Справа № 2-632/08
РІШЕННЯ

Ім'ям
України

26  вересня 2008
року
Яготинський районний суд

Київської області, в
складі;

Головуючого судді Карпович В.Д.

При секретарі
Сидоренко Я.Г.

З участю
представника  позивача ОСОБА_3

Представника
відповідача - адвоката ОСОБА_4

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права
власності на Ѕ частину квартири.

Встановив:

В позові до суду
позивачка вказала, що з відповідачем по даній справі вони проживали однією
сім'єю з квітня 2004 року. З метою створення в подальшому сім'ї та спільного
проживання, ними 10 червня 2004 року була придбана квартира за АДРЕСА_1 яка
була оформлена на відповідача ОСОБА_2

В червні 2004
року, вони переїхали на постійне проживання в придбану квартиру де і продовжили
спільне проживання однією сім”єю. У вересні 2004 року вона завагітніла. З метою
узаконення їх сімейних відносин, 20 лютого 2005 року вони зареєстрували шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_1, в них народилася дочка ОСОБА_5.

В зв”язку із погіршенням відносин між ними, 6
червня 2008 року шлюб між ними було розірвано. Проте, вона із дочкою продовжує
проживати в даній квартирі.

Просила, встановити що вона проживала спільно
однією сім”єю разом із ОСОБА_2 з квітня 2004 року, та визнати за нею право
власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила слідуюче:

З
відповідачем вона познайомилась в листопаді 2003 року, періодично зустрічалися.
З    квітня 2004 року стали спільно
проживати в квартирі її матері по АДРЕСА_2. За час спільного проживання,
спільного майна не придбали. На той час відповідач працював у приватного
підприємця ОСОБА_6, який доводиться йому дядьком.     В червні 2004 року, вони придбали
однокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 за 1500 доларів США. Кошти на придбання
квартири відповідачем були позичені у ОСОБА_6, який щомісячно вираховував із
заробітку відповідача в погашення суми боргу по 100 грн. Яку суму коштів надав
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачу їй невідомо. Після проведення ремонту квартири, участь
в якому приймала вона та її сестра, цього ж місяця вони перейшли для проживання
в дану квартиру. Після цього в квартиру завезли старі меблі, які взяли у її та
відповідача родичів. В жовтні 2004 року, вона
завагітніла про що повідомила відповідача. В січні 2005 року,  останній
познайомив її із своїми батьками.

25.02.2005 року
вони зареєстрували шлюб, а 29.06.2005 року у них народилась дочка ОСОБА_5.

За частину коштів, які вона отримала від
держави після народження дитини, вони придбали холодильник та пральну машину. В
зв”язку із неприязними відносинами  які
склалися між ними, 6 червня 2008 року шлюб між ними було розірвано. На даний
час, вона з дочкою та відповідач проживають в цій квартирі, проте відносин
ніяких не підтримують.

2

Вважає,
що  вона спільно проживала з відповідачем
ОСОБА_2 однією сім”єю із квітня 2004 року, а тому придбана квартира
відповідачем є їх спільною власність, і
вона має право на Ѕ частину даної квартири.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив слідуюче:

Із
позивачкою він познайомився в квітні 2004 року. На той час він працював у свого
дядька ОСОБА_6, який є приватним підприємцем і постійно проживав в його будинку
в м. Яготині. Із позивачкою зустрічався періодично. Пізніше, іноді ночував з
нею у квартирі її матері по АДРЕСА_2. Вони вели окремі бюджети. Іноді, по
вихідним, він ходив разом із позивачкою на базар де купував за свої кошти
продукти харчування які приносив із позивачкою
в квартиру її матері, де разом їх і споживали.

Проживаючи
в будинку свого дядька, на прохання його матері останній за свої кошти в червні
2004 року придбав відповідно до договору купівлі-продажу, на його ім”я квартиру
за АДРЕСА_1. За яку суму була придбана ОСОБА_6 квартира для нього, йому на той
час відомо не було. Після придбання квартири, він разом із позивачкою та своїми
знайомими провели косметичний ремонт квартири, в яку завезли старий диван, стіл  та гардероб які взяли в родичів позивачки, а
також холодильник, телевізор та  шкаф для
одягу які дали їм  подружжя
ІНФОРМАЦІЯ_2.. Майна за спільні кошти вони не придбали. З якого часу вони стали
проживати в квартирі, він не пам”ятає.

В жовтні
2004 року, від позивачки йому стало відомо що остання вагітна, про що він
повідомив  своїх батьків. В  січні
2005 року, він познайомив позивачку із своїми батьками. Потім йому стало
відомо від матері, що кошти за придбання йому квартири в сумі 3580 грн., вона
віддала ОСОБА_6. В лютому 2005 року, вони зареєстрували між собою шлюб, а 29.06
того ж року у них народилася дочка ОСОБА_5.

За
частину коштів які позивачка отримала від держави після народження дитини, вони
придбали холодильник та пральну машину. В зв”язку з неприязними відносинами які
склалися між ними в червні 2008 року, шлюб між ними було розірвано. На даний
час він, позивачка та їхня спільна дитина проживають в його квартирі.

Вважає,
що квартира придбана його матір”ю, через ОСОБА_6, на його ім”я, є його
власністю. До придбання йому квартири він не проживав однією сім”єю із
позивачкою, не набув з  нею спільного
майна, не вів з нею спільного господарства, не мав з нею спільного бюджету, що
говорить про те що він до придбання квартири не проживав з нею однією сім”єю.
Спільною сім”єю він став проживати з нею, вже в придбаній  його матір”ю йому квартири.

Із
показів свідка ОСОБА_7- матері відповідача видно, що із 2003 року її син
проживав в будинку її рідної сестри ОСОБА_8 в м. Яготині. та працював в
чоловіка останньої, який є приватним підприємцем. Восени 2004 року її син в
телефонній розмові повідомив її, що дівчина з якою він зустрічається вагітна. В
січні 2005 року син приїздив із позивачкою до неї в Крим, де вони і
познайомилися. На її прохання в червні 2004 року, ОСОБА_9 за кошти в сумі 3500
грн.  для її сина, придбав однокімнатну
квартиру в м. Яготині. Кошти за придбану ОСОБА_6 квартиру, вона того ж місяця
повернула останньому.

Із показів
свідка ОСОБА_9 видно, що відповідач із 2001 року та до переселення його в
квартиру, що мало місце в червні 2004 року, постійно проживав в його будинку та
працював на його підприємстві. Весною 2004 року, на прохання матері відповідача
він став шукати варіанти для придбання однокімнатної квартири для відповідача.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 10 червня 2004 року в приміщенні
Яготинської нотаріальної контори в присутності продавця ОСОБА_10,  відповідача, а також його,

3

було оформлено договір купівлі-продажу даної квартирі
по  АДРЕСА_1. Власником даної квартири
вказаний ОСОБА_2

В
листопаді 2004 року, мати відповідача повернула йому кошти за придбану ним
квартиру її сину. З позивачкою він познайомився після реєстрації її шлюбу з
відповідачем, що мало місце в лютому 2005 року.

Із показів свідка ОСОБА_10(колишнього
власника квартири за АДРЕСА_1 видно, що розмову про продаж квартири з ним вів
лише ІНФОРМАЦІЯ_2, який повідомив, що шукає квартиру для свого племінника. До
придбання квартири ІНФОРМАЦІЯ_2 передав йому завдаток в розмірі 1000 гривень.
Договір купівлі-продажу оформлявся в нотаріальній конторі. в присутності
відповідача та його дядька, інших осіб при цьому  не було. В якості покупця в договорі
купівлі-продажу вказаний ОСОБА_2 Решту коштів за придбану квартиру, ІНФОРМАЦІЯ_2
передав йому після складання договору купівлі-продажу. Квартира була продана за
3580 гривень.

Із показів
свідка ОСОБА_8 якій відповідач є племінником видно, що відповідач із 2001 року
та до переселення того в придбану квартиру, постійно проживав в її будинку, в
якому була виділена для нього окрема кімната. В червні 2004 року на прохання її
сестри - матері відповідача, її чоловіком за власні кошти була придбана
однокімнатна квартира за АДРЕСА_1. Хто займався ремонтом квартири їй не відомо.
Пізніше їй стало відомо, що племінник проживає у придбаній квартирі з невідомою
їй раніше дівчиною. В квартиру відповідач заселився в жовтні 2004 року, вони
дали йому свій холодильник, телевізор та шкаф для одягу. З  позивачкою вона познайомилася після
реєстрації шлюбу з відповідачем, що мало місце в лютому 2005 року.

Із
показів ОСОБА_11 - матері позивачки видно, що її дочка стала зустрічатися із
відповідачем з березня 2004 року. З квітня 2004 року, її дочка із відповідачем
стали проживати в її квартирі за АДРЕСА_2. Відповідач давав її дочці гроші і
іноді ночував у свого дядька ОСОБА_6. Після придбання відповідачем квартири,
після проведення ремонту який проводили всі разом, вона віддала їм старий
диван-кровать та палац, і діти переселилися в квартиру. Коли її дочка була на 5
місяці вагітності то вони зареєстрували шлюб. Від дочки їй відомо, що
відповідач придбав квартиру за
кошти  позичені ним у ОСОБА_6

Із
показів свідка ОСОБА_12 / сестри
позивачки / видно, що відповідач із березня 2004 року  періодично ночував із її сестрою в квартирі
їх матері, а постійно проживав  в будинку
свого дядька ОСОБА_6 Пізніше, її сестра із відповідачем шукали варіанти для
наймання квартири  для  проживання, проте не знайшли. Після придбання
відповідачем квартири,  вона  приймала участь в проведенні косметичного
ремонту квартири, / побілка, малярка /

Із
показів свідка ОСОБА_13 видно, що він власним автомобілем  в 2004 році, перевозив в квартиру старі меблі
; 2 шкафи, стіл та диван із будинку  діда  позивачки
який проживає в с. Супоївка. До придбання квартири відповідачем,
йому  від останнього було відомо, що  квартиру для нього  придбає ІНФОРМАЦІЯ_2 за свої кошти, а він  потім буде відробляти йому ці кошти.

В
судовому засіданні встановлено слідуючи:

Відповідач
з 2001 року та по час коли він переїхав на постійне місце проживання в квартиру
за АДРЕСА_1, а саме в другій половині 2004 року,   постійно проживав в будинку своїх родичів
ІНФОРМАЦІЯ_2, в м. Яготині.

В
листопаді 2003 року, відповідач познайомився з позивачкою. Починаючи з квітня
2004 року, він став  іноді ночувати з
позивачкою в квартирі її матері за АДРЕСА_3. З цього періоду  він став знайомий з  матір”ю позивачки ОСОБА_11. Іноді по
вихідним, сторони  ходили на  ринок де
відповідач купляв за

4

свої кошти продукти харчування, які несли в квартиру  матері позивачки та разом вживались.

На прохання матері відповідача ОСОБА_7,
ОСОБА_6 в будинку якого постійно проживав відповідач, став шукати варіанти  придбання однокімнатної квартири для
відповідача.. Після цього, домовившись
із ОСОБА_10 про придбання в нього
однокімнатної квартири за
АДРЕСА_1 за  3 580 грн. що відповідало
на той час 1500 доларам США, ОСОБА_6 передав
ОСОБА_10 завдаток в розмірі 1000 грн. Решту  домовились віддати після  оформлення договору. Відповідно до договору
купівлі-продажу від 10.06. 2004 року, відповідач ОСОБА_2 є власником квартири
за АДРЕСА_1.

Після
оформлення даного договору, продавець ОСОБА_10 отримав  від ОСОБА_6 решту суми за придбання
відповідачем квартири. Пізніше,
кошти  витрачені  на придбання квартири ОСОБА_6, були
повернути  матір”ю відповідача.

Після придбання
квартири, сторонами  по справі з участю
інших осіб було  проведено косметичний
ремонт  квартири, в яку  були завезені меблі від родичів сторін. Після
чого,  сторони  вселились
в дану квартиру, і із цього часу сторони стали проживати  спільно однією сім”єю в квартирі.

До
реєстрації шлюбу, відповідач позивачку із сім”єю ІНФОРМАЦІЯ_2 не знайомив,  спільно з нею однією сім”єю не проживав,
спільне  господарство та спільний бюджет
не вів, речей  спільного користування за
цей період придбано ними не було.

В жовтні 2004 року,  позивачка
завагітніла, про що  відповідач
повідомив  в телефонній розмові своїх
батьків які проживають в Криму. В січні 2005 року, відповідач познайомив  позивачку із своїми батьками. 25.02. 2005
року, сторони зареєстрували шлюб, а 29.06. 2005 року в них народилась дочка
ОСОБА_5 .

В
зв”язку з неприязними відносинами які склались між сторонами, 6.06. 2008 року
шлюб між сторонами було розірвано.

Після  розірвання шлюбу, сторони залишись проживати
в  спірній квартирі, де проживають і по
даний час.

Відповідно
до ст. 74 ч.1 СК України,  якщо жінка та
чоловік проживають однією сім”єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно,
набуте ними за час спільного  проживання,
належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

Таким чином, в судовому засіданні не
добуто  доказів тому, що сторони до часу
їх вселення в квартиру за АДРЕСА_1, що мало місце після червня 2004 року,
проживали однією сім”єю, набули спільне майно, вели спільне господарство, мали
спільний бюджет.

Ті
обставини, що відповідач  іноді ночував з
відповідачкою в квартирі її матері, що
позивачка приймала участь в
проведенні ремонту в спірній квартирі, що  вони навіть
підбирали варіанти  для найму
квартири але не знайшли, на думку  суду
не  є підтвердженням того, що сторони до
придбання відповідачем квартири проживали однією сім”єю.

Покази
позивачки, її матері- ОСОБА_11. та  сестри
позивачки -ОСОБА_12 в тій частині, що відповідач починаючи з квітня 2004
року постійно  проживав в квартирі  матері
позивачки, спростовуються показами подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2, які
стверджують, що відповідач постійно проживав із 2001 року та до його вселення в
квартиру в приміщенні їх будинку.

При  таких обставинах суд вважає, що в позові
позивачки необхідно відмовити за недоведеністю її позовних вимог.

5

Керуючись ст. ст. 10,60, 209, 213-215, 256  ЦПК України, ст. ст. 60, 63, 70, 74 СК
України,  суд-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1
до ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права
власності на Ѕ частину квартири, відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів  після його проголошення, та шляхом
подання  апеляційної скарги  протягом 20 днів, після подання заяви  про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                Карпович
В.Д.