Справа № 2-523/2008р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 лютого 2008 року                              Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді -              Веремчук
Л.М.

при
секретарі -                                        Ілюшик
Н.О.,

з участю
позивача - ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,  -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

Позивач
свої вимоги обґрунтовує тим,  що з
відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.10.1983 року. Від даного
шлюбу є двоє дітей,  які на даний час
повнолітні.

Сімейне
життя між ним та відповідачем не склалось через різні погляди на життя,  ведення господарства та спільний побут. В
сім'ї постійно виникають конфлікти та непорозуміння. Шлюб існує формально.

Просить суд
розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2

В
судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав з підстав в ній зазначених.
Просив суд її задовольнити.

Відповідач
в судове засідання не з'явилась,  хоча
належним чином була повідомлена про час,
день та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши
пояснення позивача,  дослідивши
докази,  суд прийшов до висновку,  що позов підставний і підлягає до
задоволення.

Судом встановлено,  що сторони уклали шлюб 29.10.1983 року,  зареєстрований відділом запису актів
цивільного стану Белградського району Одеської області,  про що в книзі реєстрації актів про укладення
шлюбу зроблено запис №
140,  згідно свідоцтва
про укладення шлюбу серії НОМЕР_1
від 29.10.1983 року
(а.с. 5).

В
судовому засіданні з пояснень позивача ОСОБА_1 та досліджених матеріалів справи
суд встановив,  що сім'я розпалась.
Сторони не підтримують шлюбних стосунків з серпня 2007 року. З цього часу
фактичні шлюбні стосунки позивач підтримує з іншою жінкою,  яка вагітна і з якою він хоче узаконити
шлюбні відносини. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження
сім'ї Осипенків неможливе,  а тому суд
вважає за правильне шлюб між ними розірвати.

На думку
суду,  витрати,  що підлягають стягненню в доход держави при
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу,
слід стягнути з сторін порівну.

Керуючись  ст.
ст.  10,
11,  58,  60,
213-215 ЦПК України  ст.
ст.  104,  105,
110,  112 Сімейного кодексу України,  суд ,
-

вирішив:

2

Позов
задовольнити.

Шлюб між
громадянкою ОСОБА_2,  1963 року народження,  уродженкою с Червоноармійське Белградського
району Одеської області та громадянином ОСОБА_1,  1963 року народження,  уродженцем м.
Камінь-Каширський Волинської області,
зареєстрований 29.10.1983
року відділом запису актів цивільного стану Белградського району Одеської
області,  актовий запис № 140 - розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в бюджет держави з громадянина
ОСОБА_1 08 грн. (вісім
гривень) 50 коп.
(п'ятдесят копійок) державного мита.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в бюджет держави з громадянки ОСОБА_2 08 грн. (вісім гривень) 50 коп. (п'ятдесят копійок)
державного мита.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та
подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо заяву
про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений  ст.  294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.