Справа № 2-1554/08
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м   У к р
а ї н и

31
жовтня 2008 року  Самарський
районний  суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої судді
Петешенковій М.Ю.

при секретарі
Ніколайчук Ю.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3, за участю третьої особи: Восьмої
Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визначення частки, суд -

в с т а н о в и в:

02
червня 2008 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулася
ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення частки,
посилаючись на те, що вона з 21 серпня 1971 року перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2 який ІНФОРМАЦІЯ_1року помер.

06
червня 2002 року вона разом з чоловіком та синами приватизували
квартируАДРЕСА_1 та отримали свідоцтво про право власності на житло, з
зазначенням про належність квартири їм на праві спільної сумісної власності.

Після
смерті чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення
спадщини, але їй було відмовлено, оскільки частка померлого не була виділена із
спільного сумісного майна.

Вона зазначає, що спадщину після
смерті ОСОБА_3 фактично прийняла, оскільки постійно проживала спільно з
чоловіком в цій квартирі по день його смерті.
Вона та сини є єдиними спадкоємцями за законом першої черги.

Позивач
просить визначити частку померлого у квартиріАДРЕСА_1

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила
задовольнити у повному обсязі на підставі обставин, викладених у позовній
заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги визнали та просили задовольнити у повному
обсязі.

Представник третьої особи Восьмої
дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах
справи містяться пояснення третьої особи щодо погодження із вимогами позивача
та з проханням розглядати справу без їхнього представника (а.с. 12).

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню із наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що квартираАДРЕСА_1 на праві спільної власності
належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 Власники квартири набули право
власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 червня 2002
року  (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_3 помер, про що свідчить копія
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Самарським відділом РАЦС
Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області,
актовий запис НОМЕР_1 (а.с. 6).

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Відповідності
до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким
чином, після смерті ОСОБА_1 залишилися спадкоємці дружина ОСОБА_1 та сини
ОСОБА_2, ОСОБА_3, які постійно проживали разом із померлим ОСОБА_3 на час
відкриття спадщини та вважаються такими, що спадщину прийняли.

15 травня 2008 року ОСОБА_1 будучі дружиною померлого
ОСОБА_3  звернулася до Восьмої
дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом,  але
постановою нотаріуса їй було відмовлено через те, що на день смерті ОСОБА_3
його частина у спільній власності не була визначена (а.с. 11).

У
відповідності з ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою,
якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

В силу
ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються
рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З
матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не
встановлено спільну сумісну власність на спірну квартиру, а тому ця квартира
належала співвласникам на праві спільної часткової власності, отже, за правилом
ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з них являлися рівними.

Відповідно
до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Аналізуючи
факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі
змістом приведених норм, суд вважає, що позовна вимога про визначення частки
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 355, 357, 1217, 1268 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 169, 208, 209, 212 - 215,
218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Визначити, що ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 таОСОБА_4 на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 06 червня 2002 року, квартираАДРЕСА_1 належала по
1/4 частині кожному.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може
бути подано протягом десяті днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на
рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя:
М.Ю. Петешенкова