Справа № 2-5777/08
районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді                           Деруса А.В.
у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом: ОСОБА_1
до ВСГІРФО Головного управління міністерства внутрішніх справ України в
Одеській області про визнання висновку неправомірним та про скасування
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ВСГІРФО Головного управління міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області про визнання висновку б/у від 21.12.2007 року
«Про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянинові Китаю ОСОБА_1»
неправомірним та про скасування висновку.
Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав і показав, що 14 серпня 2003 року позивачу видано
посвідку на постійне проживання в Україні,НОМЕР_1. Вказану посвідку позивачу
видано на підставі п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію». Послуги по
збору та оформленню документів позивачу виконував на підставі усного договору
громадянин України за ім'ям ОСОБА_2. Прізвища та по-батькові його позивач не
знає, він запропонував так звані «послуги під ключ». Для того, щоб позивач міг
проживати в Україні згідно з Законом України «Про імміграцію», ОСОБА_2 оформив
його піклувальником над громадянином України, інвалідом Великої Вітчизняної
війни - ОСОБА_3, 1921 року народження. Позивач готовий був виконувати, добросовісно
виконував і продовжує виконувати обов'язки піклувальника у повному обсязі. Так,
позивач здійснює матеріальну допомогу грошами, продуктами, тощо. Як з'ясувалося
пізніше, ОСОБА_2 надав до органів імміграції документ, який начебто в
справжності не існує, а саме: рішення виконкому Плахтіївської селищної ради
Саратського району Одеської області б/н від 04.07.2003 року «Про призначення
Представник відповідача Відділу громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Головного управління міністерства внутрішніх справ України в
Одеській області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не
Вислухавши представника позивача, позивача
та допитавши свідка ОСОБА_4, який підтвердив показання представника позивача та
вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим
У судовому засіданні встановлено, що
14 серпня 2003 року позивачу видано посвідку на постійне проживання в
Україні,НОМЕР_1. Вказану посвідку позивачу видано на підставі п. 2 ч. 3 ст. 4
Закону України «Про імміграцію». Послуги по збору та оформленню документів
позивачу виконував на підставі усного договору громадянин України за ім'ям
ОСОБА_2. Прізвища та по-батькові його позивач не знає, він запропонував так
звані «послуги під ключ». Для того, щоб позивач міг проживати в Україні згідно
з Законом України «Про імміграцію», ОСОБА_2 оформив його піклувальником над
громадянином України, інвалідом Великої Вітчизняної війни - ОСОБА_3, 1921 року
народження. Позивач готовий був виконувати, добросовісно виконував і продовжує
виконувати обов'язки піклувальника у повному обсязі. Так, позивач здійснює
матеріальну допомогу грошами, продуктами, тощо. Як з'ясувалося пізніше, ОСОБА_2
надав до органів імміграції документ, який начебто в справжності не існує, а
саме: рішення виконкому Плахтіївської селищної ради Саратського району Одеської
області б/н від 04.07.2003 року «Про призначення піклувальника».
У зв'язку з цим, на підставі п. 1
розд. 4 ст. 12 Закону України «Про імміграцію», дозвіл на імміграцію, згідно
якому позивач має право постійно проживати в Україні, скасовується висновком
ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області б/н від 22.12.2007 року. Також цим
висновком анулюється штамп «Дозволено постійне проживання в Україні» в паспорті
позивача НОМЕР_2, оформлюється виїзд позивача на батьківщину, визначається
недійсною та вилучається для знищення посвідка на ПМП в Україні,НОМЕР_1 від 14.08.2003
року, на позивача виставлена контрольна картка в АБД при ВГІРФО ГУМВС України в
Позивач добросовісно здійснював і
здійснює піклування над ОСОБА_3 з дня прийняття рішення по цей час, вважаючи
дійсним рішення виконкому Плахтіївської селищної ради Саратського району
Одеської області б/н від 04.07.2003 року «Про призначення піклувальника».
Суд, вважає таке рішення ВГІРФО ГУМВС
України в Одеській області неправомірним і таким, що підлягає скасуванню.
Таким чином, позивач фактично
підпадає під дію п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» і має право
постійно проживати в Україні.
Не доведено те, що рішення виконкому
Плахтіївської селищної ради Саратського району Одеської області б/н від 04.07.2003
року «Про призначення піклувальника» є підробленим. Адже обвинувальний вирок,
який би вказував на факт підроблення документа, відсутній. Навіть кримінальна
справа не порушена щодо підроблення рішення виконкому Плахтіївської селищної
ради Саратського району Одеської області б/н від 04.07.2003 року «Про
призначення піклувальника».
Таким чином, у ВГІРФО ГУМВС України в
Одеській області не було жодних підстав для винесення висновку б/н від
На підставі викладеного та керуючись
ст. 410 ЦПК України, п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію»,
Визнати неправомірним рішення ВГІРФО ГУМВС України в
Одеській області б/у від 21.12.2007 року «Про скасування дозволу на імміграцію
в Україну громадянинові Китаю ОСОБА_1».
Скасувати рішення ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області
б/у від 21.12.2007 року «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну
громадянинові Китаю ОСОБА_1».
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський
районний суд міста Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
:
А.В. Дерус