Справа 22ц-480/2008
Головуючий  у першій інстанції
Категорія - цивільна                                   Деркач
Доповідач - суддя Горобець Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

21 березня 2008 року
м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ  у складі :

Головуючого судді         Горобець Т.В

Суддів:                             Ішутко В.М.,
Шевченка В.М.

при секретарі                   Зіньковець О.О.

з участю  ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного  суду в м. Чернігові цивільну справу за
апеляційною скаргою  Державного
підприємства „Крисківський спиртовий завод” на рішення Коропського
районного суду Чернігівської області від 16 січня 2008 року по справі за
позовом ОСОБА_1до Державного підприємства „ Крисківський  спиртовий
завод” про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної
плати  у зв'язку з порушенням термінів її
виплати та відшкодування моральної шкоди,

В с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі на рішення Коропського
районного суду Чернігівської області від
16 січня 2008 року, яким з ДП „Крисківський спиртовий завод” на
користьОСОБА_1  стягнуто  2195,24 грн. заборгованості по заробітній
платі, 185,23 грн. компенсації втрати частини заробітку в зв'язку з порушенням
термінів її виплати, 4550,82 грн. середньомісячного заробітку за час затримки
розрахунку та  99,31 грн. судових витрат,  апелянт просить це рішення скасувати в частині
стягнення суми 4550 грн.82 коп. середньомісячного заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та в задоволенні вимог в цій частині ОСОБА_1
відмовити.

Доводами апеляційної скарги
є посилання на порушення судом  першої
інстанції ч.3 ст. 117 КЗпП України та не врахування того факту, що позивачка
мала змогу працевлаштуватись при звільненні, але умисно цього не зробила, маючи
намір стягненням  суми за затримку
розрахунку при звільненні  ще більше
погіршувати майновий стан підприємства.

В  письмових запереченнях на апеляційну
скаргуОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, зазначаючи що рішення суду
першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представника ,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Суд першої інстанції
встановив, щоОСОБА_1 перебувала в трудових правовідносинах з відповідачем з
18.02.1988 року по 02 жовтня 2007 року. При звільнення позивачки з роботи  з нею не було проведено повного розрахунку, а
саме не було виплачено заборгованості по заробітній платі за період з серпня
2007 року по день звільнення у розмірі 2195,24 грн.

Фактів, які б свідчили про поважність
причини несвоєчасного розрахунку з позивачкою при її звільненні, судом першої
інстанції не встановлено.

Вирішуючи спір по суті , суд
першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини, які мають значення для
вирішення справи, визначив характер спірних правовідносин та обґрунтовано
прийшов до висновку, що  відповідачем при
звільненні з роботи позивачки , допущено порушення її  прав,
передбачених ст. 116 КЗпП України, які підлягають поновленню в суді.

Так, відповідно до ст.116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства
проводиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював,
зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після
пред'явлення  звільненим працівником
вимоги про розрахунок. У разі невиплати  з вини власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, при відсутності спору
про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного
розрахунку, як це передбачено ст. 117 КЗпП України.

Спору з приводу розміру  належних до виплати сум при звільненні між
ОСОБА_1 та відповідачем не було.

Розмір середнього заробітку, стягнутий на
користь позивача з відповідача за рішенням суду , сторонами не оспорюється і
підтверджується довідками підприємства про наявність заборгованості по оплаті
праці (а.с.8, 9, 10, 11, 21, 22); копією судового наказу (а.с.20) та
поясненнями сторін в судовому засіданні.

Висновок місцевого суду про
необхідність стягнення на користьОСОБА_1 середнього заробітку за затримку
остаточного розрахунку є вірним, оскільки сама по собі відсутність у підприємства  необхідних для проведення з позивачем
остаточного розрахунку коштів не є підставою для звільнення його від
відповідальності за порушення строку розрахунку при звільненні позивача з
роботи, і ця обставина не свідчить про відсутність вини підприємства у затримці
виплати всіх належнихОСОБА_1 сум.  Такі
висновки  випливають з норм ст. 117 КЗпП
України.

Доводи апелянта про умисне
небажання позивачки працевлаштовуватись після звільнення, а отже  умисне збільшення суми середньомісячного
заробітку за час затримки розрахунку, що підлягає стягненню, є безпідставними,
оскільки оскільки ч.3 ст.117 КЗпП України, в силу якої якщо звільнений
працівник до одержання остаточного розрахунку стане на іншу роботу, розмір
належних йому при звільненні виплат, зменшується на суму заробітної плати,
одержаної за новим місцем роботи, і на яку посилається апелянт,  виключена згідно Закону України від 20 грудня
2005 року про внесення змін до Кодексу законів про працю  України. За таких обставин, факт
працевлаштування позивачки ніяким чином не міг вплинути  на розмір належних до виплати їй сум.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її
задоволення відсутні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо дійде
висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.303, 304, 307,
308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд , -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу
Державного підприємства „ Крисківський спиртовий завод” -  відхилити.

Рішення
Коропського  районного суду Чернігівської
області від 16 січня 2008 року залишити без змін.

Ухвала  набирає законної сили з моменту її  проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку    до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий
Судді