УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2008 року лютого місяця 12 дня колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у
складі:

Головуючого, судді                              Берещанської
І.І.,

Суддів                                                   Даніла
Н.М.. Кузнєцової О.О.,

При секретарі                                       Гончарові В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом Управління освіти виконкому Алуштинської
міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Алуштинського міського суду АР Крим від 02.09.2003
року,

ВСТАНОВИЛА:

Управління освіти виконкому Алуштинської міської ради
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. Свої
вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 працювала в управлінні освіти виконкому
Алуштинської міської ради на посаді начальника групи централізованого
обслуговування з 01.02.1991 року та ОСОБА_1, який працював водієм з 17.05.2001
року. 03.10.2001 року відповідачі були направлені до м. Сімферополя для
отримання матеріальних цінностей (скла) від фірми ПП ОСОБА_3 на суму 2527
грн.44 коп. ОСОБА_2 була видана разова довіреність на отримання матеріальних
цінностей. Відповідачі не забезпечили зберігання отриманих матеріальних
цінностей, а саме - при транспортуванні скло розбилося, в результаті чого
позивачу заподіяно матеріальну шкоду, яку позивач просить стягнути з
відповідача ОСОБА_1 у розмірі середньомісячного заробітку, оскільки він по
сумісництву виконував також обов'язки грузчика, а з ОСОБА_2 - іншу частину
шкоди на підставі п. 2 ст. 134 КЗпП України. В судовому засіданні представник
позивача збільшив ціну позову, пояснив, що сума матеріальної шкоди складає
4903, 74 грн.

Рішенням Алуштинського міського суду АР Крим від
02.09.2003 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Управління освіти виконкому Алуштинської міської ради 500 грн. Стягнуто з
ОСОБА_1. на користь Управління освіти виконкому Алуштинської міської ради 180
грн. 18 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянтом ОСОБА_2 ставиться питання
про скасування рішення суду і про ухвалення нового рішення, з тих підстав, що
висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи і вимогам закону.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа № 22-1022/2008                      Головуючий по першій
інстанції

Хотянова В. В. Доповідач Берещанська
І.І.

Задовольняючи позов частково суд виходив з того, що
відповідачка ОСОБА_2 будучи матеріально відповідальною особою завдала шкоду
позивачу, не забезпечила зберігання отриманих цінностей та повинна нести
відповідальність на підставі п. 2 ст. 134 КЗпП України. З такими висновками суду
першої інстанції погоджується колегія суддів, тому що вони відповідають
обставинам справи, вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2001 року
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1. були направлені до м. Сімферополя для отримання
матеріальних цінностей (скла) від фірми ПП ОСОБА_3 на суму 2527 грн.44 коп.
ОСОБА_2 була видана разова довіреність на отримання матеріальних цінностей.
Відповідачі не забезпечили зберігання отриманих матеріальних цінностей, а саме
- при транспортуванні скло розбилося, в результаті чого позивачу заподіяно
матеріальну шкоду.

Відповідно до
п.  2 ст.   134
КЗпП
України     працівники  несуть
матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі організації коли майно та інші цінності були
одержані працівником під звіт за разовою довіреність або за іншими разовими
документами. Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матеріально відповідальною особою
та повинна нести матеріальну відповідальність на підставі п.2 ст. 134 КЗпП
України. Відповідно до ст. 137 КЗпП України суд обґрунтовано зменшив розмір
шкоди, взяв до ували ступень провини ОСОБА_2, обстановку в якої була заподіяна
шкода. майновий стан відповідачки, яка є одинокою матір'ю, має на утриманні
неповнолітню дитину.

Доводи апеляційної скарги, про те, що провини ОСОБА_2 у
завданні позивачу шкоди немає спростовуються матеріалами справи та не містять
правових підстав для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення
відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку
про законність та обгрунтованість рішення суду.

На підставі вказаного і керуючись статтями 304, 307, 308
Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Алуштинського міського суду АР Крим від
02.09.2003 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути, оскаржена безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двох місяців.