Справа № 2-1442/2008р.
З А О Ч Н Е    Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
28 листопада 2008 року Полтавський районний суд  Полтавської області  в складі:
судді   Стрюк Л.І.
при секретарі -   Недавній Т.П.
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом
відкритого акціонерного товариства  „Банк
„Фінанси та кредит” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про дострокове розірвання кредитного
договору, стягнення заборгованості, відсотків та пені, -
Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідачів про дострокове розірвання кредитного договору, стягнення
заборгованості, відсотків та пені, обґрунтовуючи це тим, що між ним та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір. В забезпечення договору кредиту між позивачем
та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Відповідачі належним чином
зобов'язання за договорами не виконують, а тому позивач звернувся до суду і
просить достроково розірвати кредитний договір та стягнути солідарно з
відповідачів борг в розмірі 46 515,56 грн. та судові витрати, понесені в
зв'язку з поданням позовної заяви та розглядом справи у суді.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні
вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічно викладеним у
Відповідачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином та своєчасно через
засоби масової інформації були повідомлені про час і місце судового засідання.
Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 224 ЦПК України у разі участі у
справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в
судове засідання всіх відповідачів.
За таких обставин, суд , заслухавши думку представника
позивача, вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню
повністю з наступних підстав:
Встановлено, що 18.08.06р. між позивачем та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за яким останній отримав кредитні
ресурси в розмірі 10 000,00 грн., строком на 3 роки зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 0,0001 річних та комісійною винагородою, яку
боржник повинен сплачувати кредитору в розмірі 175,00 грн. щомісяця(а.с.5,6).
Згідно п.3.3, 4.3., 4.7 кредитного договору позичальник
зобов'язується щомісячно  здійснювати
погашення заборгованості за кредитними ресурсами, сплачувати відсотки та
комісійну винагороду у вигляді ануїтетного платежу в розмірі 452,78 грн.
Відповідно до меморіального ордеру № 1 від 18.08.06р.
ОСОБА_1 отримав грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн.(а.с.9). Однак
зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого
утворилась заборгованість перед позивачем за кредитом - 4 139,40 грн., за
простроченим кредитом - 5 555,60 грн., за простроченою комісійною винагородою 4
200,00 грн.(а.с.13,14).
Окрім того відповідно до п. 6.1 кредитного договору за
прострочення повернення кредитних ресурсів або процентів, позичальник сплачує
банку пеню із розрахунку 1% від
суми за кожен день прострочення, що в даному випадку склала  - 32 620,56 грн.(а.с.14).
Загалом ОСОБА_1 заборгував перед позивачем 46 515,56 грн.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були
передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 1050 ч.2, 1054 ЦК України,  якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Судом також встановлено, що з метою забезпечення
виконання зазначеного договору між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було
укладено договір поруки, згідно якого у випадку невиконання боржником
зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.(а.с.10-12).
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як
Ст. 554 ЦК України визначає, що поручитель відповідає
перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1
порушив умови кредитного договору, виконав зобов'язання не належним чином, а
саме прострочив їх виконання. Договором поруки та цивільним законодавством
встановлена солідарна відповідальність ОСОБА_1 та  поручителя ОСОБА_2, а тому вимоги позивача
щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Окрім того судом встановлено, що своїми діями відповідач
ОСОБА_1 істотно порушив договір-кредиту, що є підставою  згідно ч.2 ст. 651 ЦК України для його
викладеного та керуючись ст. 526,527, 530, 554, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 7, 8, 10, 11, 60, 79,80, 130, 174, 209, 212-215,  218
ЦПК України суд, -
Позов задовольнити повністю.
Достроково розірвати кредитний договір № 2005 від
18.08.06р., укладений між відкритим акціонерним товариством  „Банк „Фінанси та кредит” та ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь відкритого
акціонерного товариства  „Банк „Фінанси
та кредит” солідарно 46 515,56 грн. заборгованості за кредитним договором та
503,65 грн. судових витрат по справі, а всього
- 47 019,21 грн.(сорок сім тисяч дев'ятнадцять гривень двадцять одна
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.

Суддя  -