Справа№22ц-200/2008
Головуючий у першій інстанції
Категорія - цивільна
Доповідач   ПОЗІГУН М.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня
2008 року

м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого- судді:

Шевченка В.М.

суддів:

Ішутко В.М., ПОЗІГУНА М.І.

при секретарі:

Гавриленко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за  апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської
області від 28 листопада 2007 року   у
справі за позовом ОСОБА_1 до Обєднанської сільської ради про поновлення на
роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
звернулася з позовом до Об'єднанської сільської ради Новгород-Сіверського
району  про поновлення її на роботах   завідуючої клубом та за сумісництвом посаді
молодшої медичної сестри фельдшерського пункту, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, визнання
незаконними розпоряджень сільського голови Об'єднанської сільської ради
Новогород-Сіверського району від 12 липня 2007 року №19, від 6 серпня 2007 року
№20, від 8 серпня 2007 року №25 та від 14 серпня 2007 року №26 про накладення
дисциплінарних стягнень на ОСОБА_1 про визнання незаконним  розпоряджень від 15.04. 2006 року №9 та № 4
від 20.03. 2007 року стягнення середнього заробітку   санітарки фельдшерсько-акушерського пункту в
період з 15.04.2006 року по 20.03.2007 року. В обґрунтування незаконності  її звільнення, видачі наказів про звільнення
позивачка посилалася на відсутність з її сторони порушень трудового
законодавства , які б давали б підстави адміністрації для застосування щодо неї
заходів дисциплінарного впливу  в
тому  числі і для її звільнення .

Рішенням
Новгород-Сіверського районного суду від 28 листопада 2007 року визнано
незаконними розпорядження сільського голови Об'єднанської сільської ради
Новогород-Сіверського району від 12 липня 2007 року №19, від 6 серпня 2007 року
№20, від 8 серпня 2007 року №25 та від 14 серпня 2007 року №26 про накладення
дисциплінарних стягнень на ОСОБА_1 Поновлено ОСОБА_1 на роботі  Ушинського фельдшерського пункту на посаді
молодшої медичної сестри. Стягнуто з Обєднанської сільської ради
Новогород-Сіверського району на користь ОСОБА_1
487 грн. 20 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Судом
відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним  розпоряджень від 15.04. 2006 року №9 та № 4
від 20.03. 2007 року виданих сільським головою Об'єднанської сільської ради,
про поновлення  ОСОБА_1 на посаді
завідуючої Ушивського сільського клубу відмовлено в зв'язку з пропуском
строків, встановлених ст.. 233 КЗпП України для звернення  до суду за захистом порушеного права.
Відмовлено судом і в задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку   санітарки фельдшерсько-акушерського пункту в
період з 15.04.2006 року по 20.03.2007 року, як відмовлено  і в задоволенні позовних про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу на посаді завідуючої клубом.

В апеляційній  скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду  змінити, поновити її на  посаді завідуючої сільським клубом с. Ушивка
та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Незаконність судового
рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про поновлення її на
посаді завідуючої сільським клубом с. Ушивка апелянт обґрунтовує неправильним
застосуванням норм матеріального права, оскільки відмовляючи в задоволенні
позову в цій частині  з підстав пропуску
нею місячного строку на звернення до суду за захистом порушеного права суд не
врахував тієї обставини, що про своє звільнення вона дізналася лише 21.08.2007
року, коли їй було вручено трудову книжку з записом про звільнення як з посади
завідуючої клубом так і з посади молодшої медичної сестри Ушинського
фельдшерсько-акушерського пункту.
Відповідно ж до  ч 1 ст. 233 КЗпП
України перебіг строку позовної давності у справах про звільнення працівника з
роботи розпочинається з дня вручення працівнику копії наказу про звільнення або
з дня видачі трудової книжки.

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до слідую чого
висновку.

Судом
встановлено, що  ОСОБА_1 було звільнено
з  посади завідуючої Ушинського
сільського клубу згідно розпорядження від 8.08. 2007 року, а оскільки  вона звернулася до суду з позовом лише
14.09.2007 року, то нею пропущено місячний строк встановлений  ст.. 233 КЗпП України  для звернення до суду за захистом порушеного
права і клопотань про поновлення строку позивачка не заявляла.

Проте,  висновок суду про пропуск позивачкою
місячного строку на звернення до суду за захистом порушеного права  не ґрунтується на матеріалах справи і не
відповідає вимогам закону.

Хоча в рішенні суд і послався на те , що
згідно ч1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою до суду у
справах про звільнення в місячний строк
з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової
книжки, але фактично в порушення зазначеної норми матеріального права перебіг
строку  суд рахував  з дня видачі
розпорядження про звільнення.

Проте, як
вбачається з матеріалів справи, що було встановлено і в судовому засіданні
апеляційної інстанції позивачці
розпорядження про звільнення на руки не видавалося відповідачем,  а оскільки трудова книжка знаходилася у
позивачки, то  записи до неї відповідачем
було внесено одночасно як про звільнення
з посади завідуючої клубом так і з
посади  молодшої медичної сестри,
з якої її було звільнено лише  згідно
розпорядження від 14.08.2007 року. До суду позивачка звернулася з позовом
14.09.2007 року, а за таких обставин нею не пропущено строк на звернення до
суду захистом порушеного права і в частині поновлення її на  посаді завідуючої клубом. За викладених обставин  рішення суду в цій частині  та в частині
стягнення середнього заробітку на
зазначеній  посаді підлягає  скасуванню
з ухваленням нового рішення про
поновлення  позивачки  на посаді завідуючої клубом зі стягненням середнього
заробітку за час вимушеного прогулу виходячи з наступного.

Розпорядженням
сільського голови від 12 липня 2007 року № 19 за не сумлінне ставлення до своїх
обов'язків завідуючій Ушинським сільським клубом оголошено догану.

Згідно
доповідних(а.с.14,53)  3 та 4 серпня 2007
року завідуюча Ушивським сільським клубом підпорядкований заклад не відкривала

8 серпня
2007 року згідно розпорядження сільського голови позивачці  за несумлінне ставлення до виконання
обов'язків завідуючої клубом оголошено
догану.

Розпорядженням
від 8 серпня 2007 року №23 позивачку звільнено з  посади завідуючої Ушинським сільським клубом з
8 серпня 2007 року по ст.. 40 КЗпП  без
зазначення конкретної підстави для звільнення, прогул чи систематичне
невиконання без поважних причин
обов'язків.

В
матеріалах справи відсутні дані щодо вчинення дисциплінарних проступків
позивачкою після 3 та 4 серпня 2007 року,(а.с.14, 53) а тому фактично позивачку
за  одне порушення трудової
дисципліни  двічі притягнуто до  дисциплінарної відповідальності як у виді
догани так і звільнено її з роботи, що суперечить положенням ч 2 ст. 149 КЗпП,
а в порушення ч 1 зазначеної статті до застосування дисциплінарного стягнення
не  відбиралося письмового пояснення.

Відповідно ж до ст.. 40 ч1 п4 допускається
звільнення лише за прогул без поважних причин, але адміністрацією до видання
розпорядження про звільнення  позивачки
не було перевірено  дійсність фактів,
викладених в актах від  3 та 4 серпня
2007 року та не з'ясовано  наявність чи
відсутність поважних причин  не
роботи  сільського клубу в зазначені дні.

Проте,  згідно розпорядження сільського голови від 14
червня 2007 року №15 позивачку було переведено на 0.25 ставки завідуючої
клубом, але в матеріалах справи відсутні дані про зміну графіка роботи в
зв'язку  зі зміною тривалості робочого
часу згідно зазначеного розпорядження, що також є перешкодою для звільнення
позивачки за прогул без поважних причин.
Крім  того,  дані в актах від 3та 4 серпня  2007 року суперечать табелю обліку робочого
часу, затвердженого сільським головою, згідно якого позивачка прогулів не
допускала(а.с.70).

Крім того,
зазначеним рішенням скасовані розпорядження сільського голови від 12
липня, 6 серпня 2007 року про притягнення позивачки до дисциплінарної
відповідальності, рішення суду  в цій
частині ніким не оскаржено.

В зв'язку з поновленням позивачки на роботі на
її користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу  з дня звільнення по день винесення рішення
апеляційним судом в сумі 759 грн. 38 коп., виходячи з середнього за робітку, що
передував звільненню позивачки з посади завідуючої клубом (а.с.66).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 ч.1
п.п.3, 4,  314, 316, 317, 319  ЦПК України, суд  -

ВИ РІ Ш ИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2007 року  скасувати в частині  відмови в задоволенні позовних вимог про
поновлення на   посаді завідуючої клубом.

Поновити ОСОБА_1  на
посаді завідуючої сільським клубом с. Ушивка Новогород Сіверського
району.

Стягнути з Об'єднанської сільської
ради на користь ОСОБА_1 759.38 грн.

В іншій
частині рішення суду залишити без змін.

Рішення  набирає законної
сили   з моменту його проголошення  і може бути оскаржена у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців після проголошення.

Головуючий                                      Судді: