Справа
№ 2 - 3067/2008
року Приморський районний суд міста Одеси
у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.
секретарі             Шнуровенко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
усунення перешкод у користуванні та володінні майном й про відшкодування
пред'явив в суд позов до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та
володінні металевим кіоском, площею 3,91 кв.м., розташованим за адресою :
м.Одеса, пров.Катаєва/вул.Семінарська шляхом зобов'язання відповідача звільнити
цей кіоск від своїх особистих речей, віддати йому ключ від кіоску і припинити
використання кіоску для особистих потреб і підприємницької діяльності, та про
відшкодування моральної шкоди.
вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням апеляційного суду Одеської області
від 23.08.2005р. визнаний недійсним договір дарування вказаного вище металевого
кіоску, укладений 21.05.1998 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, та визнано право
власності за ним -ОСОБА_1 і ОСОБА_4, за кожним, на 1/6 частку цього металевого
незважаючи на наявність цього рішення суду, ОСОБА_2 продовжує використовувати
спірний металевий кіоск, здійснюючи в кіоску підприємницьку діяльність,
зберігаючи там свої особисті речі й закриваючи кіоск на замок, чим перешкоджає
йому у користуванні і володінні цим майном та порушує його право власності.
позивач вказує, що згідно ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками за їх згодою, але він, як співвласник
спірного металевого кіоску, не давав згоди на передачу цього майна у
користування сторонній особі - ОСОБА_2.
вказує, що своїми протиправними діями ОСОБА_2 завдає йому матеріальну шкоду,
яка полягає у його душевних стражданнях, пов'язаних з тим, що з 2002 року він
змушений доказувати в судових інстанціях різного рівня наявність своїх законних
прав співвласника на спірний металевий кіоск і протиправність володіння та
користування ОСОБА_2 цим металевим кіоском, внаслідок чого витрачає свій
особистий час, протягом тривалого часу знаходиться у стані нервового напруження
і не має можливості отримувати доходи від належної йому частини цього майна.
Завдану йому відповідачем моральну шкоду позивач оцінює в 5 000,00 грн.
В судовому
засіданні позивач підтримав позов, підтвердив викладені вище обставини і
наполягав на задоволені позову в повному обсязі.
ОСОБА_2 про дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що
свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання ним судової повістки,
причину своєї неявки суду не повідомив. Заяви відповідача про розгляд справи за
його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді даної справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК
ОСОБА_3, посилаючись, що спірний металевий кіоск належить відповідачеві
ОСОБА_2. на підставі договору дарування від 21.05.1998р. і позивач ОСОБА_1 не
має ніяких прав на цей кіоск, вважала, що позовні вимоги позивача не підлягають
ОСОБА_4, будучи повідомленою про дату і місце розгляду справи під розписку
відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджується наявним в матеріалах
справи довідковим листом від 26.02.2008р., причину своєї неявки суду не
Судом
установлені такі факті і відповідні їм правовідносини.
ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та
розпорядження своїм майном, а згідно ч.4 ст.319 ЦК України усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
ст.321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків і в
порядку, встановлених законом.
ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою, але згідно ст.361 ЦК України співвласник має
право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової
ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а відповідно до
ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом
установлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.08.2005р.
визнаний недійсним договір дарування металевого кіоску, загальною площею 3,91
кв.м., розташованого за адресою : м.Одеса, пров.Катаєва/вул.Семінарська,
укладений 21.05.1998 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 й посвідчений Шостою одеською
державною нотаріальною конторою за р.№ 2-4145, та одночасно визнано право
власності заОСОБА_1 і ОСОБА_4, за кожним, на 1/6 частку цього металевого кіоску
в порядку спадкування першої черги за законом після смерті померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.
рішення суду вбачається, що на підставі ст.ст.28,29 КЗпШ України власником 1/2
частки вказаного вище металевого кіоску є дружина померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_3

Таким чином,
станом на цей час спірний металевий кіоск є спільною частковою власністю
позивача ОСОБА_1 і третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Також судом установлено,
що після укладення між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 договору дарування спірного металевого
кіоску, посвідченого 21.05.1998 року Шостою одеською державною нотаріальною
конторою за р.№ 2-4145, між Відділом дозволів та узгоджень Управління розвитку
торгівлі та побутового обслуговування Одеської міської ради і ОСОБА_2 був
укладений Договір оренди окремого індивідуально визначено майна № 243 від
01.06.2004р., предметом якого є тверде покриття, площею 4,76 кв.м.. що
знаходиться за адресою : м.Одеса, вул.Катаєва кут вул.Семінарської, яке було
передано в оренду з метою здійснення орендарем роздрібної торгівлі фасованими
товарами, й 01.09.2005р. сторонами за вказаним договором оренди була
укладена  додаткова угода № 2 до цього договору
оренди, відповідно до якої строк дії договору оренди  встановлений з 01.06.2004р. по 01.06.2006р.,
- отже станом на цей час строк дії цього договору оренди закінчився.

Проте,
незважаючи на вказані обставини, в тому числі на наявність зазначеного вище
рішення апеляційного суду Одеської області від 23.08.2005р., відповідач ОСОБА_2
дотепер користується спірним металевим кіоском без будь-яких правових підстав
та згоди позивача ОСОБА_1, який є співвласником цього кіоску.

Виходячи з
викладеного, суд вважає, що порушене право власності ОСОБА_1 підлягає судовому
захисту шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні та володінні ОСОБА_1 належною йому 1/6 часткою спірного металевого
кіоску, зобов'язання відповідача звільнити спірний металевий кіоск від
особистих речей, припинити незаконне використання кіоску для особистих потреб і
здійснення підприємницької діяльності, та зобов'язання відповідача віддати
позивачу ключ від кіоску.

Разом з тим,
посилання позивача відносно того, що через дії відповідача він не має можливості
отримувати доходи від належної йому частини спірного металевого кіоску є
неспроможними, оскільки, по-перше, належна позивачеві частка в цьому майні у
натурі не виділена, і, по-друге, між співвласниками спірного металевого кіоску,
якими є позивач і треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не досягнута згода щодо
порядку володіння і користування цим кіоском, що, у свою чергу, унеможливлює
вирішення питання в установленому порядку щодо узгодження розміщення
(експлуатації) цього кіоску і оформлення дозвільних документів на його
експлуатацію на ім'я позивача.

Також є
неспроможними доводи позивача відносно того, що нібито з вини відповідача йому
завдано моральну шкоду через те, що він змушений був в грудні 2002 року
звернутися в суд з метою оспорювання укладеного 21.05.1998р. між ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 договору дарування спірного металевого гаража і доказувати в судовому
порядку наявність своїх законних прав співвласника на це майно.

Крім того,
вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що фактично ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не
заперечують проти користування відповідачем ОСОБА_2 спірним металевим кіоском,
що свідчить про наявність спору щодо порядку користування і володіння цим
металевим кіоском між його співвласниками.

З огляду на
викладені обставини, суд доходить висновку, що пред'явлені позивачем позовні
вимоги до відповідача в частині відшкодування моральної шкоди є недоведеними і
безпідставними.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст.16, 23, 317, 319, 321, 358, 386, 387, 391, 1166,
1167 ЦК України, ст.ст.88, 209, 212, 214-215, 224-224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні
та володінні майном й про відшкодування моральної шкоди - задовольнити
частково.

Зобов'язати
ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та володінні належною
позивачеві 1/6 часткою металевого кіоску, площею 3,91 кв.м., розташованого за
адресою : м.Одеса, пров.Катаєва/ вул.Семінарська.

Зобов'язати
ОСОБА_2 звільнити металевий кіоск, площею 3,91 кв.м., розташований за адресою :
м.Одеса, пров.Катаєва/ вул.Семінарська,
від своїх особистих речей, припинити незаконне використовування цього
металевого кіоску для особистих потреб і здійснення підприємницької діяльності,
та віддати ОСОБА_1 ключ від цього металевого кіоску.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 16 (шістнадцять) грн. 00 коп.

В решті позовних
вимог відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з отримання його копії.

У разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя                                                                                                Н.А.Ільченко