Справа № 2-39/2008 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 січня
2008 року        Гуляйпільський районний суд Запорізької
області

у складі:
головуючого судді
Яроша С.О

при
секретарі
Прістенській Н.М.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні м. Гуляйполе Запорізької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою на
суму 4471 грн. 55 коп.,

В С Т А Н О В И В:

28.08.2007 року до суду звернулася
ОСОБА_1. З позовом до  ОСОБА_2, ОСОБА_3
про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою на суму 4471
грн. 55 коп.

В позові позивач посилалася на те,
що 15.04.2007 року близько 23 години 45 хвилин на вул. Тельмана с. Залізничне
автомобіль ВАЗ 2108 НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 здійснив наїзд на неї,
внаслідок чого їй спричинено: ушиб правого колінного сустава, пошкодження
мениску, за обстеження сплатила 71 грн. 55 коп., тривалий час знаходилася на
лікуванні, моральну шкоду оцінює 4000 грн., що полягає в фізичному болю, у
душевних стражданнях, прохала стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 4000
грн., матеріальну 71 грн. 55 коп., витрати на послуги фахівця в галузі права в сумі
400 грн., а всього 4471 грн. 55 коп.

У судовому засіданні позивач
уточнила позовні вимоги, суду пояснила, що 15.04.2007 року о 23 годині 45
хвилин вона йшла з роботи з ОСОБА_4 по вул. Тельмана по лівій стороні, її і
ОСОБА_5 збив автомобіль ззаду правою стороною, вона кричала, автомобіль проїхав
40 м і зупинився, її відвезли додому, потім зверталася до лікарні, не може
нормально ходити й до сьогоднішнього дня, не садила город в зв'язку з травмою,
прохає стягнути з ОСОБА_3., ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 71 грн. 55 коп.,
моральну в сумі 4000 грн., витрати на допомогу фахівця 400 грн., а всього 4471
грн. 55 коп.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
суду пояснивши, що дав сину автомобіль, а на другий день дізнався від сина, що
коли він з друзями повертався додому, то по дорозі йшла група людей з правої
сторони з краю проїзжої частини, хтось махнув ногою, позивач відтягувала його,
посковзнулась і впала під машину, хтось почав кричати, син повернувся і відвіз
позивача додому.

Представник відповідача ОСОБА_6
вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як вважає, що відповідачі
неналежні, витрати на суму 71 грн. 55 коп не є шкодою, не є витратами на судову
експертизу, так як експертизи в установленому законом порядку не проводилось,
витрати на правову допомогу фахівця права не підлягають відшкодуванню, так як
не підтверджується фах спеціаліста належним документом.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав,
суду пояснивши, що 15.04.2007 року з друзями поїхав автомобілем на дисткотеку,
повертаючись додому, проїздили мимо гурту людей, хтось з гурту махав ногами,
позивач його відтягувала, підсковзнулась і впала під машину, підвіз позивача
додому, дівчата які з ним їхали, вийшли з машини.

Представник відповідача ОСОБА_7
вважає, що позов не підлягає задоволенню, суду пояснив, що його довіритель є
неналежний відповідач по справі, так як не є власником автомобіля, а відповідно
до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на відповідній
правовій підставі володіє

2.

транспортним
засобом.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що є
сином позивача, в той вечер, він повертався з дискотеки, мати теж йшла по
дорозі, автомобіль збив її та ОСОБА_5, ОСОБА_3 відвіз матір додому, через
деякий приїздив до них,  відвіз матір до
лікарні, а потім їздити перестав.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що їхав
в автомобілі ОСОБА_3., крім нього в автомобілі знаходилось ще 4 чоловіка,
дорога була слизька, по дорозі йшов гурт людей, ОСОБА_3 подав сигнал, ніхто не
відреагував, хтось хотів ногою вдарити автомобіль, після пригоди запропонував
відвезти позивача додому.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що
після дискотеки він їхав в автомобілі ОСОБА_3., подали звуковий сигнал, позивач
відтягувала хлопця, який махав ногою, в бік автомобіля, підсковзнулась і впала
під автомобіль.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що
15.04.2007 року йшов з дискотеки, йшла й позивачка, їх зачепив автомобіль, він
вдарився головою об лобове скло, з ними йшли ОСОБА_10, ОСОБА_12, свідок ОСОБА_4
підвів його та всадив на лаву, відповідач приїздив, відшкодував 100 грн. 00
коп.

Суд, оцінивши наявні у справі докази
за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному,
об'єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, вважає
встановленими наступні обставини:

15.04.2007 року близько 23 години 45
хвилин в с. Залізничне Гуляйпільського району Запорізької області ОСОБА_3.
керуючи автомобілем ВАЗ 2108 НОМЕР_1, по вул. Тельмана, порушивши п. ПДР
України здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1, спричинивши їй  ушиб правого колінного сустава, що
підтверджується показаннями позивача, свідків ОСОБА_5., ОСОБА_4., копією
рішення лікарсько-консультативної комісії від 27.04.2007 року.

02.07.2007 року позивач звернулася з
заявою про те, що 15.04.2007 року близько 23 години 45 хвилин в с. Залізничне
по вул. Тельмана її збив автомобіль ВАЗ 2108 під керуванням ОСОБА_3., що
підтверджується протоколом усної заяви про злочин від 02.07.2007 року (л.с.2)
відмовного матеріалу № 846.

Суд, задовольняючи позов частково,
виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода завдана особистим немайновим правам фізичної особи протиправними
діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.
1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом,
використання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено судом відповідач
ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 21063, НОМЕР_1 15.04.2007 року о 23 годині 45
хвилин в с. Залізничне Гуляйпільського району Запорізької області на правовій
підставі: довіреності ОСОБА_13 від 28.12.2006 року в тому числі і на керування
транспортним засобом (л.с.26).

А тому твердження представників
відповідачів про те, що ОСОБА_3 є неналежним відповідачем  не тільки не грунтується  на законі, а й заперечується встановленими
обставинами.

Суд находить, що вина відповідача
ОСОБА_3 в причиненні шкоди позивачу при керуванні автомобілем знайшла своє
підтвердження в ході встановлення обставин і перевірки їх доказами.

Так ця обставина підтверджується
наступними доказами: поясненнями позивача, які суд  вважає об'єктивними, так як вони
підтверджуються іншими доказами.

Так свідок ОСОБА_4 пояснив, що його
матір та свідка ОСОБА_5. збив автомобіль під керуванням ОСОБА_3. 15.04.2007
року.

Свідок ОСОБА_5 також пояснив, що
15.04.2007 року був як і  позивач збитий
автомобілем під керуванням ОСОБА_3.

3.

Це підтверджується також копією
рішення лікарсько-консультативної комісії від 27.04.2007 року, відповідно до
якого з 18.04.2007 року позивач з діагнозом: забиття правого колінного сустава
лікувалась до 04.05.2007 року (л.с.6), копією акту судово-медичного обстеження
№ 380 від 02.08.2007 року, відповідно до якого позивач знаходилася на
лікарняному з 18.04.2007 року до 07.05.2007 року (л.с.16) відмовного матеріалу
№ 846.

Суд вважає, що пояснення відповідача
ОСОБА_3. є необ'єктивними, так як суперечать вищевказаним доказами, останні
викликані бажанням ухилитися від цивільної відповідальності.

Свідчення свідків ОСОБА_8., ОСОБА_11
суд вважає необ'єктивними, так як останні суперечать вищевказаним доказам і
викликані бажанням допомогти відповідачу ОСОБА_3 ухилитися від цивільної
відповідальності.

Суд оцінює обставини викладені в
постанові старшого інспектора ПС Гуляйпільського РВ УМВС України в Запорізькій
області Кочеткова Р.С про відмову у відкритті кримінальної справи від
18.08.2007 року, як необ'єктивні, так як перевірка заяви ОСОБА_1 проведена
неповно, поверхово і необ'єктивно.

Суд, покладаючи на відповідача
ОСОБА_3 відшкодування шкоди, враховує його 17-річний вік і вважає за необхідне
застосувати ст. 1179 ЦК України, відповідно до частини 2 якої у разі
відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування
завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в
повному обсязі її батьками.

А тому ОСОБА_2, як батько
неповнолітнього ОСОБА_3 є відповідачем по справі відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК
України.

Задовольняючи позовні вимоги
позивача про стягнення матеріальної шкоди у сумі 71 грн. 55 коп., які є
витратами позивача на її обстеження, суд виходить з положень ст. 1195 ЦК
України, відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди
ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому
додаткові витрати.

Суд оцінює витрати позивача на
обстеження як додаткові витрати які підлягають стягненню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала в зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Суд вважає доведеним факт
спричинення позивачу моральної шкоди, так як позивач відчувала фізичний біль у
день завдання їй ушкодження здоров'я 15.04.2007 року та відчувала його в період
лікування і до теперішнього часу.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення моральної шкоди в повному обсязі, суд виходить з положень ч.3 ст. 23
ЦК України відповідно до якого розмір грошового відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а
також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Суд, визначаючи розмір моральної
шкоди, враховує тривалість фізичних страждань позивача: з 15.04.2007 року по
день розгляду справи судом.

Суд не приймає до уваги твердження
представника відповідача про те, що витрати на обстеження позивача не
передбачені ст. 1195 ЦК України, так як це твердження безпідставне.

Суд приймає до уваги твердження
представника відповідача щодо витрат на правову допомогу, які не підтверджені
належним доказом: копією диплома фахівця в галузі права, а тому витрати на
правову допомогу у сумі 400 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 8,9,10,11,88,212-215,
218 ЦПК України, ст. 22,23,1166, 1167, 1179, 1187 ЦК України, суд-

4.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 71 грн. 55 коп. та моральну шкоду у сумі 4000
грн., а всього 4071 грн. 55 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

У разі відсутності у ОСОБА_3
майна,  достатнього для відшкодування
завданої ним шкоди, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
сумі 71 грн. 55 коп та моральну шкоду у сумі 4000 грн. 00 коп., а всього 4071
грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави державне мито в сумі 51 грн. 00 коп. та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи Гуляйпільським районним
судом Запорізької областіна на р/р 0101 одержувач Державний бюджет
Гуляйпільського району 22050000 банк одержувача ГУДКУ у
Запорізькій області МФО 813015 у сумі 30 грн. 00 коп.

З повним текстом рішення  сторони мають право ознайомитися 05.02.2008
року.

На рішення суду може бути подана
заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення,
апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: