Справа № 2-746/08 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

2008 року лютого 06 дня                                           місто
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого -
судді Іщук Л.П.,  при секретарі - Сухій Л.П.,

з участю
представника позивача - ОСОБА_2,
представника Луцької міської ради - Манахіної О.О.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визначення
частки у спільній власності та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача про визначення частки у
спільній власності та визнання права власності на спадкове майно,

Свій
позов мотивує тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її
син - ОСОБА_3.
Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається з частини квартири НОМЕР_1в
житловому будинку,  що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1,  яка належала їй та
ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Вона є
єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за законом,  як мати померлого. Інших спадкоємців за
законом немає.

При
зверненні у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини вона отримала
відмову у зв'язку з тим,  що не визначена
частка померлого у спільній сумісній власності.

Просить
визначити,  що померлому ОСОБА_3 належить
1/2 частина
квартири НОМЕР_1в
житловому будинку,  що знаходиться за
адресою: м.  Луцьк,  АДРЕСА_1,  а також визнати за нею,
як спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за законом,  право власності на спадкове майно,  а саме,
на 1/2 частину
квартири НОМЕР_1в
житловому будинку,  що знаходиться за
адресою: м.  Луцьк,  АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав,  наведених у заяві. Пояснила,  що спадщину після смерті сина прийняла шляхом
фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном,  так як проживала у квартирі та користувалась
нею.

Представник
Луцької міської ради в судовому засіданні позов визнала та не заперечує
відносно його задоволення.

Заслухавши
пояснення позивача,  представника Луцької
міської ради,  дослідивши письмові докази
у справі,  суд приходить до
висновку,  що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Як
встановлено в судовому засіданні квартира НОМЕР_1в
житловому будинку,  що знаходиться за
адресою: м.  Луцьк,  АДРЕСА_1,
належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3,  що стверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 18.11.1993 року (а.с.
6).

Згідно  ст.
372 ЦК України,  у разі виділу
частки із майна,  що є у спільній
сумісній власності,  вважається,  що частки кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними,  законом або рішенням суду.

Судом
встановлено,  що спору щодо рівності
часток у співвласників не виникало.

Таким
чином,  кожному із співвласників - ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 належить по /12 частці майна.

Враховуючи
наведене,  слід визначити,  що ОСОБА_3 на праві приватної власності
належить 1/2 частина
квартири НОМЕР_1в
житловому будинку,  що знаходиться за
адресою: м.  Луцьк,  АДРЕСА_1.

2

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  що стверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.  7) і після його смерті відкрилась спадщина,  яка складається з 1/2 частини квартири НОМЕР_1в житловому
будинку,  що знаходиться за адресою:
м.  Луцьк,  АДРЕСА_1.

З
свідоцтва про народження ОСОБА_3(а.с. 8) вбачається,  що позивач є матір'ю померлого,  а,
отже,  спадкоємцем першої черги за
законом після смерті ОСОБА_3 Спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у
володіння та управління спадковим майном,
що підтверджується будинковою книгою (а.с. 9-11) та наданими в судовому
засіданні поясненнями.

Інших
спадкоємців першої черги за законом немає так як за прийняттям спадщини після
смерті ОСОБА_3 ніхто не звертався,  що
підтверджується повідомленням Першої та Другої Луцької державної нотаріальної
контори.

Судом
встановлено,  що визнання позову
відповідачем не суперечить закону і не порушує права,  свободи та інтереси інших осіб,  тому суд вважає за можливе ухвалити рішення
про задоволення позову в попередньому судовому засіданні.

Таким
чином,  проаналізувавши зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності,  суд прийшов до висновку,  що слід визнати за ОСОБА_1,  як спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за
законом,  право власності на спадкове
майно,  а саме,  на 1/2
частину квартири НОМЕР_1в
житловому будинку,  що знаходиться за
адресою: м.  Луцьк,  АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст.  10,
11,  58,  60,
213,  214,  215 ЦПК України,  на підставі
ст.  370 ЦК України,   ст.
ст.  530,
549 ЦК Української РСР,
суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визначити,  що ОСОБА_3 на праві власності належить 1/2 частина квартири
НОМЕР_1в
житловому будинку по АДРЕСА_1
у місті Луцьку.

Визнати
за ОСОБА_1,  як спадкоємцем після смерті
ОСОБА_3,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  право власності на спадкове майно,  а саме,
на 1/2 частину
квартири НОМЕР_1в
житловому будинку по АДРЕСА_1 у місті Луцьку.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
буде подана в строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.