У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5
березня 2008  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів:             Левченка Є.Ф.,  Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,    Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в судовому засіданні справу за заявою прокурора Рахівського району в інтересах
відділу освіти Рахівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди,

в с т а н о
в и л а :

У
січні 2007 року прокурор Рахівського району звернувся до суду з зазначеною
заявою, посилаючись на те, що ОСОБА_1 працює на посаді директора
Косівсько-Полянської школи № 2 і своїм наказом від 1 листопада 2005 року
незаконно звільнила з роботи двірника ОСОБА_2, рішенням суду від 11 липня 2006
року ОСОБА_2 поновлено на роботі, на її користь стягнуто 1700 грн. на
відшкодування моральної шкоди, 380 грн. 80 коп. витрат по оплаті проведення
експертизи та 100 грн. по оплаті послуг адвоката; зазначені суми ОСОБА_2 були
виплачені 17 листопада 2006 року відділом освіти Рахівської районної державної
адміністрації, таким чином ОСОБА_1 своїми неправомірними діями заподіяла
відділу освіти шкоду.

Прокурор просив стягнути з ОСОБА_1 на користь відділу освіти Рахівської
районної державної адміністрації 2180 грн. 80 коп.

Рішенням Рахівського районного суду від 13 квітня 2007 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від        21 червня 2007 року, заяву прокурора
задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та передати справу на новий
розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив
із того, що з вини ОСОБА_1 була неправомірно звільнена з роботи ОСОБА_2, а тому
відповідно до статей 1166, 1191 ЦК України відповідачка зобов'язана
відшкодувати відділу освіти заподіяну шкоду в розмірі проведеної ним виплати
згідно рішення суду -       2180 грн. 80
коп.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до статті
237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні
або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу
вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий
обов'язок покладається, якщо
звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган
затримав виконання рішення суду
про поновлення на роботі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
працює на посаді директора Косівсько-Полянської школи № 2, на підставі її
наказу № 44-к від 1 листопада 2005 року була звільнена з роботи двірник школи
ОСОБА_2  Рішенням Рахівського районного
суду від 11 липня 2006 року ОСОБА_2 поновлено на роботі, на її користь стягнуто
з Косівсько-Полянської школи 1-11 ступенів № 2 1700 грн. на відшкодування
моральної шкоди, 380 грн. 80 коп. - витрат по оплаті проведення експертизи та
100 грн. по оплаті послуг адвоката, а всього 2180 грн. 80 коп.,  зазначену суму ОСОБА_2 виплачено 17 листопада
2006 року відділом освіти Рахівської районної державної адміністрації.

Встановивши зазначені факти, суд у порушення вимог статей 214, 215 ЦПК
України у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин
та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них, задовольнив вимоги
прокурора на загальних підставах, встановлених статтями 1166, 1191 ЦК України,
проте не звернув уваги на те, що
ОСОБА_1, звільняючи ОСОБА_2, діяла саме як службова особа - директор
школи, також суд не звернув уваги на види виплат, проведені на підставі рішення
суду, та не з'ясував чи передбачено законом їх відшкодування службовою
особою.

Апеляційний суд на зазначене
уваги не звернув, у порушення вимог статей 303, 308, 315 ЦПК України належним
чином не перевірив законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції
і залишив його без змін.

За таких обставин ухвалені в
справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд
до суду першої інстанції з підстав, передбачених частиною 2 статті 338 ЦПК
України.

Керуючись статтею 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Рахівського районного
суду від 13 квітня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області
від 21 червня 2007 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                                 А.Г.Ярема

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін