Справа № 2-662/2008 р.
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2008 року
м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

представника позивача ОСОБА_2.,

представника відповідача Калюжної Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Тертишницької сільської ради Носівського району про визнання права
власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду Чернігівської області
звернувся ОСОБА_1, який в поданій позовній заяві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла його мати ОСОБА_3. Позивач прийняв спадщину, яка відкрилася в день
смерті його матері. Але, оскільки мати позивача за життя не виготовила
правовстановлюючі документи на будинок АДРЕСА_1, позивач, як спадкоємець, не
може через нотаріальну контору оформити право власності, і просив судовим
рішенням визнати за ним право власності на будинок.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2
підтримала позовні вимоги та пояснила, що в будинку АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_3.
З невідомих причин вона не зареєструвала право власності на будинок. Коли
ОСОБА_3 померла, то в нотаріальній конторі відмовилися включити будинок до
свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_1.

Представник Тертишницької сільської ради Носівського
району в судовому засіданні визнала позов та пояснила, що крім ОСОБА_1,
спадкоємцем майна ОСОБА_2 є брат позивача ОСОБА_4.

Вислухавши пояснення представників позивача та
відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що будинок, який
знаходиться в АДРЕСА_1, належав ОСОБА_3, що підтверджується довідкою, виданою
Тертишницькою сільською радою (а.с. 14).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки законом встановлена презумпція правомірного
набуття права власності на майно, відсутні докази про інше, то у суду немає
жодних підстав вважати, що ОСОБА_3 володіла будинком АДРЕСА_1 незаконно.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем
першої черги, та прийняв спадщину, яка відкрилася в день смерті його матері
(а.с. 12).

ОСОБА_4, який є іншим спадкоємцем, не заперечує проти
визнання за позивачем права власності на будинок (а.с. 18).

Отже, позовні вимоги позивача не суперечать закону.

Суд визнає, що через бездіяльність спадкодавця щодо
реєстрації нерухомого майна спадкоємець не може набути право власності на майно
в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин це право
підлягає захисту в судовому порядку.

Оцінивши представлені докази в сукупності, суд приходить
до висновку, що оскільки відповідач визнав позов, визнання позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому можливо
застосувати наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, і
задовольнити позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 208, 209,
212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1 Чернігівської області вартістю 27 508 гривень,
який належав померлій   ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_3.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                           В.М.
Дикий