Справа № 22Ц-4220 2008 р.             Головуючий у
суді 1 інстанції
33                                        Доповідач
у суді 2 інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

4 березня 2008 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого
судді  Лащенка В.Д. суддів:   Червінко К.С,  Корзаченко І.Ф. при  секретарі
Шешко О.Б.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від
20 листопада 2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Мигалківської
сільської ради Бородянського району Київської області,  Бородянської районної державної адміністрації
Київської області,  третя особа без
самостійних вимог: Бородянський районний відділ земельних ресурсів Київської
області про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2007 року ОСОБА_1 пред'явила в суд позов до Сільськогосподарського виробничого
кооперативу „Нове життя" (виключено з державного реєстру 24 квітня 2007
року),  Мигалківської сільської ради
Бородянського району Київської області,
Бородянської районної державної адміністрації Київської області,  третя особа без самостійних вимог:
Бородянський районний відділ земельних ресурсів Київської області про визнання
права на земельну частку (пай).

Позивачка
зазначала,  що з 1974 року по 1994 рік була членом
колгоспу „Нове життя",  який було
реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство „Нове
життя".

З 5 січня 1996 року їй
призначено пенсію за віком.  Останнім
місцем її роботи згідно матеріалів пенсійної справи є колгосп „Нове
життя",  що знаходився в селі
Мигалки Бородянського району Київської області.

Державний
акт на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському
підприємству „Нове життя" видано 19
березня 1996 року.

Свої
вимоги обґрунтовує тим,  на момент видачі
колективному сільськогосподарському підприємству „Нове життя" (далі КСП
„Нове життя") державного акта на право колективної власності на землю вона
була членом КСП „Нове життя",  як
пенсіонерка,  яка раніше працювала в
сільськогосподарському підприємстві і відповідно до  ст.  2 Указу Президента
України „Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" № 720
від 8 серпня 1995 року,  має право на земельну частку (пай) в розмірі 3, 01 га в умовних
кадастрових одиницях,  вартістю 4153 грн.

Однак з
вини відповідачів її не було внесено до списку осіб,  що мають право на земельну частку (пай),  який додається до державного акта на право
колективної власності на землю.

Про
порушення свого права на одержання земельної частки (паю) дізналась 18 липня 2007 року. Просила
задовольнити позов.

2

Рішенням
Бородянського районного суду Київської області від 20 листопада 2007 року ОСОБА_1
відмовлено у задоволенні позову до Сільськогосподарського виробничого
кооперативу „Нове життя",
Мигалківської сільської ради Бородянського району Київської
області,  Бородянського районної
державної адміністрації Київської області,
третя особа без самостійних вимог: Бородянський районний відділ
земельних ресурсів Київської області про визнання права на земельну частку
(пай).

В
апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції
і ухвалити нове рішення,  яким
задовольнити її позов,  визнати право на
земельну частку ( пай) в
КСП „Нове життя" 3,
01 га в умовних кадастрових гектарах,  вартістю 4153 грн.,  посилаючись
на неналежну оцінку судом доказів по справі,
порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК
України,  апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

По
справі встановлено,  що позивачка ОСОБА_1
з 10 травня 1975 року працювала в
колгоспі „Нове життя" бухгалтером.

22 листопада 1981 року ОСОБА_1
звільнено з роботи за власним бажанням вибуттям з членів колгоспу.

З 12 січня 1990 року ОСОБА_1
прийнято на роботу комірником будівельних матеріалів та в члени колгоспу „Нове
життя.

У лютому
1993 року
колгосп „Нове життя" було реорганізовано в колективне сільськогосподарське
підприємство „Нове життя".

27 лютого 1994 року ОСОБА_1
звільнено з роботи за власним бажанням з вибуттям з членів КСП „Нове
життя".

З 5 січня 1996 року позивачці
призначено пенсію за віком,  як
непрацюючій. 19 березня   1996   КСП „Нове життя" с Мигалки видано
державний акт   на право колективної
власності на землю відповідно до розпорядження Бородянської районної державної
адміністрації Київської області №
58 від 24 січня 1996 року,  який зареєстровано в Книзі записів державних
актів на право колективної власності на землю.

Розпорядженням
Бородянської районної державної адміністрації Київської області від 17 березня 1997 року № 85 затверджено
науково-технічну документацію по паюванню сільськогосподарських угідь,  переданих у колективну власність КСП „Нове
життя" с Мигалки
Бородянського району та розмір і вартість земельної частки (паю) - 3, 01 га в умовних
кадастрових гектарах вартістю 4153
грн.

У лютому
2000 року КСП
„Нове життя" реорганізовано з правонаступництвом і на його базі створено
„Сільськогосподарський виробничий кооператив „Нове життя" (далі СВК „Нове
життя"),  який зареєстровано 15
березня 2000 року.

24 квітня 2006 року СВК „Нове
життя" припинило свою діяльність і його виключено з Державного реєстру.

У
Мигалківської сільської ради Бородянського району Київської області земель
резервного фонду немає.

За
наведених обставин,  суд відмовляючи
позивачці у позові прийшов до правильного висновку,  що позивачка не має права на земельну частку
(пай),  оскільки на час видачі державного
акту КСП „Нове життя"і на час розпаювання земель не була членом КСП „Нове
життя".

3

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,  надані сторонами докази,  правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон,  який їх регулює.

Рішення
суду постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись  ст.
ст.  303,
304,  п.1  ст.  307,
308,  313,  п.1  ст.  314,  315,
317,  319 ЦПК
України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Бородянського районного суду Київської області від 20 листопада 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.