Справа 2-226/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25 квітня 2008 року                  Садгірський
районний суд м. Чернівці

в складі:  головуючого судді             Плавана В.О.

при
секретарі                      Вержак І.В.

розглянувши у  судовому засіданні в м. Чернівці справу
за  позовною заявою ОСОБА_1, інтереси
якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про примусове стягнення суми заборгованості
та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 інтереси якої представляє ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3 про примусове стягнення суми заборгованості та
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В позові посилається  на те, що її
батьки  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвали шлюб
29.04.2002 року, в листопаді вказаного року її мати поїхала на заробітки в
Італію. Вказує на те, що вона разом із сестрою до червня 2004 року проживали у
бабусі в с. Кадубівці, Заставнівського р-ну, Чернівецької області.

Посилається в позові на те, що 29.07.2004 року її батько взяв кредит в  ЧФ ЗАТ КБ „Приватбанк” на придбання
персонального комп'ютера. Оскільки кредит він не погасив в зазначений термін
банк звернувся до суду з позовом про примусове стягнення суми заборгованості в
розмірі 8945 грн.58 коп. Крім того її батько побоюючись кримінальної
відповідальності, оскільки був раніше судимий та під час  іспитового строку, вмовив її погасити даний
кредит та зобов'язувався передати їй у власність частину квартири за адресою:
АДРЕСА_1.

Вказує в позові на те, щоб погасити кредит вона змушена була повернутися в
Італію де почала працювати, кошти для погашення кредиту вона передавала своїй
бабусі  ОСОБА_2, яка сплачувала даний
кредит, що підтверджується квитанціями про погашення кредиту з особистим
підписом ОСОБА_2                З метою
переоформлення частини квартири на її ім'я
27.12.2006 року рішенням Садгірської районної ради м. Чернівці було
переоформлено особові рахунки з її тата на неї. Після повного погашення нею
кредиту відповідач відмовився  від
виконання своїх зобов'язань, повернення її боргу та переоформлення на неї
частини квартири.

Посилається в позові на те, що вказаними діями відповідача їй було
заподіяно моральну шкоду, оскільки вона була змушена виїхати за кордон, щоб
заробляти кошти для погашення батькового кредиту, з даної причини не вступила
до вищого навчального закладу, восени 2006 року по дорозі додому потрапила в
дорожньо-транспортну пригоду та отримала травми, від яких тривалий час
лікувалася. Моральну шкоду вона оцінює в розмірі 10000 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 9772 грн. за
сплачений нею кредит та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
позовні вимоги підтримав повністю та дав аналогічні вимогам пояснення.
Просить стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 9772 грн. за сплачений
нею кредит та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов
не визнали та пояснили, що дійсно позивач отримав 29.07.2004 року кредит в ЧФ
ЗАТ КБ „Приватбанк” в розмірі 7000 грн. на придбання персонального комп'ютера,
оскільки він не погасив вчасно кредит, банком було подано позовну заяву про
примусове стягнення з нього заборгованості по кредиту в розмірі 8495 грн.  В поясненнях посилається на те, що кредит
погасила за батька його донька. Вказує на те, що  у відповідності до ст.ст.511,513, 520 ЦК
України, зобов'язання не створює обов'язки для третьої особи, а саме для його
доньки, позивачки по справі. Боржник може бути замінений іншою
особою(переведення боргу) лише за згоди кредитора в письмовій формі, на
підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому
кредитору.

В поясненнях вказують на те, що кредитний договір між ним та ЧФ ЗАТ КБ
„Приватбанк” був укладений в письмовій формі, договору щодо заміни боржника чи
кредитора не укладалося, тому в даному випадку не може йти мова, про заміну
боржника чи кредитора у зобов'язанні. Одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом відповідно до ст.525 ЦК України. Інша особа може задовольнити
вимоги кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно
боржника внаслідок звернення кредитором стягнення на майно, у цьому разі до
іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні.

В пояснення посилаються на те, що донька відповідача ОСОБА_1 не мала і не
має права на його майно, в 2005 році їй було 17 років, не мала повної цивільної
дієздатності і не могла виступати
стороною в правочинні, щодо зміни боржника чи кредитора. В даному
випадку має добровільне відшкодування шкоди родиною. Щодо стягнення з нього
моральної шкоди то відповідачкою в судовому засіданні наявність шкоди,
протиправність діяння, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним
діянням. Ним не завдавалась шкода його донці, вважають, що позовні вимоги є
надуманими, незаконними, необґрунтованими та такими, що не відповідають
дійсності.

Просять в позові відмовити за безпідставністю.

Суд заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає , що
позов не обґрунтований, а тому не підлягає задоволенню.

Судом встановлені  наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Із доповнення до позовної заяви в  ЧФ
ЗАТ КБ „Приватбанк” до ОСОБА_3 вбачається, що відповідач отримала кредит і
заборгованість за даним кредитом станом на 13.04.2005 року становить 8495
грн.58 коп., вказаний факт також підтверджується розрахунком заборгованості від
29.04.2004 року;

Із квитанцій  від 23.06.2005 року по
05.04.2006 року вбачається, що вищевказаний кредит був погашений на суму 9772
грн., в даних квитанціях зазначено прізвище боржника - ОСОБА_3;

Із ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 розірвали шлюб 29.04.2002 року;

Із ксерокопії свідоцтва про право власності від 23.03.2007 року вбачається,
що квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності
між ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6

Із ксерокопії закордонних паспортів вбачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 перебувають за кордоном в Італії;

Ці обставини підтверджені доказами.

Відповідно до ст.ст.511, 513, 520 ЦК України, зобов'язання не створює
обов'язки для третьої особи, боржник може бути замінений іншою
особою(переведення боргу) лише за згоди кредитора в письмовій формі, на
підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредитору.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Інша особа може задовольнити вимоги кредитора без згоди
боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника внаслідок звернення
кредитором стягнення на майно, у цьому разі до іншої особи переходять права
кредитора у зобов'язанні.

Згідно ст.ст. 526,627,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог
закону.

В судовому засіданні встановлено, дійсно позивач отримав 29.07.2004 року
кредит в ЧФ ЗАТ КБ „Приватбанк” в розмірі 7000 грн. на придбання персонального
комп'ютера, оскільки він не погасив вчасно кредит, банком було подано позовну
заяву про примусове стягнення з нього заборгованості по кредиту в розмірі 8495
грн. Кредитний договір між відповідачем та ЧФ ЗАТ КБ „Приватбанк” був укладений
в письмовій формі, договору щодо заміни боржника чи кредитора не укладалося,
враховуючи наведене не може йти мова, про заміну боржника чи кредитора у
зобов'язанні. Позивачкою не були надані докази, щодо зміни боржника чи
кредитора, або укладення між позивачем та відповідачем договору позики на суму
погашення боргу. На момент погашення боргу доньці відповідача ОСОБА_1 в 2005
році було 17 років, на вказаний момент позивачка не мала повної цивільної
дієздатності і не могла виступати
стороною в правочинні, щодо зміни боржника чи кредитора.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку є добровільне відшкодування
шкоди родиною.

При наведених обставинах суд вважає, що в частині стягнення грошей в сумі
9772 грн. з відповідача на користь позивача, позов є необґрунтований, а тому не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в частині позову, щодо неправомірних дій відповідача
та заподіяння позивачу моральної шкоди
на суму 10000 грн., не знайшли свого підтверджуються в судовому
засіданні. Крім того позивачем не наведено доказів щодо заподіянні йому
моральної шкоди саме діями відповідача.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
необґрунтованими, а тому в позові їм слід відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 511, 513,520, 23, 1166,1167 ЦК України,  ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд -

В  И
Р  І  Ш
И  В :

В позові ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
примусове стягнення суми заборгованості та відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду  набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення  може  бути оскаржене  в апеляційному порядку до Апеляційного
суду  Чернівецької області, через  Садгірський районний суд  м. Чернівці шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня винесення рішення  заяви про
апеляційне  оскарження  і подання після цього протягом  20-ти
днів  апеляційної скарги, з
подачею її копії до  апеляційної
інстанції  або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Головуючий-суддя
Плаван В.О.