Справа
№2-20/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 січня 2008 року. Камінь-Каширський районний суд Волинської області в
складі: головуючого - судді Гончарука О.Н.,

за участю секретаря - Раковець Р.М.,

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в місті Камені-Каширському цивільну справу за
позовом закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі
«ПриватБанк») в особі відділення «Ковельська філія» Волинського головного
регіонального управління Приватбанку до відділу державної виконавчої служби
Камінь-Каширського районного управління юстиції (далі ВДВС Камінь-Каширського
РУЮ) про звільнення майна з-під арешту

Особи, які брали участь у справі:

представник позивача: Голярчук Алла Анатоліївна,

представник відповідача: Мирончук Петро Павлович,

установив:

В поданій до суду заяві позивач зазначає, що 20.11.2006 року між
ПриватБанком та ОСОБА_1укладено кредитний договір.

Цього ж дня в забезпечення зобов'язань згаданого договору ПриватБанк і
ОСОБА_1 уклали договір застави рухомого майна, за яким остання в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним договором надала в заставу автомобіля марки
«VW», модель Т4, 1999 року випуску, тип: ТЗ вантажний, № кузова /шасі/ НОМЕР_1,
реєстраційний номерНОМЕР_2.

25.07.2007 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби
Камінь-Каширського РУЮ Янковенко Г.І. на виконання судових наказів 2-н-1, 2-н-7
про стягнення з ОСОБА_1 кредитного боргу в користь АКБ “Мрія” та позики в
користь АКБ “ТАС Комерцбанк” винесла постанову, якою наклала арешт на згаданий
автомобіль.

АКБ “Мрія” та АКБ “ТАС Комерцбанк” не є заставодержателями арештованого
майна.

Оскільки ОСОБА_1 не виконувала умови кредитного договору, рішенням
Камінь-Каширського районного суду з неї було стягнено заборгованість у розмірі
70441 грн. 59 коп.

На виконання згаданого рішення суду згаданий транспортний засіб був
вилучений у боржниці. На даний час він знаходиться на зберіганні ПриватБанку.

Крім цього, ОСОБА_1 дала даручення ПриватБанку на продаж даного рухомого
майна.

Просить суд постановити рішення, котрим звільнити з-під арешту автомобіль
марки «VW», модель Т4, 1999 року випуску, тип: ТЗ вантажний, № кузова /шасі/
НОМЕР_1, реєстраційний номерНОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала повністю з
підстав зазначених в заяві.

Представник ВДВС Камінь-Каширського РУЮ дані вимоги визнав повністю.

Так як відповідач вимоги визнав,
суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні
попереднього судового засідання.

Матеріалами справи встановлено, що 20 листопада 2006 року між ПриватБанком
та ОСОБА_1 для забезпечення виконання зобов”язань за кредитним договором,
укладеного цього ж дня між згаданими особами, було укладено договір застави
рухомого майна, а саме - автомобіля марки «VW», модель Т4, 1999 року випуску,
тип: ТЗ вантажний, № кузова /шасі/ НОМЕР_1, реєстраційний номерНОМЕР_2,
належного ОСОБА_1 на праві власності.

25 липня 2007 року постановою державного виконавця ВДВС Камінь-Каширського
РУЮ для виконання судових наказів 2-н-1, 2-н-7 про стягнення з ОСОБА_1 на
користь Луцької філії АКБ “Мрія” кредитного боргу, та в користь АКБ “ТАС
Комерцбанк” позики, накладено арешт на згаданий автомобіль.

Відповідно до ч.4 ст.52 Закону України “Про виконавче провадження” про
звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не
пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому
стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз”яснює
заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення
заставленого майна з-під арешту.

Накладаючи арешт на заставлений автомобіль ОСОБА_1 державний виконавець
вимог зазначеного Закону не виконав.

АКБ “Мрія” та АКБ “ТАС Комерцбанк” не є заставодержателями арештованого
майна.

Згідно ст.ст.1, 20 Закону України “Про заставу” кредитор (заставодержатель)
має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою
забов”язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами шляхом звернення стягнення на предмет застави у разі не
виконання умов кредитного договору.

ОСОБА_1 такі умови кредитного договору не виконувала, у зв”язку з чим
рішенням Камінь-Каширського районного суду від 18 грудня 2007 року з неї в
користь ПриватБанку стягнуто кредитну заборгованість по такому договору.

Заставлений автомобіль ПриватБанком
у боржника вилучено і знаходиться у нього на зберіганні. Останнім дано
доручення банку на продаж цього автомобіля для погашення заборгованості за
кредитним договором.

Вимоги про стягнення судових витрат позивачем не заявлялись.

Керуючись ст.ст.130, 174 ЦПК України, ст.52 Закону України “Про виконавче
провадження” ст.ст.1,20 Закону України “Про заставу” ст.589 ЦК України суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Автомобіль марки «VW», модель Т4, 1999 року випуску, тип: ТЗ вантажний, №
кузова /шасі/ НОМЕР_1, реєстраційний номерНОМЕР_2, належний на праві власності
ОСОБА_1і - жительці АДРЕСА_1, на який постановою державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Камінь-Каширського районного управління юстиції від
25 липня 2007 року накладено арешт для забезпечення виконання судових наказів,
з-під арешту звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський
районний суд Волинської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяв про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційних скарг або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий-підпис

Оригіналу відповідає

Суддя Камінь-Каширського

районного суду                                                                              О.Н.Гончарук