Справа №2-185/2008р.
Е М    У К Р А Ї Н И
20 березня 2008 року.      Прилуцький міськрайонний суд    Чернігівської   області в складі :
головуючого   судді Білокур В.І.,
при   секретарі Чміль С.І., за участю
сторін та адвоката ОСОБА_1., розглянувши у
відкритому  судовому засіданні  в м.Прилуках
цивільну  справу за позовом
ОСОБА_2 до Нафтогазовидобувного Управління “Чернігівнафтогаз” Відкритого
Акціонерного Товариства “Укрнафта”, Відкритого Акціонерного Товариства
“Укрнафта”, Закритого Акціонерного Товариства “Акціонерна Страхова Компанія
“ІНГО Україна” про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -
суду із зазначеним позовом ОСОБА_2. вказує на те, що 24 липня 2007 року на
автодорозі “Харьково-Талалаївка” сталася дорожньо-транспортна пригода за участю
керував та  перебував у його повному
розпорядженні за дорученням, і автомобіля “ЗІЛ-ММЗ-4202” д.н.з. НОМЕР_2
належного Нафтогазовидобувному Управлінню “Чернігівнафтогаз” Відкритого
Акціонерного Товариства “Укрнафта” (далі-НГВУ “Чернігівнафтогаз”) під
керуванням перебуваючого у трудових правовідносинах водія цього підприємства
зазначає, що винним у розвитку та наслідках цієї ДТП був водій ОСОБА_3., який
порушив вимоги п.10.1 ПДР України, визнаний винним і притягнутий до
адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а на нього (позивача
ОСОБА_2.) адміністративну справу за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його
діях складу адміністративного правопорушення.
В ході підготовчого провадження у даній справі
(при попередньому її розгляді 07.02.2008р.) за клопотанням представника
відповідача, судом було обговорено питання і залучено до участі у справі
співвідповідачами : Відкрите Акціонерне Товариство “Укрнафта” (далі-ВАТ
“Укрнафта”) і Закрите Акціонерне Товариство “Акціонерна Страхова Компанія “ІНГО
Україна” (далі-ЗАТ “АСК “ІНГО-Україна”).     (а.с.54).
В судовому засіданні :
Позивач у повному об”ємі підтримав заявлені вимоги з
наведених вище підстав.
відповідача -  ВАТ “Укрнафта” позов не визнала, посилаючись на відсутність вини їх працівника-водія НГВУ “Чернігівнафтогаз” ОСОБА_3. у розвитку та наслідках розглядуваної судом дорожньо-траснпортної пригоди і те, що позивач ОСОБА_2. не має право вимогати відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Представник  відповідача - ЗАТ “АСК “ІНГО Україна” заперечила проти задоволення позову, оскільки не вважає представлену нею страхову компанію належним відповідачем, що позивач  не звертався із заявою про страхове відшкодування до ЗАТ “АСК “ІНГО Україна”, крім того страховою компанією не було допущено будь-яких інших порушень у договірних зобов”язаннях за умовами страхування укладених із ВАТ “Укрнафта”.
первісно заявленого відповідачем Прилуцького підприємства нафтогазовидобувне
управління “Чернігівнафтогаз” (правильна назва - нафтогазовидобувне управління
“Чернігівнафтогаз”) в судове засідання не з”явився, а у письмовому клопотанні
зазначено, що не може бути відповідачем бо
являється структурним відокремленим підрозділом юридичної особи  ВАТ “Укрнафта”. (а.с.29).
Третя особа - ОСОБА_3., який перебуває у трудових правовідносинах з НГВУ “Чернігівнафтогаз”, працює водієм і керував транспортним засобом під час
розглядуваної судом ДТП від 24.07.2007року, також заперечив проти задоволення позову і вказує про наявність вини також у діях іншого водія-позивача ОСОБА_2..
Суд, вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності,
вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з
матеріали перевірки Талалаївського РВ УМВС (відмовний матеріал №313) із
Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.67) та матеріали
у  справі про адміністративне
правопорушення за №3-1046 із Постановою Талалаївського райсуду Чернігівської
області від 22.08.2007р. (а.с.24) - саме водій
ОСОБА_3. допустив порушення правил дорожнього руху України, за що і
визнаний судом винним у скоєнні „‚„Ђ„x„s„|„'„t„…„r„p„~„Ђї „ѓ„…„t„Ђ„} „D„S„P
„rі„t 24.07.2006„‚„Ђ„{„…, „Ђ„ѓ„{і„|„Ћ„{„y, „rі„~ керуючи автомобілем
“ЗІЛ-ММЗ-4202” на автодорозі поблизу с.м.т.Талалаївка перед перестроюванням
змінюючи напрямок руху на другорядну дорогу не переконався, що це буде
безпечним і не створить перешкод або безпеки іншим учасникам дорожнього руху,
чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України і допустив зіткнення з
до Постанови Талалаївського районного суду від 22.08.2007року  у
справі про адміністративне правопорушення (а.с.24) ОСОБА_3. за скоєне
адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
притягнутий до адміністративної відповідальності - 50грн. штрафу - яку
сплатив згідно квитанції.
цьому, суд враховує фактичні дані про відсутність вини  іншого водія (позивача ОСОБА_2.) у розвитку
та наслідках зазначеної ДТП від 24.07.2007року, що підтверджено за результатами
розгляду в Прилуцькому міськрайсуді Чернігівської області справи про
Постановою від 24.12.2007року закрито провадження із-за відсутності в діях
ОСОБА_2. складу адміністративного правопорушення за ст.124 КпАП України.
вирішуючи спір у даній справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
за наслідками роглядуваної ДТП від 24.07.2007року, суд керується вимогами ч.3
ст.61 ЦПК України про те, що обставини, встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно ж до вимог
ч.4 ст.61 ЦПК України суд приймає цю обставину як підставою для звільнення
від доказування, оскільки Постанова суду у справі про адміністративне
правопорушення є обов”язковою для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На цих підставах, у даній цивільній справі суд
вважає доведеною винність саме ОСОБА_3. (третя особа) у здійсненому порушенні
правил дорожнього руху України, і ці порушення перебувають у прямому
причинно-наслідковому зв”язку із цією ДТП та наступившими наслідками -
номерний знак НОМЕР_1який на законних підставах  перебуває у позивача ОСОБА_2.. (а.с.47-50).
вищевикладеного, при вирішенні спору у даній справі слід керуватися положеннями
матеріального права - ст.1188 ЦК України - оскільки ДТП відбулася і збитки
позивачу заподіяні унаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а
тому, суд керується ч.1п.1 зазначеної норми закону про те, що така (шкода)
відшкодовується на загальних підставах, а саме: - шкода, завдана одній особі з
вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 24.07.2006року
дорожньо-транспортна пригода відбулася унаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки і тому відповідальність ОСОБА_3. наступає  на загальних підставах (ст.ст.1166, 1188 ЦК
України), оскільки доведено саме його винність у скоєнні такої та наявний
причинно-наслідковий зв”язок поміж його необережними діями і наступившими
разі  цивільно-правова відповідальність
за дії робітника ОСОБА_3. покладається на юридичну особу - ВАТ “Укрнафта” з
підстав, передбачених ст.1172 ЦК України про покладення обов”язку на  відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником
під час виконання ним своїх трудових обов”язків, оскільки судом безспірно
установлено про його (ОСОБА_3.)  перебування у трудових правовідносинах з НГВУ “Чернігівнафтогаз” водієм та керування належним відповідачу транспортним засобом під час ДТП
24.07.2007року, що підтверджується довідкою роботодавця. (а.с.28).
Таким чином суд
приходить до висновку, що саме цей відповідач у даній справі - ВАТ “Укрнафта”
-  повинен нести відповідальність перед
позивачем заподіяної матеріальної та моральної шкоди унаслідок ДТП від
24.07.2007року, як це випливає з вищеуказаних норм діючого законодавства та
керівних роз”яснень п.5 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
27.03.1992року №6 (із наступними змінами) “Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”.
викладених вище доказів та правових норм, що регулюють спірні правовідносини,
вказують на те, що саме цей відповідач - ВАТ “Укрнафта” - повинен нести всю
відповідальність за наслідки дії його працівника (ОСОБА_3.) під час керування
джерелом підвищеної небезпеки, а відтак, виключається відповідальність іншого
співвідповідача -  ЗАТ “АСК “ІНГО Україна”.
До того-ж суд
враховує ті обставини, що сам позивач ОСОБА_2. після ДТП від 24.07.2007р. і
дотепер  не звертався до ЗАТ АСК “ІНГО
Україна” із заявою про страхове відшкодування, як і не заявляв в суді позовних
вимог до цього відповідача. Крім того, як установлено судом ЗАТ “АСК “ІНГО
Україна” має договірні правовідносини з ВАТ “Укрнафта” з відповідно укладеного
Договору обов”язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів, де значиться і автомобіль “ЗІЛ-ММЗ-4202” д.н.з.
НОМЕР_2 належного Нафтогазовидобувному Управлінню “Чернігівнафтогаз” ВАТ
“Укрнафта”, який був причетний до ДТП від 24.07.2007року. (а.с.40-45).
питання про спосіб та розмір стягнення з ВАТ “Укрнафта” на відшкодування
позивачу ОСОБА_2. матеріальної шкоди, суд керується положеннями ст.1192 ЦК
України про законне право позивача вимагати стягнення вартості виконання робіт,
необхідних для відновлення пошкодженої речі. Саме таку свою вимогу в судовому
засіданні підтвердив позивач ОСОБА_2. і пояснив, що він самостійно відновлює
номерний знак НОМЕР_3 (змінений після перереєстрації в МРЕВ ДАІ власності
безпосередньо на нього ОСОБА_2.) 鈬ｳ蓖�鮏���粱ｳ-�鮏琥� (��47-49).
За таких обставин суд вважає
необхідно стягнути з відповідача ВАТ “Укрнафта” на користь позивача ОСОБА_2.
відшкодування вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу
складових частин цього автомобіля, що підтверджується висновком спеціаліста
№996-Д від 14.08.2007року експертного автототехнічного дослідження
Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових
експертиз. (а.с.19).
Таким чином суд частково задовольняє
вимоги позивача в цій частині, оскільки, заявлена ним до стягнення з
спеціалістом як ринкова вартість даного транспортного засобу, але за умови
самостійного відновлення пошкодженого автомобіля позивачем ОСОБА_2., тобто,
неповернення його (пошкодженого автомобіля чи залишкової вартості) відповідачу
ВАТ “Укрнафта”, суд вважає надмірно заявленими вимоги позивача в цій частині.
При цьому, суд вважає надуманими і
не приймає до уваги заперечення відповідачів про те, що на їх думку допущено
неправильність розрахунків за висновком спеціаліста №996-Д від 14.08.2007року
експертного автототехнічного дослідження, оскільки, жоден із учасників судового
розгляду не спростував жодним доказом його (висновку) достовірності і не
заявляли клопотань призначити судово-товарознавчу експертизу під час судового
розгляду даної справи.
ж питання про стягнення з відповідача ВАТ “Укрнафта” на користь позивача
заявленої ним 3700грн. заподіяної моральної шкоди, яку ОСОБА_2. обгрунтовував
тим об”ємом фізичних та моральних страждань, що він отримав із-за пошкодження
транспортного засобу, унаслідок чого не може тривалий час використовувати за
призначенням, було отримано нервові потрясіння після цієї ДТП та порушення
звичного способу та умов проживання позивача, суд вважає необхідним стягнути з
відповідача ВАТ “Укрнафта” 2000грн. морального відшкодування, що буде достатнім
розміром відшкодування позивачу такої шкоди немайнового характеру,
відповідатиме вимогам розумності і справедливості при визначенні дійсного розміру
такої шкоди.         Обов”язок відповідача
відшкодувати таку шкоду позивачу
випливає з положень ст.1172 ЦК України
та  відповідних роз”яснень у п.8
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року №4 “Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”.
таким чином частково вимоги позивача ОСОБА_2., суд за правилами ст. ст. 79, 86,
88 ЦПК України вважає необхідно стягнути з відповідача ВАТ “Укрнафта” на
відшкодування позивачу понесених судових витрат, а саме :
–      700грн. за проведення автотоварознавчого дослідження (а.с.9),
–      450грн. 72коп. за проведення автотехнічного дослідження
–      1500грн. за надання правової допомоги (а.с.23),
–      225грн.92коп. судового збору та 30грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
10, 15, 59-61, 88, 213 -  215, 294
ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.
Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження до Прилуцького міськрайонного суду
протягом десяти  днів з дня його
проголошення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий
суддя
Білокур В.І.