РІШЕННЯ

Іменем  України

22 січня 2008 року Голосіївський районний суд м.  Києва

В складі головуючого       судді
Чередніченко Н.П.

При секретарі                          Харченко
Т.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

встановив:

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду до
відповідачки про розірвання договору довічного утримання мотивуючи свої вимоги
тим ,  що 05.06.2003 року між нею та
відповідачкою по справі було укладено договір довічного утримання у
відповідності до якого позивачка по справі передала у власність відповідачці
належну їй на праві особистої власності квартируАДРЕСА_1 в м.  Києві,
а відповідачка по справі зобов»язалася довічно утримувати її ,  надаючи комплекс необхідних послуг ,  а саме забезпечувати продуктами харчування
,  одягом ,  медикаментами ,  надавати необхідну допомогу ,  оплачувати медичну допомогу ,  зберігаючи за позивачкою право довічного
проживання у вищевказаній квартирі.

Однак відповідачкою по справі не виконувалися умови
вищевказаного договору довічного утримання ,
оскільки відповідачка по справі не забезпечувала стареньку продуктами
харчування , одягом ,  медикаментами
,  не оплачувала медичну допомогу.У
вересні 2007 року позивачка запропонувала відповідачці розірвати . укладений
між ними договір довічного утримання ,
однак остання їй відмовила . Тому вона вимушена була звернутися за
захистом своїх прав до суду .

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені
нею вимоги за вищевикладеними обставинами та просить розірвати укладений між
нею та відповідачкою по справі договір довічного утримання ,  повернути їй право власності на її квартиру ,  оскільки така поведінка відповідачки ображає
її.

Відповідачка до суду повторно не з»явилася ,  судом про дату судового розгляду судом
повідомлена належним чином . Причину своєї неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення позивачки ,  дослідивши матеріали справи ,  встановлено наступне.

14.03.1974 року позивачка по справі ОСОБА_1 отримала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1,  будинку 2 по Русанівському бульвару,  на підставі Ордеру №Г 224856 (а.с. 4)

Сама дивачка людина похилого віку має повних 77 років.
05.06.2003 року між нею та відповідачкою по справі було укладено договір
довічного утримання у відповідності до якого позивачка по справі передала у
власність відповідачці належну їй на праві особистої власності квартируАДРЕСА_1
в м.  Києві,  а відповідачка по справі зобов»язалася
довічно утримувати її ,  надаючи комплекс
необхідних послуг ,  а саме забезпечувати
продуктами харчування ,  одягом ,  медикаментами ,  надавати необхідну допомогу ,  оплачувати медичну допомогу ,  зберігаючи за позивачкою право довічного
проживання у вищевказаній квартирі (а.с. 5).

В судовому засіданні позивачка ствердила ,  що відповідачка по справі відразу після
укладення між ними договору намагалася кимось чином частково виконувати умови

договору
,  рідко ,  але відвідувала її ,  однак з часом навіть дзвонити перестала .
Така поведінка відповідачки ображає позивачку ,
оскільки вона самітня ,  старенька
жінка,  яка потребує турботи та захисту
,  не кажучи вже про допомогу ,  якої вона не бачить з боку відповідачки по
справі.

У відповідності до вимог  ст. . 744 ЦК України ,  за
договором довічного утримання одна сторона передає іншій стороні у власність
житловий будинок ,  квартиру або їх
частину ,  інше нерухоме майно або рухоме
майно ,  яке має значну цінність взамін
чого набувач зобов»язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом
довічно.

Відповідачка до суду не з»явилася доказів того ,  що вона належним чином виконувала умови
договору довічного утримання вона не надала таким чином визнавши ,  що нею неналежним чином виконувалися умови
договору довічного утримання. Тому за наведеного вище суд вважає ,  що вимоги позивачки обгрунтовані на вимогах
закону ,  а договір довічного утримання
підлягає розірванню.

На підставі викладеного та керуючись  ст. . ст.
744, 745.755, 756 ЦК
України ,  ст. .
ст.  212-215 ЦПК України , -

Вирішив :

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання ,  укладений 05 червня 2003 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Визнати право власності ОСОБА_1на квартируАДРЕСА_1 в
м.  Києві.

рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подана
апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження ,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано . Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження ,  але
апеляційна скарга не була подана в строк ,
встановлений  ст. . 294 ЦПК
України ,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку . У разі подання апеляційної скарги рішення
,  якщо його не скасовано ,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом .