Справа
№ 2 - 3165 /2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 червня 2008
року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі             Шнуровенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, треті особи -
ОСОБА_3 і Шоста одеська державна нотаріальна контора, про визнання недійсними
свідоцтва про право на спадщину за законом і договору дарування квартири ;

і за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа -
Шоста одеська державна нотаріальна контора, про визнання недійсними свідоцтва
про право на спадщину за законом і договору дарування квартири ;

ВСТАНОВИВ :

10.10.2007 року
ОСОБА_1 пред'явив в суд позов до ОСОБА_2 про визнання недійсним укладеного між
ними 10.02.2005 року договору дарування квартири АДРЕСА_1, посвідченого Шостою
одеською державною нотаріальною конторою за р.№ 5-290, вказуючи в обґрунтування
позову, що він вчинив цей правочин  під
впливом тяжкої обставини, пов'язаної зі смертю його дружини ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, не розуміючи повною мірою наслідків вказаного право чину, у
зв'язку з  поганим психічним і
психологічним станом через втрату дружини, піддавшись умовам батька дружини - відповідача
ОСОБА_2, який обіцяв переоформити квартиру на свою внучку ОСОБА_3.

Крім того,
відповідно до чинного законодавства укладений між ним і відповідачем 10.02.2005
року договір дарування квартири від 10.02.2005 року підлягає державної
реєстрації, але відповідач дотепер не зробив цього, не вселився в квартиру та
ніколи не намагався це зробити. До сьогоднішнього дня він, тобто позивач,
утримує квартиру за свій рахунок, сплачуючи усі належні комунальні платежі за
користування квартирою, та проживає в квартирі разом зі своєю дочкою ОСОБА_3.

У зв'язку з
викладеними обставинами, позивач вважає, що зазначений правочин дарування, який
ним оспорюється, є нікчемним та підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

26.05.2008 року
позивач ОСОБА_1 доповнив позовні вимоги, вимагаючи також визнати недійсним
видане Шостою одеською державною нотаріальною конторою на його ім'я свідоцтво
про право на спадщину за законом від 12 листопада 2004 року за р.№ 5-3201 щодо
майна його померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_4, посилаючись, що спадкоємцем
першої черги за законом його померлої дружини також є їх дочка ОСОБА_3., яка на
час відкриття спадщини не досягла повноліття. Проте їх дочка не була включена в
число спадкоємців, що призвело до порушенні її законних прав.

26.05.2008 року
до суду також надійшла заява ОСОБА_3. про залучення її до участі у даній справі
у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.
Одночасно ОСОБА_3. подано позовну заяву до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про визнання
недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_1 щодо
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, виданого 12.11.2004 року Шостою одеською
державною нотаріальною конторою за р.№ 5-3201, та укладеного між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 договору дарування квартири АДРЕСА_1, посвідченого 10.02.2005 року
Шостою одеською державною нотаріальною конторою за р.№ 5-290.

ОСОБА_3.
обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 і
вона як спадкоємець першої черги за законом мала право на відповідну частку у
спадщині своєї матері, яка складається з квартири АДРЕСА_1. Однак вона не була
включена в число спадкоємців, а її батько, отримавши вказане вище свідоцтво про
право на спадщину за законом, відчужив зазначену квартиру на користь
відповідача ОСОБА_2 за договором дарування, що призвело до порушення її прав.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги
свого довірителя, визнала позов ОСОБА_3. і підтвердила викладені вище
обставини.

Позивач ОСОБА_3.
просила суд розглянути дану справу за її відсутністю, про що зазначила в своїй
позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_2 про дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що
свідчить розписка про одержання ним судової повістки, причину своєї неявки суду
не повідомив. Заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду
не надходило.

Завідувач Шостої
одеської державної нотаріальної контори Калінюк Р.Б. просив суд розглянути
справу за відсутності представника цієї держнотконтори, про що надав суду свою
письмову заяву від 02.04.2008р., яка приєднана до матеріалів справи.

Дослідивши
матеріали справи і вислухавши пояснення представника ОСОБА_1, суд вважає, що і
позов ОСОБА_1 і позов ОСОБА_3. підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом
установлено, що  ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з
18.08.1989 року перебували у шлюбі, і від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 в них
народилася дочка ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 померла, не залишивши заповіт, а 12 листопада 2004 року ОСОБА_1, на
підставі ст.1261 ЦК України, як спадкоємець майна своєї померлої дружини
ОСОБА_4, отримав в Шостій одеській державній нотаріальній конторі Свідоцтво про
право на спадщину за законом за р.№ 5-3201, зареєстроване в електронному
Реєстрі прав власників на нерухоме майно КП „ОМБТІ та РОН” 02.02.2005 року за
р.№ 1243 на стор.128 в книзі 149 доп.

Як вбачається з
цього Свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкове майно, на яке видано
свідоцтво, складається з квартири АДРЕСА_1, та складається в цілому з трьох
житлових кімнат, житловою площею 54,4 кв.м., загальною площею 76,5 кв.м., яка
належала спадкодавцеві ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого
Шостою одеською державною нотаріальною конторою 10.12.1993 року за р.№ 3-12639,
зареєстрованого в Одеському МБТІ та РОН 15.02.1994 року під р.№ 1243 на стор.
54 в книзі 69 доп.

Набувши право
власності на квартируАДРЕСА_1 на підставі вказаного вище Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 12.11.2004 року за р.№ 5-3201, ОСОБА_1 відчужив цю
квартиру на користь ОСОБА_2 за договором дарування від 10 лютого 2005 року,
посвідченим Шостою одеською державною нотаріальною конторою за р.№ 5-290.

Проте дочка
померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_3., якій на день смерті матері виповнилося лише 14
років, не була включена у число спадкоємців своєї матері, хоча у встановленому
законом порядку не відмовлялася від прийняття спадщини.

Вирішуючи дану
справу, суд бере до уваги, що, по-перше, згідно ч.1 ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, по-друге,
згідно ч.1 ст.1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом
права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором
заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини, але такий
договір не може порушити прав спадкоємця, який має право на обов'язкову частку
у спадщині, і, по-третє, згідно ч.1 ст.1241 ЦК України неповнолітні діти
спадкодавця мають право на обов'язкову частку у спадщині.

Виходячи з
викладеного, суд доходить висновку, що неповнолітня ОСОБА_3. неправомірно була
усунута від права на спадщину своєї померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4

Одночасно суд
враховує, що згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого
статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, а ч.4 ст.1268 ЦК
України визначено, що неповнолітня особа, вважається такою, що прийняла
спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273
цього Кодексу.

З огляду на
викладені обставини, суд доходить висновку, що станом на день одержання
ОСОБА_1. Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2004 року за
р.5-3201 його неповнолітня дочка ОСОБА_3. згідно чинного законодавства
вважалася такою, що прийняла належну їй частку у спадщині своєї померлої матері
ОСОБА_4, яка складається з квартири АДРЕСА_1, оскільки на час відкриття цієї
спадщини ОСОБА_3. постійно проживала разом зі своїми батьками за вказаною
адресою, отже Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2004 року за
р.№ 5-3201 видано ОСОБА_1 неправомірно, з порушенням законних прав і
охоронюваних інтересів позивача ОСОБА_3., а тому підлягає визнанню недійсним,
внаслідок чого, в свою чергу, укладений між ОСОБА_1. і ОСОБА_2 договір
дарування зазначеної вище квартири, посвідчений 10.02.2005 року Шостою одеською
державною нотаріальною конторою за р.№ 5-290, також підлягає визнанню
недійсним, так як вчинення ними цього правочину призвело до порушення
конституційних прав ОСОБА_3., яка станом на той час ще не досягла
повноліття.

Крім того, суд
погоджується з доводами позивача ОСОБА_1 відносно того, що зазначений вище
правочин дарування був укладений ним під впливом тяжкої обставини,  пов'язаної з втратою ним дружини, на вкрай
невигідних для нього умовах, у зв'язку з тим, що він піддався умовам батька
своєї дружини - відповідача ОСОБА_2 та його обіцянкам переоформити квартиру на
його неповнолітню дочку ОСОБА_3., яка одночасно є внучкою відповідача ОСОБА_2

Також суд
погоджується з доводами позивача ОСОБА_1 відносно того, що згідно ст.210, ч.3
ст.640 ЦК України договір дарування нерухомого майна підлягає обов'язкової
державної реєстрації та вважається вчиненим з моменту його державної
реєстрації, але державна реєстрація укладеного 10.02.2005 року між ним і
відповідачем договору дарування квартири дотепер не здійснена, отже станом на
цей час право власності у ОСОБА_2 на спірну квартиру ще не виникло.

Крім того, суд
враховує, що ОСОБА_1 дотепер утримує квартиру АДРЕСА_1 за свій рахунок,
сплачуючи усі належні комунальні платежі за користування квартирою, і проживає
в цій квартирі разом зі своєю дочкою ОСОБА_3., а відповідач ОСОБА_2 не вселився
в квартиру та ніколи не намагався це зробити, у зв'язку з чим, в свою чергу,
суд в даному разі не застосовує встановлені ст.216 ЦК України правові наслідки
недійсності правочину.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,214-215 ЦПК України,
ст.ст.182,203,210,ч.2 ст.215,ст.ст.228,233,ч.3 ст.640,ч.1
ст.1241,ст.ст.1258,1261,1267,1268, 1301 ЦК України, суд,  -

ВИРІШИВ
:

Позов
ОСОБА_1 і позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати
недійсним видане Шостою одеською державною нотаріальною конторою Свідоцтво про
право на спадщину за законом від 12 листопада 2004 року за р.№ 5-3201 на ім'я
ОСОБА_1 після смерті його дружини ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване
в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП „ОМБТІ та РОН” 02
лютого 2005 року під р.№1243 на стор.128 в книзі 149доп.

Визнати
недійсним договір дарування від 10 лютого 2005 року, посвідчений Шостою
одеською державною нотаріальною конторою за р.№ 5-290, за яким ОСОБА_1
подарував, а ОСОБА_2 прийняв в дар квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                Н.А.Ільченко