Справа №2-1384/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

09 січня 2008
року                                                                           м.
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.

при секретарі
Захаровій Н.А.

з участю
позивача ОСОБА_1

представника
відповідача Ольховського М.В..,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за

позовомОСОБА_1
до Луцької  міської ради про визнання

права власності
на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності
на самочинно переобладнану квартиру під офіс.

Свій позов
мотивує тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить квартира
АДРЕСА_1

Для
реконструкції даних приміщень під офіс було отримано дозвіл на проектування та
реконструкцію, а також зроблено проект реконструкції приміщення під офіс і
погоджено з управлінням містобудування та архітектури.

Позивач без
належного дозволу інспекції держархбудконтролю, без затвердженого проекту
провів самовільну добудову та реконструйовав квартиру під офіс, маючи намір
погодити в подальшому самочинне будівництво з міською радою.

Габарити та
планування приміщень самовільної реконструкції квартири НОМЕР_1 під офісне
приміщення на АДРЕСА_1 відповідають дійсним державним, будівельним, санітарно-гігієнічним
та протипожежним нормам.

Просить визнати
за ним право власності на самочинно переобладнану квартиру під офіс по АДРЕСА_1

В судовому
засіданні позивач підтримав позов повністю з підстав, зазначених у заяві та
просив його задовольнити.

Представник
Луцької міської ради в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти
його задоволення.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено, що квартира НОМЕР_1 по пр. АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власностіОСОБА_1на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 жовтня
2007 року, посвідченого приватним нотаріусом
( а.с. 7)

Крім того, право
власності позивача на вищевказану квартиру підтверджується копією технічного
паспорта на квартиру НОМЕР_1 в житловому будинку АДРЕСА_1 та витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме майно( а.с. 10-11, 9).

Як вбачається з
технічного паспорта на квартиру НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 позивачем було самовільно
прибудовано приміщення, позначені на плані 53-5, 53-6, 53-7 загальною площею
33,2 кв.м. ( а.с.10-11).

Відповідно до
ст. 376 ЦК України
, житловий будинок, будівля, споруда, інше

нерухоме майно
вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Право власності
на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до
проекту поділу прибудинкової території групи будинків кадастрового кварталу
НОМЕР_1 загальна площа території, закріплена за ОСОБА_1становить 137 квадратних
метрів.( а.с. 14-25).

Як вбачається з заключения МП "ЛОКО" про
відповідність самочинного перепланування під офісні приміщення квартири НОМЕР_1
з добудовою на АДРЕСА_1діючим державним будівельним, санітарним і пожежним
нормам, технічний стан самочинно перепланованої під офісні приміщення квартири
НОМЕР_1 з добудовою на АДРЕСА_1в цілому задовільний. Тріщин в несучих
конструкціях не виявлено. Будівництво і перепланування здійснені без порушення
державних будівельних, санітарних і пожежних норм та правил: ДБН В. 1.1-7-2002
"Пожежна безпека об'єктів будівництва'', ДБН В.2.5-20 2001
"Газопостачання", ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень". ( а.с.54-62).

Отже, при
проведенні реконструкції квартири позивачем не було допущено порушень жодних
будівельних норм та права інших осіб. Так, власники сусідніх квартир в будинку
по АДРЕСА_1не мають заперечень щодо реконструкції квартири НОМЕР_1 під офісне
приміщення, що стверджується їх заявами (а.с. 27-36).

Головним
управлінням МНС України у Волинській області та санітарно-епідеміологічною
станцією міста Луцька та Луцького району погоджено переобладнання квартири
НОМЕР_1 по АДРЕСА_1( а.с.46, 63).

Таким чином,
проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний, а тому слід визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно переобладнану квартиру під офіс у
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.
10,11,58,60,215 ЦПК України, ст. 376. 377 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме приміщення офісу, які
позначені на поверховому плані НОМЕР_1-1 - 53-10 (загальною площею 88,5 кв.м.),
що розсташоване у АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.