УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
лютого 2008 року                                                                        м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Меленко О.Є., Вакарук В.М., Бідочко Н.П

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, редакції газети „Правозахист" про захист
честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Хустського районного суду від 19 липня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2006 року,-

встановила:

ОСОБА_2
звернувся з касаційною скаргою на рішення Хустського районного суду від 19
липня 2006року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської
області від 19 жовтня 2006 року, яким частково задоволено позовні вимоги
ОСОБА_1- визнано поширені відомості про отримання хабара неправдивими та
зобов"язано редакцію газети „Правозахист" опублікувати спростування.
Цим же судовим рішенням та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 грн.
моральної шкоди.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування
норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить
оскаржувані судові рішення скасувати, справу повернути на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Справа №
33-ц-316кс/08р.                            Головуючий
у 1 інстанції Джуга С.Д.

Категорія
14                                                    Доповідач
Меленко О.Є.

Колегія
судців дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні, виходячи
з наступного.

Частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що
оприлюднена газетою „Правозахист" за № 28 у статті „Боротьба з
хабарництвом по-Хустськи", автором якої є ОСОБА_2, інформація не знайшла
свого підтвердження. Постановою слідчого Хустської міськрайпрокуратури від
3.08.2005 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за
ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України. Визначаючи розмір
моральної шкоди, суд врахував обставин справи та виходив з засад розумності.

Апеляційний
суд обгрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції та залишив
його рішення без змін.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов"язкового скасування судового
рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах
по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області,-

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Хустського районного суду від 19 липня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 19 жовтня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.