Справа № 2-317/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“ 21 ” лютого 2008 року
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді -                                         І.В.
Муранової

при секретарі -                                                  О.В.Бондаренко,

розглянувши у відкритому  судовому
засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу  за позовом
ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області про визнання
права власності на будинок в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області
з даним позовом, в якому просить визнати за позивачкою право власності на
будинок з надвірними спорудами вартістю 13 106 гривень вАДРЕСА_1 в тому числі
на самочинно збудовані: «а» сіни, «Б» сарай, «Г» сарай, «Д» сарай, «Е» гараж та
вбиральню, а також на самочинно переобладнане приміщення 1-4 кухні в житлову
площу 15,9 м.кв. Свої вимоги  позивач
обґрунтовує наступним. В 1939 році її батьки побудували будинок в АДРЕСА_2 В
подальшому була змінена нумерація будинків і будинок по АДРЕСА_2 став
провулокАДРЕСА_1Рішенням виконкому Бориспільської міської ради від 20 вересня
1955 року на їх ім'я було видано свідоцтво про право власності на вказаний
будинок.ІНФОРМАЦІЯ_2року батько позивачкиОСОБА_2  загинув в Чехословаччині в боях за
Батьківщину. 17.02.1995 року мати позивачки ОСОБА_3 зробила заповіт, яким усе
своє майно заповідала сину позивачки ОСОБА_4.ІНФОРМАЦІЯ_1 року мати позивачки
померла. Після смертіОСОБА_3відкрилась спадщина на будинок з надвірними спорудами
по АДРЕСА_1Спадкоємець ОСОБА_4виїхав у Сполучені штати Америки на постійне
місце проживання і заявою на ім'я Бориспільської міської нотаріальної контори
повідомив, що відмовляється від спадщини на користь позивачки. Позивач
стверджує, що в 1958-1979 роках її матиОСОБА_3спорудила самочинні будівлі: «а»
сіни, «Б» сарай, «Г» сарай, «Д» сарай, «Е» гараж та вбиральню, вартістю 4239
гривень, а також самочинно переобладнане приміщення 1-4 кухні в житлову кімнату
площею 15,9 м.кв., в зв'язку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право
на спадщину в нотаріальній конторі
та  вимушена звернутись до суду з
даним позовом.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги,
просить суд їх задовольнити, пояснила, що після смерті матері  вона весь час доглядала за будинком,
обробляла земельну ділянку.

Представник відповідача Бориспільської міської ради Київської області в
судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. Відповідач
направив до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без участі
представника міської ради.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмову заяву відповідача,
матеріали справи та надані позивачем документи, суд дійшов до висновку, що  заявлені позовні вимоги мають бути задоволені
повністю з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть серіїНОМЕР_1, виданим відділом реєстрації
актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області
/а.с.-15/.

Згідно з заповітом, посвідченим 17 лютого 1995 року державним нотаріусом
Бориспільської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за
№52, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким все
своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, все те, що на день
смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму
онуковіОСОБА_3 /а.с.-14/. На день смерті заповіт не змінено і не скасовано.

Відповідно до заявиОСОБА_3 від 27 лютого 2007 року, посвідченої консулом
Генерального консульства України в м.Нью-Йорк (Сполучені Штати Америки) він
визнав, що не фактично в управління спадковим майном не вступав, звертатись з
заявою по питанню продовження пропущеного шестимісячного строку на прийняття
спадщини звертатись не буде, та не заперечує проти видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на ім'я  ОСОБА_1 /а.с.-16/.

Позивачка ОСОБА_1. є рідною дочкою померлої ОСОБА_3 та  ОСОБА_2 який загину на
фронтіІНФОРМАЦІЯ_2року, що підтверджується
свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_2 та її свідоцтвом про
одруження з ОСОБА_5 серіїНОМЕР_3 та
повідомленням про смерть червоноармійцяОСОБА_2. від 27.08.1945 року  /а.с.-7,8,11/.

Відповідно до Свідоцтва на право власності на будівлі, виданим 25 вересня
1955 року на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської селищної ради
від 20 вересня 1955 року домоволодіння в АДРЕСА_2належить на праві власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с.-12/. Вказаний будинок належав батькам позивача на
праві спільної сумісної власності подружжя, в рівних частках, та був
успадкованийОСОБА_6. після смерті чоловіка в порядку ст.549 ЦК України 1963
року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, оскільки фактично
вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме будинком  АДРЕСА_2, в якому вона проживала з 10939 року
по день її смерті.

Згідно з довідкою КП „Виробниче управління комунального господарства” від
8.10.2007року №103 будинок по АДРЕСА_2 в зв'язку з переномерацією
рахується  підАДРЕСА_1/а.с.-13/

Згідно з довідкою Відділу земельних ресурсів у м.Бориспіль від
24.10.2007року №87 земельна ділянка по АДРЕСА_1в приватну власність не
передавалась /а.с.-18.

Відповідно до технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового
фонду по АДРЕСА_1  складеного
Бориспільським міським бюро технічної інвентаризації, побудовані самовільно:
веранда  «а», сарай «Б», сарай «Г», сарай
«Д»  гараж «Е», вбиральня „Ж”
/а.с.-20-23/.

За змістом  ч.2, 3 ст.375 Цивільного
кодексу України власник земельної
ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше
нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання
архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а
також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.376 Цивільного кодексу України житловий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не
набуває права власності на нього.

Проте, згідно з вимогами ч.3, 5 вказаної статті право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що
не була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно, або на вимогу власника  (користувача) земельної ділянки, якщо це не
порушує права інших осіб.

З наданих суду документів, вбачається, що істотного
відхилення від проекту, що суперечить суспільним  інтересам
або  порушує  права інших осіб, та істотного порушення
будівельних норм і правил при самочинному будівництві
веранда  «а», сарай «Б», сарай «Г», сарай
«Д»  гараж «Е», вбиральня „Ж” та переобладнанні
приміщення 1-4 кухні в житлову площу 15,9 м.кв.
спадкодавцемОСОБА_3допущено не було.

Таким чином, ОСОБА_3, яка на відведеній їй для будівництва та
обслуговування житлового будинку земельній ділянці  самочинно збудувала надвірні споруди та
зробила перебудову жилого будинку без належно затвердженого проекту, проте без
істотних порушень та з дотриманням будівельних норм та правил, вона на момент
смерті набула право власності на зведені нею будівлі, споруди по АДРЕСА_1Права
інших осіб при цьому порушено не було.

ОСОБА_3 на момент смерті не отримала свідоцтво про право власності та не
зареєструвала його в Бориспільському міському бюро технічної інвентаризації,
проте право власності в порядку спадкування має бути визнано за позивачкою.

Так, позивач є спадкоємцем першої черги за законом та відповідно до вимог
ст.554 Цивільного кодексу України 1963 року в разі
неприйняття спадщини спадкоємцем  за
законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті
528 і 534 цього Кодексу) його  частка  переходить до спадкоємців за законом і
розподіляється між ними в рівних частках.

Відповідно до вимог ст..549 Цивільного кодексу України 1963 року
спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав нотаріальній
конторі заяву про прийняття спадщини або вступив в управління або володіння
спадковим майном протягом шестимісячного строку з моменту смерті спадкодавця.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 548 Цивільного кодексу
України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з  моменту відкриття спадщини.

Згідно з поясненнями позивача  вона в
шестимісячний термін після смертіОСОБА_3вступила в управління та володіння
спадковим майном.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позивач, як єдиний
спадкоємець 1-ї черги,  в порядку
спадкування за законом набула право власності на жилий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, розташований  по
АДРЕСА_1, в тому числі на самочинно збудовані: веранду (сіни) «а», сарай «Б»,
сарай «Г», сарай «Д», гараж «Е» та вбиральню „Ж”, а також на самочинно
переобладнане приміщення 1-4 кухні в житлову площу 15,9 м.кв., який належав
спадкодавиці ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,61,169,209,212,214,215
Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок з надвірними спорудами
вартістю 13 106 гривень в АДРЕСА_1, в тому числі на самочинно збудовані:
веранду (сіни) «а», сарай «Б», сарай «Г», сарай «Д», гараж «Е» та вбиральню „Ж”,
а також на самочинно переобладнане приміщення 1-4 кухні в житлову площу 15,9
м.кв.,  в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення та
наступної подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів  після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:                                                                                                                                 І.В.Муранова