РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

Справа №2-789/2008 рік

10
листопада  2008 року Малинський районний
суд Житомирської області в складі

головуючої  судді                              Збицької
К.Д.

з
участю секретаря                           Кравець
Л.Ю.,

сторін,

представника
органу

опіки
та піклування                          Комарчук
Л.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Малині цивільну справу   за
позовомОСОБА_1до ОСОБА_2 про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною
та її вихованні, -

встановив
:

позивач
звернувся до суду з позовом, яким просить зобов»язати відповідачку не чинити
перешкод при побаченні з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1народження та встановити
порядок участі у вихованні дитини згідно рішення опікунської ради при виконкомі
Малинської міської ради від 14 серпня 2007 року.  Зазначив, що при розірванні шлюбу син був
переданий на виховання матері і проживає з нею. У зв'язку з тим що відповідачка
перешкоджала йому бачитися з сином, він звернувся до органу опіки та піклування
при виконкому Малинської міської ради. Рішенням опікунської ради   йому наданий дозвіл на побачення з сином у
будь-який час, забирати його для проведення спільного часу разом.  Однак відповідачка продовжує чинити йому
перешкоди у побаченні з сином, не дозволяє спілкуватися з ним, настроює дитину
проти нього.

У
судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та пояснив, що рішення
опікунської ради виконувалось відповідачкою до травня 2008 року. Відвідував він
дитину в основному у вихідні дні,   до
того часу,  коли між ним та колишньою
дружиною  виник спір про гроші. Після
цього вона стала ховати дитину, в квартиру його не впускає, поміняла замки.
Коли він останній раз 02 вересня цього року прийшов відвідати дитину в дитячий
садочок, відповідачка, яка раптово з»явилася в садочок,  вчинила сварку та попередила, щоб він більше
до дитини не приходив. З метою запобігання конфліктів для вирішення спору він
звернувся до суду.    Просить зобов'язати
відповідачку надавати можливість нормально спілкуватися з дитиною.

Відповідачка
позов не визнала, посилаючись на те, що звинувачення позивача безпідставні.
Вона не чинить позивачеві перешкод,
дитина сама не йде на контакт з
батьком.   Зазначила, що після
зустрічей з батьком дитину переслідують страхи від того, що тато забере його,
він погано спить, стоїть на обліку у невролога. Не заперечує проти встановлення
іншого порядку спілкування позивача з дитиною, ніж визначений опікунською
радою, а саме у вихідний день приблизно з 11 до 16 години.

З»ясувавши обставини справи та перевіривши їх
доказами у межах позовних вимог,  суд
визнає, що позов  підлягає задоволенню.

Відповідно
до   ст. 157 Сімейного кодексу України
(далі СК) той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.  Той із батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною
та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає  нормальному розвиткові дитини.

Судом
встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1народження (а.с.5).
Після розлучення дитина проживає з матір'ю. За заявою батька дитини  рішенням опікунської ради  при виконкомі Малинської міської ради від 14
серпня 2007 року, а не органом опіки та піклування, як це передбачено ст.158
СК, розглядалося питання про

2

його  участь у
вихованні дитини та дозволено батькові бачитись з сином в будь-який час,
забирати його для проведення спільного часу разом, але обов»язково попереджати
ОСОБА_2(матір). Разом з тим батьки попереджені про недопустимість негативного
впливу на сина, втягування його для вирішення конфліктних сімейних стосунків
(а.с.6).

Частиною першою статті 159 Сімейного кодексу
України встановлено, якщо той із батьків,
з ким проживає дитина,   чинить
перешкоди тому з батьків,     хто
проживає окремо,  у спілкуванні з дитиною
та її вихованні,  зокрема,   якщо він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Позивач,
а також свідок ОСОБА_3 (батько позивача та дідусь дитини) ствердили, що з
травня 2008 року, коли між сторонами
виник спір про гроші, відповідачка
стала ховати дитину, в квартиру його не впускає, поміняла замки. Коли
вони останній раз 02 вересня цього року разом
прийшли відвідати дитину в дитячий садочок, відповідачка, яка раптово
з»явилася в садочок,  вчинила сварку та
попередила, щоб він більше до дитини не приходив.

Зі
свідчень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 видно, що між батьками дитини склалися вкрай
неприязні відносини. Вони були очевидцями конфліктів, які відбувалися між
колишнім подружжям в присутності дитини.

Свідчення
зазначених свідків  вказують на те, що
обидва батьки ігнорують попередження опікунської ради про недопустимість
негативного впливу на сина шляхом вирішення конфліктних стосунків між собою, а
відповідачка використовує їх для створення перешкод позивачеві у спілкуванні з
дитиною.

Наданими
відповідачкою медичними документами підтверджено, що з червня 2008 року вона
неодноразово зверталася з дитиною до лікаря невролога зі скаргами на порушення
сну, страхи, що тато забере його з садочка, тому дитині рекомендовано
проживання в психологічно-комфортних умовах
(а.с.20-28).

Ту
обставину, що питання участі батька у вихованні дитини розглядалося не органом
опіки та піклування, а опікунською радою, суд вважає такою, що не має
вирішального значення, оскільки подання позову до суду не обумовлене
необхідністю попереднього звернення за захистом до органу опіки та піклування.

За
висновком органу опіки та піклування від 07 жовтня 2008 року , підтриманим його
представником у судовому засіданні, позивач не може встановити з дитиною
психологічний контакт, проте він не чинить на дитину і негативного впливу, тому
вважає за доцільне дозволити батьку спілкуватися з дитиною у вихідні дні та
приймати участь у його вихованні за попереднім погодженням з матір»ю,
врахувавши   стан здоров»я дитини та
психологічний настрій.

Суд
погоджується з такою пропозицією, підтриманою
відповідачкою.  З  врахуванням віку дитини (йому виповнилось
лише 4 роки), психологічного стану дитини, стану здоров»я суд вважає за доцільне
визначити  спосіб участі  позивача у вихованні дитини шляхом
періодичних побачень за місцем проживання дитини та самого позивача  у вихідні дні тижня суботу та неділю з 10-ї
години ранку до 16-ї години за попереднім погодженням з матір'ю та врахуванням
стану здоров'я дитини.

Сторони
є потерпілими від аварії на ЧАЕС і відповідно до п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів
України „Про державне мито” звільнені від сплати судового збору .

Керуючись
ст.ст.10,11,60, 212, 213,215 Цивільно-процесуального кодексу

України,
на підставі ч.1 ст.159 Сімейного кодексу України, -

3.

рішив
:

позов задовольнити
повністю.

Встановити  спосіб спілкуванняОСОБА_1з сином ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, шляхом періодичних побачень за місцем проживання
дитини та самого позивача  у вихідні дні
тижня суботу та неділю з 10-ї години ранку до 16-ї години   за попереднім погодженням з матір'ю
дитини  та врахуванням стану здоров'я
дитини.

Зобов'язатиОСОБА_2
не чинити перешкод у спілкуванні батькаОСОБА_1з сином
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Сторони
мають право оскаржити в
апеляційному порядку  рішення суду
повністю або частково,  подавши заяву про
апеляційне оскарження   до апеляційного
суду Житомирської області  через
Малинський районний суд     протягом
десяти днів після проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, а у разі її
подання та апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо
його не скасовано.

Головуюча