Справа № 2 - 3077/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
вересня 2008 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі           Шнуровенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в місті Одесі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до полку патрульної служби
ОМУ ГУМВС України в Одеській області, автогосподарства ГУМВС України в Одеській
області про відшкодування матеріальної і моральної шкоди ;

ВСТАНОВИВ :

Позивач
ОСОБА_1 вимагає стягнути на його користь з полку ПС ОМУ ГУМВС України в
Одеській області у відшкодування матеріальної шкоди 12 219,29 грн. та за
прострочення відшкодування матеріальної шкоди 3% річних від вказаної суми за
шість років, починаючи з 23 листопада 2001 року, що складає 2 199,42 грн., а
також у відшкодування моральної шкоди - 5 000,00 грн. Крім того, позивач
вимагає стягнути на його користь з полку ПС
ОМУ ГУМВС України в Одеській області понесені ним судові витрати в сумі
246,16 грн.

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги, позивач вказує, що 23 листопада 2001 року, близько о 18
год. 45 хвил., водій ППСМ ОМУ УМВС України в Одеській області (станом на цей
час полк ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області) ОСОБА_2, керуючи належним ОМУ
УМВС України в Одеській області службовим автомобілем марки УАЗ-31512,
держномер 95-74 ОВД, і рухаючись по вул.Ак.Вільямса в м.Одесі, виїхав на
Т-образне перехрестя з другорядної дороги на головну, і, не переконавшись у
безпечності руху та не уступивши дорогу автомобілю марки ДЕО „Нубіра”,
держномер НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі під його, позивача,
керуванням, в результаті чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем марки
ДЕО „Нубіра”.

Внаслідок
цього ДТП належний йому на праві власності автомобіль марки ДЕО „Нубіра”,
держномер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, в результаті чого йому
завдана матеріальна шкода у розмірі 12 219,29 грн., який дорівнює розміру
вартості ремонту автомобіля згідно висновку № 15217 автотоварознавчого
дослідження, складеного 25.01.2002 року експертом Лотоцьким Г.І. ОНДІСЕ. До
того ж, він поніс витрати в сумі 244,16 грн., пов'язані з проведенням цього
автотоварознавчого дослідження.

Також
позивач вказує, що відповідно до ст.214 ЦК України в редакції 1963 року та ч.2
ст.625 ЦК України в редакції 2003 року, боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити за весь час
прострочення три проценти річних від простроченої суми боргу. Таким чином, три
проценти річних від суми завданої йому матеріальної шкоди у розмірі 12 219,29
грн. за шість років, починаючи з 23.11.2001 року, складають 2 199,42 грн.

Крім
того, йому завдана моральна шкода, яка полягає у його душевних стражданнях,
пов'язаних з його переживаннями, зі зверненнями до різних компетентних органів
з метою захисту своїх прав, з порушенням звичного для нього життєвого укладу та
вимушеністю протягом тривалого часу збирати гроші на ремонт автомобіля, у
зв'язку з чим весь цей час він не міг користуватися своїм транспортним засобом
в інтересах своєї сім'ї, а також змушений був відмовитися від поїздки у
відпустку.

В
судовому засіданні позивач та його представник за усною заявою ОСОБА_3
підтримали позов, підтвердили викладені вище обставини і наполягали на
задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Представники
полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області Прилипко О.В. і Юрченко А.В. не
визнали позов, посилаючись, що в матеріалах прокуратури Овідіопольського району
Одеської області про відмову в порушенні кримінальної справи по даному ДТП
відсутній висновок чи факт встановлення винного в скоєні зіткнення машин, і,
навпаки, з цих матеріалів, зокрема, зі схеми ДТП, з якою погодився
ОСОБА_1,  вбачається, що зіткнення
автомобілів мало місце на обочині дороги та границі проїзної частини, отже
автомобіль марки УАЗ-31512, держномер 95-74 ОВД, під керуванням водія ОСОБА_2
переїхав проїзну частину, тобто ДТП мало місце після закінчення ним маневру.
Таким чином, відсутній причинний зв'язок між фактом виїзду автомобіля марки
УАЗ-31512, держномер 95-74 ОВД, під керуванням водія ОСОБА_2 з другорядної
дороги на головну та зіткненням автомобілів, що, в свою чергу, підтверджується
протоколом огляду місця ДТП. До того ж, матеріалами ДТП і наявними в цих
матеріалах поясненнями ОСОБА_1 підтверджується факт порушення ним п.12.4 ПДР,
що виразилося в перевищенні швидкості руху транспортних засобів в населених
пунктах.

Крім
того, представники полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області вважають, що
наданий позивачем суду висновок № 15217 автотоварознавчої експертизи,
відповідно до якого позивачем визначений розмір матеріальної шкоди, не може
бути прийнятий судом до уваги як доказ, так як при призначенні та проведені
цієї експертизи було порушено вимоги „Положення про порядок проведення судової
авто товарознавчої експертизи транспортних засобів”  .

Також
представники відповідача вважають, що позивач не аргументував та не довів свої
позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди.

Представник
автогосподарства ГУМВС України в Одеській області не визнав позов, посилаючись,
що станом на 23.11.2001 року належний УМВС України в Одеській області
автомобіль марки УАЗ-31512, держномер 95-74 ОВД, був переданий у оперативне
керування колишньому ППСМ ОМУ УМВС України в Одеській області за укладеним між
УМВС України в Одеській області та ППСМ УМВС України в Одеській області
договором про передачу в оперативне керування службового автомототранспорту від
01.01.2001 року.

Дослідивши
матеріали справи і вислухавши пояснення позивача, його представника ОСОБА_3 та
представників відповідачів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Судом
установлено, що 23 листопада 2001 року, близько о 18 год. 45 хвил., сталося ДТП
з участю водія ОСОБА_1, який керував автомобілем марки ДЕО „Нубіра”, держномер
НОМЕР_1, та водія ППСМ ОМУ УМВС України в Одеській області ОСОБА_2, який
керував службовим автомобілем марки УАЗ-31512, держномер 9574ОВД.

Також
судом установлено, що станом на 23 листопада 2001 року автомобіль марки ДЕО
„Нубіра”, держномер НОМЕР_1, належав ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ НОМЕР_2, виданого МРЕВ-1 ОМУ УМВС України в Одеській області
09.07.1999 року, а належний УМВС України в Одеській області автомобіль марки
УАЗ-31512, держномер 9574ОВД, знаходився у оперативному керуванні ППСМ ОМУ УМВС
України в Одеській області на підставі укладеного між УМВС України в Одеській
області та ППСМ ОМУ УМВС України в Одеській області договору про передачу у
оперативне керування службового автомототранспорту від 01.01.2001 року.

22
липня 2003 року водій ОСОБА_2 помер, що підтверджується наявним в матеріалах
справи листом начальника відділу РАЦСу Овідіопольського районного управління
юстиції Одеської області від 27.05.2005 року за № 587-03-22.

З
постанови помічника прокурора Овідіопольського району Одеської області від  28 лютого 2002 року про відмову у порушенні
кримінальної справи за фактом даного ДТП вбачається, що автомобіль марки ДЕО
„Нубіра”, держномер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, рухався по головній дорозі
вул.Маршала Жукова, проїжджав Т-образне перехрестя, а з другорядної дороги
вул.Ак.Вільямса на перехрестя виїхав автомобіль марки УАЗ-31512, держномер
9574ОВД, під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті чого сталося зіткнення цих
транспортних засобів.

Разом
з тим, проаналізувавши надані прокуратурою Овідіопольського району Одеської
області матеріали за фактом цього ДТП, суд погоджується з доводами
представників полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області щодо порушення
водієм ОСОБА_1 п.12.4 ПДР, що виразилося в перевищені швидкості руху
транспортних засобів в населених пунктах, а також щодо того, що зіткнення
автомобілів мало місце на обочині дороги та границі проїзної частини, що, в
свою чергу, підтверджується схемою ДТП, а також підтверджує той факт, що ДТП
мало місце після того, як автомобіль марки УАЗ-31512, держномер 9574ОВД, під
керуванням водія ОСОБА_2 переїхав проїзну частину і закінчив маневр, отже
відсутній причинний зв'язок між фактом виїзду вказаного автомобіля з другорядної
дороги на головну та зіткненням цього автомобіля і автомобіля марки ДЕО
„Нубіра”, держномер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1

Одночасно
суд погоджується і з доводами представників полку ПС ОМУ ГУМВС України в
Одеській області стосовно того, що наданий ОСОБА_1 суду висновок                 № 15217 автотоварознавчої
експертизи, зроблений ОНДІСЕ, відповідно до якого позивач визначив розмір
матеріальної шкоди, не може бути прийнятий судом до уваги як доказ, так як при
призначенні та проведені цієї експертизи було порушено вимоги „Положення про
порядок проведення судової автотоварознавчої експертизи транспортних засобів”,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 01.10.1999 року № 60/5
та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.10.1999 року за № 689/3982.

З
огляду на викладені обставини, суд доходить висновку, що позивач не довів ту
обставину, що дане ДТП сталося з вини водія ППСМ ОМУ УМВС України в Одеській
області ОСОБА_2

Більш
того, доводи позивача та його представника відносно того, що ДТП сталося у
результаті порушення водієм ОСОБА_2
вимог Правил дорожнього руху, повністю спростовуються наданими
прокуратурою Овідіопольського району Одеської області матеріалами за фактом
цього ДТП.

Також
суд бере до уваги, що позивач заперечував проти призначення у справі
трасологічної експертизи та відмовився свого клопотання про допит свідків.

На
підставі викладеного і керуючись ст.ст.440,440-1,450,214 ЦК України в редакції
1963 року, ст.ст.625,1166,1167,1172 ЦК України в редакції 2003 року, ст.ст.10,11,60,
88,212,214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ
:

В
позові ОСОБА_1 до полку патрульної служби ОМУ ГУМВС України в Одеській області,
автогосподарства ГУМВС України в Одеській області про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 152 (сто п'ятдесят дві) грн..
68 коп.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
Н.А.Ільченко