№2- 154/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06 лютого 2008    року
Печерський  районний суд м. Києва
в складі :

головуючого   -
судді Кафідової О.В.,

при
секретарі  -                  Глібко Н.В., Нечаєвої Ю.Ю.,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Громадської  організації „Українська  правда” , ОСОБА_2  про захист честі ,гідності , ділової  репутації ,визнання  інформації
неправдивою та стягнення
моральної  шкоди   ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся  до суду з позовом
до  зазначеного відповідача  про спростування  недостовірної інформації і відшкодування
моральної шкоди   ,  просить
постановити рішення  , яким
визнати  відомості  , які
були  розповсюджені  в Інтернет-виданні  „Українська правда” від ІНФОРМАЦІЯ_1 в статті
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2   такими , що
не  відповідають дійсності, а саме   :

„...окремими представниками коаліції приписано робочий час саме  тоді , коли вони були відсутні . Масштаби
приписок такі :

...

ОСОБА_1. - 7 днів

...”.

Крім
того , позивач  просить  зобов”язати відповідача  у місячний
строк  після набуття судовим
рішенням законної  сили  розмістити в інтернет-виданні
„Українська  правда” на сайті  на тій
самій  шпальті  і тим самим шрифтом , що і спростоване  повідомлення , спростування   зазначеного позивачем  змісту :

„Рішенням Печерського районного суду м. Києва  задоволено позовну  заяву
ОСОБА_1. до Громадської  організації
„Українська  правда” про захист честі ,
гідності ,ділової  репутації  у зв”язку з
поширенням  нею неправдивої
інформації про отримання ОСОБА_1. заробітної плати  за 7 робочих днів , робочий час яких ним
фактично не відпрацьований . Ця інформація
не  відповідає дійсності ,
оскільки  протягом згаданих  7 днів
ОСОБА_1. виконував обов”язки представника від Верховної Ради
України  в Конституційному Суді
України  при розгляді  конституційного  подання
53  народних депутатів України
щодо відповідності  Конституції України
(конституційності )  Указу
Президента  України  „Про дострокове  припинення
повноважень Верховної Ради України”
від  02.04.2007 року за
№264/2007”   .

При цьому, представник   позивача в
судовому  засіданні   уточнив
позовні  вимоги та  просила стягнути в відповідачів  по 1250 грн. 00 коп.  в якості відшкодування завданої  моральної
шкоди  та  судові
витрати по справі .

В судовому засіданні представник   позивача
підтримала зазначені позовні вимоги , просила їх задовольнити в повному
обсязі,  посилаючись  на
обставини  ,  викладені
в  позові та додаткових  поясненнях
.

Представник відповідача Громадської  організації „Українська  правда” позов не визнала , просила в
задоволенні позову відмовити  ,
посилаючись на те , що  інтернет
видання  не  є
засобом  масової  інформації , при цьому  оскаржуєма
інформація  була  підтверджена
відсутністю  письмової
реєстрації  позивача  , яка здійснюється  перед початком  пленарних
засідань в Верховній  Раді України  в період з 02.4.2007  року
по 25.04.2007  року  та
відсутністю  належних  доказів
про призначення  позивача  на
представництво інтересів Верховної Ради України  в Конституційному Суді України  .

Вважають , що в  інтернет виданні  www.pravda.com.ua <http://www.pravda.com.ua/>  не були поширені
ніякі негативні та  недостовірні
відомості відносно позивача , які б
могли  завдати  шкоди
позивачу  .

При
цьому , вважають , що в програмі
не  повідомлялось  негативна
інформація , яка   б  підлягала спростуванню, тому відсутні  підстави
для  задоволення  позову .

Відповідач ОСОБА_3. в судовому  засіданні
позов  не  визнав , посилаючись на  те , що ним як народним депутатом України ,
журналістом за  фахом  , були проведені  певні
дослідження  та перевірки
присутності  народних  депутатів України  на
робочих місцях , саме  на  пленарних
засіданнях в  період часу  з 02.04.2007
року по 25.04.2007  року та
виявлено  відсутність деяких  з депутатів
без  поважних  причин , про що і  створено авторську  статтю під назвою  ІНФОРМАЦІЯ_2  . Жодних
достовірних даних  про те ,
що  позивач  в
даний  період часу  перебував представником  Верховної Ради України в Конституційному  суді України
автором  виявлено не  було , при цьому  такого
рішення на засіданні Ради та
профільним комітетом  відносно
позивача  не  приймалось , просив відмовити в
задоволенні  позову .

Суд , вислухавши  пояснення сторін , представників сторін,  вивчивши письмові докази ,  приходить до
наступних  висновків .

В
судовому засіданні встановлено , що  в Інтернет-виданні на сайті www.pravda.com.ua
<http://www.pravda.com.ua/> „Українська правда” від ІНФОРМАЦІЯ_1 в статті ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 була розповсюджена інформація ,
щодо відсутності  певного числа  народних
депутатів України на  пленарних  засіданнях Верховної  Ради України , серед яких  було
зазначено прізвище  позивача  ОСОБА_1. -
7 днів .

Як
вбачається  з  наданих
копій відомостей  реєстрації  присутності народних депутатів України на
пленарних  засіданнях Верховної Ради
України та вручення їм матеріалів засідань
за 03.04.2007  року 05.04.2007  року , 11.04.2007 року , 12,04.2007  року, 17.04.2007 року , 18.04.2007  року , 19.04.2007 року, 20.04.2007 року ,
24.04.2007 року , в яких відсутній
підпис  позивача  , чим підтверджується відсутність
позивача  в зазначені  дні
на  пленарних  засіданнях
.

Фактичні  обставини відсутності  позивача
на  пленарних  засіданнях в квітні  місяці 2007
року  не  заперечувались ані в позовній  заяві , ані в судовому  засіданні представником позивача, тому
суд  вважає  зазначені
обставини встановленими , оскільки не
спростовувались сторонами .

Таким  чином
встановлено , що  відповідач  ОСОБА_3. в спірній статті надав дійсну  інформацію відсутності  позивача
на  робочому  місці
в парламенті  , яка не
підлягає  спростуванню  .

Згідно  ст.
10  Конвенції  про
захист  прав  і
основних  свобод  людини ,
кожна  людина  має
право  на  свободу
виявлення  поглядів  . Це
право  включає  свободу
дотримуватись  своїх  поглядів
,  одержувати і  поширювати
інформацію  та  ідеї без
втручання  держави  і незалежно
від  кордонів .

Таким  чином
,  свобода  висловлювань
не  обмежується  фактичними
даними ,  які  можна
підтвердити ,  вона  включає
- погляди  ,  критику ,
припущення.

Згідно  ст.
34  Конституції  України
,  кожному  гарантується
право  на  свободу
думки  і  слова
,  на  вільне
вираження  своїх  поглядів
і  переконань ,  кожен
має  право  вільно збирати , зберігати ,
використовувати  і  поширювати інформацію  усно ,
письмово   або в  інший
спосіб  -  на
свій  вибір .

Згідно ст. 23 Закону  України “Про
інформацію”  ,  інформація
про особу  - це  сукупність
документованих  даних або  публічно оголошених  відомостей
про особу .

Події
в парламенті  ,  які
аналізувались   в  спірній статті     не
містять посилання  на те ,  що
зазначені  в ній  факти стосуються  тільки
позивача    та  немає
посилання  на  вчинення
саме  позивачем  будь - яких
негативних  дій  , тільки
розповсюджено факт відсутності  на  робочому місці  та отримання заробітної  плати за
час відсутності. , крім іншого
відносно  певних  подій
зазначені   оціночні судження  та припущення автора .

Таким
чином ,  відповідач , як і  будь яка інша
особа , яка  висловила  свої оціночні
судження , щодо конкретних  подій
,  не
може  бути  зобов”язана
доводити їх  правдивість , оскільки  це
є  порушенням  свободи
поглядів  ,  яка є
основною  складною  права , гарантованого ст. 10  вищезазначеної  Конвенції .

Крім
того ,  позивачем  не
надано жодного доказу  при подачі  позову , при час проведення  попереднього судового засідання  на
підтвердження  того , що  є
Розпорядження  Голови  Верховної
Ради України від 16.04.2007  року
за №394 , а  яким  його призначено представником  при розгляді
Конституційним Судом України
конституційного подання 53 народних
депутатів України щодо відповідності
Конституції України Указу Президента
України „Про дострокове
припинення повноважень Верховної Ради України„ від 02.04.2007  року.

При цьому  слід зазначити , що  позивач
був  відсутній  на
пленарних  засіданнях  чотири дні і до зазначеного ним
Розпорядження  від 16.04.2007  року

Виходячи з  вищенаведеного , суд  вважає доведеною  невідповідність відомостей , викладених  в
спірному   сюжеті ознакам  таких , що не відповідають дійсності ,
підлягають спростуванню     та  завдають шкоди інтересам позивача ,
відсутні  докази, що спірна інформація є
недостовірною , а  відтоді  відсутні
підстави  для  їх
спростування  та  відновлення
порушеного права  позивача за  ст. 277 ЦК України.

Посилання представника  позивача  на  те
,  що  саме вище
зазначена  ним інформація  , як
цілісне  джерело інформації  , завдало
шкоди  його інтересам , не  знайшло
свого підтвердження в судовому
засіданні.

Таким чином суд , оцінивши в сукупності
добуті в судовому засіданні докази
, знаходить необхідним  в
задоволенні позову відмовити , оскільки встановлено,  що відповідачами не порушені  права
позивача.

На підставі викладеного , керуючись
ст. ст.  34, 68 Конституції
України , ст. 10 Конвенції про
захист  прав  і
основних  свобод  людини ,  ст.ст. 23, 201, 270, 277, 297, 299  ЦК України ,
Законом України  “Про інформацію
“, ст. ст. 10,
60, 131, 140,   174 , 195 , 208,
209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд , -

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву ОСОБА_1 до Громадської
організації „Українська  правда” ,
ОСОБА_2  про захист честі ,гідності ,
ділової  репутації ,визнання  інформації
неправдивою та стягнення
моральної  шкоди  - залишити без  задоволення
.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного  суду  м. Києва
через Печерський  районний   суд м. Києва .

Заяву про  апеляційне  оскарження рішення  суду
може  бути подано  протягом 10
днів  з  дня
проголошення  рішення  .

Апеляційна  скарга  на
рішення  суду  подається
протягом  20 днів після  подання заяви про апеляційне оскарження .

СУДДЯ: