АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
2008 року                                                                     м. Хмельницький
Колегія  суддів  судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі : головуючої - судді
суддів:
Харчука В.М., Матковської Л.О.
при секретарі  Коробчук А.А.
сторін, адвокатів ОСОБА_9, ОСОБА_10
у    відкритому    судовому
засіданні   справу   № 22ц - 115 за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Хмельницького міськрайонного суду від   29 жовтня 2007 року по справі за
позовомОСОБА_2, ОСОБА_3в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1про розподіл майна колгоспного двору, визнання права
власності на 7/8 частин будинковолодіння і припинення права власності
відповідачів; і за позовом ОСОБА_5 доОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1про визнання за
нею права власності на 1/8 частину та
визначення порядку користування житловим будинком з господарськими
спорудами за АДРЕСА_1,  вселення і усунення
перешкод у користуванні.
доповідача,  пояснення сторін та
адвокатів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів
в с т а н о в и л а:
В січні 2005 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4пред'явили позов і просили
розподілити майно колгоспного двору, визнати за ними право власності на 7/8
частин, а за відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_1. на 1/8 частину будинковолодіння
за АДРЕСА_1 Хмельницької області, припинити за останніми право власності із
сплатою їм грошової компенсації в сумі по 5748 гр. кожному  за належні незначні частки і визнати за
позивачами право власності на все спірне будинковолодіння.
В січні 2006 року ОСОБА_5 звернулась
до суду з позовом і просила визнати за нею право власності на 1/8 частину
означеного домоволодіння, провести розподіл його в натурі,  виділити їй в користування житлову кімнату
1-3, площею 15,3 кв.м. та частину нежитлових приміщень, вселити її у виділену
частину домоволодіння та зобов”язати відповідачів не чинити перешкоди у
користуванні власністю.
В ході вирішення спору уточнила
позовні вимоги і просила визнати за нею право власності на житлову кімнату 1-2,
площею 17, 1 кв.м. та на 1/8 частину господарських споруд із стягненням з неї
грошової компенсації за перевищення виділеної частки в натурі в домоволодінні,
вселити її в житловий будинок і зобов”язати відповідачів не чинити їй перешкод
в користуванні власністю. Відповідачам просили виділити у господарських
спорудах по 1/8 частині кожному, а у житловому будинку : ОСОБА_2 59,41%,
________________________________________________________________________________
інстанції -  Граб Л.С.                                            Справа
№ 22ц-115
Категорія № 44
Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 06 лютого 2007 року обидва позови об”єднані в одне провадження.
Рішенням цього суду від 29 жовтня
2007 року в задоволенні позовуОСОБА_2, ОСОБА_3в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1відмовлено.

Позов ОСОБА_5 доОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_1задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності
на 1/8 частину домоволодіння поАДРЕСА_1, за ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_1- на
7/8  частин домоволодіння.

Постановлено провести розподіл
домоволодіння  та визначити порядок
користування відповідно до погодженого з головним архітектором  Хмельницького району варіантом №1 додаткового
висновку будівельно-технічної експертизи №9 від 08.12.2006 року у
співвідношенні 1/8 та 7/8 частин, виділивши ОСОБА_5 житлову кімнату №1-2,
площею 17,1 кв.м та  покласти на неї
обов'язок закласти дверний отвір між кімнатами 1-2 та 1-3, між кімнатами 1-2 та
1-1 та улаштувати в кімнаті 1-2  дверний
отвір з прибудовою коридору та кухні; відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1
виділити в спільне користування приміщення №1-1 - коридор, площею 7,4 кв.м;
№1-3- житлову кімнату, площею 15,3 кв.м; №1-4 - прихожу, площею 11,8 кв.м; №1-5
- житлову кімнату, площею 15,2 кв.м; №1-6 - житлову кімнату, площею 16,2 кв.м;
№1- коридор, площею 5,2 кв.м; №11- кухня, площею 13,4 кв.м, загальною площею
84,5 кв.м.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на
житлову кімнату №1-2, площею 17,1 кв.м, що складає 16,83%  в житловому будинку поАДРЕСА_1 та визнати за
нею право власності на 1/8 частину господарських споруд домоволодіння.

Визнано за відповідачами -
ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_1право власності на житловий будинок поАДРЕСА_1:
заОСОБА_2 - на 59,41% частини в житловому будинку та на 5/8 частин
господарських споруд домоволодіння; за ОСОБА_3 - на 11,88% в житловому будинку
та на 1/8 частину господарських споруд домоволодіння; за ОСОБА_1. - на 11,88% в
житловому будинку та на 1/8 частину господарських споруд.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 1903 грн. компенсації за перевищення виділеної
частки в натурі в житловому будинку.

Цим же рішенням проведено розподіл
господарських  будівель вказаного
домоволодіння в натурі та виділено за варіантом №3 доповнення до висновку
№28/07 будівельно-технічної експертизи від 14.09.2007 року  в користування ОСОБА_5 частину хліва „Б”-
цегляної кухні (загальною площею 24,2 кв.м та вартістю 5304 грн.), площею 15,2
кв.м та вартістю 3331 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 351 грн., як компенсацію за надлишок площі в 1,6
кв.м; 4,2 кв.м, вартістю 218 грн. - частини хліва „Г„ з шиферних
асбесто-цементних  листів (загальною
площею 9,6 кв.м та вартістю 500 грн.); та виконання необхідних
ремонтно-будівельних робіт, які слід провести по запропонованому варіанту №3 в
хліві „Б” та зобов'язати її замурувати дверні прорізі в суміжних кімнатах , а
відповідачів зобов'язати влаштувати окремий вихід з дверним блоком. Зобов'язано
ОСОБА_5в хліві „Г” встановити перегородку та встановити дверний блок в
приміщення сараю „Г”.

Виділено сторонам горищну (дахову)
частину господарських будівель по лінії розподілу господарської будівлі - хліва
„Б”, вказаної у варіанті №3 доповнення до висновку №28/07 будівельно-технічної
експертизи від 14.09.2007 року, пропорційно площі наземної частини
господарських будівель.

ВселеноОСОБА_5в
житловий будинок та зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не чинити їй
перешкод в користуванні виділеної їй частини будинковолодіння.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1 держмито
в сумі 51 грн., та звільнено від сплати мита ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4вважають рішення суду незаконним та необґрунтованим, просять
його скасувати з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального
права, і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_5  відмовити, а їх позовні вимоги задоволити в
повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилались на те, що
суд дійшов неправильного висновку стосовно того, що ОСОБА_3 та її неповнолітня
дочка не є членами колгоспного двору, оскільки з 1986 по 2002 рік вони
проживали в гуртожитку по АДРЕСА_2. При цьому суд взяв до уваги лише покази
свідків зі сторони ОСОБА_5, і не дав ніякої правової оцінки доказам, наданим
ОСОБА_3, які  спростовують  ці висновки і підтверджують, що вона з
донькою станом на 15.04.1991 року проживала в с. Давидківці  у спірному будинковолодіння, а тому являються
членами колгоспного двору. Крім того, під час судового розгляду інтереси
неповнолітньої ОСОБА_4представляла її мати - ОСОБА_3 Однак 20.09.2007 року
ОСОБА_4досягла повноліття, а тому суд вирішуючи питання про її права та
обов'язки, повинен був притягнути її до участі в справі.  Разом з тим, суд не звернув уваги на те, що
судові будівельно-технічні експертизи, проведені по даній справі, мають суттєві
суперечності, і безпідставно відмовив представнику ОСОБА_3 у задоволенні
клопотання про виклик та допит в якості свідків експертів ОСОБА_6 та ОСОБА_7,  беручи за основу план-схему розподілу
спірного будинковолодіння, погодженого з головним архітектором Хмельницького
району, що суперечить вимогам ст. 54 ЦПК України.

До початку розгляду справи в
апеляційному суді до апеляційної скарги, поданоїОСОБА_2, ОСОБА_3 таОСОБА_4,
приєднався ОСОБА_1

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду 1 інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення
з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 309
ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд виходив з того,
що на момент смерті голови колгоспного двору його членами були лише подружжя
ОСОБА_11, тому спадщина відкрилась для 4-х спадкоємців на Ѕ частину. Таким
чином ОСОБА_5 має право на 1/8 частину будинковолодіння і є можливість
виділення такої частини в натурі, оскільки у неї відсутнє інше житло, то їй слід
виділити частку в натурі, причому дещо збільшену із сплатою грошової
компенсації на користь інших співвласників і вселити її у належну частину
будинку.

Однак такі висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи і не узгоджуються з наявними у ній
доказами.

Встановлено, що в 1970 році подружжя
ОСОБА_11  розпочали, а в 1988 році
закінчили будівництво житлового будинку з надвірними спорудами  за АДРЕСА_1 області і 29 грудня 1988 року отримали
свідоцтво про право власності на нього на ім”яОСОБА_8 На той час  у господарстві значились зареєстрованими лише
ОСОБА_8 та ОСОБА_2, а їх діти ОСОБА_1, ОСОБА_5та ОСОБА_3були повнолітніми і
значились прописаними в м.Хмельницькому. Перші двоє вибули на постійне
проживання, отримали житло для своїх сімей, а ОСОБА_3хоча і була прописана до
червня 2002 року в гуртожитку шкіргалантерейної фабрики в АДРЕСА_2, але там не
мешкала і постійно проживала з батьками, в їхньому будинку в 1989 році  народилась її дитина, яка з села не вибувала,
дошкільне виховання отримувала з бабусею, а згодом навчалась в Давидковецькій
загальноосвітній школі.  Станом на 15
квітня  1991 року, тобто на дату введення
в дію Закону України „Про власність”, господарство  було колгоспним двором  і в ньому проживало 4 особи, а саме: ОСОБА_8-
голова двору, його дружина ОСОБА_2, їх дочка ОСОБА_3 та внучка ОСОБА_4, отже
доля кожного з членів двору в спільній власності складала ј ідеальну
частку.  Після смерті голови двору 21
травня 2004 року на його ідеальну частку відкрилась спадщина, яку прийняли у встановленому
законом порядку 4 особи : дружина ОСОБА_2, дочка ОСОБА_5, дочка ОСОБА_3 та
синОСОБА_1 , тобто кожному  із
спадкоємців почало належати по   1/16
частині будинковолодіння.

Наведене
слідує із  довідок Давидковецької
сільської ради  на а.с. 4.,5,6,13, копії
свідоцтва про смертьОСОБА_8 на а.с.8,, копії свідоцтва про народження ОСОБА_4на
а.с. 10, свідоцтва про право власності на спірний будинок а.с.11-12, копії
спадкової справи до майна померлогоОСОБА_8 на а.а. 147- 158, акту мешканців
гуртожитку від 20.02.2007 року на а.с.170 та довідки ЖЄК-6 від 22.02.2007 р. ,
копії особової справи учениці Давидковецької середньої школи ОСОБА_4на а.с.
177, 178 та довідки цієї ж школи від 05 березня 2007 року на а.с. 184 т.1.

Таким
чином, з часу прийняття спадщини, власниками спірного будинковолодіння стали:
ОСОБА_2 у розмірі 5/16 частин ( 1/4 + 1/16), ОСОБА_3 у розмірі 5/16 частин (
1/4 + 1/16), ОСОБА_4у розмірі 1/4 частини, та ОСОБА_5 і ОСОБА_1 по 1/16 частині
кожний. Оскільки між ОСОБА_5 та іншими співвласниками з 2004 року встановились
неприязні стосунки, вона стала вимагати виділення своєї частки в натурі і
вселення її у будинок. Заперечуючи проти її позову, решта співвласників просили
зважити на незначну частину її власності і припинити її шляхом отримання грошової
компенсації, при цьому врахувати неможливість їх сумісного проживання в одному
господарстві. Виходячи з наведених обставин і
висновку будівельно-технічної експертизи № 19/06 від 24 лютого 2006 року
(т.1 а.с.108), згідно якої поділ будинку у співвідношенні часток 7/8 до 1/16 і
1/16 неможливий і  того, що вартість 1/16
частини складає 5748 гр., апеляційний суд вважає за необхідне припинити право
власності у спірному будинковолодінні, загальною вартістю 91969 гр.,  не лише ОСОБА_5, а й ОСОБА_1, який проти
цього не заперечує, і стягнути на їх користь грошову компенсацію по 5748 гр.
кожному. Після  відшкодування вартості
часток ОСОБА_5 та ОСОБА_1, доля інших співвласників збільшиться на 1/24 частину
(1/8:3) і  власниками
будинковолодіння  стануть: ОСОБА_2  та ОСОБА_3 у розмірі по 17/48 частин кожна (
5/16 + 1/24), а ОСОБА_4у розмірі 14/48 частин ( 1/4 + 1/24).

Виходячи з вищенаведеного, а
також враховуючи, що  ОСОБА_5, шляхом
укладання договору дарування належної їй на праві приватної власності квартири,  штучно
погіршили свої житлові умови, а також не довела, що з вини  інших співвласників виникли  перешкоди в користуванні будинковолодінням, в
задоволенні її позову  слід відмовити.

Керуючись
ст. ст.307, 309, 313, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів

р  і  ш   и  л  а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, який приєднався до
апеляційної скарги задоволити.

Рішення   Хмельницького міськрайонного суду від 29
жовтня 2007 року скасувати.

ПозовОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
задоволити.

Визнати за ними право власності на
7/8 частин будинковолодіння за АДРЕСА_1 Хмельницької області.

Визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_1за
кожним право  на 1/16 частину означеного
будинковолодіння.

Стягнути зОСОБА_2, ОСОБА_3та ОСОБА_4
на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні частки по 5748гр.
кожному і припинити їх право власності у будинковолодінні.

Визнати власниками  будинковолодіння за АДРЕСА_1 Хмельницької
області, вартістю 91969 гр.ОСОБА_2 у розмірі 17/48 частин, ОСОБА_3 у розмірі
17/48 частин і ОСОБА_4 у розмірі 14/48 частин.

В задоволенні позову ОСОБА_5
відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді:
/підписи/

Копія
вірна: суддя
Н.І. Гуменюк