Справа № 2
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01
серпня 2008 р.

Красноперекопський
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим в складі: головуючого судді -
Романової Л.В.

при
секретарі - Самойловій К.В.

за
участю представника позивача - Зелинської О.Я.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноперекопськ АРК цивільну
справу за позовомОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, доОСОБА_3, третя особа
Таврійська товарно-сир"єва біржа, про визнання права власності на житловий
будинок,-

в с т а н о в и в :

Позивач
звернувся до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок,
розташований за АДРЕСА_1 з господарськими спорудами, посилаючись на те, що він
30.09.1998 р. через Таврійську товарно-сир"єву біржу позивач придбав нерухоме
майно у вигляді жилого будинку за вказаною адресою, що складається з
одноповерхового жилого будинку (літ. А, а, а-1) загальною площею 52,1 кв. м,
жилою площею 44,8 кв.м, також: літньої кухні (літ. Б), прибудови (літ. б, б-1);
вбиральні (літ. Т), курятників (літ. В, Д), гаражу (літ. Е), сараю(літ.Ж). В
даний час позивач має намір розпорядитися майном, та не має можливості повною
мірою реалізувати своє право власності, яке він отримав на підставі договору,
укладеному через біржу, не засвідченому нотаріально. Крім того, в результаті
перепланування будинку, житлова площа будинку збільшилась на 13 кв.м, загальна
- на 8,9 кв.м, також збудував сарай (літ.Ж).

У
судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій просить розглянути
справу за його відсутністю за участю представника, підтримує позовні вимоги,
просить їх задовольнити.

Представник
позивача в ході розгляду справи підтримала та уточнила позовні вимоги щодо
переліку господарських будівель, які входять до складу житлового будинку та
просить визнати право власності на ті об'єкти нерухомого майна, на які укладено
договір купівлі-продажу.

В
якості третьої особи з боку позивача у справі залучено дружину позивача -
ОСОБА_2., яка в судовому засіданні підтримала позов.

Відповідачка
в судове засідання не з'явилась, за заявою просить розглянути справу за її
відсутності, позов визнає, заперечень не має.

Представник
третьої особи - Таврійської товарно-сир"євої біржі в судове засідання не
з'явився, представлена заява про визнання позову, просять розглянути справу за
відсутності представника.

Суд,
вислухавши представника позивача, третю особу, дослідивши письмові докази,
перевіривши матеріали справи, вважає позов
таким, що підлягає задоволенню.

Судом
встановлено такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.

На
підставі договору купівлі-продажу від 30.09.1998 р. через Таврійську
товарно-сир"єву біржу позивач придбав нерухоме майно у вигляді жилого
будинку у вигляді жилого будинку за АДРЕСА_1 , що складається з одноповерхового
жилого будинку (літ. А, а-1) загальною площею 43,2 кв. м, жилою площею 31,8
кв.м, також: літньої кухні (літ. Б), прибудови (літ. б); вбиральні (літ. Т),
курятників (літ. В,Д), гаража (літ. Е), розташовані на не приватизованій
земельній ділянці. За договором вартість жилого будинку складає 12000 грн., що
також підтверджується даними технічного паспорту на жилий будинок. Сторони за
укладеним договором купівлі-продажу виконали всі умови договору, покупець
сплатив продавцю вартість нерухомого майна, а продавець передав у власність
покупця придбане за договором нерухоме майно.

Позивач
придбав нерухоме майно в період перебування у шлюбі з ОСОБА_2

Договір
купівлі-продажу нерухомості (садиби) зареєстрований Красноперекопським
міжрайонним бюро реєстрації та технічної інвентаризації від 02.10.1998 р.

Згідно
із ст.381 ЦК України 2004 р., садибою є земельна ділянка разом з розташованими
на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і
підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження
житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не
встановлено договором або законом.

На
даний час позивач має намір розпорядитися нерухомістю, проте реалізувати своє
право власності перешкоджає не визнання договору, укладеному на біржі.

Відповідно
до встановленої норми ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної
ділянки, житлового будинку, іншого нерухомого майна укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Разом з
тим, відповідно до ст.15 Закону України "Про товарну біржу" договори,
зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному засвідченню. Також згідно із
ст.19 Закону України від 1 липня 2004 р. N 1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підставою для
державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення
речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім інших договір
купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому
порядку.

За
ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або
з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої
реєстрації.

Позивачем
укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в
установленому порядку, який пройшов державну реєстрацію у Красноперекопському
міжрайонному бюро реєстрації та технічної інвентаризації. Разом з цим права позивача обмежено, оскільки відсутність
можливості на свій розсуд розпорядитися належним майном звужує зміст право
власності та здійснення свого права відносно належного позивачеві нерухомого
майна.

На
підставі ст.319 ЦК України при здійсненні свого права власник володіє,
користується і розпоряджається майном, що належить йому на власний розсуд.
Володіння майном є правомірним, якщо інше не буде доведене судом.

Як
власник нерухомого майна позивач в даний час не має можливості їм розпорядитися
у зв'язку з тим, що договір, укладений на товарній біржі, що не визнається
нотаріусом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити
позов про визнання його права власності, якщо за його право оспорюється або не
визнається іншою особою. При цьому власник може
вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і
не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно
до ст.16 ЦК України як спосіб захисту цивільних прав є звернення до суду за
захистом свого майнового права та інтересу шляхом визнання права.

При
розгляді справи неправомірності володіння майном не встановлено.

За
таких обставин, суд прийшов до висновку, що про можливість визнання права
власності на нерухоме майно за Бугайовим В.М., а саме на житловий будинок
АДРЕСА_1а, який складається з одноповерхового жилого будинку (літ. А, а-1)
загальною площею 43,2 кв. м, житловою площею 31,8 кв.м; літньої кухні (літ. Б),
прибудови (літ. б); вбиральні (літ. Т), курятників (літ. В,Д), гаража (літ. Е).

Судові
витрати розподілу та відшкодуванню не підлягають за відсутності такої вимоги.

Керуючись
ст. ст.10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.16 ч.2 п.1, 317,
319 ч.1, 334, 381, 392, п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_1,
третя особа ОСОБА_2, доОСОБА_3, третя особа Таврійська товарно-сир"єва
біржа, про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, що складається з
одноповерхового жилого будинку (літ. А, а-1) загальною площею 43,2 кв. м,
житловою площею 31,8 кв.м; літньої кухні (літ. Б), прибудови (літ. б);
вбиральні (літ. Т), курятників (літ. В,Д), гаража (літ. Е).

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через
Красноперекопський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про оскарження в
10-денний строк з дня проголошення рішення, і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК України.

Суддя: