки - ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав у
позовному обсязі, надав судові аналогічні пояснення.

Відповідач
за основним позовом ОСОБА_2, який діяв також від імені ОСОБА_3,   позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, підтримав
свої позовні вимоги та просив стягнути  з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 34 199 грн. 24 коп., судові
витрати в сумі 348 грн. 42 коп., моральну шкоду в сумі 5000 грн., на свою
користь  ОСОБА_2 просив тягнути з ОСОБА_4
моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та судові витрати  в сумі 308 грн. 50 коп.  Також ОСОБА_6 пояснив судові, що 03 лютого
2005 року близько 11 години він рухався на автомобілі Ніссан Серена, власником
якого є його дружина ОСОБА_3,  по пр.
Гагаріна в напрямку вул. Державінської.
ОСОБА_2 рухався у лівому ряду зі швидкістю не більше 50 км. за годину. У
зустрічному напрямку  на великій
швидкості рухався автомобіль АУДІ А6 під керуванням водія ОСОБА_4 , який в
районі будинку № 52 , не пересвідчившись в безпеці маневру для інших учасників
дорожнього руху, різко пересік осьову лінію та виїхав на полосу зустрічного
руху, допустив зіткнення з автомобілем Ніссан Серена  під керуванням ОСОБА_2  При цьому ОСОБА_2 та його пасажир ОСОБА_7
отримали тілесні ушкодження., внаслідок чого проходили курс  стаціонарного лікування.  Крім того,
автомобілю Ніссан Серена було спричинено механічні пошкодження, а саме:
розрушено бампер передній, дугу захисту, обліцовку радіатору, фари та
підфарники, радіатор системи охолодження, деформовано капот у зборі, панель
передка, бризговик крила переднього правого, стійку передню, двері передні
ліві, балку переднього мосту, ричаг правої підвіски, колісну арку, панель
даху.  Згідно висновку спеціаліста
матеріальна шкода становить  34 541 грн.
52 коп. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_2
було спричинено моральну шкоду, оскільки
вони позбавлені можливості користування автомобілем, спричинення ОСОБА_2
тілесних ушкоджень  призвело до моральних
переживань , як з його боку, так і з боку й      його
дружини. Також ОСОБА_2 не міг займатися підприємницькою діяльністю. Вважає, що
в його діях не було порушень Правил дорожнього руху, оскільки побачивши
автомобіль АУДІ  А6 ОСОБА_2 зразу
застосував гальмування. Враховуючи, що  з
боку ОСОБА_4було порушено вимоги  п. 10.1
Правил дорожнього руху ОСОБА_2 просив стягнути завдану йому та його дружині
шкоду саме з ОСОБА_4

Представник
ОСОБА_2-  адвокат ОСОБА_8 повністю
підтримав заявлені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позовні вимоги, проти вимог ОСОБА_1
заперечував, надав судові аналогічні пояснення.

ОСОБА_4  позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заперечував та пояснив судові, що
03 лютого 2005 року рухався на автомобілі АУДІ
А6, власником якого є позивачка за основним позовом, по пр. Гагаріна,
справа попереду нього рухався ще один автомобіль, який раптового зманеврував на
смугу руху ОСОБА_4, тому він також взяв вліво та виїхав переднім і заднім
колесами на нечищену частину дороги, автомобіль розвернуло та винесло на
зустрічну смугу руху. ОСОБА_4 прийняв міри, щоб повернутися на свою смугу, але
не вспів, оскільки автомобіль Ніссан Серена під керуванням водія ОСОБА_2
допустив зіткнення з його автомобілем.
Вважає, що водій ОСОБА_2 міг уникнути зіткнення, оскільки автомобіль,
який рухався перед автомобілем ОСОБА_2 об»їхав автомобіль ОСОБА_4 по крайньому
правому ряду, це також міг зробити і ОСОБА_2
Вважає, що в його діях не було порушень Правил дорожнього руху України,
оскільки виїзд на зустрічну смугу руху був викликаний саме діями автомобіля,
який рухався перед автомобілем ОСОБА_4
та різко змінив напрямок руху. Також з точки зору ОСОБА_4 ОСОБА_2
порушив Правила, оскільки міг уникнути зіткнення  з автомобілем ОСОБА_4

Представник
ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_9  позовні вимоги
ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, проти задоволення вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2
заперечував, надав судові аналогічні пояснення.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та адміністративні
справи, вважає, що позови сторін задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного.

Як
встановлено у судовому засіданні 03 лютого 2005 року  близько 11 години  з боку вул. Кірова по пр. Гагаріна у м.
Харкові в напрямку вул. Державінської
рухався автомобіль «Ніссан-Серена» державний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_3, під керуванням водія ОСОБА_2 В цей же час у зустрічному
напрямку рухався автомобіль АУДІ А6 державний номер НОМЕР_2, який належить
ОСОБА_1, під керуванням водія ОСОБА_4  В
районі будинку № 52  по пр. Гагаріна  автомобіль під керуванням водія ОСОБА_4  виїхав на зустрічну смугу, де сталося
зіткнення вказаних автомобілів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди  водії ОСОБА_4 та ОСОБА_2 отримали тілесні
ушкодження, а автомобілям було спричинено механічні пошкодження.

Відповідно до ч.
1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкоди завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала
шкоди звільняється від її відшкодування , якщо
вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.  Стаття 1187 ч. 2 ЦК України передбачає, що
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка
на  відповідній правовій підставі / право
власності, інше речове право , договір підряду, оренди тощо/ володіє
транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом , використання , зберігання
або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 12 лютого 2005 року
причиною зіткнення автомобілів  стало
порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно
яких перед  початком руху, зміною напрямку
руху водій повинен впевнитися, що це буде безпечним і не  створить перешкод або безпеки іншим
учасникам  руху. В діях водія
ОСОБА_2  порушень вимог  Правил дорожнього руху не виявлено / а. с. 21
т.2 /.

Постановою
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2005 року  ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної
відповідальності  та позбавлено права
керувати  транспортними засобами строком
на 6 місяців / а .с. 22 т. 2 /.

Як
вбачається з постанови Голови апеляційного суду Харківської області від  28 лютого 2007 року  постанову Червонозаводського районного суду
м. Харкова від 01 квітня 2005 року по адміністративній справі щодо ОСОБА_4
скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд  / а. с. 101
т. 2/.

При повторному
розгляду адміністративної справи встановлено, що згідно протоколу  про адміністративне правопорушення
ОСОБА_4  03 лютого 2005 року, керуючи
автомобілем АУДІ А6 державний номер НОМЕР_2 по пр. Гагаріна в м. Харкові, не
впевнився в безпечності руху, роблячи маневр вліво та допустив зіткнення з
автомобілем Ніссан Серена державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2
Але враховуючи, що сплинули строки притягнення до адміністративної
відповідальності, провадження по адміністративній справі стосовно водія ОСОБА_4  закрито. Тобто про розгляді адміністративної
справи винність водія ОСОБА_4 судом не встановлена, у постанові міститься
тільки посилання на відомості, які є у протоколі про адміністративне
правопорушення, що суд не може прийняти у якості належного доказу вини відповідача
ОСОБА_4, оскільки висновки суду про винність відповідача у скоєнні ДТП у
постанові відсутні. Інших доказів вини ОСОБА_4 у дорожньо-транспортній пригоді,
яка сталася  03 лютого  2005 року,
позивачі ОСОБА_3  судові не
надали.

Як вбачається з
висновку спеціаліста-автотехніка № 4772 від 31 жовтня 2006 року  пояснення водія ОСОБА_2 щодо відстані , яку
проїхав автомобіль АУДІ  А6 у стані
заносу до зіткнення, з технічної точки зору неспроможні, тому провести
технічний аналіз ДТП по його поясненням неможливо.  У відповідності до пояснень водія
ОСОБА_4  водії ОСОБА_4 та ОСОБА_2 повинні
були діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, а водій
невстановленого автомобілю - у відповідності до вимог п. 10.1 та 10.3
Правил.  Дії цього водія  не відповідали вищезазначеним вимогам Правил
та знаходилися у причинному зв'язку із
подіями ДТП.  Водій ОСОБА_2
мав  технічну можливість запобігти ДТП
шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил, з технічної точки зори його дії
знаходяться у причинному зв'язку із  подіями ДТП / а. с. 64-69 т. 2 /.

Відповідно до
пояснень ОСОБА_4, висновку спеціаліста-автотехніка вбачається, що учасником
дорожньо-транспортної пригоди, як сталася 03 лютого 2005 року,  є ще один автомобіль, порушення  яким Правил дорожнього руху , примусило водія
ОСОБА_4 виїхати на зустрічну смугу. Але доказів
існування цього автомобілю ОСОБА_4 судові не надав.  Як вбачається з матеріалу № 73 по факту ДТП,  працівниками ДАЇ  такий автомобіль встановлено не було  та навіть не зазначено в жодному  документі. Так,  у довідці по ДТП вказано, що  учасниками ДТП є водії ОСОБА_2 та
ОСОБА_4  Відповідно до схеми  ДТП, з якою погодився в судовому
засіданні  ОСОБА_4, учасниками ДТП є два
автомобілі.  Враховуючи, що
спеціалістом-автотехніком надано висновок щодо участі третього, не
встановленого судом  автомобілю, суд не
має змоги прийняти висновок № 4772 від 31.10.2006 року у якості належного
доказу по справі.

Тому суд
приходить до висновку, що надані позивачами ОСОБА_3 докази спростовуються
наданими відповідачем ОСОБА_4 доказами, а надані  представником позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4
докази  спростовуються наданими ОСОБА_2
доказами

Частина 3 ст. 10
та ч.1 ст. 60 ЦК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень,  крім обставин, які не
підлягають доказуванню. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення
для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Частина 2 ст. 59 ЦПК України передбачає, що  обставини справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими
засобами доказування.

Враховуючи, що
позивач ОСОБА_1 не довела обставини, на які вона посилалася як на підставу
своїх вимог, не надала судові доказів вини відповідача ОСОБА_2 у
дорожньо-транспортній пригоді 03 лютого 2005 року, позовні вимоги про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди та стягнення судових витрат з
відповідача ОСОБА_2 задоволенню не підлягають. А також враховуючи, позивачами
ОСОБА_3 не доведено обставин, на які вони посилалися як на підставу своїх
вимог, не надали судові доказів вини відповідача ОСОБА_4 у
дорожньо-транспортній пригоді 03 лютого 2005 року, позовні вимоги про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди та стягнення судових витрат з відповідача  ОСОБА_4
задоволенню не підлягають.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст.
1166, 1167, 1187  ЦК України, суд

В И Р І
Ш И В :

У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та
судових витрат у розмірі  18507 грн. 78
коп.  - відмовити.

У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі
18 500 грн. - відмовити.

У позові ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 34 199грн. 24 коп.,
моральної шкоди в сумі 5 000 грн. та судових витрат в сумі 390 грн. 70 коп. -
відмовити.

У позові ОСОБА_2
до ОСОБА_4  про стягнення моральної шкоди
в сумі 10 000 грн. та судових витрат в сумі 308 грн. 50 коп. - відмовити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд
протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження і після цього протягом 20 днів шляхом подання апеляційної скарги або
у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
В.А.Журавель