Справа № 2-843/08
Рішення

Іменем України

23 жовтня
2008 року
місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді                         Деркача О.Г.

секретаря
Лящинської М.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача  ., представника відповідача - Чернігівської
міської ради - Прокопович Т.Г., представника відповідача - Управління земельних
ресурсів Чернігівської міської ради - Титаренко Ю.В., представника відповідача
КП «Планувальник» - Аквілова Г.П.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Чернігівської міської ради,
Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, КП «Планувальник», КП
Чернігівське МБТІ про визнання недійсним акту погодження меж земельних ділянок,
державного акту про право власності на земельну ділянку та зобов'язання
відповідача не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою, стягнення
моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Чернігівської міської ради,
Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради про визнання частково
незаконною приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2, що була проведена в квітні
2005 року і відновити межу між земельними ділянками ОСОБА_2 та його згідно
генерального плану, зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод йому у користуванні
земельною ділянкою, стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 3000 гривень. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він
є власником частини будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, його сусідка, є власником частини
будинку АДРЕСА_1. Вказує, що має присадибну ділянку площею 0.432 кв.м,
власником суміжної земельної ділянки площею приблизно 1.5 кв.м є ОСОБА_2
Зазначає, що власником частини будинку та присадибної ділянки став у 1988 році
на підставі договору купівлі-продажу. Присадибна ділянка не приватизована, коли
вирішив зайнятись приватизацією, дізнався, що ОСОБА_2 в квітні 2005 року
приватизувала свою присадибну ділянку з порушенням межі, тобто не по межі за
генеральним планом, затвердженим у 1988 році. На сьогоднішній день ця межа
відповідно до документації не змінювалась. Крім того, приватизувавши ділянку не
по межі, ОСОБА_2 здвинула цю межу (дерев'яний паркан), який поставила так, як
приватизувала свою ділянку. Зазначає, що давав згоду на приватизацію
присадибної земельної ділянки ОСОБА_2 за умови, що паркан буде стояти на своєму
місці, тобто між ними була усна домовленість про те, щоб вона приватизувала без
порушень межі і після цього ще відновила місцеположення забору, але це не
зробила. На його прохання до ОСОБА_2 відновити межу так, як це передбачено
генеральним планом і не чинити йому перешкоди у користуванні ділянкою,
відповідачка ОСОБА_2 категорично відмовляється, посилаючись на те, що в неї є
Державний акт на право власності на земельну ділянку згідно проведеної
приватизації. Вказує, що внаслідок незаконних дій відповідача, йому завдано
моральну шкоду, яку оцінює в 3000 гривень. Шкода полягає у порушенні нормальних
життєвих зв'язків, душевних та фізичних стражданнях, яких зазнав та досі зазнає
у зв'язку з порушенням його права власності. Моральну шкоду просить стягнути з
ОСОБА_2

07.07.2008 року
позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд визнати
недійсними акт погодження меж земельних ділянок від 12.04.2005 та державний акт
про право власності на земельну ділянку, зобов'язати відповідача ОСОБА_2  не чинити йому перешкоди у користуванні
належною йому земельною ділянкою та стягнути з її на його користь моральну
шкоду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав по вищевикладеним
мотивам та просив їх задовольнити. Крім того, зазначив, що на його думку межа
має проходити виключно згідно генерального плану, який в його розумінні є
правовстановлюючим документом. Свого дозволу на приватизацію відповідачкою
ОСОБА_2 земельної ділянки, в такому варіанті як вона здійсненна, він не давав,
а свою підпис в акті встановлення і погодження меж земельної ділянки, він
ставив на чистому аркуші паперу, на якому не було схеми обміру та прив'язки меж
земельної ділянки. Більш того, в результаті такої приватизації вищезазначеної
земельної ділянки, порушено його право користувача. земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги позивача не
визнала і показала, що станом на 1960 рік, коли відповідачкою було придбано у
власність1/3 частини домоволодіння, вже був встановлений попередніми
співвласниками порядок користування земельною ділянкою і який не змінювався до
цього часу. Згідно цього порядку, відповідачка увесь час проживання у цьому
будинку користувалася спірною частиною земельної ділянки, в межах якої і була
здійснена приватизація. Більш того, позивач власноручно, без будь якого тиску з
боку відповідача, погодив схему обміру та прив'язки меж земельної ділянки.

В судовому засіданні представники відповідачів Чернігівської міської ради
та Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, позовні вимоги
позивача не визнала у повному обсязі і показала, що у позивача немає жодного
правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку. Більш того, він
добровільно погодив  схему обміру та
прив'язки меж земельної ділянки. Приватизація спірної земельної ділянки
проведена у відповідності з чинним законодавством.

В судовому засіданні представник відповідача КП «Планувальник» позовні
вимоги позивача не визнав у повному обсязі і показав, що обмір спірної частини
земельної ділянки проводився згідно встановленого співвласниками порядку
користування земельною ділянкою і схема обміру та прив'язки меж спірної
земельної ділянки була погоджена в установленому порядку із самим позивачем.

Представник співвідповідача Чернігівського міжміського
бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з'явилися, про час та місце
слухання справи повідомлені, згідно ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим
справу розглянути у відсутності представника співвідповідача.

СвідокОСОБА_3. в судовому засіданні показала, що  вона підписувала акт погодження меж земельної
ділянки, але схему обміру  та
прив'язки  меж  земельної ділянки  не дивилася. Чи була взагалі схема обміру,
вона не знає.

Свідок  ОСОБА_4 пояснила, що
підписувала  акт погодження меж земельної
ділянки, але ніякої схеми  до цього акту
не було.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6в судовому засіданні показали, що  мешкають по сусідству зі сторонами,  паркан по межі між земельними ділянками,
якими користуються  ОСОБА_2  та ОСОБА_1 встановлений приблизно з 1960 року
та не переносився. На даний час порядок землекористування між сторонами не
змінився.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом  своїх порушених, невизначених або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона  зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і
заперечень; докази подаються  сторонами
та іншими особами, які беруть участь у справі;
доказуванню підлягають  обставини,
які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись  на припущеннях.

Судом встановлено наступне:

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 09.07.1988 р. ОСОБА_7продав, а ОСОБА_1 купив 5/12 частин жилого
будинку з належною частиною надвірних споруд
і побутових будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1і розташований  на земельній ділянці  1045,0 кв.м. Згідно даного договору, зі згоди
всіх співвласників  загальної часткової
власності в користування покупця ОСОБА_1. переходить частина будинку, сарай
«Д», льох  «д1», частина
огорожі  (а.с.16-17). 1/3 частина будинку
на праві власності належить ОСОБА_2
К.В.  Дані обставини сторонами не
заперечуються.

За заявою ОСОБА_2 щодо передачі їй безоплатно  у приватну власність  земельну ділянку площею 0,0238 га для
будівництва, обслуговування  жилого
будинку , господарських будівель  і
споруд (присадибна ділянка),
Чернігівським обласним
комунальним підприємством «Планувальник»   виготовлено технічну документацію  по виготовленню державного акту  на право власності земельної ділянки
ОСОБА_2  Актом встановлення  і погодження меж  земельної ділянки  від 12.04.2005 року  замовник ОСОБА_2,  виконавець робіт Аквілов Г.П.,   в присутності землевласників та
користувачів  суміжних земельних
ділянок   погодили розмір та площу  земельної ділянки  ОСОБА_2, яка розташована по АДРЕСА_1 Даний
акт  підписали всі сторони, в тому числі
і позивач. Будь яких зауважень щодо невідповідності меж земельної ділянки,  відсутності схеми обміру та прив'язки меж
земельної ділянки не надходило.

Рішенням  Чернігівської міської ради  від 08.09.2005 року   (17 сесія 4 скликання) “Про надання,
вилучення і передачу земельних ділянок в межах м. Чернігова та надання
дозволу  на розроблення проекту відведення
земельних ділянок”, ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 було передано  земельну ділянку у власність, безоплатно, для
будівництва та обслуговування  житлового
будинку та господарських  будівель і
споруд площею 0,0238 га  (а.с. 64-66). На
підставі вищезазначеного рішення  ОСОБА_2
видано  державний акт на  право власності  на земельну ділянку (серія ЯБ № 912455) від 23.01.2006
р. , площею 0,0238 га, яка розташована  в
АДРЕСА_1,  зареєстрований в Книзі
записів   реєстрації  державних актів на право власності на землю
та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 6155.

Доводи позивача щодо невідповідності меж земельної ділянки відповідно до
генерального плану, виконаного в технічному паспорті,  підпису замість акта погодження меж
земельної  ділянки чистого аркушу в
судовому засіданні є недоведеними та не підтверджуються жодним доказом.  Позивачем в судовому засіданні не доведено,
що приватизацією земельної ділянки ОСОБА_2 порушено його право землекористувача.  Приватизація
земельної ділянки ОСОБА_2
проведена у відповідності до вимог Земельного Кодексу України,  державний акт на право власності на
землю  виданий відповідно до вимог чинного
законодавства.

На
підставі наведеного  суд приходить до
висновку, що вимоги позивача про
визнання  недійсним акту
погодження меж земельних ділянок, державного акту про право власності на
земельну ділянку та зобов'язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні
земельною ділянкою  задоволенню не
підлягають.  Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог  позивачу не підлягає
задоволенню і позовна вимога щодо стягнення моральної шкоди, факт заподіяння
якої позивач не довів.

Керуючись
ст. ст.  10, 11, 60, 209, 213 - 215, 218
ЦПК України, ст. ст. 106, 107,  155 ЗК
України, суд,

Вирішив:

Відмовити
у повному обсязі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Чернігівської
міської ради, Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, КП
«Планувальник», КП Чернігівське МБТІ про визнання недійсним акту погодження меж
земельних ділянок, державного акту про право власності на земельну ділянку та
зобов'язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою,
стягнення моральної шкоди.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через
Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів, після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення. Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Суддя Новозаводського

районного суду міста Чернігова
О.Г. Деркач