Справа №2-3/08
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

20 лютого 2008 року
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді
Конепуда В.І., при секретарі - Івановій Н.Я. з участю позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Воловець справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та виселення
(звільнення) приміщення (сараю), -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2007 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні
власністю та виселення (звільнення) приміщення (сараю).

Позов мотивовано тим, що
згідно свідоцтва про спадщину за заповітом позивачу належить спадкове майно, що
складається з житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього надвірними
спорудами. Право власності на спадкове право зареєстроване 16.04.2003 року у
Воловецькому державному підприємстві технічної інвентаризації. Після оформлення
всіх правовстановлюючих документів відповідачу ОСОБА_2 було запропоновано
добровільно звільнити житловий будинок та надвірні споруди, однак він
відмовився.

14 жовтня 2003 року
Воловецький районний суд виніс рішення, яким постановив виселити відповідача з
житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно виконавчого
листа  від 05.12.2003 року ДВС у
Воловецькому районі 15.12.2006 року відповідач ОСОБА_2 примусово виселений з
вказаного житлового будинку та винесено постанову про закінчення виконавчого
провадження.

Після примусового
виселення з житлового будинку відповідач самовільно зайняв 2 сараї та навіс,
зазначені в технічному паспорті під літерами “Б”, “В”, “Г” і перешкоджає
позивачу в користуванні власністю.

В судовому засіданні ОСОБА_1
позовну заяву підтримала та пояснила, що відповідач самовільно зайняв надвірні
споруди, які перебувають у її власності та які вона отримала у спадок від
ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_2 в суді
позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачка не являється власницею при
будинкових споруд будинку АДРЕСА_1, так як він сам побудував ці споруди.
ОСОБА_1 набула право власності згідно заповіту його матері ОСОБА_4. тільки на
житловий будинок.

Представник відповідача
ОСОБА_3 підтримав пояснення відповідача ОСОБА_2

Суд, заслухавши сторони,
детально та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов обгрунтованого
висновку про задоволення позову виходячи із наступних підстав.

На підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом  від
15.04.2003 року виданого Воловецькою нотаріальною конторою, позивач ОСОБА_1
отримала у спадщину від ОСОБА_4. будинок АДРЕСА_1 Воловецького району з
надвірними спорудами.

Даний спадковий будинок
разом з надвірними спорудами позивач зареєструвала у Воловецькому державному
підприємстві технічної інвентаризації, про що свідчить технічний паспорт
виданий на ім'я позивача ОСОБА_1 від 16 квітня 2003 року та реєстраційне
посвідчення на житловий будинок 16 квітня 2003 року.

Факт належності позивачу
самовільно зайнятого відповідачем сараїв та навісу підтверджується технічним
паспортом, в якому чітко вказано ці надвірні споруди.

Відповідно до ст. 317 ЦК
України власникові належить право володіння, користування та розпорядження
майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи
обмежений в його здійсненні.

Згідно Пленуму Верховного
Суду України  від 04.10.1991 року  №7, із змінами... від 25.05.1998 року №15 “Про
практику застосування судами України законодавства, що регулюють право
власності громадян на житловий будинок” в п.8 вказано, що різні господарські
будівлі ( літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з
будинком одне ціле, тому при відчуженні житлового будинку вони переходять до
нового власника разом з будинком.

Таким чином, надвірні
споруди (сараї, навіс), які самовільно зайняв відповідач є підсобними будівлями
і складають з будинком АДРЕСА_1 одне ціле та відповідно до заповіту від
15.04.2003 року ОСОБА_4. перейшли у власність до ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст. 48
Закону України “Про власність” власник або будь- яка інша особа, що володіє
майном на законних підставах може вимагати усунення будь - яких порушень своїх
прав на життя”, а відповідно до ст. 50 Закону України “Про власність” та ч.3
ст. 388 ЦК України  власник у будь -
якому випадку має право вимагати повернення свого майна з чужого незаконного
володіння.

Суд, керуючись ст. ст. 48; 50
Закону України “Про власність” ст. ст. 317; 319; 321; 381; 388 ЦК України, ст.
ст.10; 11; 213; 215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від
04.10.1991р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право
власності на житловий будинок», суд,  -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та виселення
(звільнення) приміщення (сараю) - задоволити повністю.

ОСОБА_2 звільнити приміщення
сараїв та навісу, вказаних в технічному паспорті в будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана
протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий.

СУДДЯ:
Конепуд В.І.