Справа № 2-350/08
РІШЕННЯ

Іменем  України

17  листопада
2008 року       Путивльський
районний суд Сумської області

у складі:         головуючого    -
судді    Толстого О. О.

при секретарі                   Фостовій М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Путивль справу за позовом ОСОБА_1  доОСОБА_2третя особа - сектор громадянства та
реєстрації  фізичних осіб Путивльського
РВ УМВС України в Сумській області( далі - СГіРФО), про усунення перешкод у
користуванні  власністю,

В С Т А Н О В И
В :

Позивачка
звернулася  до суду з позовом, в якому
вказувала, що є власником будинку АДРЕСА_1.
22.03.2008 р. вона уклала договір найму цього житла з відповідачем, з
яким мала намір спільно проживати. Оскільки надалі  він поводився негідно, не працював і вчиняв
сварки, вона попередила його за три місяці про розірвання договору,  після чого він  виїхав, але залишився зареєстрованим  у цьому будинку . В добровільному порядку
зніматися з реєстрації не бажає.

Посилаючись  на ці обставини просила усунути перешкоди у
користуванні будинком і зняти відповідача
з реєстрації  у примусовому
порядку.

У судовому
засіданні позивачка свої вимоги підтримала, відповідно до мотивів викладених у
позовній заяві.

Третя особа
надала суду заяву  про розгляд справи за
відсутності її представника.

Відповідач
позов визнав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно
до правил ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку,  встановленому ст. 174
ЦПК України: в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову(ч.4 цієї статті).

Суд,
заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив, що
позивачці на підставі свідоцтва про права на спадщину за заповітом на праві
приватної  власності належить  будинок АДРЕСА_1(а.с 9).

22.03.2008
р. сторонами укладено безстроковий договір найму цього будинку, з правом
розівання договору  за ініціативи однієї
із сторін з попередженням за три місяці, що відповідає приписам ст. 168 ЖК
України.

Як
вбачається з матеріалів справи(а.с 4-5, 10), відповідач був попереджений про
розірвання договору, добровільно звільнив
будинок, але залишається зареєстрованим у ньому.

У
відповідності  до статей 6 і 7  Закону України “Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в Україні”
громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які
перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів
після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що  визнання відповідачем позову не
суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб порушені не будуть, а
тому є підстави для задоволення цього позову.

Виходячи з
наведеного, керуючись ст. 168 ЦК України,
ст.ст. 6, 7  Закону України “Про
свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” , ст. ст.
10,11, 60, 174, 209, 212, 214-215  ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

1.  Позов задовольнити повністю.

2.ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1,  зняти з реєстрації  місця проживання за адресою:  АДРЕСА_1.

3. Після
набрання  рішенням суду  законної сили направити його до сектору
громадянства та реєстрації  фізичних осіб
Путивльського РВ УМВС України в Сумській області для зняттяОСОБА_2з
реєстрації.

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через
Путивльський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його
проголошення  заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення є
оригіналом і виготовлене особисто в нарадчій кімнаті.

Суддя

: підпис

Копія вірна:

Голова

Путивльського районного суду                                                                        П.П.
Гриценко

23 серпня
2006року           Путивльський
районний суд Сумської області

у складі:           головуючого  -
судді    Толстого О.О.

при секретарі
Красноногій  Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Путивль справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про стягнення витрат на поховання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду й свої вимоги
мотивувала тим, що з серпня 2005року проживала у фактичних шлюбних відносинах з
ОСОБА_4, який   помер 10.01.2006року.
Вона здійснила його поховання за власний рахунок, витративши 2980грн.

Посилаючись на те, що ці витрати спадкоємцями
померлого їй некомпенсовані,  просила
стягнути їх з унучки померлого - ОСОБА_4 , яка є  спадкоємцем
за законом.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні
вимоги уточнила - зменшивши суму, яка підлягає стягненню до 2270,74грн.

Відповідачка надіслала на адресу суду телеграму,
в якій проти позову заперечувала і просила справу розглянути за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши
матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм відносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2проживав з липня 2005року по день своєї смерті - 10.01.2006року, в
АДРЕСА_2, однією сім'єю без реєстрації шлюбу
з  ОСОБА_3, яка  і провела його  поховання, в зв'язку з чим остання понесла
матеріальні витрати,  на придбання
продуктів харчування, одежі  та іншого,
на загальну  суму 2980грн, що
підтверджено документально( а.с 6-18).

Відповідно до положень ст.ст. 1281,1282 ЦК
України кредитори спадкодавця мають право пред'явити вимоги до його спадкоємців
і ці вимоги спадкоємці зобов'язані задовольнити
повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Тобто право вимоги в цьому випадку належить лише
кредиторам спадкодавця, що вимагає від позивача надання належних та допустимих
доказів наявності боргу спадкодавця перед ним, чого ОСОБА_3не довела,  чим не виконала вимоги ст.10 ЦПК України,
відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

При цьому посилання позивачки на понесені нею
матеріальні витрати в зв'язку з поховання спадкодавця ОСОБА_4, правового значення
для вирішення зазначеного матеріально-правового спору, з урахуванням його
характеру та юридично значимих фактів, не мають.

Таким чином, наявні у справі докази та їх  належна оцінка, вказують на

відсутність
підстав для задоволення позову, в силу його безпідставності та не
обґрунтованості.

Виходячи
з викладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 212, 213-215 ЦПК України,  ст.ст. 1281,1282  ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_4
про стягнення витрат на поховання.

Рішення
суду може бути оскаржено  в апеляційному
порядку до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення
є оригіналом і надруковано особисто в нарадчій кімнаті.

Суддя