Справа № 2-1441/08
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

20 червня 2008 року         Шевченківський районний суд м.
Чернівці в складі:

Головуючого судді     -   Гончарової І.М.

При
секретарі              -   Брижак Д.І.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
третя особа на стороні позивача
ОСОБА_2  до ОСОБА_3 про визнання
таким, що втратив право користування жилим приміщенням, -

В с т а н о в и в:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши  в ньому, що
з     відповідачем   ОСОБА_3 вона     знаходилась в    шлюбі
з    11.04.1989   року
по   03.07.2001    року. У їх користування та розпорядження в
1995 році була надана квартира АДРЕСА_1. Квартира належить місцевим радам.
Вказує, що  вона, її син ОСОБА_2, та
відповідач ОСОБА_3  з 28 липня 1995 року
зареєстровані в зазначеній квартирі.

Починаючи з 1997 року відповідач ОСОБА_3 постійно зловживав спиртними
напоями, поводив себе непристойно, їх відносини у 2004 році були предметом
розгляду Ленінського місцевого суду міста Чернівці, який в задоволенні її
позову про виселення відповідача у зв'язку із систематичним порушенням правил
співжиття та неможливістю сумісного проживання відмовив і задовольнив його позов
до неї про вселення та усунення перешкод в користуванні жилою площею.

На
підставі рішення суду 11 травня 2004 року був виданий виконавчий лист і 21
червня 2004 року рішення суду було виконане - державним виконавцем відповідач
ОСОБА_3 вселений у квартиру, але в дійсності, пробувши у квартирі не більше
години і заявивши, що судову справу він все ж таки виграв, пішов із квартири. З
того часу відповідач в квартирі не проживає, його дії по пред'явленню претензій
і користуванні квартирою заключалися тільки у тому, що він приймав участь у
судових процесах, активно захищався і 21 червня 2004 року вселився у квартиру,
взяв від неї ключ від квартири, але одразу ж після уходу державного виконавця,
сам покинув квартиру, більше нею не користувався і з того часу проживає у
будинку свого брата АДРЕСА_2.

Той     факт,     що
відповідач         не     користується     квартирою підтверджується тим, що він, не
приймає ніякої участі в оплаті комунальних послуг, не має в квартирі ніяких своїх
речей, не отримує поштової кореспонденції та медичних послуг.  Вона
самостійно зробила в квартирі капітальний ремонт, вклавши в цього
особисті значні кошти. Ніяких перепон в користуванні жилою площею в квартирі
АДРЕСА_1, відповідачу ні вона, ні її син
не чинили, він сам у добровільному порядку залишив квартиру, і не
користується нею.  Вона  не може оплачувати за відповідача, який не користується
приміщенням, комунальні послуги та не може вирішити питання про призначення
субсидії і приватизацію квартири.

Просить визнати  ОСОБА_3 таким, що
втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повністю, підтвердивши
обставини, які викладені в позовній
заяві.

Відповідач позовні
вимоги не визнав і пояснив, що дійсно він прописаний в спірній квартирі, але не
проживає в ній. 26 жовтня 2004 року на підставі рішення суду відбулося вселення
його в спірну квартиру, але  позивачка не
надає йому можливості проживати квартирі.
З цього приводу він нікуди не звертався.

Третя особа на стороні позивача - ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав і пояснив, що дійсно його батько ОСОБА_3 в 2004 році був вселений в
квартиру державним виконавцем, однак після цього в квартирі не проживав жодного
дня. Ніяких перешкод у проживанні в квартирі з його боку та з боку  його матері ОСОБА_1 не було. Він взагалі не
бачив батька декілька років.

Суд,
заслухавши пояснення сторін , допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали
справи,  вважає, що позов  підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що дійсно в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка  ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3 та їх син
ОСОБА_2, квартира належить місцевим радам.

Відповідно до ст.. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або
членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо
наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців,
цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі
спору  судом.

В
судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 починаючи з  жовтня 2004 року не проживає в спірній
квартирі без поважних причин, що ствердили в судовому засіданні свідок -
ОСОБА_4, третя особа  ОСОБА_2 Крім  цих показів
факт не проживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 стверджується актом,
складеним представниками  ЖРЕПу № 5
від  28 лютого 2008 року.

Всі  витрати по оплаті комунальних
послуг  несе позивачка, а відповідач участі
в витратах на утримання житла не приймає,
поштову кореспонденцію не отримує, медичною допомогою не користується.

Відповідач
ОСОБА_3  в судовому засіданні не
заперечував факту свого не проживання в спірній квартирі, але стверджував, що
причини його відсутності в даній квартирі більше 6 місяців є поважними.

На думку суду,
відповідач не навів жодного доказу поважності причин його відсутності в спірній
квартирі більше 6 місяців, а тому  суд
приходить до висновку, що відповідач
ОСОБА_3  з жовтня  2004 року без поважних причин не проживає в
спірній квартирі і  у відповідності до
вимог ст.. 71, 72 ЖК України може бути визнаний таким, що втратив право
користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. 71, 72 ЖК
України,ст..ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224 ЦПК  України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати
ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ: